GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אורי שפר: אני רוצה לומר שהנושא של הקורסים הוא עניין קריטי וגם מתנה קבלת כספים אם לא יעמדו בקורסים.
<אורי שפר: אני מבקש קודם כל שהמרכזים, מוקדם ככל האפשר, יעבירו לקבוצות שמסונפות אליהם מידע בנושא העדכון של החוק, פעם אחת.
<אורי שפר: פעם שנייה, שיצפו לכך שראשי הקבוצות, ראשי האגודות, יהיו חייבים ללכת לקורסים האלה, אנחנו נעבוד איתם בתיאום ובשיתוף פעולה, אבל הנושא הזה חייב לבוא גם מטעם המרכזים אל האגודות שלהם.
עמרם מצנע: באה אליי עוד בקשה, מקבוצה אחת או שתיים, שביקשו, ואני מכניס את זה גם לפרוטוקול, למשרד הספורט, שיעשה מאמץ, אני לא קובע את זה, שההשתלמויות תהיינה אזוריות.
<אורי שפר: חברים, יש חמש מכללות לחינוך גופני, מהצפון לדרום, ושם הן תיערכנה.
<נאור גלילי: אפשר עוד בקשה קטנה?
<נאור גלילי: למען הדיוק, שלא יהיו אי אלה אי הבנות.
<נאור גלילי: החוק נכנס ב-1 בינואר 2015, אני רוצה שזה יהיה מובהר, זה למען הסר ספק, ב-3 בינואר אנחנו מקבלים הקצבה עבור דצמבר 2014.
<קריאה: ב-1 בינואר.
<נאור גלילי: ב-1 העברה, עד ה-3.
<נאור גלילי: זה לא משנה, ב-1 בינואר מקבלים הקצבה עבור חודש דצמבר.
<נאור גלילי: חשוב מאוד שלא תהיה התנגשות בין כניסת החוק לבין הכספים שאמורים להגיע בגין דצמבר 2014.
<קריאה: השנה, באופן חריג, נעביר ב-31 בדצמבר את ההקצבה של דצמבר.
עמרם מצנע: עיסאווי, רצית לומר משהו אחרי אישור החוק.
עיסאווי פריג': אני רציתי להגיד, אל"ף, אני מצטרף לדבריה של גילה, לגבי האופן שהדברים התבצעו ואף אחד לא יכול להגיד עלינו ועל הניהול מילה.
עיסאווי פריג': כל מי שרצה לדבר, כל מי שרצה להגיד מילה, אמר והביע אותה ובאופן מאוד ברור.
עיסאווי פריג': נאור, וכל המרכזים, הספורט חשוב לי הרבה יותר מכל אחד אחר, ואל תדאגו, אנחנו עם עין פקוחה מאחורי כל התהליך הזה שיהיה רק לטובת הספורט, ובואו נשלב ידיים, באמת בואו נשלב ידיים ולא ננסה לשים מקלות בגלגלים בכדי להקשות על הקבוצות לנהל את עצמן באופן מקצועי ותקין.
<נאור גלילי: עיסאווי, מקובל, אנחנו לא נעשה שום מקלות בגלגלים, ואני יודע לפחות אישית לעבוד גם עם השרה לימור לבנת וגם עם אורי שפר, עשינו את זה בכמה פעילויות וזה מה שיהיה.
שמעון אוחיון: גם אני רוצה להצטרף לברכות, באמת כאן ראינו יוזמה מבורכת של שרת התרבות והספורט.
שמעון אוחיון: ראינו גם שיתוף פעולה, למדתי להכיר את המרכזים ואת תרומתם.
שמעון אוחיון: בעניין הזה אני כבר אמרתי במילתא דבדיחותא, למדתי הרבה גם על ניהול הספורט ולא רק על הספורט, אמנם אני עדיין לא יודע לכדרר כמו גילה גמליאל, אבל כדורים נייחים אני מקווה שאוכל לבעוט.
שמעון אוחיון: בנקודה הזאת ובאווירה הזאת אני חושב שאתם יכולים גם להיות בטוחים וסמוכים, כפי שגם פריג' עיסאווי אמר, זה מייצג אותנו, אנחנו נייצג גם את האינטרסים שלכם כפי שאנחנו גם מברכים על היוזמה וההובלה של שרת התרבות והספורט למהפכה הזאת.
שמעון אוחיון: ותודה תודה ויישר כוח גדול על החוכמה והתבונה של יושב ראש הוועדה שלנו, שידע להכיל.
שמעון אוחיון: אתה יודע, כתוב על יהושע, במקום משה רבנו, אמרו 'קח לך איש אשר רוח בו', אז אומרים שלא רוח בניגוד לגשמי, אדם שרואה באמת ראייה מעבר לזה של חזון וכו' וכו', אלא שיכול להלוך כנגד רוח ורוח של כל אחד ואחד.
שמעון אוחיון: ידעת להכיל את כולם, תודה לך.
עמרם מצנע: חבר הכנסת נחמן שי.
נחמן שי: אני רוצה להביע הערכה קודם כל לך, כי היו פה דיונים מאוד סוערים.
נחמן שי: לא הייתי בכולם, אבל כל אחד היה נראה כמו איזה פצצת זמן מתקתקת והיום זה רגוע ואתה אומר שבכל זאת הושגו הבנות.
נחמן שי: מהניסיון שלי במשרד הזה, שהוא באמת ניסיון ארוך, אני מעריך כל ניסיון לעשות הסדרה של תחום הספורט.
נחמן שי: מצד אחד הוא תחום מופלא, קסום, מלא עניין והרבה מאוד אנשים גם עוסקים בו וגם מתעניינים בו, מצד שני הוא נראה כאילו ספונטני והכול ככה מסתדר.
נחמן שי: וזה לא מסתדר, צריך פה בכל זאת איזה שהיא מנהיגות ואני שמח על הכיוון שהמשרד הולך בו, כל עוד זה באמת לא יפגע ברצון הטוב ובהתלהבות של האנשים שעוסקים.
נחמן שי: אני חושב שהגענו להבנות האלה בקצה הדרך וצריך להמשיך בכיוונים האלה, לפי דעתי, כי באמת הספורט זקוק ליד מכוונת.
מסעוד גנאים: אני גם מצטרף לברכות על החוק וברכות לשרה וגם לך, עמרם, על ההובלה ועל הדיונים שהיו.
מסעוד גנאים: אני חושב שמהתחלה הכוונה הייתה טובתו וטיבו של הספורט, בלי להמעיט מערכם של המרכזים ומהתפקידים שלהם, וכולנו בסוף רוצים ספורט הגון, טוב וצודק.
מסעוד גנאים: ואני מברך עוד פעם, ברכות.
יוני שטבון: אני רוצה להודות שלפני שנכנסתי לסיפור לא הבנתי הרבה בספורט.
עיסאווי פריג': אז יש לנו תמורה.
יוני שטבון: כן, זו כבר התקדמות.
יוני שטבון: כדורגל אני יודע לשחק ואני מתאמן, אבל בפועל מה שכן למדתי מהוועדות הנוכחיות זה את המשמעות של הספורט גם במרחב החברתי, כמו שהזכרנו בדיונים הקודמים, השפעות של כך על המרחב החברתי, מה זה עושה לאנשים, מה זה עושה לנוער, ואני אומר עוד פעם, יש לי רגשות מעורבים אחרי החוק אבל מצד שני גם השרה ידעה להיפגש באופן אישי ולעדכן וגם, אדוני היושב ראש, אתה ידעת למצוא את הפשרות והאיזונים וגם המרכזים באו לידי ביטוי בצורה משמעותית, אז תודה רבה על הכול.
עמרם מצנע: כבוד השרה.
לימור לבנת: טוב, זה באמת סיום של דרך לא פשוטה שעברנו במהלך החודשים האלה.
לימור לבנת: ראשיתה בהמלצות של דוח של ועדה שאני הקמתי, ועדת זליכה, שהמליצה באמת לבטל את הנוהל הקיים ושמועצת ההימורים תעביר תמיכה שהיא נותנת לקבוצות ישירות ולא דרך מרכזי הספורט.
לימור לבנת: ההמלצה הזאת נתמכה באופן חד משמעי הן על ידי משרד המשפטים, הן על ידי היועץ המשפטי לממשלה, הן על ידי מבקר המדינה.
לימור לבנת: כל גורמי האכיפה, כל הגורמים הרלוונטיים תמכו באופן חד משמעי, היא נתמכה גם על ידי ראש הממשלה, הממשלה, כמובן ועדת השרים לחקיקה וזה עבר בממשלה עוד לפני שעבר בוועדת השרים לחקיקה.
לימור לבנת: אבל הדבר המעניין במיוחד היה שזה חצה מפלגות בכלל.
לימור לבנת: יש כאן תמיכה שהיא לחלוטין לא פוליטית והיא חוצת מפלגות באופן מאוד יוצא דופן ומרשים.
לימור לבנת: זה לא דבר מובן מאליו, זה לא טריוויאלי.
עיסאווי פריג': זה המייחד של הספורט.
לימור לבנת: לכן אני אומרת, זה לא טריוויאלי ולא מובן מאליו.
לימור לבנת: חברו לחוק הזה חברי כנסת מכל קצוות הקשת הפוליטית, אני יכולה לומר, וזה מה שבאמת מעיד על כך שאין כאן שום פוליטיקה בחוק הזה שאני הבאתי לכאן ושבסופו של דבר הגיע לכלל השלמת מלאכת החקיקה והיום הוא בבחינת מעשה עשוי.
לימור לבנת: אני רואה בזה אמירה מאוד חשובה ומאוד ברורה, בניגוד למה שניסו לייחס לי כאילו אני - - - אני לא יודעת מה קורה אצלכם, כשהייתי חברת כנסת באופוזיציה היו פחות צלצולים.
עמרם מצנע: אז הפתרון שיפסיקו הצלצולים זה שתחזרו לאופוזיציה.
לימור לבנת: משהו כזה, רק זה לא יקרה.
לימור לבנת: בניגוד למה שניסו לייחס לי כאילו אני מכניסה פוליטיקה, זה ההיפך הגמור, ממש ההיפך הגמור.
לימור לבנת: אגב, אפשר לחלוק, אפשר לא להסכים, זה כבר עניין אחר, אבל זה ממש הכול חוץ מפוליטיקה.
לימור לבנת: מתוך הקואליציה היו שהתנגדו לי, מתוך האופוזיציה היו שתמכו וכו' וכו'.
לימור לבנת: אני מאמינה באמת באמונה שלמה שהחוק הזה יכניס סדר אחר ונכון יותר בתוך הספורט ואני גם חושבת, ואת זה רציתי לומר קודם, אבל לא רציתי להפריע להצבעות, כי כבר היית בתוך ההצבעות, כן, אני בטוחה שההתחלה לא תהיה פשוטה, זה לא שמהרגע הראשון הכול יתנהל לו על מי מנוחות והכול יהיה ברור והכול יהיה קל והכול יהיה, לכן, נחמן, הצעתי שזה לא יהיה שנה, אלא למעלה משנה, כי ייקח זמן עד שהדברים יתייצבו.
לימור לבנת: בהתחלה יהיו קשיים באמת ויכול להיות שייסגרו קבוצות, בהחלט, זה יכול לקרות - - -
<אורי שפר: נעשה צעד אחד אחורה ושני צעדים קדימה.
לימור לבנת: נכון, צעד אחורה, שני צעדים קדימה.
לימור לבנת: זה ייקח זמן, כי שינויים מהסוג הזה, במיוחד במערכת שהיא באמת גדולה, שיש בה הרבה מאוד קבוצות, שינויים כאלה לוקחים זמן.
לימור לבנת: זו ספינה די גדולה וזה לוקח זמן, אבל הם נכונים וכשיש כאן הבראה מהשורש בסופו של דבר יוצא שאנחנו עושים את המהלכים הנכונים ואנחנו רק מרוויחים מזה.
לימור לבנת: אני רוצה באמת תודות.
לימור לבנת: קודם כל באמת לך, יושב ראש הוועדה, חבר הכנסת מצנע.
לימור לבנת: תודה על ניווט תהליך המאוד לא שגרתי הזה.
לימור לבנת: גם בחוקים רבים מאוד שאני העברתי וגם כשרה במשך הרבה מאוד שנים, גם כחברת כנסת, קצת פחות שנים, אבל בכל זאת מכירה את הבית הזה 22 שנים, באמת מכל כיווניו, זה אחד הנושאים המסעירים ביותר שראיתי כאן בתהליכי חקיקה.
לימור לבנת: לא היה פשוט לנווט את זה, אתה עשית את זה באמת בסבלנות רבה.
לימור לבנת: אני לא אגיד מה מדי פעם לחשת לי באוזן, לא אגלה, אבל באמת בסבלנות רבה ובשום שכל ובדרכי נועם ואני רוצה מאוד להודות לך על ההובלה הזאת ועל כך שאתה הבאת את זה לכלל השלמה בסופו של דבר.
לימור לבנת: אז באמת תודה רבה לך.
לימור לבנת: אני רוצה להודות כאן גם לכל מי שעשו במלאכה הזאת, המאוד לא פשוטה.
לימור לבנת: אני רוצה להודות קודם כל לאנשי משרדי, למנכ"לית, לד"ר אורי שפר, להדס פרבר, היועצת המשפטית של המשרד.
לימור לבנת: אני רוצה לאנשי משרד המשפטים שסייעו לנו בצורה בלתי רגילה, גם לפרידברג, גם לערן עסיס ועוד שלא נמצאים פה ברגע זה.
לימור לבנת: אני רוצה להודות לטוטו, גם לצחי פישביין, שכרגע לא כאן, לאיציק לארי המנכ"ל.
לימור לבנת: אני רוצה להודות לחברי הכנסת שבאמת סייעו כאן בצורה בלתי רגילה, גם ליואל רזבוזוב, שהוא לא בארץ היום, אבל יואל הוא באמת מנוע בלתי רגיל, הוא מבין בזה, הוא בא מתוך הספורט, הוא חי את זה ומכל הלב הוא עשה את זה כי הוא מאמין בזה.
לימור לבנת: לעיסאווי, יואל מהקואליציה, עיסאווי מהאופוזיציה, אבל הוא לא נח ולא שקט מתוך באמת אמונה עמוקה שזה הדבר הנכון לעשות.
לימור לבנת: אלה היו שני המנועים.
לימור לבנת: יש עוד רבים שסייעו, אני לא אזכיר את כולם, אבל יואל ועיסאווי היו השניים שבאמת הניעו יחד איתי את כל התהליך הזה בצורה אדירה.
לימור לבנת: לכל יתר חברי הכנסת שבאמת באו וישבו ועשו ושמעו וסייעו ועזרו, אבל נדמה לי שהשניים האלה היו המנוע לכל העסק הזה.
לימור לבנת: באמת שאפו, אני מאוד מאוד מודה.
לימור לבנת: ואחרונים חביבים אני רוצה להודות לחבר'ה שלי שהתרוצצו פה כמו מטורפים.
לימור לבנת: סליחה על התודות הארוכות האלה, אבל אני ממש חייבת להודות גם ליעל, היועצת שלי, שאצה רצה כאן, ולשרון שגם היא אצה והתרוצצה כאן ולמותג, לברדוגו, שבלעדיו שום דבר פה כנראה לא היה קורה.
לימור לבנת: ממש תודה מכל הלב, כי אני חושבת שכאן עשינו באמת מהלך מאוד מאוד משמעותי, מאוד מאוד חשוב.
לימור לבנת: ולמרכזים אני רוצה להגיד מילה אחרונה.
לימור לבנת: אין לי שום דבר נגד אף אחד מכם, ברמה האישית אתם בכלל כולכם ידידים שלי, אני אנחנו באים ממקום מאוד טוב, גם נאור, גם קופל בטח, אפילו יורם שאנחנו באמת ברמה של ידידות אישית.
לימור לבנת: זה מצחיק, אבל כל אחד מראשי המרכזים, או כמעט כולם, את אלי עציון הכרתי רק לאחרונה, הוא גם נבחר רק לאחרונה, וטוב שנבחר, אגב, במרכז שלו באליצור, ואנחנו באמת בידידות אישית, אז אין שום יריבות, בטח לא אישית, קצת אולי אידיאולוגית, אבל - - -
<קריאה: לא עם כולם אידיאולוגית.
לימור לבנת: לא אידיאולוגית, עקרונית.
עיסאווי פריג': נעשה אידיאולוגיה מיוחדת לספורט.
לימור לבנת: אני הבטחתי לכם הבטחה, אנחנו לא נלך לשום מלחמות מהסוג הזה.
לימור לבנת: אולי יהיו לנו חילוקי דעות ומחלוקות, אבל זה כמובן דבר לגיטימי.
לימור לבנת: אני עושה את תפקידי, אני ממלאת את תפקידי, אני עושה את זה ברמה של אמונה אמיתית ועמוקה, לא כי סתם קמתי בבוקר והיה לי משעמם והחלטתי שאני חייבת לעשות משהו.
לימור לבנת: זהו, תודה לכולם, עד כאן.
<אלי עציון: עמרם, בשם המרכזים אני יכול להגיב?
עיסאווי פריג': אתה מרכז קטן.
<אלי עציון: להיפך, דווקא אני כקטן.
עיסאווי פריג': ליורם מגיע.
עמרם מצנע: טוב, בשם המרכזים, בבקשה.
<אלי עציון: קודם כל דווקא כיושב ראש מרכז חדש - - -
עמרם מצנע: יושב ראש חדש של מרכז ותיק.
<אלי עציון: שאני בזכות החוק לפחות למדתי להכיר את חבריי במרכזים האחרים, אני חושב שבזכותךְ, בזכות החוק, לדעת לחבר בין המרכזים זה דבר חשוב.
<אלי עציון: אני רוצה להתנצל, אם במהלך הדיונים פגענו באופן אישי במישהו, דיברנו לא יפה, ברור לכולנו ואמרתי את זה לשרה באופן אישי, המטרה של כולנו היא מטרה טובה, היא מטרה לקדם את הספורט.
<אלי עציון: יכול להיות שכל אחד ראה את הדרך שלו בצורה שונה, אני מאמין שבסוף אנחנו נגיע לדרך הטובה ויהיה טוב לכולנו ותודה רבה.
עמרם מצנע: קודם כל אני רוצה להגיד שבאמת החוק הזה, או תהליך החקיקה, לפעמים הדיר גם שינה מעיניי ובהחלט החששות שהובעו כאן על ידי קבוצות הספורט נכנסו למה שנקרא דלת פתוחה, כי גם כשאנחנו צודקים ומאמינים בדרך חשוב מאוד לשדר כלפי מטה לא רק הקשבה ופתיחות אלא גם הבנה לחששות ולדאגות שיש מהעיקרון הזה שאתה למעלה עושה תנועה של סנטימטר אחד ולמטה זה תנועה של מטרים רבים.
עמרם מצנע: כמי שאת רוב שנותיו בילה ביחידות השטח, אני מכיר את זה.
עמרם מצנע: לפעמים רצון טוב וכוונה טובה ויצירת מציאות מתקנת, שלא מתקבלת כהלכה למטה, מטרפדת את כל התהליך, לכן הייתי מאוד מוטרד.
עמרם מצנע: אבל אני חושב שהגענו בסופו של דבר לחוק שהוא מנוסח נכון, יש לו את כל הפוטנציאל להצליח, הוא מותנה מאוד בכל השותפים, כמובן במשרד הספורט, כמובן במועצת ההימורים שהייתה פה שותפה פעילה מאוד ויש תיקונים שצריכים לעשות שם, כמובן במרכזים ובקבוצות.
עמרם מצנע: מאחר שנמצאים פה מנהלי המרכזים, שיש לי באמת הערכה רבה ואני גם, לשם גילוי נאות, אומר שנפגשתי איתם מדי פעם בתוך תהליך החקיקה כדי להשמיע רעיונות, לשמוע מהם ולעשות מה שנקרא פיין טיונינג, הכוונה של הנוסחים, אבל אני רוצה להגיד לך, נאור, וכמובן דרכך ליורם ולכם וגם לעוצמה, זה מאוד תלוי במה אתם תשדרו לקבוצות.
עמרם מצנע: זה מאוד תלוי בנכונות שלכם להמשיך לקחת את אותה אחריות שלקחתם עד היום, מבלי לחשוש שתיכנסו למצוקה, כי אנחנו ניתן לכם רשת ביטחון ואני מבטיח את זה, וחוץ מהפעם בשנה הדלת שלי פתוחה.
עמרם מצנע: תחושו ביטחון להמשיך לעשות את מה שעשיתם היטב כל השנים ולהרחיב את הפעילות.
עמרם מצנע: כי זה נורא תלוי, אם אתם תשימו עכשיו שלייקס כלפי הקבוצות ותיקחו לעצמכם קצת אוויר ויותר ביטחונות, הקבוצות תיפגענה, כי זה בידכם, כי אתם בעצם מכירים את הקבוצות, אתם הקשר הישיר עם הקבוצות ולהערכתי הם גם ימשיכו לעבוד איתכם ולפנות אליכם, למרות שנפתחו להם פה כמה הזדמנויות נוספות.
עמרם מצנע: כפי שאמרתי, החוק הזה רוצה לתקן עיוותים וכמובן לפקח על כספי המדינה יותר הדוק.
עמרם מצנע: יש עדיין הרבה מאוד תחומים במדינה שלנו שכספי מדינה לא מפוקחים כיאות, גם בשימוש בהם, גם בהגעתם למטרות שאליהן הם יועדו, ואני חושב שהחוק הזה בהחלט מאפשר גם התמקצעות וכל מה שקשור בזה.
עמרם מצנע: ובלי להוסיף הרבה מילים, גם אני רוצה להודות.
עמרם מצנע: קודם כל לצוות שלי, ליהודית, כמובן למירב, שבלעדיה אני לפחות לא הייתי יכול להבין את כל העניינים, לך, לימור, זה החוק השני המורכב שאנחנו מעבירים ביחד - - -
שמעון אוחיון: עמרם, כשהיא אמרה חוק הסופרים, לא ידעתי שמפה מתחילה הספירה.
לימור לבנת: יש לפני הספירה ויש אחרי הספירה.
עמרם מצנע: ואני שמח גם שעם כל הקשיים וכל הדיונים שעשינו עמדנו גם בלוחות הזמנים שקבענו, גם שם וגם פה, והחוק יושלם בכינוס הזה של הכנסת.
לימור לבנת: אני אמציא משהו חדש עכשיו, שלא יהיה משעמם.
עמרם מצנע: וכמובן לצוות שלך, להדס, לאורלי ולאורי כמובן, לכל אנשי הצוות.
עיסאווי פריג': ולמאיר.
עיסאווי פריג': מאיר זה המנוע.
עמרם מצנע: האמת שמאיר עבד בעיקר מול המרכזים.
עמרם מצנע: אני רוצה להודות לחברי הכנסת שבעצם נתנו את התמיכה, ועוד פעם אני חוזר, למרכזים.
עמרם מצנע: לי יש הערכה רבה מאוד לעבודה שאתם עושים ובאמת הדלת פתוחה ואתם הגורמים המשפיעים, כיצד יקבלו את זה הקבוצות, מה הם יבינו מזה וכיצד אפשר יהיה ליישם את זה.
עמרם מצנע: אני מאוד שמחתי על היוזמה לקיים את המפגש הזה בוועדת החינוך וללמוד על העשייה ההומניטרית הכול כך חשובה לשכנים שלנו מצפון.
עמרם מצנע: זה לא סוד שהסורים היו תמיד אויבים מרים של מדינת ישראל, אבל זה גם נכון יהיה לומר שהלב נחמץ וקשה מאוד להישאר אדיש למראות המגיעים אלינו מהמאבקים הפנים סוריים.
עמרם מצנע: לא שיש שם טובים, נדמה לי ששם כולם רעים, לפחות בהתנהגויות אחד כלפי השני, אבל את המחיר כרגיל משלמים אזרחים, ילדים, נשים, מבוגרים וגם אנשים אחרים במרחץ דמים ואכזריות שאני לא זוכר כמותה.
עמרם מצנע: נדמה לי שזה היה אך טבעי, למרות שזה לקח קצת זמן, שגם הגופים הרשמיים הישראליים וגם הארגונים האזרחיים ירגישו צורך לקיים פעילות הומניטרית כדי לעזור לאנשים שכל כך סובלים שם, בין אם הם בתוך סוריה, או בין אם הם במחנות הפליטים בטורקיה או בירדן.
עמרם מצנע: אני חושב שזה כבוד לחברה הישראלית.
עמרם מצנע: נדמה לי שזה צריך להיות קצת יותר מובלט באמצעי התקשורת ובעולם, כדי שיראו את הפנים היפות של החברה הישראלית.
עמרם מצנע: אני שמח על כך שתנועות הנוער הם אלה שנזעקו, יזמו ועושים ככל שביכולתם כדי לעזור ולסייע.
עמרם מצנע: את גל לוסקי אני מכיר כבר הרבה שנים, עוד לפני שאתם הכרתם אותה ובאמת, גל, אני מכיר את רוב הפעילויות שאת עושה, חלק מהן מסווגות גם כלפיי, אבל אין ספק שאם יש פנים יפות בכלל, גם במקומות שבהם את מגיעה ונותנת קצת חוויה מה זה ישראליות, מה זה מורל ומוסר יהודי, אז באמת כל הכבוד.
עמרם מצנע: אני אתן לך לפתוח.
<גל לוסקי: תודה רבה, בוקר טוב.
<גל לוסקי: קוראים לי גל לוסקי ואני מייסדת הארגון שנקרא Israeli Flying Aid, זה ארגון שמתמחה בהעברת סיוע מציל חיים לאוכלוסיות במצבי אסון וסכסוך בשני יעדים עיקריים.
<גל לוסקי: היעדים הראשונים שלקחנו על עצמנו זה מדינות שאין להן קשר דיפלומטי עם ישראל, על מנת להשלים את מדינת ישראל במקומות שהיא יכולה ללכת ועושה עבודה מצוינת ולפצות אותם בנתינה אזרחית בשעתם הקשה, והיעדים האחרים הם אותן מדינות שאוסרות על הכנסת סיוע לתחומן, בעקבות אסונות או במהלך סכסוכים והמשפט שאתם רואים פה זה המשפט שבגינו הוקם הארגון, 'אף אחד לא מבקש רשות להרוג, אנחנו לא מבקשים רשות להציל חיים'.
<גל לוסקי: הארגון מבוסס מתנדבים בלבד שמחולקים למספר קטגוריות ולמעשה פעל עד היום בכמה וכמה מדינות, סודן, פקיסטן, אינדונזיה, עירק.
<גל לוסקי: הארגון עושה ארבע פעולות עיקריות, רפואת חירום, מפעלי הזנה המוניים, טראומה בעיקר ביתומים ואלמנות וכמובן פינוי הריסות ואיתור לכודים.
<גל לוסקי: אני רוצה להגיד משהו כאן
<גל לוסקי: בשולחן הזה ואני מיד אגלוש לפעילות עם הנוער.
<גל לוסקי: שביעות גדולה יש בעולם ביחס אלינו ובכלל, אבל ביחס אלינו בעיקר וכולנו מרגישים על בשרנו את הגינויים במועצת הביטחון בפרק 7, השכם והערב, אנחנו הכוכבים הגדולים של המועצה, כשהגינויים האלה מתבססים על שלושה פרמטרים שמאפשרים אותם.
<גל לוסקי: אחד זה מעשה אגרסיבי, השני זה פשע נגד האנושות והשלישי זה רצח עם.
<גל לוסקי: אני רוצה שתבינו שהארגון הזה הוקם על הרקע הזה שהפשע הכי גדול לא נכלל בהגדרות האלה וזה מניעת סיוע מציל חיים.
<גל לוסקי: באמצעות מניעת סיוע מתקיים לו רצח שקט, בעיקר בשלטונות אפלים ובמדינות לא דמוקרטיות ובגין העניין הזה שמנו לעצמנו למטרה להאיר את עיני העולם ולהיות שם ולצעוק את צעקתם של חסרי הקול.
<גל לוסקי: אני חושבת שכולנו חייבים את זה, ככאלה שגדלו על ברכי השואה.
<גל לוסקי: הארגון שלנו עד היום העביר טונות רבות של מזון, של אמצעים סניטריים, של תרופות, שני חדרי ניתוח שדה, 500 מצלמות כדי שהנוער יוכל לתעד את הזוועות האלה ויהיה לו קל יותר לצעוק את הצעקה, וכמובן ניתוחים של אותם ילדים.
<גל לוסקי: אתם יכולים לראות איך מתבצע הסיוע הזה, זה לא תמיד פשוט, זה בנראות מקומית.
<גל לוסקי: ליצנים רפואיים שמטפלים בנפגעות תקיפה מינית, על הרקע הזה, מאחר שהן לא מוכנות לדבר, דרך מתורגמנים, בשל החשיפה של הסוד הזה, שיפסול אותן מלהתחתן ויפגע במשפחתן.
<גל לוסקי: את אוהלי חדר הניתוח אתם רואים ואת היתר.
<גל לוסקי: ליסה יושבת כאן בצד ימין, מתנדבת שלנו, והיא זאת שאוחזת את התינוק הזה שצריך ניתוח דחוף.
<גל לוסקי: הדגל שם מאחורה יכול לספר סיפור.
<גל לוסקי: טיפה על המלחמה הזאת תיכף נוסיף, אבל אני רק אגיד דבר אחד.
<גל לוסקי: להיות קולם של חסרי הקול, ובאמת המורשת שגדלנו עליה כאן, אני חושבת שזו אחת המשימות הכי משמעותיות ואני נורא שמחה שלנוער העובד יש אג'נדה מאוד ספציפית בעניין הזה וארגון שמתמחה ועוסק בטבח עם גם ברמה החינוכית וגם ברמה אחרת.
<גל לוסקי: אנחנו הכנסנו את אותם 500 מצלמות ומשדרים לווייניים, על מנת לחבר, מאחר שתמונת המצב בשטח הייתה מאוד מאוד דרמטית לעומת מה שאנחנו רואים פה בתקשורת והתמונות האלה אכן הובילו איזה שהיא צעקה.
<גל לוסקי: אתם יכולים לראות שחלק מהתמונות הראשונות של הפיגוע הכימי הגדול יצאו מהמצלמות של בני הנוער האלה, ואפילו עלו על רשתות כאלה ואחרות.
<גל לוסקי: זה הכול תמונות מאותן מצלמות.
<גל לוסקי: אתם רואים את האחוז הגבוה של הילדים.
<גל לוסקי: זווית קטנה אחת, בית כנסת Jober synagogue, בן 2,600 שנה, שנשמר עד לא מזמן, עד מרץ האחרון, הופגז.
<גל לוסקי: אלנוסרא התחבאו בבית הכנסת ואסד נאלץ בסוף, 'נאלץ', אני לא בטוחה שבצער גדול, אבל פגע בבית הכנסת, חלק מספרי הקודש, אתם רואים מה כתוב פה, אנחנו ביקשנו שיראו לנו שיש להם אכן שליטה בבית הכנסת הזה.
<גל לוסקי: אתם רואים פה IFA Motti, IFA בשבילנו Israeli Flying Aid, בשבילם זה International Flying Aid ואתם רואים, חלק מספרי הקודש מתועדים עבורנו ושלבי ההוצאה מתקיימים.
<גל לוסקי: אני אגיד משהו קטן, אנחנו הולכים לעשות סיוע ועוסקים בהצלת חיים נטו ועם כל הציניות ומה שעוטף אותנו היום, אנחנו לא מאמינים בכלל שאנחנו יכולים לחולל שינוי קטן שבקטנים.
<גל לוסקי: ובאמת, לפעמים זה קורה.
<גל לוסקי: לא מזמן היה יום הולדת של הנשיא שלנו ואחד מהאנשים שעובד איתי תקופה מאוד ארוכה, גנרל מאוד מאוד בכיר שמכיר את הסיוע הישראלי לאורך כמעט שלוש השנים האלה עוד מעט, סיפרתי לו שאני הולכת לוועידת הנשיא ושיש יום הולדת לפרס והוא בן 90, כולם מכירים היטב את החזון שלו למזרח תיכון חדש, והוא אמר לי 'תני לי לברך אותו ברכה, יש לך אומץ?
<גל לוסקי: ' אמרתי, 'האומץ שלי אני פה איתך, נראה לי הרבה פחות מפחיד לדבר אצל הנשיא שלי על הבמה, אבל בוא תקליט ברכה ותן לי אותה'.
<גל לוסקי: אז זאת הברכה, ושינוי קטן פצפון בממש 60 שניות, ואחרי זה אני מעבירה את השרביט לנוער העובד והלומד.
<גל לוסקי: (סרטון).
<גל לוסקי: אז הדגל הזה עבר למעשה אליי וכשירדתי מהבמה הוצאתי אותו והגשתי אותו ואמרתי שלדעתי זה הדגל הסורי הראשון שמגיע הנה, לא כפרובוקציה, אלא באמת כפנייה לדיאלוג של סורים בצד השני.
<גל לוסקי: אני אגיד דבר אחרון.
<גל לוסקי: לא תמיד קל לעבוד ככה, הרבה שנים ניקרה בנו החשיבה והתהייה איפה מבוססת החמלה בעתיד שלנו כחברה אזרחית ישראלית ולא ניתנה לנו הזדמנות לבדוק את זה.
<גל לוסקי: לא ניתנה לנו הזדמנות כי בסיס העבודה שלנו הוא בחו"ל וכאן, דווקא בנושא הסורי, פניתי לתנועות הנוער, שהרימו את הכפפה מיד, הנוער העובד היה הראשון שהרים את הכפפה מיידית ומשם תיכף תקבלו את הפירוט איך זה התגלגל, טונות רבות של ציוד מאוד מאוד קריטי לחורף הזה והם יפרטו.
<גל לוסקי: אז תודה רבה לוועדת החינוך באמת על היוזמה להזמין את הנוער ולקדם את זה.
עמרם מצנע: נמצאים איתנו חברי הכנסת חמד עמאר, משה מזרחי ואיתן כבל.
עמרם מצנע: מתי שתרצו להתייחס, אתם מוזמנים.
משה מזרחי: באנו לשמוע קודם כל.
עמרם מצנע: בבקשה, הנוער עובד ולומד.
עמרם מצנע: אני מתנצל, אבל גם אני חניך של הנוער העובד והלומד.
<הוד לייש: אני בתוך הנוער והעובד ריכזתי את המבצע.
<הוד לייש: אני אגיד כמה מילים לפתיחה ואז נראה סרטון קצר ובעיקר אני רוצה לתת לעוד אנשים שעשו את המבצע בשטח לדבר.
<הוד לייש: קודם כל אני מודה על ההזמנה לכאן, אני אגיד שהנוער העובד והלומד 'דרור ישראל' בעצם חיפשנו במשך חודשים רבים מה ניתן לעשות ביחס למצב הזה שקורה בסוריה, הרגשה שבאמת מתחולל שם פשע גדול מאוד ואסון מאוד גדול ובאמת כש-IFA פנו אלינו והציעו לנו לשתף פעולה במבצע איסוף ציוד מציל חיים, אז זה פגש אותנו בנקודה שנענתה לעניין הזה ובאמת נתנה מענה לצורך הזה אצלנו.
<הוד לייש: הנוער העובד והלומד היא תנועה שחברים בה יהודים, ערבים, דרוזים, בעצם מכל רחבי החברה הישראלית, גם נערים לומדים, גם נערים עובדים, ובמובן הזה את כל הציבורים האלה המצב הזה בסוריה פגש ונתן מענה, ועוד מעט גם נשמע.
<הוד לייש: יש פה גם מתוך הנוער העובד והלומד גם רכזי קנים ערביים, גם מהצפון וגם מהנגב וגם מתוך הציבור היהודי, גם רכזי קנים, קומינרים בשנת שירות, חניכות, שניתן לנציגות מהם לדבר.
<הוד לייש: לפני זה אנחנו ערכנו סרטון קצר, כדי לראות בעיניים מה קרה בשבועות האחרונים.
<הוד לייש: אז נראה את הסרטון.
<הוד לייש: (הקרנת סרטון) אני רוצה לתת למוחמד לספר.
<מוחמד אבו אל היג'א: אני מטמרה, אני מרכז את קן טמרה ומרכז את השירות הלאומי בקן הערבי.
<מוחמד אבו אל היג'א: אני מסתכל על התמונות ונזכר בכל מה שהתרחש.
<מוחמד אבו אל היג'א: יש לי קרוב משפחה ממחנה ירמוק והוא נפטר מקור.
<מוחמד אבו אל היג'א: אז אני כל כך מתרגש ואני אפתח בסיפור קטן על חניך אצלנו בקן כספייה בדרום, אבא שלו נתן לו מתנת יום הולדת בגדים יפים, בגדים חדשים, והוא נכנס לקן שלנו שם ומסר לרכז הקן שם ואומר לו 'זאת המתנה שלי.
<מוחמד אבו אל היג'א: לי לא מגיע, לילדים בסוריה מגיע יותר'.
<מוחמד אבו אל היג'א: וגם יש חניכים מכפר אבו בסמה, כפר לא מוכר, שם התאספו המתנדבים שלנו, יש קרוב ל-20 מתנדבי שירות לאומי בקן הזה והם שם התאספו ובסיור שלנו של הקן הערבי לשם שאלנו אותם, 'למרות שאתם כפר לא מוכר ואתם גם צריכים סיוע, למה כל כך התגייסתם לזה?' פתאום הם אומרים לי, 'אנחנו פה במדינת ישראל, לנו תכל'ס יש מי שתומך בנו, שם יש כל מיני דברים שהם רעים ודווקא שם צריכים לעזור'.
<מוחמד אבו אל היג'א: אז בתהליך הזה, זה לא פרויקט, אני קורא לזה תהליך, קוראים לו מבצע 'חום אנושי', זה חום אנושי, אנחנו מדברים על אנושיות, אנושיות זה ערך של כל חניכי התנועה, אם זה בקן ערבי ואם זה בכלל בתנועת הנוער, אנחנו מחנכים לערך האנושיות, לערך אהבת האחר.
<מוחמד אבו אל היג'א: לא סתם סיסמה של מערכת החינוך היום 'האחר הוא אני', לא משנה מי הוא האחר, ערבי, יהודי, סוני, שיעי, עלאווי, לא יודע מה, מסוריה, האחר הוא אני, אני רוצה לעזור לו, אני רוצה לתרום לו למרות כל הקשיים.
<מוחמד אבו אל היג'א: ואני ממש מודה לארגון ה-IFA.
<מוחמד אבו אל היג'א: זה לא קל.
<מוחמד אבו אל היג'א: התהליך הזה לא היה קל ולא היה פשוט ולמרות התקופה הקצרה, ואנחנו ממש מתנצלים, זה רק קרוב ל-11 משאיות, אבל זה בגלל חוסר הזמן.
<מוחמד אבו אל היג'א: אז אני מודה לכם.
עמרם מצנע: יש פה עוד מתנועות נוער?
<נפתלי דרעי: אני קודם כל מודה לך על הדיון.
<נפתלי דרעי: אני חושב שעצם העובדה שוועדת החינוך של כנסת ישראל מקיימת מפגש כזה סביב הסיוע לפליטים מסוריה זה הרבה כבוד לכנסת ולמדינת ישראל.
<נפתלי דרעי: כשקיבלתי את הטלפון מגל והיא סיפרה לי על ההתארגנות, זה היה אחרי שכבר הנוער העובד עשה את המבצע שלו והייתה פנייה לצופים ואז אמרו רגע, למה רק אלה ורק אלה, בואו נלך עם מועצת תנועות הנוער ונעשה עם כולם יחד.
<נפתלי דרעי: זה ככה החזיר אותי אחורה למעלה מעשור להתגייסות בזמנו שעשו תנועות הנוער למען הפליטים בקוסובו, שגם הם היו אזרחים ממוצא מוסלמי על אדמת אירופה.
<נפתלי דרעי: היינו שלושה חודשים במחנה הפליטים סטנקוביץ 2 במקדוניה, שלושה חודשים הפעלנו שם מרכז סיוע לילדים ובני נוער וכמובן התגובה המיידית הייתה שאנחנו בתוך העניין הזה ואנחנו שמחים להצטרף ליוזמה הזאת שהנוער העובד החל בה והצופים הביעו את הסכמתם להצטרף, ואנחנו עשינו פנייה לכלל תנועות הנוער ואני יכול להגיד שבימים אלה אנחנו מקבלים את התגובות ומרבית תנועות הנוער ייקחו חלק במבצע הזה.
<נפתלי דרעי: המבצע הקודם שהנוער העובד היה שותף לו עסק בנושא של איסוף ציוד להתמודד עם ימי החורף הקרים ואנחנו נעשה מבצע שיעסוק באיסוף מוצרי מזון כדי לסייע לאנשים ביום יום במזון שהם נזקקים לו.
<נפתלי דרעי: ברור לגמרי שבמצוקה של אנשים שנעשה להם עוול שלא באשמתם, בכל תהליך כזה, ולא חשוב אם זה קורה לנו בחברה שלנו או בחברות אחרות, כשתנועות הנוער נתקלות במצבים האלה אז הן מיד מתגייסות ונכונות לפעולה וזה יושב על בסיס הערכים הראשוני שלנו, שאנחנו לא יכולים לראות אדם במצוקה ולא להושיט לו יד.
<נפתלי דרעי: זה לא חשוב מה המוצא שלו ומה מינו והאם הוא היה אויב שלנו קודם או יהיה אויב שלנו מחר, כל השיקולים האלה עומדים בצד ובאותו רגע אתה מבין שאתה צריך לעזור לאנשים כי הם בני אדם.
<נפתלי דרעי: ואנחנו מאמינים שהדברים האלה גם בסופו של דבר יהיו גשר לקשרים אחרים וליוזמות אחרות.