GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רות קלדרון: רק פנים חדשות ומירי, ואנחנו נתחיל לסיים.
<אמנון מגיד: שלום, אמנון, מחל"ד מפעלים חינוכיים.
<אמנון מגיד: חברים גם ב"פנים", אבל פועלים גם בתחומנו.
<אמנון מגיד: חל"ד - - -שהיא מתמקדת בעיקר בבתי ספר יסודיים, כשהמטרה מעבר לפיתוח חומרי לימוד היא בעצם העצמת היכולות הבית ספריות.
<אמנון מגיד: ופה אני חושב שאפשר לבקש שני דברים ששווה לציין: אחד, אני חושב ש"פנים" פועלת כבר הרבה מאוד זמן בניסיון לארגן את כל, להסדיר את כל הכניסה של הגופים שעובדים מחוץ למערכת החינוך.
<אמנון מגיד: איך אנחנו נשתלב לקבל בעצם תמיכה גם של מימון וגם תמיכה של השתלבות פורמלית כדי לבוא ולעזור לבתי הספר.
<אמנון מגיד: אני חושב שאחד הדברים המרכזיים שאנחנו רואים זה שתכניות יש למכביר, חומרים יש למכביר, שלל שפות, שלל פורמטים, ואז זה מגיע למורים שמוצאים את עצמם אבודים תחת עומס אדיר של תכניות, לא רק בתחום הזה, כי באים אליהם בהרבה מאוד תחומים וגם עם הרבה מאוד דיסציפלינות, והקושי הגדול הוא ליצור משהו שהוא אינטרדיסציפלינרי.
<אמנון מגיד: אני חושב שאחת ההזדמנויות הגדולות זה לראות בבית ספר כמוקד לחינוך קהילתי, שהוא מפתח.
<אמנון מגיד: שיש גם הורים לתלמידים, שהם חלק מאוכלוסיית היעד, ומסתכלים על חינוך מעבר - - - ותלמידים.
<אמנון מגיד: אני חושב שצריך להסתכל לכיוון הזה.
<אמנון מגיד: אז בעצם בקשה אחת שאני רוצה להעלות לשולחן זה העניין של לקדם את ההסדרה של הארגונים הבלתי פורמליים שעובדים עם מערכת החינוך בתחום הזה.
<אמנון מגיד: והדבר השני הוא להסתכל בפרספקטיבה של באמת איך יוצרים תכניות שמגיעות לבתים ולא להביא את האנשים למקומות, שזה דבר שהוא אחד בפני עצמו.
<אמנון מגיד: זה בעצם איך אנחנו מסוגלים להגיע דרך פיתוח של ערכות, משחקים, הפעלות או דברים שבעצם מגיעים לאנשים.
<אמנון מגיד: זה משהו שאנשים - - - להם.
<אמנון מגיד: אני חושב שצריך לחבר את זה מעבר לפיתוח דמיון ויצירתיות, שאני רואה שאנשים מגיעים לחנויות המשחקים לקנות, אפשר גם להכניס את התכנים האלה.
רות קלדרון: אני רוצה להזמין את כולנו להיפגש שוב בעוד חודשיים או שלושה.
רות קלדרון: אנחנו מתקרבים אל שנת השמיטה, ואני רוצה לשאול אתכם איזה דברים מדידים אנחנו רוצים לדעת שהגענו אליהם עד הפגישה הבאה.
<נתן איתן: כמה כסף אנחנו מקבלים?
<קריאה: - - - ממשרד החינוך.
<קריאה: תקצוב זה משרד החינוך - - -
רות קלדרון: זאת אומרת, תקציבים ממשרד החינוך.
רות קלדרון: בשביל זה צריכים אנשים להציע הצעות למשרד החינוך, ומשרד החינוך לשקול ולתת תשובות.
<אמנון מגיד: תקצוב הקצאת משאבים.
<אמנון מגיד: זאת אומרת, אם זה השתלמויות, אם זה שעות הוראה.
<קריאה: משאבים.
<אמנון מגיד: משאבים, זה - - -
<קריאה: אבל קודם כל המשרד להגנת הסביבה - - -
רות קלדרון: - - - המשרד לאיכות הסביבה, גם עבודה עם קצין חינוך ראשי, והרבנות הראשית והצבא.
רות קלדרון: אתה מוכן לקבל גם הצעות ולקבל תשובות.
רות קלדרון: יש עוד איזה דברים בחיבורים בינינו?
<ירון קנר: אני חושב שארגוני "פנים" יוכלו לגבש תכנית להשתלבות במערכת החינוך, ועל בסיסה יהיה אפשר - - -
רות קלדרון: ולתת מענה לעניין הזה.
רות קלדרון: אבל זה בדיוק צריך להיות בשיחה קבועה עם משרד החינוך.
<נעמי צור: רציתי לומר אם אפשר: אני שמעתי כמה קולות מסביב לשולחן שאני רוצה להביא את ארגוני הסביבה להתחבר איתם.
<נעמי צור: הגינון הקהילתי שזכיתי ליזום אותו במדינת ישראל, ושכל כך פורח, ולמצוא דווקא בשנת שמיטה את הטבע והגינות בעיר, גם לצאת אבל גם מה שקרוב לבית, ולייצר איזשהו פורום של מי שיעסוק בדבר הזה לאגם את המשאבים: מה שמתפתח בגן הבוטני, מה שמתפתח בתנועה הרפורמית, מה - - -
רות קלדרון: אז את מוזמנת, כשאנחנו נסיים, לפנות אל האנשים ולחבר חיבורים נוספים.
<נעמי צור: אז אני מקווה שנוכל לדווח ביחד.
<מרדכי בר אור: אולי זו משימה בלתי אפשרית, ואני חושב שחשוב שתהיה הבנה פשוטה מה זו שמיטה.
<מרדכי בר אור: כלומר, יש פה פיזור אינסופי.
<מרדכי בר אור: כל דבר הופך להיות שמיטה – צדק חברתי.
<מרדכי בר אור: כל דבר שטוב.
<מרדכי בר אור: יכול להיות שככה זה כשהולכים לציבור, אבל אני חושב שיש פה פספוס.
<מרדכי בר אור: שמיטה זה גדר מדהים מבחינה רוחנית ומעשית, ואני חושב שצריך טיפה-טיפה לדייק לפני שמתפזרים לכל עבר.
<מרדכי בר אור: ותאמיני לי, אני כבר כמה שנים עוסק בזה.
<מרדכי בר אור: זה נורא קשה להוציא את עיקרי התמציות הפסיכולוגיות של הנושא הזה.
<מרדכי בר אור: הייתי רוצה שבעוד חודשיים יהיה פה איזשהו דיוק יותר ברור מה זה הדבר הזה, מה גבול הגזרה של הנושא הזה, ולא שכל צדק חברתי וכל בעיית בנייה של צעירים.
<מרדכי בר אור: שיהיה משהו יותר ברור.
<מרדכי בר אור: אחרת, זה יהיה תחליף לצדק חברתי, ואני חושב שזה פספוס מסוים.
רות קלדרון: וגם שנדע מה עושים בשמיטה הספציפית הזאת.
רות קלדרון: איני רק רוצה להגיד שמצדי אנחנו מנסות לקדם חקיקה, שהוועדה שמייעצת לממשלה מה לעשות בשמיטה לא תהיה רק ועדה של רבנות ראשית ורק מייעצת על חקלאות, אלא ועדה שיותר מייצגת את כל הציבור ומדברת גם על חינוך, וחברה וסביבה.
רות קלדרון: אז אני מקווה שנגיע עם איזשהן תוצאות עד אז.
<יעקב גבע: הקרן לקידום מקצועי של הסתדרות המורים פיתחה גם בשמיטה הקודמת תכניות לחדר מורים לומד בנושא הזה, - -
<יעקב גבע: - - ואני בטוח שגם לקראת - - -
רות קלדרון: זאת אומרת, הרעיון הזה שבשנת שמיטה אנשים מתפנים מהעבודה הרגילה ונמצאים בלימוד או במשהו רוחני – גם "פנים" חשבו על זה.
<יעקב גבע: בהחלט.
<יעקב גבע: ואני מזמין גם את כל הגופים לפנות לקרן לקידום מקצועי ולהציע תכניות לחדר מורים לומד.
<קריאה: מי שרוצה יוכל לקבל גם פרוספקט של מרכז המבקרים שדיברתם - - -
רות קלדרון: תודה רבה לכולכם שעשיתם את הזמן ובאתם.
רות קלדרון: אנחנו נזמין אתכם שוב.
רות קלדרון: נכון שיש לנו כתובות של כולם?
רות קלדרון: בעוד בין חודשיים לשלושה לישיבת המשך.
רות קלדרון: אם יש לכם משהו להגיד או לבקש עד אז אפשר לפנות לוועדת החינוך, התרבות והספורט, ואנחנו ננסה לקדם את זה עד הפגישה הבאה.
עמרם מצנע: הוא זמר?
<אלברט אנדראוס: נכון, שכחתי אותו, זה נכון.
<אלברט אנדראוס: וחנא ח'ורי, אח שלו, אחד הכנרים.
<אלברט אנדראוס: בקיצור, יש תוצר די טוב, וכאן נולד הרעיון, אמרנו בואו נאגד את כל הכוחות האלה ובהחלט הקמנו את התזמורת הזו בשנת 88', הופענו הרבה בחו"ל ובארץ, לאורכה ולרוחבה, כל הדתות בתוך התזמורת, כולל יהודים, שלא פעם היו איתנו והופיעו איתנו, היו חלק שנסעו למצרים איתנו לאופרה, ממש חוויה מאוד טובה.
<אלברט אנדראוס: עיקר עיסוק התזמורת הוא מוזיקה ערבית קלאסית.
<אלברט אנדראוס: התחלנו להיתמך על ידי משרד התרבות משנת 89'-90' וזה היה הצעד הראשון לתמיכות של התזמורת.
<אלברט אנדראוס: כמובן התזמורת ידעה עליות ומורדות והכול היה מאוד מאוד קשור בכל מה שקשור בנושא התקצוב.
<אלברט אנדראוס: היום יש לנו, נקרא לזה לא מלחמות קטנות, אלא גדולות מאוד, לגבי כל מה שקורה במגזר הערבי.
<אלברט אנדראוס: בהחלט ההפרטה יורדת ליתר המקומות, כמו תזמורת תרשיחא ומקומות אחרים.
<אלברט אנדראוס: מה אני אוסיף עוד?
<אלברט אנדראוס: יש לעמותה הרבה פעילות, מעבר למה שיש כיום.
<אלברט אנדראוס: אנחנו נשמע את זה - - -
עמרם מצנע: אולי דברו על התרבות בכלל במגזר הערבי והתמיכה, כי בטח על התזמורת אתם תדברו.
<אלברט אנדראוס: בכלל?
עמרם מצנע: כן, כי הביקור כאן הוא בעצם כדי לעשות מין פוקוס כזה על התרבות במגזר הערבי והתמיכה בתרבות במגזר הערבי.
<אלברט אנדראוס: בהחלט.
<אלברט אנדראוס: אומר לי המנצח שהם מוכנים.
<אלברט אנדראוס: אנחנו נשמע אותם ונחזור לפה ונתחיל בנושא שכבודו הציע.
עמרם מצנע: (קטע מוזיקלי)
<ודיע ח'ורי ג'ריס: בדרך כלל אנחנו מופיעים עם התזמורת בבמה גדולה ובמקום פתוח וקשה לנו להופיע.
<ודיע ח'ורי ג'ריס: אנחנו מופיעים, אבל זה קשה מבחינה מוזיקלית.
<ודיע ח'ורי ג'ריס: אחת הבעיות, שאין אולמות מתאימים במגזר הערבי.
<ודיע ח'ורי ג'ריס: אנחנו מופיעים בכל המקומות בארץ, הופענו בכל הערים הגדולות בישראל.
עמרם מצנע: יש סל תרבות?
<ודיע ח'ורי ג'ריס: סל תרבות יש לנו, אנחנו מופיעים מדי שנה בבתי הספר.
<ודיע ח'ורי ג'ריס: אבל גם בזה יש בעיות.
<אלברט אנדראוס: יש בעייתיות.
<אלברט אנדראוס: נתחיל מזה שלא כל המגזר הערבי נכנסים לסל תרבות.
<אלברט אנדראוס: אתה יודע, סטטיסטית, שני שליש מהמדינה לא בסל.
<אלברט אנדראוס: אנחנו עובדים מול משרד החינוך על זה וגם יש עוד בעיה, תזמורת כזו, בשביל להופיע בסל תרבות המחיר שלה די גבוה.
עמרם מצנע: אבל יכול להופיע בהרכבים, לא חייבים להופיע בכל ה - - -
<אלברט אנדראוס: לא, אני מדבר גם על ההרכב הקטן.
<אלברט אנדראוס: אז השיקול של המנהלים הוא להביא משהו שעולה להם פחות מאשר להביא את - - - אבל בהחלט אנחנו - - -
עמרם מצנע: חברי התזמורת, מאיפה הגעתם?
עמרם מצנע: איפה התחלתם לנגן?
<חבר התזמורת: אני התחלתי לנגן בגיל 7.
עמרם מצנע: בבית?
<חבר התזמורת: כן, בבית.
עמרם מצנע: ההורים ניגנו?
<חבר התזמורת: לא, אחות שלי התחילה בפסנתר ואז אחר כך אבא שלי דחף אותי למוזיקה.
עמרם מצנע: ישר לכינור?
<חבר התזמורת: כן.
עמרם מצנע: מהתחלה?
<נאסימה: הוא למד מוזיקה קלאסית.
עמרם מצנע: מוזיקה קלאסית מערבית אירופאית?
<נאסימה: מערבית, כן.
עמרם מצנע: אתם מנגנים גם מוזיקה קלאסית אירופאית?
<נאסימה: לא.
<נאסימה: מנגנים אבל לא מופיעים.
עמרם מצנע: מנגנים, אבל זה לא ברפרטואר?
<נאסימה: לא, בכלל החינוך שלנו בא מהמוזיקה המערבית, קלאסית, כל המתודה שלנו באה מהמוזיקה המערבית.
עמרם מצנע: יש כאלה שמבית ספר התחילו לנגן?
עמרם מצנע: מה, כילד בבית הספר.
<חבר התזמורת: כן, כילד בבית הספר.
<חבר התזמורת: בבית הספר הזה דווקא, זה היה בית ספר בזמנו.
עמרם מצנע: יסודי?
<חבר התזמורת: יסודי.
<חבר התזמורת: אז התחלנו לנגן בבית הספר ולאט לאט אחר כך למדתי אצל נאסימה ואחר כך למדתי בחיפה בקונסרבטוריון רובין.
<חבר התזמורת: הייתי יוצא מפה באוטובוס בכל יום ראשון לרובין וללמוד, במשך שש שנים, ואחר כך הבאתי את המורה מרובין לתרשיחא כדי שילמד פה, ואז אני לא רוצה לדבר הרבה, אבל בטח דיברו איתך על העניין שהכפר הזה הוא כפר מאוד מוזיקלי, יש פה המון אנשים שמנגנים ויש פה - - -
עמרם מצנע: אמרו לי שכל אלה שהצליחו הם בחו"ל.
<חבר התזמורת: כן, יש הרבה שבחו"ל.
<חבר התזמורת: אנחנו ועוד הרבה מהחברים שלי שהמשכנו, למדנו משהו אחר באוניברסיטה, אבל אנחנו אנשים שייסדנו את העמותה והמשכנו עם התזמורת ואנחנו ממשיכים בזמן החופשי שלנו, כמה שיותר, ומנסים להקים עוד דור חדש.
<חבר התזמורת: נקווה.
<אלברט אנדראוס: אחת הבעיות, עמרם, אם אנחנו כבר יושבים פה ומדברים, כאן זה נתח של התזמורת, זה לא כל התזמורת.
<אלברט אנדראוס: מכאן זה מתחיל ומכאן זה נגמר, נושא התקציב והתקציב והתקציב.
<אלברט אנדראוס: אנחנו, אם נדבר על 160 גופי תרבות במגזר הערבי, 160 עמותות, מתוכם מתוקצבים בפועל קרוב ל-120, אנחנו מדברים על 10 מיליון שקל תקציב מסך הכול של 700 ומשהו מיליון שקל של משרד התרבות.
<אלברט אנדראוס: אנחנו מדברים על נתח של 2% עד 3%.
<אלברט אנדראוס: עכשיו ניקח תזמורת כזאת כדוגמה למה שיש לנו במגזר הערבי.
<אלברט אנדראוס: התזמורת הזו מוגבלת מבחינת התפתחות.
<אלברט אנדראוס: אתה ראית, רמה מוזיקלית, כבר מיותר לדבר על האנשים המוצלחים שעושים באמת תרבות לשמה, השאלה, בהיעדר תקציבים מה אנחנו עושים בעצם?
<אלברט אנדראוס: אנחנו באים לגוף כזה ואומרים לו סטופ, עד כאן, אתה לא יכול להתפתח, אתה לא יכול לבנות יותר הפקות, אתה לא יכול להפעיל דור חדש.
<אלברט אנדראוס: אגב, לתזמורת תרשיחא יש טרום כלי שמנגן טרום כלי כאן, ויש תזמורת של ילדים וכל זה, אבל בהיעדר תקציבים פשוט כל המהלך הזה אמור להיפסק, או להיתקע איפה שהוא והוא לא יכול להתפתח.
<אלברט אנדראוס: יש לנו, ואיתמר מסכים איתי, לא מעט דיבר על נושא התקציב בכלל למגזר הערבי.
<אלברט אנדראוס: ביום חמישי יש לנו ישיבה עם השרה, אני אשמח מאוד, עמרם, מהבמה שלך, כיו"ר ועדת התרבות והחינוך בכנסת, שתפעל, כי אני אומר, ככל שאנחנו עושים ומביאים יותר תרבות, אני מדבר על כל המדינה, כך אנחנו חוסכים מאיתנו הרבה פשע, הרבה עבריינות, כי אין תחליף לתרבות.
<אלברט אנדראוס: ממילא אנחנו גם נצטרך לשלם את הכסף הזה דרך לשכות הרווחה ו - - -
עמרם מצנע: מה התקציב של התזמורת?
<חבר התזמורת: התכוונת לתקציב של התזמורת עצמה, כולל תקציב ה - - - ?
עמרם מצנע: הכול.
<חבר התזמורת: משרד התרבות מתקצב אותנו במשהו כמו 250,000 שקל, אנחנו מגיעים לכמעט 600,000 שקל.
עמרם מצנע: שזה התקציב?
<אלברט אנדראוס: שזה המחזוריות שהם עושים מתרומות, מהכנסות וזה.
עמרם מצנע: אז זה התקציב, אני מדבר על סך הכול העוגה.
<חבר התזמורת: העוגה זה 600,000 שקל.
עמרם מצנע: מאיפה מגיעים יתר ה-350?
<חבר התזמורת: הכנסות עצמיות, מופעים.
<שמעון אלקבץ: עמרם, אני רוצה אחרי זה, ברשותך - - - התזמורת היא חלק ממודל התזמורות, זאת אומרת - - - אמנם בשנה שעברה היא הייתה - - -
עמרם מצנע: זאת אומרת היא במודלים של התזמורת הסימפונית של חיפה?
<שמעון אלקבץ: היא באותה ליגה.
עמרם מצנע: אותו מודל?
עמרם מצנע: שופטים אותה לפי אותם קריטריונים?
עמרם מצנע: זה גם כן קצת - - -
<אלברט אנדראוס: ברשותך, שמעון.
<אלברט אנדראוס: התזמורת הזו מתוקצבת דרך התקנה הערבית 73, התזמורת של חיפה לוקחת מהתקנה הכללית.
<אלברט אנדראוס: נניח שתזמורת תרשיחא רוצה לקחת מהתקנה הכללית - - - סליחה, שמעון, שקטעתי אותך אבל חשוב לחדד את הדברים האלה.
<אלברט אנדראוס: יש בעייתיות לגשת לתקנה הכללית, מאחר שהקריטריונים - - -
<אלברט אנדראוס: יש כמה בעיות.
<אלברט אנדראוס: הרבה פעמים באו הרבה גופים שניגשו לתקנה הכללית ואמרו להם 'אין סיכוי, אתם תישארו בתקנה הערבית, ניגשתם לשם, תישארו שם'.
<אלברט אנדראוס: אני לא מדבר על כפל תמיכות.
<אלברט אנדראוס: הדבר השני, הקריטריונים שנמצאים בתקנה הכללית הם לוקחים גוף כזה שהוא טוב בתקנה 73 ועושים ממנו גוף מאוד - - -
עמרם מצנע: מה זה 73?
<אלברט אנדראוס: זה התקנה הערבית.
עמרם מצנע: זה תרבות במגזר הערבי?
<אלברט אנדראוס: בדיוק.
<אלברט אנדראוס: ולמה?
<אלברט אנדראוס: זה לא בא בכדי, זה לא בא מהיום.
<אלברט אנדראוס: משרד התרבות בנצרת הוקם בשנת 88', זאת אומרת המדינה בפער של 40 שנה, עד שהתחילה לתת תקציב למגזר הערבי.
<אלברט אנדראוס: זאת אומרת חייבים להדביק את הפער הזה של 40 שנה וזה לא פשוט.
<אלברט אנדראוס: כמו שאמר חברי, גם בנושא ה - - -
עמרם מצנע: אבל אני רוצה לחזור לשאלה, ה-350 זה הכנסות עצמיות?
עמרם מצנע: אין לכם שום תקציב נוסף?
<אלברט אנדראוס: מדי פעם העירייה, לפי היכולות שלה.
עמרם מצנע: מה זה, מתקציב תמיכות?
עמרם מצנע: התזמורת היא רק תזמורת, או שהיא גם כעין קונסרבטוריון?
<ודיע ח'ורי ג'ריס: לומדים, בטח.
עמרם מצנע: יש חוץ מזה קונסרבטוריון?
<ודיע ח'ורי ג'ריס: כן.
<ודיע ח'ורי ג'ריס: יש לנו 30 ילדים, בגילאים 4 עד 6.5, ויש לנו עוד תזמורת - - -
עמרם מצנע: במסגרת העמותה הזאת?
<אלברט אנדראוס: במסגרת העמותה, אבל יש עמותה אחרת שהיא קונסרבטוריון שמלמד את הילדים.
<אלברט אנדראוס: יש עמותה אחרת בתרשיחא, אבל אנחנו לא רוצים לעשות כפל, כי בכל זאת אי אפשר להציף את האזור במקומות של לימוד נגינה.
<אלברט אנדראוס: יש מקום שמלמד - - -
עמרם מצנע: בבתי הספר בתרשיחא לומדים לנגן על כלים?
עמרם מצנע: או שזה רק עניין פרטי?
<חבר התזמורת: זה עניין פרטי יותר.
<אלברט אנדראוס: מקהלות של בית ספר.
עמרם מצנע: לא, מקהלה זה מקהלה, אני מדבר על כלים.
<קריאה: בבתי הספר התקן, אני חושב שזה שעה שבועית אחת למוזיקה.
עמרם מצנע: אבל זה לא נגינה על כלי.
<קריאה: לא, זה חינוך מוזיקלי.
עמרם מצנע: אתם בעצמכם, בטח חלקכם גם מלמדים תלמידים, כן?
<אלברט אנדראוס: מי שמוזיקאי פה, יש חלק מוזיקאים וחלק לא מוזיקאים - - -
עמרם מצנע: כולם מוזיקאים, חלק עובדים בעבודה - - -
<אלברט אנדראוס: כן, אבל זה לא המקצוע.
<אלברט אנדראוס: האדון הזה הוא רואה החשבון של העמותה.
<אלברט אנדראוס: האיש מוזיקאי - - -
עמרם מצנע: תגיד שמות.
<אלברט אנדראוס: צ'רלי.
עמרם מצנע: ומה אתה עושה לפרנסתך?
<צ'רלי: מנגן בהופעות, מופיע.
עמרם מצנע: כבודד?
<צ'רלי: כן.
עמרם מצנע: איפה אתה מופיע?
עמרם מצנע: בחתונות?
<צ'רלי: גם וגם, הכול, הופעות בחוץ לארץ.
עמרם מצנע: ומזה אתה מתפרנס?
עמרם מצנע: ומאיפה התחלת את המוזיקה?
<צ'רלי: התחלתי מגיל 5.
<צ'רלי: בבית.
עמרם מצנע: הבית הוא בית מוזיקלי?
עמרם מצנע: אתה מתרשיחא?
<צ'רלי: לא, מנצרת.
עמרם מצנע: ואיפה אתה התחלת?
<חבר התזמורת: אני התחלתי בגיל יותר מבוגר, אחרי בית הספר, בגיל 18-19 שנה.
<חבר התזמורת: בכוחות עצמי, הופעתי הרבה הופעות בכוחות עצמי, הגעתי לפה ו - - -
עמרם מצנע: איך התחלת בגיל מבוגר?
עמרם מצנע: זה בדרך כלל לא קורה.
<חבר התזמורת: כי הבית שלנו הוא בית מוזיקלי, כולם מנגנים.
<חבר התזמורת: התחלתי לנגן בגיל 18, ללמוד, למדתי קצת אצל נאסימה, באופן עצמי הופעתי בחתונות.
<חבר התזמורת: משנת 95' אני פה ועדיין פה, זה בית שני שלי.
עמרם מצנע: ואתה מתרשיחא?
<חבר התזמורת: אני מפקיעין.
<סמיר: אני סמיר, אני מכפר מנדא - - -
עמרם מצנע: איך הגעת לתזמורת הזאת מכפר מנדא?
<סמיר: באוטובוס...
עמרם מצנע: לא, איך שמעת על זה?
<סמיר: התקשרו אליי.
<סמיר: אני חדש בתזמורת - - -
עמרם מצנע: מה, חיפשו מישהו שמנגן על צ'לו?
<סמיר: כנראה.
<סמיר: אז התקשרו אליי לפני כמה חודשים.
<וג'די שהים: כרגע בתזמורת יש לנו שני צ'לנים.
<וג'די שהים: הוא אחד ויש עוד אחד שהוא ותיק יותר, הוא היום לא יכול היה להגיע, הוא בתקופת מבחנים.
עמרם מצנע: איך זה שאין בין הנגנים גם נשים?
<נאסימה: אין נשים?
<נאסימה: כי אין.
עמרם מצנע: הן לא לומדות?
עמרם מצנע: נשים לא לומדות מוזיקה, לנגן על כלים?
עמרם מצנע: זה לא נהוג במגזר הערבי?
<נאסימה: יש מעט מאוד שמנגנות כינור, יש כאלה שמנגנות בפסנתר.
<נאסימה: אני לא צריך כאן פסנתר, אז - - -
<ודיע ח'ורי ג'ריס: לדוגמה הבת שלי, היא למדה באקדמיה בירושלים, היא מנגנת בצ'לו.
עמרם מצנע: אז למה היא לא בתזמורת?
<ודיע ח'ורי ג'ריס: היא לא בתזמורת, כי יש לה עסקים אחרים, היא לא יכולה להגיע.
<וג'די שהים: המורה אצלנו, היא אחראית על החוג, עם תואר שני גם בריפוי במוזיקה והיא עברה השתלמות באנגליה בתחום הריתמיקה.
<וג'די שהים: היא זמרת וגם מנגנת בצ'לו וגם עם תואר ראשון בחינוך מוזיקלי ותואר שני בריפוי במוזיקה.
<ודיע ח'ורי ג'ריס: יש לנו עוד בחורה בשם - - - היא לומדת, היא שנה שלישית ב - - -
<חברת התזמורת: מוזיקה בצפת.
עמרם מצנע: מה, במכללה?
<חברת התזמורת: כן.
עמרם מצנע: אבל זה כולל נגינה על כלי?
<חברת התזמורת: לא, זה חינוך בכלל.
עמרם מצנע: זה חינוך למוזיקה.
עמרם מצנע: המטרה היא להיות מורה למוזיקה?
<חברת התזמורת: אני מתכוונת לעשות תרפיה במוזיקה.
<חברת התזמורת: למרות שאני עושה את ה - - - זה בא בשנה שלישית - - -
עמרם מצנע: ואת לומדת במכללה בצפת?
עמרם מצנע: ונוסעת כל יום או גרה שם?
<חברת התזמורת: נוסעת.
<חברת התזמורת: גם אבא שלי, כל המשפחה.
עמרם מצנע: משפחה מוזיקלית.
<חבר התזמורת: אני מהראשונים בלהקה, שנת 88', ויש לי בן ובת בלהקה גם.
<ודיע ח'ורי ג'ריס: פה, בתזמורת.
עמרם מצנע: ואתם מתרשיחא?
עמרם מצנע: טוב, יפה.
עמרם מצנע: באמת מסורת מעניינת.
<קריאה: אדון בוחבוט, תפדאל.
שלמה בוחבוט: אני שומע, זה מאוד מעניין.
<ודיע ח'ורי ג'ריס: אתה יכול גם לספר על התזמורת, לא רק לשמוע.
<ודיע ח'ורי ג'ריס: אתה אוהד מספר אחד ותומך, זה לזכותך נאמר.
שלמה בוחבוט: אני רוצה לשבת עם היושב ראש ובאמת להגיד לו שיש בעיה במוזיקה המזרחית והבעיה שמשום מה משרד התרבות לדורותיו, התמיכה היא כמעט אפסית.
שלמה בוחבוט: אם אנחנו לוקחים - - -
עמרם מצנע: אתה מדבר בכלל על המזרחית, או על הערבית?
שלמה בוחבוט: אני מדבר כללית.
שלמה בוחבוט: כשאני הייתי חבר כנסת אנחנו תקענו את התקציב לשולמית אלוני ז"ל.
שלמה בוחבוט: היה 450 מיליון שקל ולא רצינו לתת לאנדלוסיה באשדוד, ואמרנו שאם האנדלוסית באשדוד לא תקבל תקציב, אין תקציב מדינה.
שלמה בוחבוט: ובאמת הצלחנו להוציא והיום האנדלוסית באשדוד מקבלת תקציב מאוד מכובד.
שלמה בוחבוט: כמה, שמעון, 2.5 מיליון?
<שמעון אלקבץ: סביב ה-2.5.
עמרם מצנע: האנדלוסית אבל התפרקה בכלל ועברה לאשקלון.
שלמה בוחבוט: אין שום סיבה שתזמורת כזאת תקבל מיליון שקל, אין שום סיבה.
שלמה בוחבוט: כי אם אנחנו - - -
עמרם מצנע: 250 היא מקבלת.
שלמה בוחבוט: היא מקבלת כלום, מה זה 250,000 שקל?
שלמה בוחבוט: זה שום דבר.
שלמה בוחבוט: אתה שאלת למה אין נשים, אם היה תקציב יכלו לקחת נשים אפילו ממעלות רוסיות שינגנו והיום הם מנגנים בתווים, לא צריך ללמוד ערבית בשביל לנגן.
שלמה בוחבוט: לכן אני חושב שצריך לקיים דיון מאוד מאוד משמעותי להגדיל משמעותית את התקציב.
שלמה בוחבוט: אתה היית ראש עיריית חיפה, אתה מכיר היטב את תקציבי הרשויות.
שלמה בוחבוט: אנחנו לא מסוגלים להחזיק תזמורות.
שלמה בוחבוט: אנחנו לא מסוגלים.
שלמה בוחבוט: אתה יודע מה?
שלמה בוחבוט: 100,000 שקל זה שטויות, אבל מדינה חייבת.
שלמה בוחבוט: תזמורת כזאת היא תזמורת מאוד מאוד רצינית.
שלמה בוחבוט: אם היא מופיעה באופרה בקהיר זה אומר שהיא הגיעה לשיא והיא גם מופיעה בהיכל שלנו, של מעלות תרשיחא.
שלמה בוחבוט: יש לנו היכל מצוין שהם מצליחים למלא את כל האולם פלוס.
שלמה בוחבוט: לכן אני חושב שמשרד התרבות, שאין לי טענות נגדו, שמעון עושה עבודה טובה - - -
<שמעון אלקבץ: אנחנו ביחד עם כולם, אנחנו אומרים שהתקציב הוא תקציב עלוב.
שלמה בוחבוט: אני יודע, השרה עושה עבודה מצוינת, אבל צריך להגדיל את התקציב שהוא מאוד מעליב.
עמרם מצנע: תגיד לי, שלמה, יש לכם עוד תזמורות במעלות תרשיחא שמקבלות תקציב?
שלמה בוחבוט: אני חושב שהעיר שלנו היא עיר מיוחדת במינה.
שלמה בוחבוט: אם אנחנו נבדוק מה עושים במוזיקה, יש מאות בני נוער שלומדים מוזיקה - - -
עמרם מצנע: בבתי ספר?
שלמה בוחבוט: קודם כל בבתי הספר לומדים, אני לא צריך להגיד לך, הלימוד שם זה לא לימוד משמעותי, אבל כאן, גם התזמורת, יש גם ביתס פר למוזיקה, שלפחות, אני חושב, יש 100 ילדים.
שלמה בוחבוט: במעלות יש לנו תזמורת אנדלוסית, גם כן מאוד טובה, והתזמורות האלה פשוט בשיניים - - - כמו שנאמר כאן, במגזר הערבי הנושא של התרבות הוא מאוד חלש, כי אתה יודע מה, במשך שנים בנו היכלי תרבות על ידי תרומות של הסוכנות היהודית וסוכנות יהודית לא בנתה במגזר הערבי, זאת אומרת שבמגזר הערבי אין כמעט אולמות.
שלמה בוחבוט: חוץ מאולם חתונות, שזה לא מכובד, תזמורת כזאת לא יכולה להופיע באולמי חתונות.
שלמה בוחבוט: אתה יודע מה, אני קטונתי מלייעץ לך, הייתי מקיים דיון מאוד רציני בוועדת החינוך בנושא תרבות במגזר הערבי.
עמרם מצנע: כן, זו אחת הסיבות לסיור היום.
עמרם מצנע: קצת להתרשם, אל"ף, מהתרבות בפריפריה בכלל וגם כמובן במגזר הערבי.
עמרם מצנע: טוב, מה עוד?
שלמה בוחבוט: שייתנו לנו לסיום משהו של פריד אלאטרש.
שלמה בוחבוט: (קטע מוזיקלי)
עמרם מצנע: טוב, תודה רבה לכם.
<אלברט אנדראוס: עמרם, אני רוצה להגיד את כל הדברים שבאמת קשורים לפריפריה שלנו.
<אלברט אנדראוס: צריך לעודד את התרבות בפריפריה ואפשר לעשות את זה בכמה וכמה מישורים.
<אלברט אנדראוס: אל"ף, לתמוך יותר ויותר בעמותות הפועלות בפריפריה, לאפשר לעמותות גם להגיש לתקנת הפריפריה, שאנחנו מנועים, לצערי, לגשת אליה מבחינה תקציבית עד עכשיו.
עמרם מצנע: כי יש לכם תקנה למגזר הערבי.
<אלברט אנדראוס: כן, זו הטענה, אבל הפריפריה - - -
עמרם מצנע: לא, זה נוסד - - -
<אלברט אנדראוס: לא, תקנת פריפריה, אפשר לגשת אליה גם אם מתוקצבים ממקום אחר.
<שמעון אלקבץ: אלברט, אתה מדבר על חיזוק מוסדות תרבות בפריפריה?
<אלברט אנדראוס: כן.
<שמעון אלקבץ: או אתה מדבר על הפרויקט בכלל של - - -
<אלברט אנדראוס: על תקנה 46 אני מדבר.
<אלברט אנדראוס: תקנה 46 שהיא לא כוללת בתוכה תקנה 73.
<אלברט אנדראוס: זאת אומרת המוסדות שעובדים תחת תקנה 73 לא יכולים לגשת לתקנה 46.
<שמעון אלקבץ: אתה מדבר על המוזיקה?
<אלברט אנדראוס: לא, תקנת הפריפריה 46, עמותות התרבות הערביות לא יכולות לגשת אליה, למה?
<אלברט אנדראוס: כי תנאי הסף הם לא כוללים את תקנה 73, ועל זה קיבלתם מכתבים מפה עד הודעה חדשה.
<חבר התזמורת: לא רק, אנחנו הגשנו כבר שנתיים רצופות ודחו את זה.
<אלברט אנדראוס: זה חבל.
<אלברט אנדראוס: זה נושא לדיון.
<אלברט אנדראוס: לדעתי צריך - - -
<שמעון אלקבץ: אתה עושה בלבול, אבל דבר.
<אלברט אנדראוס: נדבר על זה.
<אלברט אנדראוס: אני יודע מה שאני מדבר.
<אלברט אנדראוס: יש עוד דבר, שיש בצפון גם מחסור בתיאטראות.
<אלברט אנדראוס: יש, וגם נתקלים באותן בעיות, מבחינת השחקנים, מבחינת גם הנושא הפנסיוני שלהם, כל התנאים הסוציאליים שלהם, גם בזה אנחנו נתקלים בבעיה מאוד רצינית בנושא הזה.
עמרם מצנע: זה בתוך העמותות.
<אלברט אנדראוס: זה בתוך העמותות.
<אלברט אנדראוס: אגב, לכל נושא האמנים, זה עלה בישיבה שלנו בכנסת בפעם האחרונה, כל הנושא של המעמד של האמנים בכלל, שזה נושא שדורש התייחסות מאוד רצינית.
<אלברט אנדראוס: בנושא התיאטראות, השחקנים פשוט נתקלים באותן בעיות תקציביות שנתקלים בהן גם התזמורות, כי הכול תחת הכותרת של תרבות.
<אלברט אנדראוס: אין להם איפה להופיע, כי אנחנו מוגבלים גם במקומות איפה להופיע, כי צריכים לנסוע למקומות.
<אלברט אנדראוס: גם אם מגיעים במסגרת סל תרבות לבתי ספר, המופעים לרוב תחת כיפת השמים וזה דבר שנוגד כל אמות מידה של הגשת תרבות נכונה.
<אלברט אנדראוס: באופן כללי זה המצב שלנו בפריפריה.
<אלברט אנדראוס: אני לא יכול בכמה דקות לשטוח את כל הבעיות, אבל אני מסכים עם שלמה שלדעתי כל נושא התרבות הערבית שווה, ממש אני מבקש - - -
עמרם מצנע: שלמה דיבר על התרבות המזרחית בכלל, בתוכה יש את התרבות הערבית.
<אלברט אנדראוס: כן, גם התרבות הערבית שווה דיון בוועדת התרבות, שאתה מוביל אותה.
<אלברט אנדראוס: הבעיות שלנו לא קטנות, אבל אני מאמין שבשיתוף פעולה, גם עם משרד התרבות, ואיתכם בכנסת, כל אחד ממקומו, גם יבורך עפר שלח על היוזמה שלו לכל נושא שדולת התרבות שהוא עשה בכנסת.
<אלברט אנדראוס: ואני קורא לך, מבמתך, שתפעל באמת לקדם.
<אלברט אנדראוס: כמה שיותר תרבות במדינה, אני חושב שזה טוב לכולנו.
<אלברט אנדראוס: בהחלט בהזדמנות זו אני גם רוצה להודות לכל הנכבדים, לך, באופן אישי, עמרם, שהגעת.
<אלברט אנדראוס: שמעון, הפתעת אותי שהגעת היום.
<אלברט אנדראוס: ולתזמורת הנהדרת הזו.
<חברת התזמורת: יש עוד דבר, כמעט שאין מלגות לאנשי המוזיקה.
<חברת התזמורת: אני לא יודעת אם זה קשור בכם, מלגות ללימודים, למוזיקה בכלל אין.
עמרם מצנע: מלגות במכללה?
<חברת התזמורת: יש את מלגת משרד החינוך ואמרו לי שאם אני רוצה הלוואה, אז כן אפשר, אבל יכול להיות שכן ויכול להיות שלא.
<חברת התזמורת: אז אני מאוד מבקשת, אם אתם קשורים בזה, אז לדאוג לזה.
עמרם מצנע: את לומדת במסגרת רק של מוזיקה ערבית, או בכלל?
<חברת התזמורת: לא, בכלל.
עמרם מצנע: זאת אומרת יהודים וערבים לומדים ביחד?
עמרם מצנע: ולחברים שלך, היהודים, יש איזה שהן מלגות בתחום הזה?
<חברת התזמורת: בכלל במוזיקה אין, אין מלגה מיוחדת ללימודי מוזיקה.
עמרם מצנע: מישהו רוצה לשאול, להגיד משהו?
עמרם מצנע: חברים?
עמרם מצנע: אז באמת תודה רבה לכם, על הבוקר ככה, על הסובוח, לשמוע קצת מוזיקה זה בכיף.
עמרם מצנע: תודה רבה לכם שבאתם.
<(הישיבה נפסקה בשעה 10: (סיור בגעתון)
<רמי באר: קודם כל ברוכים הבאים כאן לגעתון, לכפר המחול הבינלאומי בגעתון ולהקת המחול הקיבוצית.
<רמי באר: לפני מעל 60 שנה, בשנת הקמת המדינה, עלה על הקרקע הגרעין המייסד של הקיבוץ, גרעין 1 במאי, זה היה באוקטובר 48'.
<רמי באר: כמו הגבעות שמסביב ריקות, כך היה גם הקיבוץ.
<רמי באר: בין קבוצת המייסדים הוריי, בקבוצה כולם ניצולי שואה מהונגריה ומצ'כיה ובקבוצה הזו מייסדי הקיבוץ ואישה מיוחדת ששמה יהודית ארנון, שייסדה את הלהקה ובעצם זרעה את הזרעים הראשונים של מה שאנחנו נראה.
<רמי באר: אני נולדתי פה בקיבוץ, גדלתי בקיבוץ ולאחר הצבא בחרתי את המחול ואת התנועה כדרך חיים ובחרתי להישאר פה בקיבוץ ובעצם להמשיך את המפעל שהתחילה יהודית.
<רמי באר: התחלתי כרקדן וככוריאוגרף בלהקה הקיבוצית ובשנת 1996 לקחתי על עצמי את הניהול האמנותי אחרי שיהודית ביקשה שאני אקח את זה.
<רמי באר: היא הגיעה לגיל 70.
<רמי באר: יהודית נפטרה בקיץ האחרון, היא הייתה כבר חולה, אבל מה שאתם תראו עכשיו בסיור התחיל מהזרעים הראשונים שיהודית זרעה ומבחירה שלי להישאר פה בצפון ולהמשיך לפתח את הלהקה עם צוות אנשים שעשה גם את הבחירות האלה, כשבדרך כלל אלה רקדנים שגדלו בלהקה איתי, כמו סיוון ומיקה, שנמצאות פה, סיוון גם הרבה שנים, קרוב ל-30 שנה ומיקה מעל עשור, כולם אנשים שעובדים פה ואנשים שבחרו לחיות בצפון ובעצם ליצור גוף אמנותי איכותי ברמה בינלאומית עם שאיפה למצוינות בלתי מתפשרת, וכל זה פה בצפון, 8 קילומטרים מהגבול הלבנוני, בפריפריה, מה שלא מובן מאליו במדינת ישראל כאשר מדובר בתרבות.