GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<טל הולצמן: הצוות שעובד כאן, אתי שעושה גינון פיסולי עם הילדים ועובדת איתם כאן, גבי שמנהל את החממה והוא מדען במרכז המדע.
<טל הולצמן: (המשך הסיור)
<אודי גת: - - - עכשיו אישרנו את תקציב 2014, אז היו דיונים.
<אודי גת: יש כאלה שרוצים יותר - -- בסוף זה סדרי עדיפויות בכל דבר.
<אודי גת: הכנה פסיכולוגית לזה זה שאני תומך בה כספית, כי הריחוק פה.
<אודי גת: אין ספק שבסדר העדיפות האזורי, בכסף שיש לנו, זה החיבור שאנחנו עושים פה - - - אתה רואה, לא צריכים להיות בתל אביב בשביל להיות מבסוט, להיות גאה.
עמרם מצנע: הפלא היחידי שעוד לא הצלחתי לפענח, היינו בבית ג'אן.
עמרם מצנע: בבית ג'אן סיימו בבגרות, מה שעוד לא פורסם, הוא אמר לי שהם ב-100%, הם היו שלישי בארץ.
עמרם מצנע: זה יישוב סוציו אקונומי נמוך, ונמוך זה כולם נמוכים, והוא עושה את זה על ידי מנהיגות אישית של מנהל בית הספר, מישהו בעל כריזמה ומנהיגות והוא פשוט רודה בהם והוא הצליח לרתום הרבה מאוד מעורבים חיצוניים, כל מיני, קרן רש"י וקרן פה וקרן שם.
עמרם מצנע: וזה מדהים.
עמרם מצנע: קראתי בעיתון, אמרתי אני לא מאמין, נסענו, והיינו בבית הספר ושמענו, ושמענו ילדים, ואומר לי ילד, הייתי עם שבעה מקצועות בשלילי, היום אני ניגש לבגרות מלאה'.
<אודי גת: מה שפה, כשהחלטנו לפני כמה שנים שכל ילדינו יגמרו י"ב, גם אם לא גמרו בגרות, אבל ביקרו בבית הספר, אז זה מקטין מן הסתם את אחוזי הבגרות, אבל במכלול, כשאנחנו אומרים 100% מהילדים סיימו, אין נשירה ו-78% בגרות, אז אתה רואה את הדברים האלה ביחד.
עמרם מצנע: המבחן של הבגרות הוא לא היחידי.
עמרם מצנע: זה גם הנשירה ובאמת איך אתה מתייחס ומה אתה עושה עם אלה שלא, זה המכלול.
<אודי גת: - - - על התל שהוא מצודה רומאית.
<אודי גת: על המפות של הרומאים אנחנו מופיעים, בגלל התוואי המרכזי שהמקום הזה היה פה, צפונה ודרומה וגם מזרחה מערבה.
<אודי גת: הייתה פה תחנה, חיילים, עם ספא, חפרנו פה ספא שלם, זה משהו מדהים.
<אודי גת: התלמידים חפרו פה, נתנו להם קצת כסף כדי שזה יעזור במשלחת לפולין וזה היה חלק מתפיסת עולם חינוכית ערכית.
שמעון אוחיון: וכמובן שיוצאים עם משלחת לפולין?
<אודי גת: כל שנה בקיץ, בסוף י"א.
שמעון אוחיון: וגם את זה אתה מממן?
<אודי גת: אנחנו מסבסדים.
<אודי גת: גם ההורים משתתפים, אבל אנחנו מסבסדים את זה משמעותית.
<אודי גת: למשל את ילדי נעל"ה, אני כמעט מסבסד לגמרי וגם יש ילדים שיכולים פחות אז אנחנו מממנים אותם.
עמרם מצנע: אבל עם הקיבוצים השיתופיים, אתה הרי לא גובה מההורים, אז איך?
<אודי גת: מהקיבוץ, פר ילד.
עמרם מצנע: אתם קובעים את זה בהסכמה בטח, זה לא קשור ל - - -
<אודי גת: אנחנו גובים פה אגרת חינוך תקנית לגמרי, חוקית לגמרי, על פי כל הכללים.
<אודי גת: אנחנו לא מגזימים, אפילו לא בשקל.
<אודי גת: באפשרויות הנוספות שאתם פותחים כוועדה, למשל לפולין, אנחנו גובים מההורים עוד - - -
עמרם מצנע: כי בעצם יכולתם פה לעשות, כי זה לא מההורים, זה מהקיבוץ.
<אודי גת: כן, אבל באר אורה ולאט לאט נכנסו תושבים פה וערבבו לנו את התמונה הוורודה של רק חברי אגודות שיתופיות, זה כבר לא ככה.
<אודי גת: חשבנו והלכנו לראות כמה מקומות שהקימו עמותות בית ספריות, למשל בנהלל, יש עמותה שגובים מההורים כסף נוסף לעמותה והעמותה מממנת כל מיני דברים לבית ספר.
עמרם מצנע: דרך אגב, זה אסור.
<אודי גת: אני יודע שזה אסור, בגלל זה החלטנו שלא, אמרנו שאם היה כבר, מילא, אבל אם צריך להתחיל משהו - - -
עמרם מצנע: זה אסור.
עמרם מצנע: תגיד לי, היישוב הקהילתי בבאר אורה, זו אוכלוסייה שלא - - - ?
<אודי גת: זה 50% אילתים.
עמרם מצנע: משפרי דיור.
<אודי גת: משפרי חינוך.
<אודי גת: מי שרצה ללמוד בבית הספר שלנו היה חייב לגור באזור שלנו.
<אודי גת: כמו התלמיד שהיה שם זה בודדים, הוא יוצא דופן, אני אפילו לא יודע איך הוא נכנס, עכשיו אני חושב על זה, כי בכיתה י' אתה יכול להיכנס, בכיתה י' אתה יכול ללכת לאן שאתה רוצה, אבל לפני כיתה י' יש אזורי רישום.
עמרם מצנע: זה לא בגלל אזורים, אזורי רישום זו בעיה פנימית.
עמרם מצנע: המונח לא נכון.
עמרם מצנע: (הפסקה)
<אודי גת: השטחים החקלאיים זה שטח המועצה והצד המערבי זה שטח אילת.
<אודי גת: כל הבלגן הזה זה כי ישבו שני ראשי עיר ביחד, החליטו מה טוב, מה צריך כל אחד לצרכיו ולאידיאולוגיה וכו' וסיכמו.
<אודי גת: מה שלא קורה בנתניה, מה שלא קורה בהרצליה.
<אודי גת: כל מעברי הגבול.
<אודי גת: מעבר הגבול לטאבה, מעבר הגבול פה, לירדן, הכול היה - - - היה חשוב שמי שעובר את הגבול יידע שהוא באילת.
<אודי גת: עקבה זה עיר שהיא פי שניים וקצת בגודלה מאילת, עקבה היום היא יותר מ-100,000 אנשים והיא ממשיכה לגבול ולהתפתח.
<אודי גת: קרן קימת JNF קנדה תרמו עכשיו מיליון דולר לכל הקטע הזה, לפיתוח ועצים וכל מה שקשור לכניסה לעיר.
<אודי גת: הכניסה לעיר והכניסה למועצה, תלוי באיזה כיוון.
<אודי גת: זו הירידה למעבר הגבול וזה מתקן הסבחה המפורסם, פה מתפילים את המים לכל העיר אילת, זה עוד מימים ימימה, ממש מתחילת העיר.
<אודי גת: המתקן כמובן גדל, הוא מתפיל היום את כל המים של העיר אילת ויש קצת אפילו עודפים שמוזרמים אלינו צפונה, קצת, לחקלאות, אבל מעט מאוד.
<אודי גת: והכוונה היא להגדיל אותו בעתיד עוד יותר.
עמרם מצנע: 100,000 איש, ממה הם מתפרנסים שם, חוץ מתיירות?
<אודי גת: זה פשוט מדהים.
<אודי גת: נאמר אתה עובר, מעל שבעה אנשים אם אתה עובר את הגבול אתה צריך שוטר איתך, שילווה אותך, אם אתה במונית או ברכב.
<אודי גת: אם אתה עד שבעה אנשים אתה לא צריך, מעל שבעה אנשים.
<אודי גת: מה אני רוצה להגיד?
<אודי גת: המון המון עובדי ציבור, יש פי ארבעה אנשים רק בתחנת המעבר מאשר בתחנה הישראלית.
<אודי גת: אתה רואה בכל פינה, אבל המשכורת מאוד נמוכה.
<אודי גת: לא רואים פה, אבל בנו כמה מלונות ענק ברשתות בינלאומיות שם, ויש להם את הנמל שהוא נמל ענק וגדל, יש להם פוספטים, הכול עובר דרך הנמל הזה.
<אודי גת: והרבה בונים, בשנים האחרונות.
<אודי גת: גם יש להם מצרים שמגיעים במעבורת ממצרים לירדן.
<אודי גת: הנה הבריכות שמימנו את בנק הפועלים.
עמרם מצנע: איזה דגל יש שם.
<אודי גת: אומרים שזה הדגל עם שיא גינס, הכי גדול בעולם.
<אודי גת: אני יושב ראש רשות הניקוז האזורית פה, גם של הערבה התיכונה, גם של חבל אילות וגם של אילת, וכל כמה חודשים אני עובר לראות מה הם עושים, כי רוב המים, כל הזרימות והשיטפונות מגיעים מההרים שם.
<אודי גת: מכיוון שאנחנו, ישראל, במקום יותר נמוך, אז הכול עובר אותם, אז הם עשו צינורות כדי שיעבור אותם ויגיע אלינו.
<אודי גת: זה עדיין מהמקומות הכי פופולאריים באילת.
<אודי גת: הקניות.
<יהודית גידלי: יותר ממול הים וזה?
<אודי גת: מול הים וזה זה ה - - -
<יהודית גידלי: האמת שזה מתחם מאוד חביב.
<אודי גת: ה'להיות בחוץ לארץ' כשנוסעים לאילת, זה גם משפיע על תרבות הקניות.
<אודי גת: בחוץ לארץ אתה קונה יותר ממה שאתה קונה בבית.
<אודי גת: זה קו האוטובוס של המועצה, שיוצא מפה ועד קיבוץ יהל, שש פעמים ביום, הלוך ושוב.
<אודי גת: הוא מוכר על ידי משרד התחבורה ולכן האוטובוסים שלי הם לא צהובים, את כולם צבעתי בכתום, אם כי זה לא ממש, האוטובוסים הצהובים - - -
עמרם מצנע: בצהובים אתה לא יכול לגבות כסף.
<אודי גת: בדיוק ככה.
עמרם מצנע: זה מחזיק את עצמו?
<אודי גת: מאוד.
<אודי גת: מחלקת התחבורה אחרי הכול מעבירה לקופת המועצה כחצי מיליון שקל בשנה.
<אודי גת: כיוון שבקיבוצים אין רכבים פרטיים לרוב האנשים, אז זה כלי התחבורה גם שלהם.
עמרם מצנע: בוקר טוב לכולם, אלה שבאו מרחוק, אלה שבאו מקרוב.
עמרם מצנע: בוקר טוב לשרה, שרת התרבות והספורט, למנכ"לית, לעמיתי חברי הכנסת.
עמרם מצנע: אנחנו גם את הדיון הזה נייחד כדי לשמוע – לשמוע את האנשים השונים, הפעילים, אלה שקשורים, אלה שיש להם מה לומר בנושא הצעת החוק.
עמרם מצנע: זו גם תהיה הישיבה האחרונה שבה נעסוק בחוק המוצע באופן כללי, בהתייחסות כללית, ובישיבה הבאה – שתיקבע בלוח זמנים צפוף – אנחנו ניכנס למעשה החקיקה עצמו.
עמרם מצנע: אצלי נרשמו כמה אנשים.
עמרם מצנע: אני מבקש ממי שרוצה רשות דיבור, להעביר את השם, אם אפשר את הגוף שהוא מייצג, למנהלת הוועדה יהודית שיושבת פה מימיני.
עמרם מצנע: לימור, את רוצה לומר עוד משהו בפתיחה?
לימור לבנת: לא - - -
עמרם מצנע: בפתח הישיבה את רוצה?
לימור לבנת: אני חושבת שכן.
לימור לבנת: עמדת משרד המשפטים היא עמדה קריטית.
עמרם מצנע: עמדת משרד המשפטים, בבקשה.
יעקב פרי: באיזה עניין?
עמרם מצנע: בעניין "ציפורני החתול".
לימור לבנת: "השפעת קרני הגמא".
יעקב פרי: זה מאוד מאוד רחב.
יעקב פרי: על איזה שאלה בדיוק?
עמרם מצנע: השרה ביקשה, אולי תסבירי.
לימור לבנת: שלום.
לימור לבנת: במהלך שני הדיונים שהיו כאן עלו מספר סוגיות שמתייחסות לעניין ההמחאות.
יעקב פרי: לעניין המחאות החיוב.
לימור לבנת: כן, לעניין ההמחאות שהמרכזים דורשים מהקבוצות.
לימור לבנת: והקבוצות – חלקן, אני לא יודעת באיזה היקפים - אבל נתנו להם, נתנו עוד אגב קודם להצעת החוק הממשלתית שאנחנו הבאנו לכאן, אבל ברגע שהצעת החוק הממשלתית עברה כאן בקריאה ראשונה במליאה והובאה לוועדה להכנה לקריאה שנייה ושלישית, הועברו לכל הקבוצות על-ידי מרכזי הספורט – מרכז הפועל, סליחה, אני לא יודעת להגיד לגבי מרכזים אחרים; מה שאני ראיתי בעיני היה של מרכז הפועל, כדי לדייק – הועברו דרישות להמחאות בלתי חוזרות, שרק מרכז הפועל יוכל לבטל אותן, להמחאת זכות להעברה ישירה ממועצת ההימורים למרכז, ולא לקבוצות, של כל כסף או כל תמורה שמגיעה לקבוצות בגינן.
לימור לבנת: אני בשעתו העליתי את השאלה הזאת, האם הנושא הזה, הוא לא חותר תחת החוק.
לימור לבנת: יש נושא שני, שגם אותו אני העליתי בשעתו, והוא עצם העובדה שהמרכזים, מסתבר במהלך השנים, נתנו ונותנים הלוואות לקבוצות, דבר שיכול להיות שהוא רצוי כי הקבוצות – בעיקר הקבוצות הקטנות יותר כמובן והקבוצות שזקוקות לסיוע – הן הקבוצות שזקוקות להלוואות.
לימור לבנת: השאלה היא כאן הערבוב שקיים.
לימור לבנת: השאלה שלי לגבי הערבוב שקיים בין 4% שהמרכזים מקבלים על-פי חוק ממועצת ההימורים, 4% מרווחי מועצת ההימורים, ובין הכסף שמועבר לקבוצות באמצעות המרכזים, כפי שהיה קיים עד כה על-פי כמובן החלטת – כאופציה, על-פי החלטת המרכזים, אבל מסתבר שכ-95% מהקבוצות, או מספר דומה, מבכר, מעדיף לקבל את ההקצבות שלו באמצעות המרכזים.
לימור לבנת: למעשה, על זה הוויכוח, כי באים לכאן הרי המרכזים וגם נציגים של קבוצות ואומרים, ממה נפשך, מה אכפת לכם, תשאירו לנו את האופציה.
לימור לבנת: אנחנו מבקשים שהחוק הזה לא יחוקק כדי שהאופציה תישאר לקבוצות האם לקבל את הכספים באמצעות המרכזים או לקבל את הכספים ישירות.
לימור לבנת: למעשה, הכסף שהיום נמצא במרכזים, יש בו משום ערבוב באחוז שהמרכזים מקבלים, שנועד לצרכים של ספורט עממי, קבוצות בליגות הנמוכות וכהנה וכהנה, לבין אותן הקצבות שמועברות לקבוצות, כאמור, על-ידי מועצת ההימורים במסגרת אמות מידה, וזאת שאלתי.
לימור לבנת: זה ציפורני החתול.
יעקב פרי: בוקר טוב, החוק קובע בנוסח הקיים שלו תמיכות גם באגודות, לפי אמות המידה של הוועדה הציבורית, ובנפרד, המרכזים, אלה 4% שהשרה הזכירה.
יעקב פרי: ככלל, המועצה קיבלה על עצמה את ההתנהלות בכל מה שנוגע לתמיכות כפי שמקובל על-פי התמיכות שניתנות על-ידי המדינה, למשל על-ידי משרד הספורט לפי סעיף 3א לחוק יסודות התקציב, והתמיכה, ברור שהיא צריכה להיות ישירה.
יעקב פרי: זה גם עולה בצורה ברורה בלשון החוק עצמו בסעיף 9(א).
יעקב פרי: כתוב במפורש שהתמיכה תועבר ישירות, כאשר יש כרגע את החלופה להעביר את זה באמצעות המרכזים, ואת זה בעצם מבקשים לבטל.
יעקב פרי: אנחנו סבורים שכל תמיכה צריכה להיות ישירה והיא צריכה להיות מיועדת לפעולות שהגוף הנתמך עושה באופן עצמאי.
יעקב פרי: המחאה מוחלטת, כפי שתוארה כאן, בעצם מסכלת את הכוונה הזאת ויוצרת איזשהו ערבוב בין מה שהחוק מעביר, 4% - זה בפסקה (5) – מסכום יתרת ההכנסות, שהוא מיועד לפעילות המרכזים; אם אגודה כלשהי בעצם מוותרת על זכותה באמצעות ההמחאה הזאת לקבל את התמיכה שהיא זכאית לה על-פי אמות המידה הציבוריות, אז העניין הזה מסוכל.
נחמן שי: איפה הייתם כל-כך הרבה שנים?
עמרם מצנע: רגע, נחמן, תן לו לסיים.
יעקב פרי: אתמול ישבנו במשרד המשפטים יחד עם רשם העמותות, הם בוחנים את הנושא הזה גם כן.
יעקב פרי: העמדה המקצועית שלנו היא שיש כמובן להימנע מההתנהלות הזאת, ואנחנו גם נבחן האם יש לומר במפורש בנוסח החוק עצמו אמירה שתאמר את הדבר הזה בצורה מוחלטת, או שדי במילה שמופיעה כעת ישירות, שבעצם אומרת את הדבר הזה.
יעקב פרי: לעניין האחר שתיארה השרה, כל מה שנוגע להלוואות שניתנות ודברים מהסוג הזה, גם כאן אני חושב שאפשר לראות מציאות שבעצם מבחן התמיכה, שנקבע על-ידי ועדה ציבורית ויש אמות מידה במידה שכל זה עובר למרכז והם בעצם מנהלים את הכסף, אז מי שבאופן מהותי קובע את הקריטריונים זה המרכז ולא הוועדה הציבורית שהחוק קבע שצריכה לקבוע את אמות המידה - - -
עמרם מצנע: העמדה המשפטית שלכם, האם היא אומרת שהעובדה שקבוצה מסוימת מודיעה שהיא מבקשת שהכסף שמיועד לה, יגיע למרכז, האם הדבר הזה הוא לא ראוי?
יעקב פרי: אנחנו חושבים שכל כסף שאמת מידה שקבועה בחוק קובעת - - -
עמרם מצנע: גם אם הכסף מועבר עד הפרוטה האחרונה.
יעקב פרי: אדוני, אני אענה לך.
יעקב פרי: אנחנו חושבים שהכסף בוודאי צריך לעבור ישירות לאגודה, לחשבון הבנק שלה, ואז הוא ברשותה והיא יכולה להחליט מה היא רוצה לעשות אתו.
יעקב פרי: אם היא מעוניינת לקנות שירותים במרוכז באמצעות מרכז או באמצעות כל גוף אחר, זאת זכותה המלאה, אבל ברגע שהכסף עבר לחשבון הבנק שלה, לגוף המבקר, במקרה הזה למועצה להסדר הימורים יש אפשרות לבחון מה קרה עם הכסף, הם מבקשים לראות דוחות שנתיים או כל דבר אחר.
יעקב פרי: אם הכסף מעולם לא חנה אצל האגודה, אין לנו שום דרך לבצע ביקורת, ובעצם אנחנו מסכלים את כוונת המחוקק.
יעקב פרי: עובדה מאוד פשוטה.
<קריאה: זו טעות.
<קריאה: אפשר לבקר.
נחמן שי: אבל אני שואל.
עמרם מצנע: רבותי, בלי קריאות ביניים.
עמרם מצנע: אנחנו לא נצליח ככה להעביר את הדיון.
עמרם מצנע: אם יש שאלות, של חברי כנסת.
נחמן שי: אם אני מבין נכון, המצב הנוכחי לא מקובל עליך משפטית.
מסעוד גנאים: לפי החוק.
יעקב פרי: המצב הנוכחי, אתה מתכוון לתיקון?
נחמן שי: למצב הקיים.
עמרם מצנע: המצב הנוכחי שבו מועצת ההימורים, על בסיס המחאות זכות, מעבירה את הכסף למרכז.
יעקב פרי: ככל שהמציאות שקורית היום, עובר לתיקון החקיקה, זה באמצעות המחאת חיובים מוחלטת כזאת, כמו שהראו לנו כאן בישיבה הקודמת, זה מצב שהוא בעינינו לא סביר והוא לא יכול להתקיים.
נחמן שי: אני רוצה לשאול איפה הייתם X שנים, כי נדמה לי שהכספים האלה עוברים בדרך הזאת - -
עמרם מצנע: עשרות.
נחמן שי: - - עשרות שנים.
נחמן שי: אני מכיר את זה כבר 15 שנה, אני מניח שזה גם קודם.
נחמן שי: אתם ישנתם?
נחמן שי: מה קרה לכם, מה עשיתם אז?
נחמן שי: אם זה לא תקין, למה חיכיתם?
לימור לבנת: הייתה שרה ש - - -
נחמן שי: אז הייתה שרה שרוצה לעשות את זה, בסדר.
<קריאה: לא, לא הייתה שרה.
נחמן שי: לא הייתה שרה שרצתה לעשות את זה, בסדר, אבל עדיין, בכל זאת זה לא רק טעון באישיות השרה ובמרץ שלה, זה גם תלוי במצב – נושא התמיכות עומד על סדר-היום שנים.
יעקב פרי: התמיכה הזאת היא תמיכה שמועברת על-ידי המועצה להסדר הימורים.
יעקב פרי: היא לא כפופה לביקורת המוחלטת של היועץ המשפטי לממשלה, כפי שתמיכות שהמדינה מעבירה, וכמו שאמרתי בתחילת הדברים, המועצה קיבלה על עצמה את הנורמות הללו ואנחנו מצפים שאם הם קיבלו על עצמם את הנורמות הללו, הם יתנהלו כך.
עמרם מצנע: עוד שאלות לחברי כנסת.
מסעוד גנאים: רציתי להבהיר שהמצב הקיים הוא חוקי, לפי החוק שהקבוצות יכולות לבחור – אם בדרך ישירה או דרך המרכזים.
יעקב פרי: אבל, חבר הכנסת גנאים - - -
מסעוד גנאים: את עניין ההלוואות לא הבנתי.
עמרם מצנע: לפני ההלוואות אתה שאלת.
יעקב פרי: אני רוצה לחדד.
יעקב פרי: גם במצב הקיים, עוד לפני שהתיקון הזה יקרה, העובדה שהחוק קובע שכסף יכול לעבור באמצעות המרכזים, זה לא אומר שהכסף הזה אמור לחנות אצל המרכזים והם אמורים להחליט איך ומה ייעשה בו.
יעקב פרי: הוא אמור להיכנס.
<קריאה: מי מחליט?
גילה גמליאל: סליחה, אתה יועץ משפטי?
יעקב פרי: הוא מעין צינור, ותו לא.
יעקב פרי: הוא אמור בסופו של דבר להגיע למרכזים.
עמרם מצנע: השאלה המחודדת, הממוקדת, היא לא מה עושים עם הכסף – זה דבר חשוב – אבל השאלה הטכנית, הפשוטה, האם אפשרי מצב שבו מועצת ההימורים, שהחליטה כמה כסף מגיע לכל קבוצה עד השקל האחרון ומעבירה את זה על-פי בקשת הקבוצה דרך המרכז, האם זה אפשרי?
גילה גמליאל: ואם זה לא אפשרי, מאיפה לקחת את זה מבחינה משפטית?
עמרם מצנע: מה עושים עם הכסף, סיפור אחר.
יעקב פרי: אני אקרא את פסקה (3) כדי לענות על שאלתך, וגם על שאלתך, חברת הכנסת.
לימור לבנת: סליחה, מר פרידברג, רק הערה.
לימור לבנת: לא מועצת ההימורים מחליטה כמה כסף אלא ועדה ציבורית, היא קובעת אמות מידה.
יעקב פרי: כן, כן, בדיוק את זה אני רוצה לקרוא.
יעקב פרי: אני קורא את החוק הקיים.
יעקב פרי: פסקה (3) בסעיף 9(ב1), אדוני: "סכום שתקבע המועצה הלאומית לספורט...", - סליחה, האמת שאני קורא נוסח שעוד לא נכנס.
<קריאה: זה 9(ב1)(3).
יעקב פרי: יש ועדה ציבורית, כיום היא ועדת לובצקי, היא קובעת אמות מידה.
יעקב פרי: אמות המידה האלה הן עבור תמיכה באגודות ספורט ובמועדוני ספורט, וגם אם זה עובר דרך המרכזים, זה מיועד לפעילות של האגודות והמועדונים.
יעקב פרי: זה הכול.
גילה גמליאל: אני רוצה לבדוק את חוות הדעת המשפטית - - -
יעקב פרי: לא למרכז.
עמרם מצנע: אני לא קיבלתי ממך תשובה ישירה.
גילה גמליאל: גם אני לא.
עמרם מצנע: גילה, עוד שנייה.
עמרם מצנע: נניח שהכול בסדר, הכסף עובר עד הפרוטה האחרונה, יום למחרת עובר לקבוצה, זה עובד טיפ-טופ.
עמרם מצנע: האם זה אפשרי מבחינה משפטית?
יעקב פרי: זה אפשרי, אם כי אנחנו סבורים שככלל, עדיף שזה לא יקרה ככה בגלל שצינורות, ככלל, הם לא טובים.
עמרם מצנע: בסדר, זה כבר סיפור אחר.
עמרם מצנע: בבקשה, חברת הכנסת גילה גמליאל.
גילה גמליאל: כבוד היועץ המשפטי, התבקשת להגיש לנו חוות דעת משפטית בעניין הזה?
יעקב פרי: לא, אבל אם אני אתבקש אני אגיש כל דבר שאני אתבקש.
גילה גמליאל: אני אומרת כרגע, לא חוות דעת כתובה, לא כל דבר צריך להיות כתוב.
גילה גמליאל: השאלה שלי אליך מבחינה מקצועית.
גילה גמליאל: כשאתה אומר שזה מבחינה חוקית חוקי, הסבירות שלדע
גילה גמליאל: תכם זה לא נכון, היא נלקחת באיזה ממד כרגע?
גילה גמליאל: משפטי - זה לא משפטי, אז באיזה ממד אתה מציג את עמדתך?
יעקב פרי: חברת הכנסת גמליאל, יש כרגע יוזמת חקיקה שמונחת פה על השולחן, נשאלתי אם אנחנו תומכים בה ואנחנו חושבים שהיא נכונה.
יעקב פרי: אני עונה בצורה הכי ברורה – היא נכונה והיא מתאימה לראייה הכללית שלנו שנוגעת לתמיכות.
גילה גמליאל: אבל לאו דווקא משפטית, כי מבחינה משפטית גם המצב הקיים הוא משפטית תקין לחלוטין.
יעקב פרי: עובדה שהחוק התיר את זה מאז 2008.
<נאור גלילי: אדוני, אם אפשר להוסיף מילה אחת בהקשר הזה.
עמרם מצנע: לא, לא, אנחנו נעבור הלאה.
עמרם מצנע: אנחנו נתחיל בדיון, וראשון הדוברים, נעם צבי, יושב-ראש איגוד השחייה.
עמרם מצנע: אחריו תדבר טלי גולן.
<נעם צבי: שלום.
<נעם צבי: אני כאמור יושב-ראש איגוד השחייה.
<נעם צבי: איגוד השחייה, כמו כמעט כל איגודי הספורט, מורכב מהאגודות החברות בו, ומן הסתם האיגוד מייצג את האגודות.
<נעם צבי: יש לנו כ-60 אגודות.
<נעם צבי: מעבר לפניות שקיבלנו באיגוד בנושא התיקון המוצע הזה, גם עשינו בדיקה, הגענו כמעט לכל האגודות, וחד-משמעית, כל האגודות שדיברו אתנו מעוניינות שהחוק יישאר כמו שהוא ושהתיקון הזה לא ייכנס.
<נעם צבי: יותר מזה.
<נעם צבי: שואלים אותנו למה רוצים לעשות מהלך שבעצם פוגע באגודות השחייה, וזה בכל אגודות השחייה.
יואל רזבוזוב: כל האגודות?
<נעם צבי: כן.
יואל רזבוזוב: אני מכיר אגודה אחת שלא בדיוק רוצה.
<קריאה: חוץ מדולפין נתניה, כולן.
יואל רזבוזוב: יש לך כבר חוץ.
יואל רזבוזוב: יש לך אגודה אחת, כבר לא כל האגודות.
גילה גמליאל: אבל יש לה אפשרות לבחור, אותה קבוצה שלא רוצה.
יואל רזבוזוב: צריך לדייק.
יואל רזבוזוב: בטוח שנמצא עוד כמה אגודות.
<נעם צבי: הבדיקה שעשינו, כולל עם דולפין נתניה, העלתה שזה המצב.
יואל רזבוזוב: בסדר, לא נתמקד באגודה, אבל צריך לדייק.
<נעם צבי: אבל אני אומר, הבדיקה שעשינו, זה מה שהיא העלתה.
עמרם מצנע: בוא נסתפק ברוב האגודות.
<נעם צבי: טוב.
<נעם צבי: בכל מקרה, אני רואה פה בדברי ההסבר לחוק שהדברים נשענים ביסודם על אותה ועדת זליכה שנועדה לבדוק את המצב בכדורגל, ועם כל הכבוד למצב בכדורגל, אותה ועדה לא בדקה שום דבר שנוגע לשחייה, אני לא יודע אם בדקה דברים שנוגעים לענפים אחרים.
<נעם צבי: יכול מאוד להיות שדברים שגם נכונים לכדורגל, ההפך הגמור בשחייה, ההפך הגמור בענפים אחרים, ולכן ללכת ולהקיש ממה שהוועדה הזאת עשתה למה טוב לאגודות - - -
עמרם מצנע: אתה בעצמך עומד גם בראש קבוצה?
<נעם צבי: לא.
<נעם צבי: אני פה בא ומדבר בשם אגודות השחייה.
<נעם צבי: אנחנו גם שמענו טענה כאילו יש בעיה בזה שבמרכז הפועל גובים דמי חבר, מה שהשרה קראה "גוזרים קופון".
<נעם צבי: אגודות השחייה עוד מוחות על העניין הזה שמרכז הפועל ביטל את זה.
<נעם צבי: דמי החבר שגבו בשנת 2013, בדקנו את זה - אגב, זה נמשך המון המון המון שנים אחורה כל ההסדר הזה - הסתכמו בקצת יותר מ-30,000 שקלים.
<נעם צבי: מצד שני, מרכז הפועל מממן דמי חבר לכל אגודות השחייה שלו, סדר גודל של 1,000 ספורטאים, למעלה מ-80,000 שקלים הועברו ב-2013, מועברים ככה כל שנה – אני לא יודע כמה שנים, 10, 20, 30 שנה אחורה שההסדר הזה עובד.
<נעם צבי: אז אם מישהו מדבר על קופון שלוקחים, מצד שני נותנים לפחות דרך רישומים באיגוד השחייה בערך פי-3 קופונים, שלא לדבר על סיוע שנותנים בספורטאים שנמצאים במרכז למצוינות, בפתיחת אגודות חדשות, בסיוע לספורטאים מצטיינים, אפשר למנות פה כל-כך הרבה קופונים מול אותו קופון אחד שנלקח כדמי חבר, שזה מעשה מבורך, הלוואי וגם מרכז מכבי היה עושה את אותו דבר.
<נעם צבי: דבר אחרון, בישיבה האחרונה שמענו שכנראה הבעיה שהכי מפריעה היום למשרד הספורט זה שלמרכזי הספורט יש כוח.
<נעם צבי: לא אכנס עכשיו לשאלה אם צריך שיהיה להם כוח, לא צריך שיהיה להם כוח, אני רק אומר – מה שאתם רוצים לעשות מול מרכזי הספורט לא לעשות על הגב של אגודות, ואני מדבר פה על אגודות השחייה.
<נעם צבי: אגודות השחייה מבקשות שהסידור הקיים יימשך, כל אחד שיבחר מה שנוח לו.
<נעם צבי: אם דולפין נתניה תרצה לפעול בצורה עצמאית, בבקשה.
<נעם צבי: בינתיים היא נהנית מתמיכות של עשרות עשרות אלפי שקלים, מימון של 70 ספורטאים שלהם, כפול 75 שקלים כל דמי רישום באיגוד השחייה, היא נהנית וממשיכה לבקש את העניין הזה ואני מאוד מתפלא לשמוע שהם פתאום חושבים אחרת.
לימור לבנת: שהם מעיזים פתאום לבקש אחרת.
עמרם מצנע: כן, הם יכולים דרך אגב מחר בבוקר לעבור לתקצוב ישיר ממועצת ההימורים.
יואל רזבוזוב: יש חששות - - -
עמרם מצנע: טלי גולן, מנהלת מחלקת ספורט וחברת הנהלה באיגוד מנהלי הספורט ברשויות המקומיות.
<טלי גולן: בוקר טוב.
<טלי גולן: כמובן שאני מדברת בשם מנהלי מחלקות הספורט ברשויות המקומיות.
עמרם מצנע: את בעצמך מנהלת מחלקה?
<טלי גולן: כן.
<טלי גולן: ברמת ישי.
<טלי גולן: העברת הכספים, לטעמנו, צריכה להיות באופן ישיר לקבוצות ולא באמצעות המרכזים, משתי סיבות.
<טלי גולן: ברגע שהקבוצות יקבלו את הכסף באופן ישיר, הן ידעו למה לצפות, מבלי שייקחו להן כמו שנאמר קודם את שכר הטרחה.
<יורם ארנשטיין: אין כבר שכר טרחה.
<יורם ארנשטיין: אין.
<יורם ארנשטיין: נגמר.
<טלי גולן: הסיבה השנייה, לטעמנו – מנהלי מחלקות הספורט בדרך כלל יושבים בתוך הרשויות עצמן, הם אלה שמנהלים בפועל את הספורט ההישגי-תחרותי ואת הספורט העממי ברשויות.
<מיכאל וייסמן: ראינו איך פירקתם את קבוצת הכדורסל.
<טלי גולן: מי שמנהל בפועל את הספורט והקבוצות בתוך הרשויות הם מנהלי מחלקות הספורט, הם אלה שיודעים מהם הצרכים.
עמרם מצנע: כמה קבוצות ברמת ישי מקבלות ממועצת ההימורים כסף?
<טלי גולן: אני חייבת לומר – אני פה מייצגת, אני חברת הנהלה של איגוד מנהלי מחלקות ספורט - -
עמרם מצנע: בסדר, אבל אני רוצה לשאול אותך.
<טלי גולן: - - ואני מייצגת באופן כללי את מנהלי מחלקות הספורט ולא את רמת ישי בפרט.
גילה גמליאל: כל מנהלי הספורט בכל היישובים בארץ מקבלים משכורות?
עמרם מצנע: הם עובדי העירייה.
גילה גמליאל: התכוונתי שיש עיריות שאפילו משכורות לא משלמות, אז איך - - -
<טלי גולן: לגופו של עניין כל רשות, אבל ברמה העקרונית כל המנהלים עובדים בשכר.
עמרם מצנע: טלי, אני רוצה שאנחנו נבין קצת יותר ואני שואל אותך האם את יודעת כמה קבוצות מהרשות שלך מקבלות הקצבה ממועצת ההימורים.
<טלי גולן: נכון להיום, אחת.
<טלי גולן: זה יישוב קטן, אל תסתכל עלי כדוגמה כיוון שיש כאן רשויות שהן ערים.
עמרם מצנע: בסדר, אני מכיר את רמת ישי, אני יודע שזה יישוב קטן.
גילה גמליאל: הבעיה שלנו זה קבוצות מהאזורים הקטנים.
עמרם מצנע: קבוצה אחת, את יודעת כמה היא מקבלת?
<טלי גולן: לא, כיוון שהקבוצה הזאת בשנה האחרונה התפרקה.
<קריאה: למה לא תמכתם בה?
<קריאה: למה לא הקמתם?
עמרם מצנע: חברים, לא נוכל לנהל פה דיון רציני וענייני אם לא תאפשרו לדבר.
<טלי גולן: מאוד חשוב לי להדגיש, ואתה שואל אותי את השאלה הזאת שוב ושוב.
<טלי גולן: אני לא מייצגת כאן רק את רמת ישי אלא את כלל מנהלי המחלקות.
עמרם מצנע: אני הבנתי, טלי.
עמרם מצנע: הבנתי שאת מייצגת וגם הקשבתי לעמדה שאת מבטאת.
<טלי גולן: עדיין לא סיימתי את עמדתי.
<טלי גולן: עוד שנייה אחת, ברשותך.
עמרם מצנע: אני אתן לך תכף להשלים, אבל מה שאני מבין, שברמת ישי, ביישוב שלך כרגע אין אף קבוצה שמקבלת הקצבה.
<טלי גולן: נכון.
<מירי שלו: עמרם, יש קבוצות שמקבלות דרך עצמה.
<טלי גולן: מנהלי מחלקות הספורט בפועל הם אלה שיודעים מה הצרכים של הקבוצות, הם מטפלים ברישוי עסקים והם אלה שמעבירים את התקציב בוועדת התמיכות היישובית.
<טלי גולן: כמו כן, הטענה של המרכזים עצמם לגבי הגבייה, או איך שנקרא לזה, היא בשל העובדה שהם משלמים עבור האגודות האלה מסים, ביגוד, תשלומים וכו' כיוון שאין לאגודות ניהול תקין.
<טלי גולן: לטעמי, לטעמנו, זו תרבות פסולה.
<טלי גולן: צריך לעשות כאן עבודה מתקנת ולדאוג שלאגודות יהיה ניהול תקין.
עמרם מצנע: מי צריך לדאוג לזה?
<טלי גולן: כל רשות בפני עצמה שתדאג שיהיה לה.
<קריאה: אז תדאגו, למה אתם לא דואגים?
<טלי גולן: גם אם יש ניהול תקין, הכסף ממילא לא עובר אלינו אלא באמצעות המרכזים עצמם.
<קריאה: אז תיקחו את הכסף, אין בעיה.
<קריאה: אני מוכן שיעבירו.
<טלי גולן: אנחנו מעוניינים לקבל - - -
<קריאה: אין לכם אפשרות לעשות את זה.
עמרם מצנע: חברים, תנסו לרסן את עצמכם.
לימור לבנת: תפסיקו להלך אימים.
לימור לבנת: הבאתם אוטובוסים שלמים.
לימור לבנת: בא מישהו, אומר דבר הפוך, תנו לדבר.
עמרם מצנע: בבקשה, טלי.
עמרם מצנע: חברים, תתאפקו.
<טלי גולן: יחד עם זאת, הייתי רוצה לומר – אומנם אני מייצגת גוף קטן ברמת ישי.
<טלי גולן: ברמת ישי יש לנו קבוצה אחת שבאמת מיוצגת ברמות הגבוהות ואנחנו מקבלים את התמיכה דרך עצמה – בתחום ההוקי גלגיליות – אבל מעבר לזה, וזה לא קשור - - -
גילה גמליאל: עצמה זה - - -
<טלי גולן: זה מרכז.
<טלי גולן: זה כמו מרכז הפועל ומכבי.
עמרם מצנע: אני יודע מה זה עצמה, אבל תנו לי לשאול את השאלה.
עמרם מצנע: אני מקשיב לכם, חברים, תתפלאו.
עמרם מצנע: טלי, שאלתי אותך אם יש קבוצות שמקבלות ממועצת ההימורים, אמרת לי שאין.
<טלי גולן: לא, לא, חשבתי שאתה מתכוון למרכז הפועל או למכבי, יש דרך עצמה שזה גם מרכז.
עמרם מצנע: זאת אומרת שיש קבוצה כזאת.
<טלי גולן: בהחלט כן, יש קבוצה.
עמרם מצנע: ואתם מרוצים מהטיפול שאתם מקבלים מעצמה?
<טלי גולן: אני מניחה שאם הכסף היה עובר ישירות דרך הרשות, אני הייתי יודעת לעשות עם הכסף מה שאני צריכה, בצרכים שלי.
<טלי גולן: הכסף נח במרכזים.
<מירי שלו: אני יכולה לענות?
עמרם מצנע: כשיגיע זמנך, תעני.
עמרם מצנע: אני מקווה שאת מבינה שהכסף שמגיע ממועצת ההימורים חייב לעבור - -
<טלי גולן: בוודאי.
עמרם מצנע: - - עד השקל האחרון, ובזמן, לקבוצה.
עמרם מצנע: גם אם זה יעבור דרך הרשות המקומית, זה לא יכול לחנות שם.
<טלי גולן: ברור.
עמרם מצנע: תודה רבה, טלי.
עמרם מצנע: זגגי, מנהל רשות הספורט בעיריית חיפה, בבקשה.
<שמואל זגגי: צר לי שישר קטלו פה את טלי, אבל אני אכנס יותר לעומק.
<שמואל זגגי: אני, כעיריית חיפה, מציין עובדות קיימות.
<שמואל זגגי: קודם כול, אני לא בעד פירוק המרכזים.
<שמואל זגגי: בראייה הכללית שלי צריך לתת את האופציות, או ישירות לקבוצות או לרשויות המקומיות או למרכזים, שתחליט כל קבוצה לאן היא רוצה.
<שמואל זגגי: בפועל, יורם, ואתה לא יכול להכחיש - - -
עמרם מצנע: אתה מדבר אתנו, לא עם מישהו.
עמרם מצנע: תדבר עם מישהו, תקבל תגובות.
<שמואל זגגי: אוקיי.