GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<סורל הרלב: אני חושב שהסיבה לכך הייתה שלא רוצים לחגוג את הפליטות ולקיים יום לציון הפליטות.
<סורל הרלב: יש אולי משהו לא ראוי לבוא ולחגוג פליטות.
<סורל הרלב: בכל מקרה, גם בנוסח הנוכחי של החוק, בסעיף 1(א)(3) הפנינו לנושא הפליטות.
<סורל הרלב: יש חוק אחר ששומר על זכויות לפיצוי של הפליטים.
<סורל הרלב: צריך לזכור שהחוק הזה הוא עוד נדבך בהעלאה למודעות של הנושא ואני חושב שבשנים האחרונות יש התקדמות רבה בנושא הזה.
<סורל הרלב: זה עוד נדבך ואני חושב שהחשוב הוא העלאת המודעות.
<סורל הרלב: אותו סעיף 1(א)(3) לפיו משרד החוץ יקיים בנציגויות ישראל את ההעלאה למודעות הבינלאומית, זה אחד הסעיפים החשובים ביותר וזאת המהות.
<סורל הרלב: אני חושב שכדאי להיצמד למהות בהיבט הזה.
<סורל הרלב: לגבי "רשאי".
<סורל הרלב: אכן, זאת הייתה בקשה מהמשרדים.
<סורל הרלב: רשאי בדרך כל זה עניין כספי, להבדיל מחייב.
<סורל הרלב: כשכתוב רשאי בחוקים, זה אומר שהשר חייב לשקול.
<סורל הרלב: בדרך כלל ברמה הפרקטית למיטב הבנתי זה כמעט חייב.
שמעון אוחיון: אולי "יורה" בלי "חייב".
<סורל הרלב: "יורה", זה אומר לא חייב.
<סורל הרלב: אם משרד החוץ מסכים, אבל למיטב הבנתי בדיונים הוא לא הסכים.
עמרם מצנע: עכשיו הוא הודיע שהוא מסכים.
<מיכל חורין: בדרך כלל לגבי תכניות לימודים אנחנו משאירים את זה כ"רשאי".
<מיכל חורין: אנחנו מעדיפים שבחקיקה לא יהיה ביטוי של חובה לגבי תכניות לימודים.
<מיכל חורין: לכן "רשאי", ברגע שזה מצוין, כמו שאתם מבינים זה קורה בפועל.
<מאיר כחלון: ברגע שהוא רשאי, הוא יכול כן לעשות ויכול לא לעשות.
<מאיר כחלון: אני חושב שבנושא הזה חובה לעשות.
<מיכל חורין: זה נכון, אבל החוק הזה כן מעלה על נס את הפעילות החינוכית בנושא הזה.
<מיכל חורין: זה משהו שלא קורה לגבי נושאים אחרים.
<אדי כהן: אני רוצה לשאול את היועץ המשפטי למה אין את הצאצאים והיורשים.
עמרם מצנע: זה לא חוק של זכויות.
עמרם מצנע: אני לא חושב שזה דרוש.
<מאיר כחלון: את זה אנחנו עושים בנושא של מורשת ויש עניין של זכויות.
עמרם מצנע: חבר הכנסת אוחיון ואני אסכם.
שמעון אוחיון: אני מציע שנקבל את ההערה החכמה של היועצת המשפטית, שאנחנו נאשר את הצעת החוק כפי שהיא עכשיו, נקבל את הערת היושב ראש לגבי "יורה".
שמעון אוחיון: ננסה לנהל משא ומתן עם משרד החוץ שאני מבין שהוא מסכים ולכן נשאר משרד החינוך לגבי הקריאה השנייה והשלישית כי הרי זה יחזור לוועדה.
שמעון אוחיון: אנחנו רוצים להתקדם.
שמעון אוחיון: נעבור את הקריאה הראשונה, זה בוודאי יחזור לוועדה ואני מקווה שבינתיים אולי נקבל את הסכמת משרד החינוך לגבי המילה "יורה".
<מיכל חורין: אנחנו נבדוק.
<צבי גבאי: אני מציע במקום "יורה" או "רשאי" לומר ששר החינוך ידאג.
<מאיר כחלון: אדוני היושב ראש, מילה אחת שאני חייב לציין לגבי עזרתו הגדולה של הקונגרס היהודי העולמי בנושא.
<מאיר כחלון: התרומה שלו לפעילות של מרכז הארגונים בנושא יהודי ארצות ערב והוא עושה עבודת קודש ואני רוצה להודות לו.
<מאיר כחלון: אני אומר את זה כי אנחנו היום עובדים במשותף להקמת הבית הספרדי בירושלים בו יתרכז כל נושא יהודי ארצות ערב.
עמרם מצנע: אני רוצה לומר מלים בשבחו של חבר הכנסת שמעון אוחיון שהוא חבר כנסת פעיל והוא חבר ועדה מאוד פעיל.
<קריאה: מחיאות כפיים.
עמרם מצנע: אפשר.
<יהודית גידלי: כמנהלת הוועדה אני חייבת לציין כי חבר הכנסת מצנע נבחר כפרלמנטר המצטיין.
עמרם מצנע: אין קשר בין אחד לשני.
עמרם מצנע: אני באמת חושב שהחוק הזה, פשוט ככל שהוא נראה ונשמע, הוא חשוב.
עמרם מצנע: הוא חשוב באספקטים רבים שבאים לידי ביטוי וזה קודם כל באמת חינוך, שורשים, והדבר השני הלא פחות חשוב הוא להביא בפני העולם את עניין גירוש יהודי מדינות ערב שנעשה כחלק מהקמתה של מדינת ישראל.
עמרם מצנע: אני חושב שזה באמת דבר שלא מונח מספיק קודם כל על שולחננו ואחר כך על השולחן הבינלאומי.
עמרם מצנע: אני מצטרף להצעה שאנחנו נאשר את ההצעה לקריאה ראשונה ולאחר הקריאה הראשונה אני מבקש ממך, חבר הכנסת אוחיון, שבתיאום עם משרד החינוך, עם המשרד לאזרחים ותיקים, עם משרד החוץ ועם משרד המשפטים להשמיט את המילה "רשאי".
עמרם מצנע: אני אומר לכם שרק מהיבט של רצינות החוק, לחוקק חוק ובתוכו להכניס את זה שהשר לאזרחים ותיקים רשאי, שר החינוך רשאי ושר החוץ רשאי, למה צריך חוק?
עמרם מצנע: אם כולם רשאים, לא צריך לחוקק את זה.
עמרם מצנע: אם הם רשאים, שיעשו את מה שהם רשאים ואני גם שומע שעושים את זה.
עמרם מצנע: החוק בא לתת מעמד וכשאתה מוסיף את המילה "רשאי" בתחילת כל משפט, זה שומט את הרעיון המרכזי שיש לחוק להיות חוק בספר החוקים של מדינת ישראל.
עמרם מצנע: אני בטוח שהנציגים שיושבים כאן, של משרד החוץ, של משרד החינוך ושל המשרד לאזרחים ותיקים, יוכלו לסכם ביחד עם משרד המשפטים.
עמרם מצנע: גם אם הופכים את ה"רשאי" ל-ינחה, יפעל, עדיין אין לזה משמעות תקציבית אבל יש לזה משמעות ברורה וחשובה.
עמרם מצנע: היועצת המשפטית של הוועדה תקריא את החוק ואנחנו נצביע עליו.
<מירב ישראלי: הצעת חוק יום לציון היציאה והגירוש של היהודים מארצות ערב ואיראן, התשע"ד-2014 יום ציון – יהודי ארצות ערב ואיראן אחת לשנה, ביום 30 בנובמבר, יקוים יום לציון היציאה והגירוש של היהודים מארצות ערב ואיראן.
<מירב ישראלי: ביום זה - השר לאזרחים ותיקים רשאי להורות על קיום טקס מרכזי לפתיחתו.
<מירב ישראלי: שר החינוך רשאי להודות על קיום פעילות חינוכית בקשר ליום האמור.
<מירב ישראלי: שר החוץ רשאי להורות על קיום פעילויות, לרבות באמצעות נציגויות ישראל בחוץ לארץ, להגברת המודעות הבין לאומית בקשר לפליטים היהודים יוצאי ארצות ערב ואיראן, כהגדרתם בסעיף 2 לחוק לשמירה על זכויותיהם של פליטים יהודים יוצאי ארצות ערב ואיראן, התש"ע-2010 ולזכותם לפיצוי.
<מירב ישראלי: הכנסת תקיים דיון מיוחד.
<מירב ישראלי: הדיון יתקיים במועד האמור או במועד סמוך.
<מאיר כחלון: המילה "רשאי" נשארת?
עמרם מצנע: מבחינת הפרוצדורה, זה עולה לקריאה ראשונה בנוסח הזה וזה חוזר אלינו לוועדה לקריאה שנייה ושלישית, אז יהיה השלב, אני מקווה, לעשות את התיקון של רשאי.
<דניאל מרון: אדוני היושב ראש, אנחנו ממליצים שהכותרת תהיה יהודים מארצות ערב בלי לציין את איראן וזאת מסיבות מדיניות.
<דניאל מרון: קהילה גדולה וחשובה עדיין מתגוררת באיראן.
<דניאל מרון: אנחנו מדברים על כל היהודים אבל אנחנו מדגישים את מדינות ערב.
<דניאל מרון: זאת הייתה עמדתנו כבר משנים ואני חושב שאין התנגדות לזה.
<נועה בלכר אורנשטיין: זה יום לציון וכן יש משמעות גם לחיים הלא פשוטים של יהדות איראן.
<נועה בלכר אורנשטיין: הרי איראן הוצאה מהמילה יהדות ערב כי היא איננה מדינה ערבית.
<נועה בלכר אורנשטיין: לכן אני חושבת שלא ניתן להוציא אותם.
<נועה בלכר אורנשטיין: מדובר כאן ביום לציון.
עמרם מצנע: קודם כל צריך להקשיב לאנשי משרד החוץ שאולי חוששים.
שמעון אוחיון: אפשר לכתוב ארצות האיסלם.
<דניאל מרון: אני מציע לקבל את זה כרגע כך.
עמרם מצנע: אני מציע שנשאיר את זה ובדיון בקריאה שנייה ושלישית נתלבט.
<מירב ישראלי: חל 30 בנובמבר ביום שישי או שבת, יקוים היום לציון היציאה והגירוש של היהודים מארצות ערב ואיראן ביום חמישי שלפניו.
<מירב ישראלי: ביצוע השר לאזרחים ותיקים ממונה על ביצוע חוק זה.
עמרם מצנע: אנחנו מצביעים על אישור החוק.
עמרם מצנע: בעד – פה אחד
<מירב ישראלי: לא נמצא כאן נציג האוצר.
<מירב ישראלי: אני חייבת לציין אם יש עלות תקציבית או אין עלות תקציבית.
<יהודית גידלי: הם הודיעו היום בשעה 10:00 שהם לא באים.
<מירב ישראלי: מבחינתי בשלב הזה אין עלות תקציבית.
<צבי גבאי: לפרוטוקול.
<צבי גבאי: אסור היה להכניס את איראן.
<צבי גבאי: כבר דיברנו על זה שנים.
<צבי גבאי: איראן לא כלולה.
<צבי גבאי: היא לא גירשה יהודים ולא יצאו ממנה יהודים.
<צבי גבאי: להפך.
<צבי גבאי: איראן הצילה אלפי יהודים עיראקים שיצאו מעיראק באופן בלתי לגלי והגיע לאיראן ושהו בה מספר שנים עד שעלו ארצה.
שמעון אוחיון: נבדוק את זה.
עמרם מצנע: כשזה יחזור לוועדה לקריאה שנייה ושלישית, נעלה את הדברים האלה ונחליט עליהם.
עמרם מצנע: זו ההנהלה, המליאה זה כל ה-93?
<אפרים זינגר: המליאה זה כל ראשי האיגודים וההתאחדויות, פרופורציונלית, בכדורגל קצת יותר, בדמינגטון קצת פחות.
<אפרים זינגר: מתוכם זה הגוף האקזקוטיבי שיושב מסביב לשולחן הזה אחת לחודש וזה שולחן הספורט, כי יושבים כאן ראשי השיט והשחייה והכדורגל והכדורסל, מרכזים, נציגי הספורטאים יושבים מסביב לשולחן.
<אפרים זינגר: הגוף הזה בוחר מקרבו את בעלי התפקידים ולפני קצת פחות משנה הוא בחר בהנהלה חדשה, בעלי תפקידים חדשים ולשמאלך יושב יושב-ראש הוועד האולימפי.
<אפרים זינגר: כך שזו הפירמידה של הוועד האולימפי בישראל, וכשהוועד האולימפי אומר שהוא מדבר בשם הספורט הוא מדבר בשם האנשים שיושבים מסביב לשולחן הזה.
<אפרים זינגר: מה הייעוד שלנו?
<אפרים זינגר: הייעוד שלנו הוא נגזרת מתוך האמנה האולימפית.
<אפרים זינגר: קודם כל הכנתן ושיגורן של משלחות ישראל למשחקים האולימפיים.
<אפרים זינגר: הוועד האולימפי הלאומי, יש לו זכות בלעדית לחתום מי הספורטאים שיְיַצגו, בכפוף כמובן לקריטריונים בינלאומיים שנקבעים.
<אפרים זינגר: המשחקים האולימפיים זה לא רק משחקי הקיץ האולימפיים, שזה אחת לארבע שנים, אלא בממוצע כל שנה יוצאות שתי משלחות אולימפיות, אגע בזה בעוד שנייה.
<אפרים זינגר: הנושא השני, שאנחנו מחויבים לעשות זה הפצת הרעיונות האולימפיים, לכן זו תנועה אולימפית ולא התאחדות אולימפית.
<אפרים זינגר: אני מדבר על הבינלאומי, התנועה האולימפית העולמית.
<אפרים זינגר: הרעיונות האולימפיים כוללים את הרעיונות שכולנו מכירים, את הסולידריות והשאיפה לשלום והשאיפה למצוינות ופייר פליי ואת זה כל ועד אולימפי מחויב לעשות.
<אפרים זינגר: אנחנו עושים את זה לאורך כל השנים ולשמחתנו ב-2009 שדרגנו, בנינו את היהלום שבכתר, החוויה האולימפית, גם על זה במילה אחת בהמשך.
<אפרים זינגר: וקידום הספורט הישראלי בזירה האולימפית הבינלאומית, כארגון הגג של הספורט, גם בזירה הציבורית פה בארץ.
<אפרים זינגר: על קצה המזלג, 1952, לראשונה ספורטאי ישראל משתתפים במשחקים האולימפיים.
<אפרים זינגר: 20 שנה חלפו והגענו למינכן ב-72', הטרגדיה הנוראית, 5 בספטמבר הספורטאים צועקים וחוזרים עם 11 ארונות ומאז ועד היום הוועד האולימפי בישראל הוא הגוף המוביל בהנצחתם של 11 הספורטאים.
<אפרים זינגר: גם בפעילות בארץ וגם בפעילות בחו"ל, כל מקום שהוועד האולימפי הישראלי מגיע ויש לו השפעה, עם הקהילות היהודיות, הנצחת הי"א, וכמובן המשפחות הן חלק מהמשפחה האולימפית והן מאוד מעורבות בעשייה היומיומית גם בנושא הזה.
<אפרים זינגר: חלפו 20 שנה נוספות והגענו, לשמאלך יעל ארד, הקפיצה את כל המדינה עד לשמים, מדליה אולימפית ראשונה למדינת ישראל, מדליית כסף והחרה החזיק אחריה, 24 שעות לאחר מכן, אורן סמדג'ה.
<אפרים זינגר: אמרת שהספורט הלאומי יודעים לקטר, אז היו כאלה שאמרו 'טוב, זה מקרי, הרצפה עקומה, היריבים חולים, השופט שלנו', אבל נכנסנו לאותו מועדון יוקרתי של מדינות שספורטאיה זוכים במדליות אולימפיות.
<אפרים זינגר: ב-96' גל פרידמן, סידני 2000 קלגנוב, באתונה 2004 'התקווה שווה זהב'.
<אפרים זינגר: זה לא קרה סתם, כי כשחזרנו מסידני הצבנו יעד ומטרה, כי המקום הזה עובד על פי תכנית עבודה רב שנתית, עם יעדים ומטרות שניתנים לכימות ולבדיקה.
<אפרים זינגר: קבענו את היעד תחת הכותרת 'התקווה שווה זהב'.
<אפרים זינגר: זו השאיפה.
<אפרים זינגר: גל פרידמן מדליית זהב אולימפית, אני מניח שמי שהיה בסביבה, בארץ, בעולם, לא שוכח את ההתרגשות הזאת, גם פה בארץ, אבל גם בקהילה היהודית הבינלאומית.
<אפרים זינגר: כתוצאה מההתרגשות הזו קם יהודי מאוד יקר בוקר אחד בסן פרנסיסקו והחליט שהוא תורם כסף לוועד האולימפי כדי שלא יחסר.
<אפרים זינגר: למעשה לאורך השנים מאז אנחנו מסתייעים בכסף הזה כדי לשדרג את כל התכניות המקצועיות לספורטאים, שיעל דיברה והיא תרחיב על זה עוד מעט, כך שהשתתפו במשחקים האולימפיים, מדליה זה לא רק ישראל, אלא כפי שישראל היא מדינתו של העם היהודי, אנחנו גם רואים את עצמנו, המשלחת הישראלית היא גם המשלחת של העם היהודי, כך רואים את זה גם היהודים בעולם.
<אפרים זינגר: בבייג'ין 2008 שחר צוברי.
<אפרים זינגר: לונדון, כנראה לא חיכתה לנו, הוציאו תוצאות נהדרות אבל הפעם לא נכללנו בטבלה היוקרתית וזו בהחלט שאיפה לחזור לשם ולחזור לשם מהר כבר בריו.
<אפרים זינגר: מה מצפה לנו מבחינת האירועים המרכזיים?
<אפרים זינגר: 2014, שתי משלחות אולימפיות, בעוד פחות מחודש, בעוד מספר שבועות, יוצאת משלחת ישראל למשחקי החורף האולימפיים בסוצ'י.
<אפרים זינגר: בסוצ'י לא קר, אבל כולם רועדים כי הצ'צ'נים נמצאים על ההרים למעלה והם בהיסטריה מוחלטת.
<אפרים זינגר: בקיץ יש את האולימפיאדה לנוער.
עמרם מצנע: באיזה תחומים אנחנו משתתפים באולימפיאדת החורף?
<אפרים זינגר: בהחלקה על הקרח, זוגות, סולו, ריצה מהירה על הקרח וסקי.
<אפרים זינגר: יש חמישה ספורטאים, הם לא מתאמנים בארץ באופן טבעי.
<אפרים זינגר: חם, הם מתאמנים בחו"ל.
<אפרים זינגר: פעם ראשונה שהשתתפנו במשחקי החורף האולימפיים, זה היה בלילהמר, 1994, ומאז אנחנו מקפידים בכל פעם להשתתף, כי בחורף יש את החשיבות גם לעצם ההשתתפות, כי זה בכל זאת מקום בינלאומי שחשוב לישראל להיות שם.
<אפרים זינגר: בקיץ האולימפיאדה לנוער.
<אפרים זינגר: זה מפעל חדש שהוועד האולימפי חנך, הראשון היה ב-2010 בסינגפור.
<אפרים זינגר: יצאה משלחת ישראלית, חזרה משם עם שלוש-ארבע מדליות ובהחלט אנחנו רואים את הצעירים האלה מתקדמים.
<אפרים זינגר: הם כרגע נמצאים בהכנות ובקיץ הם יוצאים לשם.
<אפרים זינגר: ב-2015 אירוע היסטורי בתולדות הספורט העולמי, לראשונה שיהיו משחקי אירופה,European games.
<אפרים זינגר: עד היום משחקי אסיה, פן אמריקה, אפריקה, מעולם לא התקיימו משחקי אירופה.
<אפרים זינגר: לא ניכנס לזה, יש לזה ניתוחים פוליטיים.
<אפרים זינגר: פעם ראשונה שיהיו משחקים כאלה, בבאקו 2015, ומבחינת הספורט בישראל זו הזדמנות נהדרת לספורטאים ולענפים שלא יוכלו לעמוד באיכות או בקריטריונים שיהיו ב-2016 להתמודד ולהגיע - - -
עמרם מצנע: כל הענפים?
<אפרים זינגר: יש 18 ענפים בלבד, כי הרעיון הוא לא לעשות קופי-פייסט למשחקים האולימפיים, אלא לאפשר לערים אירופאיות בינוניות גם להתמודד, לכן יהיו רק 5,000 פלוס ספורטאים, שזה כמחצית מהספורטאים במשחקים האולימפיים ופה יהיו ענפים, למשל ענפי הכדור, יהיה כדורעף חופים, כדורעף אולמות, לדעתי זו הזדמנות בלתי רגילה, בפרויקט שאנחנו עושים יחד עם מינהל הספורט ותורם פרטי, להגיע לתחרות בינלאומית רב ענפית בבאקו 15 וענפים נוספים.
<אפרים זינגר: וכמובן היהלום שבכתר ריו 2016, שלמעשה ההכנות כבר בעיצומן, גם ההכנות המקצועיות, אבל גם ההכנות הארגוניות.
<אפרים זינגר: אלה הן התכניות.
<אפרים זינגר: כשאנחנו מדברים על הכנות פוליטיות, הוועד האולימפי בישראל בתוקף על האמנה האולימפית הוא זה שמלווה את ההכנות למשחקים האולימפיים ואנחנו מעניקים מעטפת שלמה לצרכים.
<אפרים זינגר: כמובן שזה לא עושים את זה רק כוועד אלא עם שותפים בארבעה מעגלים, מקצועי, כלכלי, רפואי וציבורי.
<אפרים זינגר: במעגל המקצועי יש לנו את היחידה לספורט הישגי שהיא הזרוע המקצועית של הוועד האולימפי, יחד עם מינהל הספורט, הגוף הציבורי שמפקח על היחידה, זו היא מנהלת הספורט ההישגי שיושבים שם נציגי ועד אולימפי, נציגי מינהל הספורט ונציגי ספורטאים, וביחד אותה יחידה מקצועית היא זו שעובדת ביום יום, נוגעת בספורטאים, ויחד עם איגודי הספורט השונים בונים את תכנית האב תוך ליווי, מעקב ובקרה.
<אפרים זינגר: המעגל הכלכלי.
<אפרים זינגר: ספורטאים שנמצאים בסגלים האולימפיים, לא אלאה אתכם בפרטים של איזה סגלים, הסגלים האולימפיים נהנים מרשת ביטחון של מלגות, מקרן משותפת למועצת ההימורים, למינהל הספורט ולוועד האולימפי, כולנו שותפים לתחושה שהשנה צריך לעשות אותה קפיצת מדרגה מבחינת רשת הביטחון, אחרי שמספר גדול מדי של שנים הסכום היה קבוע, ועל זה אני מניח שירחיבו בהמשך.
<אפרים זינגר: מעבר לכך, מזה כ-15 שנים שבוועד האולימפי החליטו לסטות מהנוהג הישראלי, של לרוץ כל הזמן לכנסת, לממשלה, ולבכות 'אין לי, חסר לי וקר לי' וכדומה, ולעשות מעשה.
<אפרים זינגר: אנחנו מנסים לגייס חסויות וכספים שלא מהכיס הציבורי.
<אפרים זינגר: אנחנו עושים את זה בשני מסלולים, האחד, חברות מסחריות שתומכות במשלחות האולימפיות, חברות מסחריות שתומכות בספורטאים בארץ, ובמקביל אנחנו מנסים לגייס תורמים גם מהארץ וגם מחו"ל שיתרמו לתחום הזה.
<אפרים זינגר: לקראת לונדון 2012 הקמנו את הנשיונל בורד בלונדון, הצלחנו לגייס 1.4 מיליון דולר לטובת ההכנות, כך שאם מאשימים אותנו שאנחנו גוף חזק, עשיר כלכלית, אז איך אומרים?
<אפרים זינגר: סליחה, אנחנו מתנצלים, אבל אנחנו לא יכולים להרשות לעצמנו שמסיבה כזו או אחרת תהליך ההכנות ייקטע, כי אנחנו עובדים עם לוח זמנים קשיח בינלאומי ואי אפשר להגיד 'סליחה, יש לנו מלחמה', 'סליחה, יש שחיתות', הספורטאים צריכים להיות מוכנים לדד ליין שהוא ידוע מראש.
<אפרים זינגר: המאגר הרפואי שאנחנו גאים בו.
<אפרים זינגר: לפני 15 שנה פיתחנו מערכת שבאירופה מנסים ללמוד אותה, עם מרפאת, במרכאות, קופת חולים, שזה במכון וינגייט, הלסטוק ושם יש את התיקים הרפואיים של הספורטאים, לשם הם באים עם טיפול אמבולטורי שוטף ורציף, לזה גייסנו את בית החולים בכפר סבא.
<אפרים זינגר: ספורטאי היום של הסגל האולימפי מקבל את הטיפול הרפואי הכי טוב שיש לאזרח ישראלי לקבל.
<אפרים זינגר: אם בשתי המערכות האלה אנחנו לא מסופקים, אנחנו לא מהססים לקחת second opinion במחירים מאוד - - - מי שיסתכל בתקציב שלנו, התקציב הזה הוא מאוד משמעותי.
<אפרים זינגר: פריצת דרך שתהיה השנה, אני רק אגיד את הכותרת, כי היוזמת שלו יושבת סמוכה, זו התמיכה המנטלית, שזה פרויקט חדש.
<אפרים זינגר: בישיבת ההנהלה האחרונה פה, ביום ראשון האחרון, זה אושר עקרונית, זה יבוא לוועדת הכספים.
<אפרים זינגר: פריצת דרך, קפיצת מדרגה נוספת, יעל תרחיב על זה בהמשך.
<אפרים זינגר: הדבר האחרון, מעגל ציבורי.
<אפרים זינגר: בסופו של דבר מדינת ישראל, הציבור הישראלי משקיע בספורטאי כי הוא רוצה לקבל איזה שהיא תמורה.
<אפרים זינגר: זה לא כדורגל, זה לא כדורסל, לכן חלק מהמטרה שלנו היא לפעול ביום יום לקרב את הספורטאים לקהילה ואת הקהילה לספורטאים כדי לייצר את הזהות שהוא מגיע היום, שיידעו מי זה, מה זה, להכיר אותם ברמה האישית.
<אפרים זינגר: אנחנו עושים פעולות במישור המוניציפאלי וגולת הכותרת שלנו היא החוויה האולימפית שנפתחה לקהל הרחב ב-2009.
<אפרים זינגר: אתם תראו את זה בעוד מספר דקות, קיבלנו על זה שבחים מלוזן דרך ניו יורק וגמור במקומות אחרים.
<אפרים זינגר: לא במקרה דילגתי על ירושלים, זה לפרק הבא.
<אפרים זינגר: זה על קצה המזלג.
<אפרים זינגר: המון תודה.
עמרם מצנע: קצת על כספים שמתגלגלים בתחום הזה במספרים.
עמרם מצנע: מה התקציב?
עמרם מצנע: ממה הוא ניזון?
<יגאל כרמי: התקציב שלנו הוא יחסית תקציב קטן, כ-14 מיליון ש"ח בשנה, רק של הוועד האולימפי.
<יגאל כרמי: חצי בא מהטוטו וחצי ממקורות כספיים.
<אריה זייף: מקורות שאנחנו מגייסים.
עמרם מצנע: שמה זה?
עמרם מצנע: תרומות?
<יגאל כרמי: תרומות, חסויות.
עמרם מצנע: הוועד האולימפי הבינלאומי משתתף בתקציב?
<יגאל כרמי: כן, אבל מעט.
<יגאל כרמי: רוב הכסף השני, אחרי הטוטו, מגיע מחסויות מסחריות, ואחריו, כמו שאריה אמר.
<יגאל כרמי: הכסף משמש, יש לנו צוות מאוד קטן פה, בעיקר לשיפור ותכניות ומעטפת רפואית וכל הדברים שזיגי דיבר עליהם.
<יגאל כרמי: ברשותך - - -
עמרם מצנע: המדינה, אורי, לקראת משחקים אולימפיים, יש לה תקציבים ייעודיים, אני מבין.
<יגאל כרמי: נכון, זה הולך ישר לאיגודי הספורט.
עמרם מצנע: לא דרככם.
<אורי שפר: המדינה משקיעה היום יותר מאי פעם בתחרויות אולימפיות, אנחנו מ-10 מיליון מסוף שנות ה-2000, סוף שנת 2010, היו 10 מיליון, היום יש 15 מיליון ישירות לספורט האולימפי, להכנות אולימפיות.
עמרם מצנע: לקראת המשחקים.
<אורי שפר: לקראת המשחקים, פלוס 7 מיליון שקל למשחקים להכנות אולימפיות, באמצעות מבחנים שונים שאנחנו נותנים, כמו למשל תמיכה במכון וכל מה שקשור ליחידה לספורט הישגי, כל מה שקשור למתקנים האולימפיים, יש את הדר יוסף, יש את מכון וינגייט, יש את הנכים, את בית הלוחם, אילן בחיפה, שספורטאים יכולים שם להתאמן ולמעשה או שהם לא משלמים כלום, או שהם משלמים מחיר עלות, אבל זה סיוע ישיר גם לאיגודים ולספורטאים האולימפיים.
<אורי שפר: חוץ מזה, יש כמו שהם אמרו, את קרן המלגות, שאנחנו חושבים, וגם הוועד האולימפי חושב בדיוק כמונו, שצריך להגדיל אותה, כי אנחנו לא חושבים שספורטאי צריך להסתובב כדי להתקיים - - -
עמרם מצנע: המקורות שלכם זה הטוטו או תקציב המדינה?
<אורי שפר: לא, לנו יש את התקציב שלנו, אנחנו נותנים לקרן הזאת היום מיליון שקל ויותר, הוועד האולימפי הגדיל עכשיו את התמיכה שלו בעוד מיליון שקל, על 2 מיליון השקלים שהוא מעביר דרך הוועד האולימפי.
<אורי שפר: הקרן הזאת היא סדר גודל של 4 מיליון שקל.
<אורי שפר: אם תשאל אותי עכשיו, הייתי מאוד שמח להגדיל את זה עוד יותר, הספורטאים צריכים להיות עם ראש שקט להכנות אולימפיות.
<אורי שפר: לא יכול להיות שספורטאי יתראיין בטלוויזיה ויגיד 'אני מקבל, טוב, תודה, אבל אני עוד צריך לעבוד במלצרות כדי להסדיר לי את ההכנסה'.
<אורי שפר: את הדבר הזה אנחנו רוצים להפסיק.
<יעל ארד: עוד דבר שאנחנו עושים בעניין הזה, וזה פה בבית הזה, בשורה שיוצאת בשנה האחרונה, שמלבד גיוס של כסף, שהארגון פה מגייס לטובת ההכנות האולימפיות, אנחנו, ממש הוועד האולימפי מגייס לספורטאים חסויות.
<יעל ארד: זאת אומרת אני מובילה את זה מתוך ועדת הספורט, וגם ברוריה שיושבת פה, שהיא מנהלת החסויות של הוועד האולימפי, ואנחנו הולכים במיוחד לארגונים ולאנשי עסקים ולא מבקשים כסף לוועד האולימפי, אלא אומרים 'בואו תתמכו, תכפילו, תעשו מאטצ'ינג - - -
עמרם מצנע: בספורטאי מסוים.
<יגאל כרמי: נטע ריבקין, פורסם השבוע, ספורטאית מצוינת - - -
<יעל ארד: שביעית באולימפיאדה בהתעמלות אמנותית.
<יגאל כרמי: היא באמת אחת שצריכה, קבוצת דלק של תשובה בשבוע שעבר - - -
עמרם מצנע: אתם מחברים?
<יעל ארד: כן, אנחנו עושים את זה ממש בהתנדבות, ללא תמורה, ובעצם היום, כמעט כל שבוע אנחנו מחברים נותן חסות לספורטאי ועושים מאטצ'ינג.
<יעל ארד: מיה דווידוביץ', עכשיו חיברנו אותה ליהלומן, חברת צוות 3, שזה חברת ניקיונות, עכשיו לרון אטיאס.
<יגאל כרמי: ספורטאי שיש לו גם ספונסר כזה מסחרי וגם מה שאורי דיבר, המלגות שאנחנו נותנים ביחד, אז באמת הוא מגיע למצב שהוא עובד היום והוא שקט, הוא מתאמן, רוב הזמן הוא - - - אם אתה משווה בזמנים שהיא גרה בבית הוריה - - -
<אורי שפר: יש פה גם את ההיבט של צה"ל.
<אורי שפר: תנאי האימון המיטביים, בהמלצת היחידה לספורט הישגי, אנחנו משחררים כל ספורטאי אולימפי לאימונים ואנחנו גם דואגים שהשירות שלו יתאים לפעילות שלו.
<אורי שפר: למעשה מבחינת הצבא ישנם היום כ-800 ספורטאים, לא כולם אולימפיים, לצערי, אבל - - -
עמרם מצנע: איפה השלב שבו מגדירים ספורטאי כספורטאי אולימפי?
<יעל ארד: יש היום בישראל כמעט 300 ספורטאים שמטופלים על ידי המערכת של היחידה לספורט הישגי.
<יעל ארד: היחידה לספורט הישגי זה הגוף המקצועי שזה נחשב - - -
<אריה זייף: שעם פוטנציאל.
עמרם מצנע: שהם הוגדרו עם פוטנציאל אולימפי?
<יעל ארד: כן.
<יעל ארד: השלב הסופי של הדבר הזה זה קבלת כל המעטפת, גם תנאי אימון, גם מעטפת רפואית וגם מלגות קיום, אבל עוד לפני זה, חבר'ה בני 14, 15, 16 מאותרים כטופ טים ונכנסים למערכת הנוער ואחר כך למערכת יותר בוגרת ובעצם יש היום שכבה מאוד מאוד רחבה של 300 ספורטאים שהם מאותרי הפעילות האולימפית, קדימה ונתמכים בכל רמה.
עמרם מצנע: שזה עושה היחידה לספורט הישגי?
<יעל ארד: כן, שהיא בעצם הזרוע המקצועית.
עמרם מצנע: כלומר הוא צריך לעמוד בקריטריונים ואז הוא - - - ?
<יעל ארד: כן, ומה שיפה שזה מתואם עם האיגודים.
<יעל ארד: זאת אומרת האיגודים, יש להם מנהל מקצועי, יש מאמנים, הם יושבים עם היחידה לספורט הישגי, קובעים מה הקריטריון להיכנס לנבחרת הנוער האולימפית, לא לנבחרת ישראל, וכן הלאה, וברגע שנכנסים למעגל הזה הם מתחילים לקבל תמיכה מאוד מאוד רחבה בהמון רמות, שאי אפשר לתאר את זה.
<יעל ארד: כמו שאורי אמר קודם, הספורטאי צריך מביגוד דרך נסיעות לאימונים, שבדרך כלל מתבצעים במרכז הארץ, דרך ויטמינים, תוספי מזון, רופאים.
עמרם מצנע: מה-300 האלה, כמה בסוף המשלחת מונה?
<יעל ארד: היא מונה -30 ספורטאים.
<אפרים זינגר: בממוצע במשחקים האולימפיים האחרונים סדר גודל של פלוס מינוס 38-40 ספורטאים.
<אפרים זינגר: לצערנו נבחרות הכדור לא מצליחות להשיג את - - -
עמרם מצנע: לא נכנסות בכלל?
<אריה זייף: אחת הבעיות שיש לנו זה עם משחקי הכדור.
<אריה זייף: אני מוציא את הכדורגל, כי הוועד האולימפי לא יעסוק בכדורגל ואין לנו באולימפיאדות, למעט כדורגל שהיה במקסיקו, לא היה לנו - - -
עמרם מצנע: אפילו כדורסל אנחנו לא מצליחים להיכנס?
<אריה זייף: לא הייתה לנו אף קבוצת כדור באולימפיאדה וזו בעיה.
<אורי שפר: היה בהלסינקי, נבחרת ישראל בכדורסל.
<אריה זייף: אני לא זוכר.
<יגאל כרמי: יש לנו עכשיו תקווה קטנה בכדוריד.
עמרם מצנע: בעצם הכדורסל שלנו הוא כולו זרים.
<אריה זייף: אנחנו תמכנו באקדמיה של כדורסל במשך שלוש שנים, זה לא מעט כסף, התקדמנו, אבל לא השגנו את המטרה.
<אריה זייף: היום הכדוריד הוא הטארגט, אנחנו נותנים 400,000 שקל בשנה, מממנים מאמן מחו"ל מאוד יוקרתי, שבונה את הכדוריד לקראת אולימפיאדה ויש הרבה מאוד הצלחות.
<אריה זייף: גם כדורעף נשים, אנחנו תומכים, אמנם פחות, אבל במשך השנים תמכנו בהרבה מאוד כסף ומינהל הספורט מסייע בדברים האלה.
<אורי שפר: נקודה חשובה שאני חושב שהחברים פה יסכימו איתי זה הנושא של המאמנים.
<אורי שפר: אתה לא יכול להביא ספורטאי למעלה אם אין לו מאמן שעובד איתו והוא מקבל את כל העזרה ואת התקציב, ולכן הפרסים, התמריצים, שמחולקים לספורטאים, כל ספורטאי שמקבל, 50% מזה הולך למאמן.
<אורי שפר: אנחנו יושבים היום יחד עם הוועד האולימפי ומנסים לראות איך משדרגים את המאמנים.
<אורי שפר: פעם ראשונה הקצבנו השנה, ב-2013, זה יהיה גם ב-2014 ומכאן ואילך, 5 מיליון שקל לתעסוקת מאמנים.
<אורי שפר: יש היום 18 מאמנים ב-21 ענפי ספורט שמקבלים את שכרם מהמדינה, האיגוד נותן את התנאים הסוציאליים.
<אורי שפר: אנחנו חושבים שבזה שדרגנו פעם אחת בצורה מאוד משמעותית את היכולת של המאמנים להקדיש את הזמן שלהם לטפל בספורטאים ולא להתעסק בהכנסות צדדיות.
<יגאל כרמי: ברשותך, טיפה על הצד המקצועי ספורטיבי, כי גם בעניין הזה יש לנו קצת בשורות חדשות.
<יעל ארד: אחד הדברים שאנחנו החלטנו לעשות זה ליזום כל מיני פעולות אסטרטגיות בתחום פיתוח הספורט ההישגי, רוחביות.
<יעל ארד: זאת אומרת הוועד האולימפי לא יכול לתמוך פר איגוד, להעביר לו כספים, אלא לייצר חשיבה אסטרטגית איך אנחנו מייצרים באולימפיאדה הבאה ובאולימפיאדה אחר כך הישגים יותר טובים ולנוכח כל מה שראית, שהרבה מאוד דברים מטופלים היטב, מה עדיין חסר.
<יעל ארד: אחד הדברים שזיהינו זה הנושא המנטלי.
<יעל ארד: אתה בוודאי כמי שהרבה שנים עסק בקצה גבול היכולת האנושית בצבא אתה יודע שבסופו של דבר במשימה הזאת להיות הכי טוב, להגיע לקצה גבול היכולת האנושית, בטח ובטח על הבמה המרכזית בעולם, כשעיני כל העולם צופות בך, 205 ישויות של מדינות, 11,000 ספורטאים, 7 מיליארד אנשים, בסוף זה ביום אחד, יש יום אחד נתון לנצח.
עמרם מצנע: לפעמים זה דקה אחת.
<יעל ארד: זהו, בתוך היום הנתון הזה, תחשבו, אני עליתי לחצי הגמר האולימפי שלי, 4 דקות, זה היה להיות או לחדול, יכולתי לא לשבת כאן היום והרבה ממהלך החיים שלי היה משתנה, אם באותה נקודה, למרות הכישרון והעבודה הקשה, לא היה לי את החוסן המנטלי, לעלות למזרון, להסתכל ליריבה שלי בעיניים וכאן ועכשיו לעשות את מה שחלמתי לעשות כל החיים.
<יעל ארד: ראיתי בלונדון את אלכס שטילוב, ספורטאי מדהים, מתעמל, אלוף אירופה שלנו וזה, היו לו דקה וחצי בגמר, שזה היה ההבדל בחייו אם הוא יעשה מדליה אולימפית או לא.
<יעל ארד: הוא עשה תרגיל שהוא עשה אלף פעם קודם.
<יעל ארד: אז החוסן המנטלי הוא מאוד חשוב.
<יעל ארד: בעבר לא נמצאו המשאבים לטפל בעניין הזה.
<יעל ארד: עשינו תכנית מקצועית מאוד רצינית.
<יעל ארד: בספורט הישראלי יש בעצם חמישה ענפים שכולם מסכימים עליהם שהם הענפים המועדפים.
<יעל ארד: אנחנו לא מפזרים את מעט הכסף שיש על פני כל הענפים באופן שווה, אלא לוקחים את הענפים המועדפים, זה חמישה, שזה ג'ודו, שיט, אתלטיקה, שחייה והתעמלות, ועוד פרויקטים כמו קליעה, שיש לנו שם אלוף אירופה, וטקוונדו ו - - -
עמרם מצנע: זה מין הצלחה שמפרנסת את עצמה.
עמרם מצנע: ברגע שיש לך מדליה, אז זה גם מושך פעילות מלמטה.
<יעל ארד: נכון, וגם אתה מזהה כישרון שטמון, כנראה מתאים למבנה הפיזיולוגי שלנו והביו מכני שלנו וכן הלאה.