GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<יגאל אייל: לנו חשוב ברמה עירונית, האינטרס שלנו הוא לקדם את הספורט בעיר, והרגולציה שלנו - באמצעות בקרה תקציבית, המחלקה לספורט וועדת התמיכות – לדאוג שהכסף עד השקל האחרון יגיע לייעודו, קרי למאמן, קרי לציוד, קרי לדברים שהם מקדמים ספורט.
<יגאל אייל: הוצאנו תקנה תקדימית במדינה, שמנהל או מנכ"ל אגודה יכול להרוויח עד 5% מהמחזור של הקבוצה, כי קיימת היום הוראה של המזכ"ל, 22% שאפשר לקחת כתקורות, שהכספים העירוניים, שהכספים של הטוטו הולכים למינהלות ולהרבה גוזרי קופונים למיניהם, ואני חושב שהכסף – אנחנו, הרגולטורים, המדינה והרשויות, רגולטורים – שהכסף יגיע לייעודו.
<יגאל אייל: שנית, לגבי הקבוצות הקטנות שכולם מאוד מאוד חוששים מה יקרה אתן, יש שני פתרונות.
<יגאל אייל: אחד, אני מאמין באגודות, הן לקוח הקצה.
<יגאל אייל: אם הן לא ראויות, שלא יהיו.
<יגאל אייל: כל אגודה חייבת שיהיה לה מינהל תקין, חייבת את כל האישורים מרשם העמותות, ואם היא לא מסוגלת לעמוד בזה, שלא תהיה, אין לה זכות.
<יגאל אייל: אבל יש גם פתרון.
<יגאל אייל: הרי אגודה קטנה שהמחזור שלה הוא קטן, קשה לה להקים עמותה עם רואה חשבון, עם כל הבקורות, כי המחזור שלה הוא קטן, יכול להגיע ל- 20–30 אלף שקלים.
<יגאל אייל: יש פתרונות.
<יגאל אייל: הפתרון זה אגודה רב-ענפית.
<יגאל אייל: בחולון יש אגודת הפועל, אגודה שהיא רב-ענפית, וכדי לאגם משאבים ולא ליצור הוצאות מיותרות, אותה אגודה מכילה בתוכה שלושה-ארבעה ענפים קטנים, ויש פתרונות לתחזק אותם.
<יגאל אייל: בשורה התחתונה, אני לא מאמין בגופי ביניים שנותנים שירותים כי את השירותים האלה, כמו שהמרכזים נותנים – כמו ביטוח או דברים אחרים – האגודות יכולות להשיג, ואולי עם קצת מאמץ בצורה זולה יותר, בצורה עניינית יותר, והם יודעים לעשות את זה.
<יגאל אייל: אני לא מאמין שצריכים להיות גופי ביניים, גוזרי קופונים – נכונים או לא נכונים.
<יגאל אייל: הכסף כולו, גם ברמת מדינה, גם ברמת רשות, צריך להגיע ישירות לאגודה, והאגודה צריכה להתנהל.
<יגאל אייל: משפט אחרון.
<יגאל אייל: הרשויות המקומיות, די נוטים לזלזל בהן – בחולון אני יכול להגיד.
עמרם מצנע: לא בוועדה הזו.
לימור לבנת: לא היושב-ראש הזה, בטוח.
<יגאל אייל: משפט קטן.
<יגאל אייל: סדר הגודל מבחינת אחוזי התמיכה בסך הכול מחזור של אגודות מגיע קרוב ל-70%.
<יגאל אייל: אם אני לוקח את אגודת ההתעמלות האמנותית בחולון, מובילה ברמה לאומית ובין-לאומית, מתוחזקת במאות אלפי שקלים על-ידי עיריית חולון – והמתקנים הם של העירייה, הכסף של העירייה, רגולציה של העירייה - אם המרכז נותן לה הלוואה של 20,000 שקלים, 30,000 שקלים, 100,000 שקלים, בטל בשישים.
עמרם מצנע: יגאל, אתה מציג באמת תמונה שהיא נכונה לעיריות החזקות, היא לא נכונה לרוב הרשויות המקומיות.
<יגאל אייל: בואו נהיה כוכב הצפון אנחנו.
עמרם מצנע: אני הייתי שמח לו חלק גדול היה מתנהל בצורה הזו.
עמרם מצנע: אל"ף, הן לא יכולות, בגלל העוצמות הכספיות שלהן, לתמוך - כמו שאתם תומכים, כמו בעיריית חיפה, בראשון לציון ששמענו – אבל אני רוצה לשאול אותך דבר אחר.
עמרם מצנע: הלוא מה שסיפרת על אותו הפועל, שאיגד תחתיו כמה ענפים, זה בעצם מרכזון.
<יגאל אייל: אני אסביר למה לא.
<יגאל אייל: זה אגודה עירונית לכל דבר, מבוקרת על-ידי העירייה, מתוך אינטרס עירוני כן להקים כמה שיותר ענפים ולתת לתושבי העיר כמה שיותר אפשרויות, ואנחנו מודעים לזה שאגודת טניס שולחן קטנה, במחזור של 30,000 שקלים לא יכולה לעמוד עצמאית, אנחנו אישרנו לה להיות תחת מסגרת של אגודה רב-ענפית.
עמרם מצנע: בסדר, אבל מבחינה המבנה הארגוני, זה מרכזון.
<יגאל אייל: אני אסביר.
<יגאל אייל: חשבון הבנק שלה הוא נפרד.
<יגאל אייל: בעמותה הזאת מתנהלים הכספים בחשבונות בנקים נפרדים.
עמרם מצנע: הלוא לכל קבוצה חשבון הבנק מנוהל והיא חייבת לעמוד בתקנות.
<יגאל אייל: בכל הסטנדרטים והתקנות.
<יגאל אייל: אני לא מתייחס לכל אגודה - - -
עמרם מצנע: שאלה אחרונה, יגאל.
עמרם מצנע: האם אתה חושב שצריך לאפשר שהטוטו יעביר את הכסף לרשות המקומית - -
עמרם מצנע: - - והיא זו שתעביר את הכסף לקבוצות?
<יגאל אייל: ברמה לאומית, לא רק בחולון, אני מאמין שבגדול, הכסף חייב להגיע לאגודות.
<יגאל אייל: לא כולם חולון או ראשון או חיפה – במקומות מסוימים צריכים לאפשר, תוך תבחינים ותוך באמת ראייה למה, מסיבות אובייקטיביות, לאפשר להם לקבל את זה דרך הרשות.
<יגאל אייל: כלומר, האופציה הראשונה שלי, חד-משמעית, ישירות לאגודות.
<יגאל אייל: במקרים מסוימים, דרך הרשויות המקומיות.
<יגאל אייל: הרשות היא בעלת אינטרס אחד, לקדם את הספורט בעיר, אין לה שום אינטרס אחר.
<יואב קובי: תלוי באיזה עיר.
עמרם מצנע: אני לפחות יוצא מהנחה שגם המרכזים רואים את עצמם כגופים שרוצים לקדם את הספורט.
<יגאל אייל: אני לא כופר בזה.
עמרם מצנע: וייסמן מיכאל.
עיסאווי פריג': הנה הבעייתי.
<מיכאל וייסמן: אני לא בעייתי.
<מיכאל וייסמן: אני מכיר את המערכות האלה קרוב ל-30 שנה.
עיסאווי פריג': אבל תהיה אובייקטיבי.
<מיכאל וייסמן: פורש בקרוב.
עמרם מצנע: וייסמן, זכות הדיבור שלך היא מצומצמת.
<מיכאל וייסמן: אני יודע.
<מיכאל וייסמן: אל"ף, יש היעדר יריבות בינינו לבין הרשויות.
<מיכאל וייסמן: אין שום יריבות.
<מיכאל וייסמן: ואגב, חבר הכנסת מצנע, מנהלי מחלקות ספורט הגיעו היום לדיון, כשהנושא הוא מעמד מנהל מחלקת הספורט ברשות המקומית.
<מיכאל וייסמן: אם זה אותו דיון שאנחנו מדברים עליו, אז יכול להיות שאני טיפש.
<מיכאל וייסמן: אני חושב שאין קשר בין הדיון הזה - - -
<שמואל זגגי: סליחה, אתה זורק פה משפט - - -
עמרם מצנע: זגגי.
<שמואל זגגי: קיבלתי.
<מיכאל וייסמן: עכשיו אני אספר לכם קצת איך עובד העסק ביום-יום, וזה יותר חשוב מאיך עובר הכסף.
<מיכאל וייסמן: קבוצת כדורגל, עם כבודו בירוחם, שקמה לפני שנתיים והייתה צריכה להביא ערבות לרישום קבוצה, ואגרת שיפוט, ואגרת רישום, ותקציב לביטוח, ותקציב מינימלי ל-22 שחקנים – נעליים, ציוד – לא יכולה הייתה לקבל את זה מהעירייה לעולם.
<מיכאל וייסמן: בטח לא ערבות, בטח לא תקציב בשנתיים הראשונות, בטח לא שום סיוע.
<מיכאל וייסמן: וכאלה היו לנו בהפועל בשנתיים האחרונות 40 קבוצות כדורגל.
<מיכאל וייסמן: אפשר לבדוק הכול.
<מיכאל וייסמן: בהתאחדות לכדורגל לא יקבלו לעולם, ובחברות הביטוח, צ'קים של אגודות.
<מיכאל וייסמן: אני יכול להראות לך צ'קים שחוזרים כמו "טיארה".
<מיכאל וייסמן: יש לנו התמודדות, קבוצות חייבות לנו בביטוח על מה שהן קיבלו, מיליון וחצי שקלים, נכון להיום, רק על ביטוח.
<מיכאל וייסמן: לגבות אי-אפשר.
<מיכאל וייסמן: קבוצות התפרקו.
<מיכאל וייסמן: בתל חנן, אתה מכיר את אליאס שהלך לעולמו והשאיר אצלנו חוב בגין ביטוח וציוד והכול, 100,000 שקלים.
<מיכאל וייסמן: מול הטוטו – אני אומר פה לחברי הכנסת – אי-אפשר לעבוד מול הטוטו.
<מיכאל וייסמן: אנחנו מגלים – ואיציק לארי פה, ראיתי אותו – כל שנה עשרות טעויות, אם לא מאות, של קבוצות שלוּ אנחנו לא היינו פונים לאיגודים ומבקשים מהם דוח מצב של קבוצות בשלוש השנים האחרונות, הכסף היה נגרע מאותן קבוצות.
<מיכאל וייסמן: אומנם הוא היה הולך בחלוקה הכללית, כל קבוצה במקום אחר הייתה מקבלת – הן היו נפגעות בעשרות אלפי שקלים.
<מיכאל וייסמן: רשם העמותות – יושב פה בחור בשם נוי, שמייצג אותנו אצל רשם העמותות – מישהו ראה פעם איך מקבלים תיקון ברשם העמותות?
<מיכאל וייסמן: אתה אדוני, נציג משרד המשפטים – ארגזים מפה עד לתקרה, מגיע יואב מחדרה, עוד מעט יספר לכם, עם שני ראשי ערים בבית סוהר, הוא יכול לקבל הקצבה, חייבים לו בעירייה מאות אלפי שקלים.
<מיכאל וייסמן: הוא עומד להתפרק השבוע.
<מיכאל וייסמן: באים לרשם העמותות, ארגזים מפה עד התקרה, לוקח את הטופס, שם אותו למטה.
<מיכאל וייסמן: מגיע ינואר, פברואר, מרס, אפריל - והנחתי לכם את "פרחי המדבר" עם היתרה המפורסמת של גברתי השרה, 147,000 שקלים.
<מיכאל וייסמן: הם קיבלו בגללנו, בגלל בחור שיושב פה, את אישור הניהול התקין, והוא כותב את זה: ב-31 בדצמבר בשעה 14:00 בצהרים, לו לא אנחנו, 150,000 השקלים האלה שאתה רואה פה בדפי החשבון היו הולכים לאיבוד.
<מיכאל וייסמן: אמר חבר הכנסת טיבי בישיבה הקודמת: תראה לי קבוצה משברית.
<מיכאל וייסמן: יושב פה בחור מטירה, אתם מכירים את המועצה המקומית טירה, עיריית טירה, מעולם קבוצה לא קיבלה שם שקל.
<מיכאל וייסמן: בשנה שעברה, חוב להתאחדות לכדורגל 70,000 שקלים בגין בוררות, רישום, אתם לא נרשמים.
<מיכאל וייסמן: נתנו עשרה צ'קים של 6,700.
<מיכאל וייסמן: הצ'ק הראשון חזר, הפסקת פעילות.
<מיכאל וייסמן: מרכז הפועל בא, 70,000 שקל נתן ואמר: קודם תביא לי ניהול תקין, בשנה הבאה נתחשבן.
<מיכאל וייסמן: זה דוגמה לקבוצה משברית.
<מיכאל וייסמן: בטייבה, בכפר קאסם, קרוב משפחה שלך – ניקסון פריג'.
<מיכאל וייסמן: אי-אפשר.
<מיכאל וייסמן: שקיפות.
עיסאווי פריג': אתה לא מחדש לי כלום.
עיסאווי פריג': הכול ידוע לי, אבל הכול - - -
<מיכאל וייסמן: אני מסיים.
<מיכאל וייסמן: מר מצנע, שקיפות.
<מיכאל וייסמן: הרי השקיפות היא ניהול תקין.
<מיכאל וייסמן: כבר מזמן אין הליך של בחירות גלויות, בטח לא בכדורגל – וגברתי יודעת ואדוני יודע, והיו מהלכים בהתאחדות לכדורגל.
<מיכאל וייסמן: כל אחד יכול לבוא לבחור מאחורי פרגוד.
<מיכאל וייסמן: סיעת ביתר בהתאחדות לכדורגל היא 5% מכלל הסיעות בהתאחדות.
<מיכאל וייסמן: היא קיבלה בבחירות האחרונות 16%.
<מיכאל וייסמן: יואב כץ – אנחנו יודעים גם – באו ואמרו לנו, יואב כץ, אשר אלון, קבוצות קטנות.
<מיכאל וייסמן: לא עשינו מזה שום סיפור.
<מיכאל וייסמן: ולבסוף, חברתי מרמת ישי – אנחנו ישבנו ברמת ישי.
<מיכאל וייסמן: אני נותן לך דווקא את הדוגמה הזאת של יישוב קטן, שהייתה לו קבוצת כדורסל, והמועצה המקומית – כן, ראש המועצה המקומית סגר אותה כשאנחנו עזרנו להם בעשרות אלפי שקלים.
<מיכאל וייסמן: חבר'ה מטבעון באו לנהל את רמת ישי, לראש המועצה זה לא היה נעים ולא רצה, ועזרנו, ובסופו של דבר הם כנראה סגרו את הקבוצה.
<מיכאל וייסמן: ולסיום, אדוני, אנחנו מדברים פה בנושאים מדיניים, לאומיים, משאל עם.
<מיכאל וייסמן: זה משאל העם הקטן, בחלקת אלוהים הקטנה של קבוצות הכדורגל, הכדורסל וכל הענפים.
<מיכאל וייסמן: זה משאל עם, תנו לעם להגיד את דברו.
<מיכאל וייסמן: אני לא מבין, 97% מקבלות את הכסף, יותר, באמצעות מועצת ההימורים.
<מיכאל וייסמן: אני כופה על מישהו?
<מיכאל וייסמן: דני אלימלך דיבר פה, הוא קיבל אגב סיוע של 15–20 אלף שקל, זה כסף קטן, לשחייה באליפות כדורעף או כדור מים, לא זוכר מה זה היה.
<דניאל אלימלך: 15 שנה - - -
<מיכאל וייסמן: לך יש את קיבוץ פלרם שעוזר, את המועצה.
<מיכאל וייסמן: אתם גדולים, עשירים.
<מיכאל וייסמן: איפה כל הקטנים?
עמרם מצנע: תודה, וייסמן.
<מיכאל וייסמן: אני מסיים אתו.
<מיכאל וייסמן: הוא קיבל את האפשרות.
<מיכאל וייסמן: הוא רוצה, הוא מקבל היום ישירות, אין שום בעיה.
גילה גמליאל: בעיקרון, מכיוון שמבחינתי, הזכות הדמוקרטית של הבחירה של הקבוצות היא החשובה, אז אפשר פשוט לשקול להוסיף אפשרות בחירה נוספת מול העיריות – אני שמעתי פה דרישה כזאת.
<טלי גולן: אגודות.
עיסאווי פריג': העיריות לא.
עיסאווי פריג': אגודות בלבד.
גילה גמליאל: לדעתי זו יכולה להיות - כדי שכולם יצאו מרוצים - פשרה סבירה כדי לקדם אותה, כי מעבר לזה אני חושבת שהדבר החשוב ביותר זה להשאיר לקבוצות את זכות הבחירה.
עמרם מצנע: אירה, מאמנת התעמלות אמנותית.
<אירה ויגדורצ'יק: אירה ויגדורצ'יק, מאמנת התעמלות אמנותית 30 שנה, המאמנת הראשית של עירוני חולון, המאמנת האישית של אירה ריסנזון, והקבוצה שעשתה היסטוריה בבייג'ינג – גידלנו את המתעמלות האלה בעמותה קטנה בחולון, בזכות ובעזרה אכן של עיריית חולון.
<אירה ויגדורצ'יק: אני לא עסקנית, אצלי אין אף מנהל בעמותה ששייך לאיזשהו מרכז, גם כשאני התחריתי במדי מכבי, וגם כשאני מתחרה במדי הפועל.
<אירה ויגדורצ'יק: לפני זה, אני רוצה לענות לאיש מאוד יקר, אמיר רוזנברג, לגבי איך מתפטרים מהשליטה של המרכזים באיגודים.
<אירה ויגדורצ'יק: לא על-ידי אי העברת כספים לאגודות אלא על-ידי החלטה שאסור לאיש מרכז, שמקבל שכר במרכז, להיות חבר הנהלה.
<אירה ויגדורצ'יק: בזה אנחנו סיימנו את השליטה.
<אירה ויגדורצ'יק: נכון, בתקופות קודמות שהיו ייפויי כוח, שהיה חובה להעביר כספים דרך מרכזים, הייתה שליטה נוראית.
<אירה ויגדורצ'יק: אני סבלתי מזה, כבוד השרה יודעת מה עברנו.
<אירה ויגדורצ'יק: עכשיו הספורט, בזכותה ובזכות אמיר רוזנברג - - -
לימור לבנת: הייתי אתך, אירה.
<אירה ויגדורצ'יק: בגלל זה אמרתי, בזכותך – בדיוק נכנסת לי במילה הזאת.
<אירה ויגדורצ'יק: עובר תהליך מאוד יפה, הוא מתנקה.
<אירה ויגדורצ'יק: יש זכות לאגודות לבחור, אין ייפויי כוח.
<אירה ויגדורצ'יק: אני רוצה להסביר באמת את הספורט האמיתי – כי אני אגודה קטנה שמגדלת למדינה ספורטאיות שאחרי זה נכנסות לעשירייה, ועד שהן נכנסות לעשירייה, אני לבד - עם מרכז הפועל כרגע, ועם העירייה – יודעת מה אני עוברת.
<אירה ויגדורצ'יק: הספורט הוא מהיר כמו בזק.
<אירה ויגדורצ'יק: היום נפצעה לי מתעמלת ואני צריכה טיפול כי אני מחר יוצאת.
<אירה ויגדורצ'יק: אני באה לרשות, ליגאל, יש לי כספים אצלו ואומר לי אדון יגאל: אירה, המועצה מאשרת את זה בעוד חודשיים.
<אירה ויגדורצ'יק: אחרי זה אני באה לאיגוד.
<אירה ויגדורצ'יק: האיגוד שלי חייב 1.7 מיליון.
<אירה ויגדורצ'יק: אני באה לאופיר פינס, אני עכשיו מאמנת לאומית של מדינת ישראל, אצלי מתאמנות ארבע בנות מהפועל ושש בנות ממכבי.
<אירה ויגדורצ'יק: אני רוצה לענות לאמיר, פשוט שתדע מה שאתה לא יודע.
<אירה ויגדורצ'יק: המתעמלת - - -
<אמיר סולרסקי: - - -
עמרם מצנע: רגע, תן לדבר.
<קריאה: לא אמיר זה.
<קריאה: אמיר זה.
<אירה ויגדורצ'יק: לא, לא.
<אירה ויגדורצ'יק: אמיר זה, לאמיר זה אני עניתי.
<אירה ויגדורצ'יק: אמיר, המתעמלת שמתעמלת אצלך בהפועל ראשון, שקוראים לה אידה, אצלי בנבחרת, לא היה כסף להגיע לאימונים.
<אירה ויגדורצ'יק: אצלך אין אפשרות להוציא מייד את הכסף לאימונים ולעשות פיזיותרפיה.
<אמיר סולרסקי: את מדברת לא לעניין.
<אמיר סולרסקי: גם - - -
עמרם מצנע: אני מבקש, אמיר.
עמרם מצנע: קיבלת רשות דיבור, תן לה לדבר.
<אירה ויגדורצ'יק: אני רוצה לספר לכם על המצב האמיתי.
<אירה ויגדורצ'יק: באותו יום שצלצלתי להפועל, מכיוון שהילדה שייכת להפועל, תזרים המזומנים שאני מדברת עליו, אני באותו יום קיבלתי מזומן לאוטובוס, באותו יום.
<אירה ויגדורצ'יק: עכשיו אני רוצה לספר על ההתנהלות של המינהל, אם יתנו לי – ויש עוד 20 אגודות כאלה, עשר – נחשבות לבית-ספר למצוינות.
<אירה ויגדורצ'יק: מגיע לי מן המינהל פעם בשנה 20,000 שקלים.
<אירה ויגדורצ'יק: כשאני עושה תוכנית שמבקרת אותי העירייה, זה קיים.
<אירה ויגדורצ'יק: אני לעולם לא יודעת מתי זה בא, אבל לטפל במתעמלת, לשלוח אותה לחוץ-לארץ, לתפור לה בגד או כשאני מקבלת הזמנה לתחרות – וזה חשוב לי – אני צריכה את זה באותה שנייה.
<אירה ויגדורצ'יק: אני מתקשרת באותה שנייה להפועל, כשאני שמה את השפופרת בחזרה יש לי כסף.
<אירה ויגדורצ'יק: סליחה, אני רוצה להגיד – לא מדובר על 4%.
<אירה ויגדורצ'יק: הם חייבים לתת את ה-4% האלה, ואוי ואבוי אם לא יתנו.
לימור לבנת: נו, אז יש להם 4%.
<אירה ויגדורצ'יק: מגיע לי 70,000 שקלים הקצבה שנתית שלי.
<אירה ויגדורצ'יק: דרך אגב, אני רוצה להגיד לך לימור, ואת יודעת, על מנת להגיד כמה מגיע לי הייתי צריכה להשתמש בעורך-דין אמיר רוזנברג כי לא הצלחתי להבין במועצה כמה מגיע לי.
<שמואל זגגי: זה לא הסיבה - - -
עמרם מצנע: חברים, תנו לה לומר את מה שהיא רוצה.
<אירה ויגדורצ'יק: אני מאמן, אני לא עסקן.
לימור לבנת: אבל אירה, להפועל יש 4%, ולזה בדיוק זה נועד.
<אירה ויגדורצ'יק: עכשיו אני מספרת לך על ה-70,000 שיש.
לימור לבנת: אירה, סליחה שאני מפריעה לך.
לימור לבנת: להפועל יש 4%, נכון?
<אירה ויגדורצ'יק: הם נותנים את זה, אני אמרתי.
לימור לבנת: אבל לזה זה נועד.
<אירה ויגדורצ'יק: אני עכשיו לא מדברת על ה-4%.
<אירה ויגדורצ'יק: עכשיו אני מספרת לכם.
<קריאה: זו השאלה, אירה.
<קריאה: אבל זו השאלה.
<אירה ויגדורצ'יק: זה פשוט אמיתי – מאמן, יושב מולכם מאמן שמנהל גם את העמותה, אצלי את העמותה מנהלים הורים, בהתנדבות.
<אירה ויגדורצ'יק: אני מגיעה לחודש אוגוסט.
<אירה ויגדורצ'יק: באוגוסט אני מאמנת את המתעמלת, אין לי כבר ילדים שמשלמים מהחוגים.
<אירה ויגדורצ'יק: אני צריכה לשלם שכר לפחות לארבעה מאמנים – מורה לבלט, רקדן כי אצלי יש מתעמלת ברמה גבוהה אבל עדיין לא עוברת בספורט הישגי.
<אירה ויגדורצ'יק: אני צריכה משכורות.
<אירה ויגדורצ'יק: בספטמבר רק מתחיל רישום, בפברואר מגיעה הקצבה מהעירייה.
<אירה ויגדורצ'יק: יש לי 70,000 שקל הקצבה שלי.
<יגאל אייל: אני חייב להגיב - - -
<אירה ויגדורצ'יק: אני לא סיימתי.
עמרם מצנע: חברים, זה לא ייתכן שמי שמדבר, וזה לא מתאים לתפיסת העולם שלך, אז זה לא מתאים וזה קשקוש.
<יגאל אייל: לא, אני רוצה לתת תמונה עובדתית.
עמרם מצנע: אני חושב שאף אחד פה בחדר הזה לא צריך לומר מה ההישגים שלנו בספורט אמנותי.
עמרם מצנע: תנו לה לדבר, באה מהשטח.
לימור לבנת: כולם פה מהשטח.
עמרם מצנע: לא כולם מהשטח.
<אירה ויגדורצ'יק: מגיע לי לפי מה שנאמר לי במרכז הפועל, כעמותה, 70,000 שקלים.
<אירה ויגדורצ'יק: אני צריכה את ה-70,000 שקלים האלה, לא מה-4% עכשיו בספטמבר.
<אירה ויגדורצ'יק: אני בדצמבר-ינואר מסתדרת כבר.
<אירה ויגדורצ'יק: אני באה עם ניהול תקין, אני מאוד מסודרת, מרכז הפועל לא נותן לי שקל אם אין לי ניהול תקין, ולקחתי את ה-70,000 שקלים.
עמרם מצנע: את צריכה לסיים.
עמרם מצנע: הנקודות הובהרו.
<אירה ויגדורצ'יק: ברגע שיש החלטה, מי שרוצה יקבל את זה דרך עמותה.
<אירה ויגדורצ'יק: הרי יש זכות, בטח שלא דרך רשויות כי הנהלים ברשויות הם יותר ארוכים מכל דבר אחר.
<אירה ויגדורצ'יק: תודה רבה.
לימור לבנת: אדוני היושב-ראש, אני מוכרחה להגיד מילה על הדברים של אירה ויגדורצ'יק.
לימור לבנת: אירה, אני חייבת להגיד מילה על הדברים של אירה ויגדורצ'יק כי אנחנו מכירות לא מעט שנים, ואני הייתי מעורבת באמת בקשיים לא מעטים שאירה ויגדורצ'יק עברה על-ידי לא מעט, בוא נגיד, אנשים, עסקנים, בתוך התחום של ההתעמלות, בתחום הספורט ואחרים.
לימור לבנת: אני לא אכנס לכל זה כאן כי באמת הזמן קצר וזה גם לא עניינו של השולחן הזה.
לימור לבנת: אירה באמת באה מהשטח, אבל יש פה עוד אנשים שבאו מהשטח, גם מנהלי מחלקות ספורט באו מהשטח וגם ראשי איגודים באו מהשטח וגם אחרים באו מהשטח.
לימור לבנת: כולם, ואירה ודאי באה מהשטח.
לימור לבנת: אבל, אני רוצה להבהיר כאן, וזה גם לדברים שאמר כאן קודם מיכאל וייסמן – וצריך לעשות כאן ההפרדה, וזה מה שעשה כאן קודם בעצם יעקב פרידברג ממשרד המשפטים.
<מיכאל קליין: ניסה לעשות.
לימור לבנת: 4% שמקבלים המרכזים הם בדיוק הכסף שנועד כדי לתת את השירותים הללו לקבוצות ולאותן אגודות - -
<טלי גולן: שיוכלו לתמרן.
לימור לבנת: - - הם נועדו כדי לתת להם את השירותים האלה.
לימור לבנת: הם נועדו שכאשר את צריכה מהרגע להרגע להטיס מישהי או את צריכה מהרגע להרגע לתת טיפול רפואי, והכסף מעיריית חולון לוקח לו כי זה לוקח כך וכך זמן להגיע, והכסף ממועצת ההימורים לוקח לו כך וכך זמן להגיע, וכו', אז המרכז – במקרה זה הפועל, קודם היית במכבי, לא ניכנס לשאלה למה עברת ממכבי להפועל, זה לא לשולחן הזה - - -
<אירה ויגדורצ'יק: אני פתחתי בזה, לימור.
לימור לבנת: אירה, עזבי, אני יודעת למה עברת אבל לא ניכנס לזה פה כרגע, יש גם לזה סיבה.
לימור לבנת: אנחנו לא ניכנס לזה עכשיו, אבל זה נועד בדיוק לזה, ואני אומרת את זה גם למיכאל וייסמן.
לימור לבנת: בדיוק לזה זה נועד.
לימור לבנת: הערבוב – הערבוב שבין הכסף שמגיע לקבוצה לבין הכסף שמגיע בגין ה-4%, זו הרעה החולה, זה החטא הקדמון.
<מיכאל וייסמן: אין ערבוב, גברתי - - -
לימור לבנת: אותו צריך להפסיק.
לימור לבנת: יש ערבוב.
לימור לבנת: יש ערבוב, והערבוב הוא החטא הקדמון.
לימור לבנת: ולכן, הקבוצות צריכות לקבל את הכסף שלהן, המרכזים מקבלים את אותם 4%, מסייעים על-ידי כך לקבוצות ולאגודות, והכסף שהולך לקבוצות – אחר כך אם הקבוצה רוצה, היא יכולה בהוראת קבע להעביר אותו למרכז.
לימור לבנת: אחר כך - - -
לימור לבנת: הוראת קבע – אני לא יודעת למה אתם קופצים.
<אירה ויגדורצ'יק: נוהל בבנקים לא לאשר שום דבר לעמותות.
עמרם מצנע: ניתן לאנשים לדבר, אחרת נצטרך להיגרר.
<יורם ארנשטיין: גברתי לקחה הלוואה ונתנה - - -
לימור לבנת: אני חושבת שמותר לי להעיר כאן הערת ביניים, אני שומעת כאן הרבה מאוד דברים, ומותר רגע לתת הערת ביניים של הבהרה.
לימור לבנת: לא כולם כאן בקיאים בכל הפרטים, ויש כאלה שגם אומרים דברים שיש בהם משום הטעיה מסוימת.
לימור לבנת: אז אני נתתי את ההבהרה שלי.
לימור לבנת: תודה על הזמן.
עיסאווי פריג': ברשותך, יש לי שאלה.
עיסאווי פריג': בישיבות שהתקיימו, וזו הישיבה השלישית, אנחנו שמענו כל הזמן מנטרה חוזרת על עצמה, בשנתיים הראשונות המרכזים יש להם חשיבות והם תומכים בהקמת הקבוצות.
עיסאווי פריג': שמעתי, אדמת שיפוט וכו'.
עיסאווי פריג': שאלתי למרכזים, אבל אני רוצה את זה בצורה מדויקת.
עיסאווי פריג': בשנתיים האחרונות, כמה כספים הוצאתם בפועל על רישום קבוצות של השנתיים הראשונות?
עיסאווי פריג': כמה כספים?
עמרם מצנע: הם יחשבו ויגידו אחר כך.
עיסאווי פריג': זאת שאלה מאוד חשובה כי זה מקבל נפח עצום.
עיסאווי פריג': השאלה השנייה - - -
<זאהי בארנסי: אני יכול להעיד על 50 קבוצות כדורסל.
עמרם מצנע: אנחנו עוד חצי שעה מסיימים ואני רוצה לתת לעוד אנשים לדבר.
עיסאווי פריג': אני רוצה הבהרה מעורך-דין אמיר רוזנברג.
עיסאווי פריג': הוא התייחס לזה בסוגיית השנתיים הראשונות, ולא התייחס מספיק.
עיסאווי פריג': רציתי ברשותך הבהרה בסוגיה הזו, אמיר, במימון הראשוני.
עמרם מצנע: משפט, אני מבקש.
<אמיר רוזנברג: משפט אחד אני אגיד.
<אמיר רוזנברג: אני חושב שאירה ויגדורצ'יק באה מהשטח.
<אמיר רוזנברג: היא אומרת דברים נכונים מאוד.
עמרם מצנע: אתה עונה לעיסאווי.
<אמיר רוזנברג: עונה לו, אבל רק לא קשורים לחוק הזה.
<אמיר רוזנברג: בשנתיים הראשונות, המדינה קבעה, רשם העמותות קבע את המנגנונים מתי העמותה מבחינתו עצמאית.
עמרם מצנע: הוא שואל שאלה פשוטה.
עמרם מצנע: מאחר שבשנתיים הראשונות אי-אפשר לקבל כספים, מה עושים אז?
<אמיר רוזנברג: הכוונה של הדבר הזה היא שהעמותה תתנהל במשך שנתיים באופן עצמאי מהון עצמי.
<אמיר רוזנברג: להיפך, דווקא - - -
עמרם מצנע: ידוע.
עמרם מצנע: מה עושה עמותה שלא יכולה?
<קריאה: זורקים את הילדים הביתה.
<אמיר רוזנברג: שני משפטים ברציפות ואני אגיד לך.
עמרם מצנע: מה עושים בשנתיים האלה שהקבוצה לא יכולה לגייס את ההון העצמי הנדרש?
עמרם מצנע: חברים, אני מבקש להירגע.
עמרם מצנע: אמיר, משפט אחד.
עיסאווי פריג': אי-אפשר, כולם נכנסים.
עמרם מצנע: עיסאווי, רצית להגיד משפט אחד, תראה מה עשית לי.
<אמיר רוזנברג: בשנתיים האלה יש להם שלושה מקורות אפשריים אם רשם העמותות מאשר.
<אמיר רוזנברג: הון עצמי זה דרך המלך; רשות מקומית, אם רשם עמותות מאשר להם את זה כי הן צריכות להיות עצמאיות תוך שנתיים; מרכזים, מתוך ה-4%, יכולים לעזור להם שם ויש לך שנתיים.
<אמיר רוזנברג: מילה אחת אחרונה.
עמרם מצנע: דרך אגב, רשם העמותות לא צריך לאשר לרשות או למרכז לתת את הכסף.
<אמיר רוזנברג: לא, הוא צריך.
עמרם מצנע: לא צריך.
<אמיר רוזנברג: מילה אחת מאוד חשובה.
עמרם מצנע: חברים, הזמן הולך ונגמר.
עיסאווי פריג': דבריו חשובים.
<אמיר רוזנברג: אומרים - - -
עמרם מצנע: לא, אבל אני אומר לך שלא.
עמרם מצנע: שאלת.
עמרם מצנע: זה לא בית-משפט פה.
<אמיר רוזנברג: אוקיי, אז בפעם הבאה, אין בעיה.
עמרם מצנע: יואב קובי, הפועל חדרה, בבקשה.
<יואב קובי: אני יושב-ראש הפועל חדרה 14 שנים.
<קריאה: איזה ענף?
<יואב קובי: כדורגל.
<יואב קובי: אתם דיברתם על להעביר את הכספים דרך רשות עיר, אז אצלי בחדרה שני ראשי עיר נכנסו לכלא.
לימור לבנת: אחד.
<יואב קובי: אחד נכנס לכלא ואחד ישב 14 יום ואחרי זה הפסיד את הבחירות.
לימור לבנת: ראש עיר ישב בכלא, הורשע ונכנס לכלא, וראש עיר אחד נעצר והוא לא יושב.
עיסאווי פריג': זה לא על הפרק.
עיסאווי פריג': הלאה.
<יואב קובי: זה לא לשבת בכלא?
<יואב קובי: להיעצר זה לא לשבת בכלא?
עמרם מצנע: הוא היה במעצר.
<יואב קובי: תנו לי לסיים.
<יואב קובי: היה במעצר, ואחרי המעצר הוא הפסיד בבחירות.
לימור לבנת: אל תרשיע מי שלא הורשע.
<יואב קובי: אני בא ומספר פה את הסיפור הזה.
<יואב קובי: למה?
<יואב קובי: כי דיברו פה על מועדונים שנכשלים.
<יואב קובי: כשאתה ספורט הישגי – אני מדבר על ספורט הישגי – כשאתה בונה תקציב בתחילת שנה, אתה בא לראש עיר.
<יואב קובי: בכל עיר אתה בא לראש העיר, יושב אתו בתחילת שנה לפני שהוא מתחיל תקציב, אני צריך לדעת מה אתה נותן לנו לכדורגל, וככה כל ענף אצלנו – כדורסל, כדורעף – והוא מבטיח לך סכום מסוים.
<יואב קובי: אז אנחנו יודעים שבדרך כלל ההבטחות הן אולי 50%.
<יגאל אייל: מה זה מבטיח?
<יגאל אייל: זה שכונה?
<יואב קובי: מבטיח דרך תמיכות.
<יגאל אייל: יש ועדת תמיכות.
<יואב קובי: דרך תמיכות.
<יגאל אייל: זה לא ראש עיר, זה ועדת תמיכות.
<יואב קובי: יפה, אבל הוא קובע.
<קריאה: המועצה קובעת.
<יואב קובי: ראש העיר מתווה את הדרך שלו לוועדת התמיכות.
<יואב קובי: הוא אומר לוועדת התמיכות מה הוא רוצה – יותר כדורגל, יותר כדורסל – ראש העיר מתווה לוועדת התמיכות את המדיניות.
<קריאה: המועצה מאשרת.
<יואב קובי: הוא אומר: בשנה הזאת אני רוצה יותר כדורגל, בשנה הזאת אני רוצה יותר כדורסל.
עיסאווי פריג': הרשויות לא על הפרק.
<יואב קובי: אל תלכו ככה, זאת המציאות.
<קריאה: זה לא המציאות.
<יואב קובי: ראש העיר מתווה את הדרך שהוא רוצה בוועדת התמיכות, איזה תמיכה הוא רוצה יותר חזקה לאיזה ענף.
עיסאווי פריג': רק למרכזים, נקודה.
<יואב קובי: כשאנחנו יושבים עם רשות מקומית ומובטח לנו תקציב מסוים, לפי זה אנחנו בונים, אנחנו יודעים להוריד את האחוז המסוים שהוא בחשש.
<יואב קובי: מגיע התאריך לקבלת תמיכות, יש בלגן בעירייה.
<יואב קובי: ראש העיר נעצר, כמו שאמרנו, ובזמן הזה שהוא נעצר, נעצרה כל הפעילות, כל מערכת התמיכות וכל מערכת הפעילות של העיר נעצרה.
<יואב קובי: אני נשארתי בלי כסף.
<יואב קובי: שנית, יש לי עניין עם רשם העמותות.
<יואב קובי: יש לנו איזושהי בעיה בדוחות שלנו עם רשם העמותות.
<יואב קובי: אני מחודש עשירי עם רשם העמותות מתנהל, עם רואה חשבון, עם עורך-דין עמירם בוגט שהיה שמונה שנים רשם העמותות.
<יואב קובי: מתנהל מול רשם העמותות, בלתי אפשרי לעבוד מולם.
<יואב קובי: בלתי אפשרי לעבוד מולם.
לימור לבנת: הבעיה זה לא 14 יום שראש העיר ישב במעצר אלא שיש לכם בעיה עם - - -
<יואב קובי: לא, לא, ממש אין לנו בעיה של ניהול תקין עד ה-31 בדצמבר 2013.
<יואב קובי: אל תחייכי.
<יואב קובי: יש לי ניהול תקין עד ל-31 בדצמבר 2013.
עמרם מצנע: יואב, תודה.
<יואב קובי: עובדה.
<יואב קובי: מה הבעיה?
<יואב קובי: שרשם העמותות לא מדווח נכון לרשות העיר שלי, ורשות העיר שלי לא יכולה להתמודד עם רשם העמותות, ואני באמצע.
<יואב קובי: בפועל, אני צריך להחזיק 700 ילדים ולא לתת להם כסף, לשלוח הביתה.
עמרם מצנע: עלי חליל, מנהל מחלקת הספורט במועצה מקומית כאוכב.
<עלי חליל: אני גם מנהל מחלקת ספורט וגם בעמותה לקידום הספורט, עמותה רב-ענפית שיש בה 13 קבוצות.
<קריאה: באיזו עיר?
<עלי חליל: ביישוב כאוכב אבו אל היג'א.
עיסאווי פריג': כאוכב, ליד סכנין, שפרעם, באזור.
עמרם מצנע: יישוב יפה, למי שלא ביקר.
<מיכאל וייסמן: במשגב.
<עלי חליל: מה שחשוב בהצעת החוק, שהעברת הכספים תהיה דרך האגודות.
<עלי חליל: נקודת המבט שלי היא לתת שדרוג למעמד מנהל הקבוצה.
<עלי חליל: מה שחשוב, שמנהלי הקבוצות והאגודות ילמדו לעשות את הניהול הנכון אם הם יקבלו תקציב ישירות ויחשבו את התקציב שלהם לאורך כל השנה כי ברגע שיש הלוואות, כמו שהיה, אני יודע שהמרכזים יש להם את הרצון לעזור, אבל מה, באופן עקיף הם נותנים למנהלי האגודות להתנהל ככה בלי תכנון, בלי ידע בדיוק מה קורה למחרת.
<עלי חליל: ברגע שאתה מקבל את התקציב בכל חודש, אתה יכול לחשב את זה ולנהל את זה נכון כי הלוואה זה כמו סם.
<עלי חליל: כל שנה אתה מקבל הלוואה ועוד הלוואה ועוד הלוואה.
<עלי חליל: לכן, השאלה שלכם, הפניתם שאלה למה האגודות לא בוחרות לקבל את זה באופן ישיר, כי מרבית האגודות הן כבר עמוק בבוץ בהלוואות למרכזים, ולכן הן חוששות עכשיו לצאת כי הן חייבות למרכזים.
<עלי חליל: הן רוצות להמשיך להתקיים, אז לכן הן מסכימות לקבל את זה דרך המרכזים.
<עלי חליל: לכן, חשוב מאוד שאנחנו נדאג כולנו לעצור לרגע, מנהלי האגודות, שיתחילו לנהל את האגודות אנשים בעלי הכשרה מתאימה לנהל אגודה, ולא כל מי שבא ינהל אגודה.
עמרם מצנע: צחי וייס, בבקשה.
עמרם מצנע: אני מבקש לתמצת את הדברים.
<צחי וייס: שמי צחי וייס, אני מהפועל פתח תקווה, כדוריד.