GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<טל לוטן: אנחנו מדברים על חוזה עבודה עם המעסיק, שהוא תשלום מדורג כולל מבחנים, מיונים, על-ידי המעסיקים.
<טל לוטן: אנחנו, זה הכל מעוגן בחקיקה, על זכויות התלמידים, חוזה עבודה מי יכול להיות חונך.
<טל לוטן: אנחנו מדברים על מרכז לפיתוח תוכניות לימודים, שזה בשיתוף ממשלה, מעסיקים, ארגוני עובדים, שהם אלו שקובעים את המקצועות ואת תוכניות הלימוד, כולל הגדרת צרכים לטווח של 20, 30.
<טל לוטן: מנגנון בגרמניה של 630 עובדים ב- 16 תחומים, הכל ממוסד, מאורגן, ממשלה, מעסיקים, עובדים.
<טל לוטן: מרכזי ההכשרה הם בדרך-כלל רב תחומיים, לעתים בענף מסוים כמו רכב או תחומים אחרים.
<טל לוטן: סדנאות מותאמות לצורכי המפעלים, ברמה מאוד מאוד גבוהה.
<טל לוטן: ה- state of the art של הציוד, בדרך-כלל זה גם נוער וגם מבוגרים שמאפשר הסמכות לרב אומן אוכלוסיות מיוחדות וכל התפישה של life long learning, הכשרת עובדים במהלך הקריירה שלהם והמימון הוא משולב של המדינה והמעסיקים.
<טל לוטן: אנחנו יכולים לראות בשקף הזה, כמו שצביקה אורן אמר, ככל שיש יותר חניכות, יש פחות אבטלה.
<טל לוטן: אנחנו יכולים בשקף הזה לראות שמדינות כמו צ'כיה, אוסטריה, צ'כיה – 80% מכלל התלמידים, הם בחינוך מקצועי, אז אין פה לדבר על הסללה, משום ש- 80% זה חינוך מקצועי.
<טל לוטן: אוסטריה – 70%, פינלנד – 65%, גרמניה – 60%, שוויץ – 65% ובעקומות הבהירות האלה, אתם יכולים לראות, למשל המקומות האלה, שיש שני מודלים.
<טל לוטן: יש מודל עם עבודה בחברות ויש מודל של רק למידה במרכזים.
<טל לוטן: למשל, בשווייץ, גרמניה, דנמרק, מרבית החינוך המקצועי נעשה בשיתוף המעסיקים בשיטה של עבודה ולמידה.
<טל לוטן: לעומת שבדיה, שזה רק בבתי-הספר וכמו שאמרתי, רואים מתאם ברור של שוויץ, גרמניה, ככל שיש יותר חניכות נוער, ככל שהתלמידים נכנסים, פחות אבטלה במקומות האלה ולכן יותר ויותר מדינות נכנסות עכשיו לכל התחום של חינוך מקצועי.
עמרם מצנע: את יכולה גם לומר מי המיניסטריונים שאחראים במדינות האלה, על התחום הזה?
<טל לוטן: בדרך-כלל משרד החינוך, יש לפעמים משרד העבודה.
<טל לוטן: אבל בדרך-כלל, משרד החינוך.
<טל לוטן: יש אבל חלוקה.
<טל לוטן: מה קורה אצלנו?
<טל לוטן: שוב, אני מדברת רק על 13,000 תלמידים, 4% תחת חוק החניכות.
<טל לוטן: כמובן, יש 130,000 תלמידים תחת החינוך הטכנולוגי מקצועי, עם תוכניות טובות מאוד כמו טו"ב – טכנאי ובגרות ותוכניות אחרות.
<טל לוטן: אבל אנחנו מתמקדים פה בחינוך המקצועי באותם 4%.
<טל לוטן: דובר בעיקר על תלמידים נושרים, כדי להיות בחינוך המקצועי, בעיקר צריך להיות נושר מתוך המערכת.
<טל לוטן: דימוי נמוך של מקצועות הלימוד, אנחנו סובלים, חלק מהמקצועות סובלים מדימוי נמוך.
<טל לוטן: צריך לשנות פה את הדימוי, זה חלק אינהרנטי מהתהליך שנצטרך לעשות.
<טל לוטן: לעומת מדינות אחרות, יש פער בין המקצועות ותוכניות הלימודים לצורכי השוק, צריך לבחון.
<טל לוטן: חלק מהתוכניות פותחו מעט.
<טל לוטן: חסרות הרבה תוכניות ויש מקצועות שלא מלמדים אותם בכלל.
<טל לוטן: הסדנאות, לדאבוננו, חלקם ברמה לא מספקת.
<טל לוטן: תלמידים שנכנסים לסדנאות האלה לא מרגישים שהם באמת נמצאים בחוד החנית של התעשייה ושל המקצוע וזה לא תמיד מכבד את המקצוע ואת התלמידים.
<טל לוטן: אנחנו סובלים במחסור חמור במורים מקצועיים ובחונכים.
<טל לוטן: זה בכל הסקאלה, גם במדעי טכנולוגי, הבעיה של המורים היא בעיה אקוטית וזה לא בכדי, משום שאם חסרים מהנדסים בתעשייה, כמו שאני אראה, אז למה מישהו, מהנדס, ילך להיות מורה והסוגיה הזו של מורים איכותיים היא משהו שצריך לתת עליו את הדעת ולפתור אולי אפילו בתשלום דיפרנציאלי, כי זה עומד לפתחנו וזה מהווה אבן נגף לפתיחת עוד מקצועות.
<טל לוטן: צורך בעדכון חוק עבודת נוער וחניכות, החוק מ- 1953, קרה משהו במדינה מאז 1953, הגיע הזמן לעדכן את החוק.
עמרם מצנע: אנחנו מתגעגעים לשנים ההן.
<טל לוטן: אין לנו מוביליות מקצועית ואין המשך לימודים מתקדמים מהנתיב המקצועי, כמו שראינו שנמצא בשוויץ, בגרמניה, בחלק ניכר מהמדינות.
<טל לוטן: צריך לחשוב אולי לעשות איזה שהיא אלטרנטיבה ונציע את זה, מסלול מתקדם כמו רב אומן, להמשך לימודים מתקדמים ולאו דווקא מהבגרות.
<טל לוטן: קיים היעדר ראייה כוללת ותקציב לשדרוג מערך החינוך, סדנאות, פיתוח תוכניות לימודים.
<טל לוטן: מישהו צריך להסתכל על זה ברמת מאקרו של כל הרצף, בין הכשרה מקצועית, טכנאים, הנדסאים וכן הלאה.
<טל לוטן: היום הבגרות חזות הכל, כולנו יודעים שרק 56% מסיימים בגרות ורק 30% ממשיכים ללימודים אקדמיים ואולי נשארנו פה עם לפחות 50% מהתלמידים שאנחנו לא נותנים להם מספיק מענה וזו שאלה שאנחנו כולנו צריכים לשאול את עצמנו.
<טל לוטן: בואו נניח ואמרו שבסדר, יגמרו את התיכון, ילכו להכשרה למבוגרים.
<טל לוטן: אבל מה קורה במבוגרים?
<טל לוטן: ירידה דראסטית בהיקף ההכשרות המקצועיות.
<טל לוטן: אם ב- 2000 היו 160 מיליון שקל להכשרות מקצועיות, אנחנו רואים שהיום אנחנו בפחות מ- 43 מיליון שקל ולדעתי ב- 2013, יש פה את הגף להכשרה מקצועית, הנתונים עוד יותר גרועים מאלו, כתוצאה מהקיצוץ הדראסטי בתקציב, כמובן ירידה דראסטית בהיקף ההכשרות המקצועיות בכל הענפים בתעשייה, תיירות, מלונאות ואירוח.
<טל לוטן: כתוצאה מהמצב של החינוך המקצועי לנוער וכתוצאה מהקיצוץ בהכשרה מקצועית למבוגרים, היום המגזר העסקי סובל ממחסור אקוטי ואני אראה אותו בנתונים, בכוח-אדם, ברמות של מהנדסים, טכנאים, הנדסאים, רצפת ייצור, בכל הספקטרום של המקצועות.
<טל לוטן: העלייה מחבר העמים הצילה את התעשייה, רובם היום בגילאי 55 – 60.
<טל לוטן: אם אנחנו לא ניתן להם מענה, זה יהיה לפתחנו ונצטרך או להביא עובדים מחו"ל, או להעביר רצפות ייצור לחו"ל.
<טל לוטן: איכות הבוגרים, בגלל הדימוי ועוד כמה דברים, איכות הסדנאות, רמת ההוראה, מקצת מהבוגרים אינה ברמה מספקת גם ברמה של טכנאים לפעמים אומרים שהם לא מספיק ברמה נאותה.
חנין זועבי: סליחה, כאשר את מדברת על הכשרה מקצועית, זה תקציב של בתי-ספר או אחרי בתי-ספר?
<טל לוטן: הכשרה מקצועית זה למבוגרים שהצגתי קודם את התקציב.
חנין זועבי: אחרי בית-ספר.
<טל לוטן: חינוך מקצועי שהצגתי 4% זה נוער, הכשרה מקצועית שהצגתי, זה מבוגרים.
<טל לוטן: כלומר, הצגתי את המציאות שלמעשה אנחנו מדברים, לא נותנים מפה מענה ולא נותנים משם מענה.
<טל לוטן: רלוונטיות מערך ההכשרה, כמו שאמרתי, תוכניות הלימודים, מבחני הסמכה לא תמיד מעודכנים.
<טל לוטן: צריך פה איזה שהיא עבודת חריש, להחליט מהם המקצועות ולעדכן את התוכניות והפריון נמוך, כפי שצביקה אורן הציג.
<טל לוטן: אנחנו רואים את הקושי בגיוס עובדים.
<טל לוטן: למעט ב- 2009, שהיה לנו משבר במגזר העסקי ובתעשייה, כל הזמן באופן רציף, כ- 80%, 77%, כל הזמן מצביעים על מחסור בעובדים, כאשר כ- 50% הוא מחסור קריטי.
<טל לוטן: ומה קורה עם הצרכים שלנו?
<טל לוטן: אז אנחנו מדברים על צורך במהנדסים, בהנדסאים, ברתכים, בעיבוד שבבי, בנהגים, בטבחים וקונדיטורים, כ- 1,150.
<טל לוטן: כלומר, אנחנו מדברים על ספקטרום רחב מאוד של מקצועות שהיום חסר, ממהנדסים שזה בעיה של מדעי טכנולוגי שלא לומדים מספיק וטכנאים והנדסאים וכמובן כמו שאמרנו, רצפת ייצור.
<טל לוטן: הפריון, כפי שנאמר קודם, נמוך ב- 40% לעובד וב- 20% מאירופה ובענפים המסורתיים נמוך אף ב- 60% באותו מקצוע.
<טל לוטן: אנחנו מדברים על תעשייה מתקדמת, מכניסים חדשנות לתעשייה, צריך כוח אדם והון אנושי כדי שיוכל לתפעל את המערכות האלה.
<טל לוטן: אז מה, למעשה, אנחנו מדברים?
<טל לוטן: אנחנו מדברים על שדרוג והקמה של בתי-ספר מקצועיים, איכותיים, שתלמידים יבואו מרצון, בעיקר צמודי תעשייה או בפארקים תעשייתיים, כי אין לנו מפעלים גדולים שיכולים להכיל כיתות, בהובלת המעסיקים.
<טל לוטן: העקרונות – הישענות על שלושה רכיבים.
<טל לוטן: מקצועות כלליים, הליבה, היסטוריה, מתמטיקה, מדע וכו', הפן המקצועי יהיה ללמד את יסודות המקצוע בעיקר לצורך תעודת הסמכה, בעיקר במרכזי הכשרה ולא רק, ואת הפן המעשי, כמו שאמרנו – אימוץ המודל הדואלי של התנסות מעשית, חניכות, בתוך המפעלים או במקומות העבודה.
<טל לוטן: אנחנו מבקשים להיות שותפים מלאים בהגדרת המקצועות בהתאם לצרכים, בשותפות המעסיקים שנגדיר את זה, כולל מדיניות של מיפוי ברמת מדינה, שכמו שיש בגרמניה 2030 ויש מדינות רבות, המדינה לוקחת אחריות יחד עם המעסיקים ועושים איזה שהיא תחזית של מהם המקצועות, הענפים, המיומנויות הנדרשים בעולם העבודה, כדי שאנחנו נכשיר את עצמנו לא למה שהיה אלא למה שצריך.
<טל לוטן: פיתוח תוכניות לימודים, מבחני הסמכה, בשיתוף המעסיקים ושילוב תלמידים ברצון.
<טל לוטן: לא נושרים, אלא כאלה שבחרו ללמוד את המערכת.
<טל לוטן: אנחנו מדברים על מרכזי הכשרה מתקדמים, אזוריים, בעיקר בפארקים אבל לא רק, ללמד את המקצוע.
<טל לוטן: המרכזים בתוך תפישה של איגום משאבים שהיום לא נעשית מספיק, בבוקר תלמידים, אחר-כך מבוגרים, אם זה חרדים, חיילים, כל האוכלוסיות.
<טל לוטן: הסבה והשתלמויות לעובדים קיימים.
<טל לוטן: היום אנחנו יודעים שהמערכות משתנות, כל שנתיים-שלוש, אין איזה שהוא מרכז שאפשר לעשות הסבת עובדים והשתלמויות לעובדים קיימים כדי שהם יהיו רלוונטיים לעולם העבודה והכשרה והשתלמות מורים.
<טל לוטן: ובחינה של מערך הסמכות אלטרנטיבי, שיאפשר המשך לימודים מתקדמים וכמובן חניכות אפקטיבית בחברות והדבר האחרון שעם כל התשתיות שנעשה ונביא את המורים, אם לא נטפל טיפול שורש בדימוי המקצועות עם כולם, אז אנחנו לא נצליח.
<טל לוטן: פה יש לנו מודל איך זה ייראה.
<טל לוטן: אנחנו רואים למשל, ניקח דוגמה, אנחנו כבר התחלנו לעבוד, למשל בנאות חובב.
<טל לוטן: המפעלים, יש לנו מפעלים של טבעטק ומכתשים וכימיקלים לישראל ועוד מפעלים רבים.
<טל לוטן: התלמידים ילמדו מקצועות כמו כימיה, מחזור, איכות סביבה, בהתאם לצרכים.
<טל לוטן: פה, במרכז ההכשרה, ילמדו את המקצוע, יעשו חניכות בחברות, המפעלים יהיו גם מעורבים בהגדרת המקצועות, בהרצאות, בפרויקטים ומדברים, אני יודעת שאסור להגיד את זה אולי, אבל תלמידים יבואו למרכז, גם ממשרד החינוך, ממשרד הכלכלה, כל הספקטרום והיה והדבר הזה לא ייפתר ולא יהיה מערכת אחת וכן יישארו שתי מערכות, אז יגיעו משתי המערכות.
<טל לוטן: אנחנו כבר גיבשנו את התוכנית, אנחנו רוצים גם בצד אחד להקים מרכזים שזה באמת טווח רחוק, בצד שני, לשדרג את המרכזים הקיימים.
עמרם מצנע: אמרת שיש פיילוט שעובד ברמת חובב?
עמרם מצנע: בנאות חובב?
<טל לוטן: לא.
<טל לוטן: זה פיילוט מתוכנן.
<טל לוטן: אנחנו אפיינו מה צריך, צריך להחליט מיהו הרגולאטור, אז זה נעצר כרגע על הסיפור של מיהו הרגולאטור, משרד הכלכלה או משרד החינוך.
<טל לוטן: עבדנו במשך שנה עם משרד הכלכלה על האפיון, עם מיכל צוק.
<טל לוטן: כרגע הדברים נעצרו על הרקע של מי מוביל את זה.
עמרם מצנע: יש לכם איזה פעילות משותפת עם עמותת הזנק?
<טל לוטן: יש למשרד החינוך.
עמרם מצנע: לאחרונה הם סיפרו לי שהם נכנסים לתחום הזה.
<טל לוטן: אני רק אסיים עם השקף האחרון.
<טל לוטן: אנחנו מדברים על קביעת רגולאטור.
<טל לוטן: אנחנו מאמינים שצריך להתחיל לפחות איזה שהוא ..., לא 690 עובדים, איזה שהוא מנגנון משותף של ארגוני המעסיקים, צה"ל, משרדי הממשלה, נציגי העובדים, שנגדיר את הצרכים וסטנדרטים של ההכשרה.
<טל לוטן: חייבים לעדכן את חוק עבודת נוער וחניכות משנת 1953.
<טל לוטן: תמריצים למעסיקים, כולל כמו באוסטריה, סבסוד חניכויות.
<טל לוטן: לעשות איזה שהוא תמריץ למעסיק למה שווה לו לעשות את זה, כי אנחנו יודעים שיש לנו גם רצף של צבא אחר-כך וזו סוגיה של נושא של ההמשכיות.
<טל לוטן: מסלול אלטרנטיבי, דוגמת המייסטר וטיפול מערכתי בניטור החינוך המקצועי.
<טל לוטן: עד כאן.
<אבי אנגלנדר: אחלה פרזנטציה.
<אבי אנגלנדר: באמת.
חנין זועבי: אתם קבעתם איפה יהיו כל מרכזי התעסוקה החדשים?
חנין זועבי: יש לכם מפה?
חנין זועבי: קבעתם איפה יהיו?
<טל לוטן: קבענו שני פיילוטים ראשונים שאנחנו רוצים להתחיל איתם.
<טל לוטן: אם זה יצליח, אנחנו נעשה את זה בעיקרון בכל הארץ.
<טל לוטן: אנחנו רוצים כרגע אחד דרום, אחד צפון.
חנין זועבי: איפה הצפוני?
<טל לוטן: כנראה בכרמיאל.
<טל לוטן: דרך אגב, זה על אזורי.
<טל לוטן: כי כשאנחנו מדברים על רמת חובב, לדוגמה, אנחנו מדברים, כל היישובים, גם היישובים הערביים שיגיעו, זה תמיד צריך להיות על אזורי.
<טל לוטן: אין הצדקה רק לעיר אחת.
חנין זועבי: למה לא נצרת, למשל?
<טל לוטן: גם נצרת יכול להיות.
<טל לוטן: שוב אני אומרת, צריך להתחיל ממשהו, משני פיילוטים.
חנין זועבי: אבל תמיד מתחילים, תראי, תמיד מתחילים או מכרמיאל או מיישוב אחר שהוא בעיקר לא ערבי.
חנין זועבי: למרות כל האבטלה ולמרות הפוטנציאל שם ולמרות שאנחנו חוזרים על אותן טענות, אחר-כך אומרים – כן, כן, אנחנו עושים את זה ואחר-כך הפיילוט יהיה לא בנצרת, לא באום אל פחם, זה יהיה או בכרמיאל או ביישוב אחר.
חנין זועבי: העיקר שלא יהיה ערבי.
<טל לוטן: בנצרת חשבנו לעשות יחד עם התאחדות המלונות, הם הציעו לעשות פיילוט בנושא של הכשרה גם בתחום התיירות ואנחנו מוכנים להרים את הכפפה.
<טל לוטן: זה המקום שאנחנו רוצים בתחום של תיירות וקונדיטאות.
חנין זועבי: כן, כי דיברתם על מלונאות, תיירות, אז שמה, זה נצרת.
<טל לוטן: אז שם החלטנו לעשות.
<גיל רגב: רק לידיעתכם, נפתח בנצרת, עם התאחדות המלונות, מגמת תיירות בעמל נצרת, מגמה יפהפייה, עם המלונות.
<גיל רגב: התלמידים עובדים, יוצא מן הכלל.
חנין זועבי: אני מכירה את זה.
עמרם מצנע: בואו נשמע קצת מאנשים אחרים.
עמרם מצנע: התאחדות המלאכה והתעשייה, בבקשה.
<יהודה אלחדיף: אני נשיא התאחדות המלאכה והתעשייה.
<יהודה אלחדיף: אנחנו בעצם מייצגים 40,000 מפעלי תעשייה, כשההעסקה הממוצעת של כל מפעל זה בין עשרה ל- 15 עובדים.
<יהודה אלחדיף: אני מוכרח להעיר על דברי נציגת התאחדות התעשיינים, כי התעשיינים, כמו התעשיינים, בונים את הפרויקט לנעליהם.
<יהודה אלחדיף: אני חושב שיש פה עוד איזה שהוא קהל שעוסק בתעשייה, שהוא בעצם לא פחות גדול מהמפעלים או מהקהל שעוסק במפעלים שעובדים אצלכם.
<יהודה אלחדיף: האופי של העסקים שלנו, שזה עוד פעם, בין עשרה ל- 20 עובד.
<יהודה אלחדיף: אתה בשום אופן לא יכול לקחת עובד ולהכניס אותו למפעל ולהכשיר אותו בין אותם עשרה עובדים שעובדים במפעל, ואני אסביר.
<יהודה אלחדיף: לי עצמי יש בית דפוס.
<יהודה אלחדיף: מכונת דפוס עולה מיליון וחצי יורו.
<יהודה אלחדיף: אני אביא בחור כדי שילמד על המכונה שלי?
<יהודה אלחדיף: במשך כל זמן שהבחור יפעיל אותה, מיליון וחצי, לא נותנים תפוקה.
<יהודה אלחדיף: אני רוצה שהמגמה תתהפך, שיהיה פה בית-ספר.