GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<יגאל כרמי: אגב, זה פור דה רקורד, עוד פעם, במחזור האחרון בלונדון לא היה חסר כסף מבחינת ההכנות.
עמרם מצנע: לא היה חסר.
<יגאל כרמי: לא היה חסר.
<יגאל כרמי: אני חושב שפעם ראשונה שצריך להגיד שהמדינה - - - כן, באמת, בעניין הזה הייתה התקדמות מדהימה והקטע הזה מכוסה היטב, בדרכים השונות, כמו שתיארנו פה, אבל בסיכומו של דבר הקטע הזה מאוד - - -
עמרם מצנע: כלל ההוצאות של משלחת כזו, שכוללת את כל מרכיביה, המגורים, הטיסות, הכול, ממומן על ידי מי?
<אפרים זינגר: עלות משלחת למשחקי קיץ אולימפיים, סדר גודל של קרוב ל-2 מיליון שקל, עם כל מה שקורה מסביב, וזה מתחלק לשלושה מרכיבים.
<אפרים זינגר: יש מרכיב אחד שהוועד האולימפי הבינלאומי מסייע, יש מרכיב שני, שאותו אנחנו לוקחים על עצמנו, חלקו מהתקציב השוטף וחלקו מהליכה לסקטור הפרטי וגיוס תרומות, חסויות וכדומה.
<אפרים זינגר: החלק השלישי, שהוא לא בדיוק בתוך ההוצאות שאמרתי, אבל הוא מרכיב מאוד משמעותי, זה עלויות הביטחון.
<אפרים זינגר: עלויות הביטחון הן כבדות מאוד, הן לאורך מספר שנים ובזה נושאת מדינת ישראל כהמשך ממינכן.
<אפרים זינגר: הבעיה של איגודי הספורט האחרים, אני גולש לשנייה, אומרת, זה שמדינת ישראל החליטה לאבטח את המשחקים האולימפיים זה מצוין, אבל לנו כאיגודי הספורט, ויואל מכיר את זה מהניסיון שלו, כל משלחת רשמית של ענף ספורט שיוצאת לתחרות, היא צריכה לשאת על כתפיה את עלויות הביטחון.
<אפרים זינגר: אז אנא, תייצרו פול לכיסוי עלויות הביטחון של כל מי שמייצג את ישראל בתחרויות בינלאומיות.
<אפרים זינגר: לא קבוצות וכאלה, אבל יש מספר, אומדן של רוב המשחקים האולימפיים, תכסו את זה.
יואל רזבוזוב: שם צריך לעשות סדר, יש שם בלגן גדול.
יואל רזבוזוב: אתה יומיים באליפות עולם ואז אתה ממשיך למחנה אימון 200 מטר ממול, שם אתה כבר לא מאובטח, כאילו הסכנה היא פחות.
יואל רזבוזוב: ופה אתה מאובטח ויש לך שם הרבה - - - זה ברדק, צריך לעשות סדר.
<אריה זייף: היה עכשיו עם קטאר, שהם לא נתנו לביטחון להיכנס, ואז היו צריכים לא להופיע כנבחרת ישראל, אלא כאיגוד ה - - -
<אפרים זינגר: לא, הם הופיעו כנבחרת ישראל.
עמרם מצנע: תראו, בהחלט מרשים.
עמרם מצנע: לי זה גם מעניין, כי אני לא מכיר את המערכות האלה ואני תמיד מתעניין איך זה עובד בכלל.
עמרם מצנע: מי כפוף למי ומה האחריות ומה הסמכות.
עמרם מצנע: אני בא פשוט מבתי ספר שבהם יש סדר וארגון ודרך הסדר והארגון אתה גם מבין מי אחראי, מי בעל סמכות ואיזה מטרות כל אחד מייצג.
עמרם מצנע: נראה, אנחנו נחשוב.
עמרם מצנע: יואל, אתה תעזור לי בזה, נחשוב מה התחומים שאנחנו באמת כוועדת כנסת יכולים לעזור ולהיות מעורבים.
עמרם מצנע: מה שבטוח, למרות שזה עכשיו בבג"צ, אז זה קצת בעייתי, זה לראות איך באמת חוק שקיבל תוקף לפני שנה מיושם.
עמרם מצנע: זה ממש תפקידנו.
יואל רזבוזוב: אתה מדבר על המועצה הלאומית?
יואל רזבוזוב: לא, זה נכנס, עוד חודש הם כבר מתכנסים.
<יהושע: ושמענו אל אותו אוקטובר מפורסם, מקווה שלא יבוא עוד אוקטובר אחד.
עמרם מצנע: כן, לא אמרו רק איזה שנה.
עמרם מצנע: נראה מה ניתן לעשות.
עמרם מצנע: מה שבטוח, שאנחנו באמת נייחד את אחת הישיבות, רק נראה מתי נכון לעשות את זה מבחינת ההכנות בדברים האחרים, כך שהיא תהיה גם אפקטיבית ויהיו בה גם איזה שהם סיכומים ולא רק ישיבה כדי להוציא קיטור ולדבר.
עמרם מצנע: אז נראה, נמצא בדיוק את הדברים הנכונים ועוד פעם, באמת תודה רבה.
עמרם מצנע: נדמה לי שאתם בין הראשונים שהזמנתם אותנו מיד עם תחילת כהונתה של הכנסת ואני שמח שהצלחנו לממש את זה.
עמרם מצנע: אז תודה רבה והכתובת שלנו ידועה, אם יש דברים ביום יום אנחנו נשמח לעזור.
<יגאל כרמי: תודה רבה שבאמת התפניתם ובאתם הנה, תודה לחברים.
<יגאל כרמי: היה נעים מאוד.
<(הישיבה נפסקה בשעה 10: (סיור במוזיאון התפוצות)
<דן תדמור: ברוכים הבאים.
<דן תדמור: אני אציג בקצרה את הנוכחים.
<דן תדמור: לשמאלי אירית אדמוני פרלמן, שאחראית על קשרי חוץ אצלנו, גידי זגה שמטפל בקשרי ממשל, אביגיל שעובדת איתו, אסיה היא הדוברת שלנו, מוריה מנהלת שיווק, דליה אבנון בנבנישתי עומדת בראש בית הספר ללימודי העם היהודי, שזו הזרוע החינוכית בבית התפוצות.
<דן תדמור: מיד אני אתאר את מבנה הבית ותבינו איפה זה משתלב.
<דן תדמור: וכאן נמצאת תמר רבין, שעוד מעט תיקח אתכם לסיור בבית התפוצות.
<דן תדמור: בית התפוצות הוא מוסד שעוסק בזהות יהודית.
<דן תדמור: מיד טליה תפרט קצת יותר לגבי מה אנחנו מתכוונים כשאנחנו אומרים זהות יהודית.
<דן תדמור: בשלב הזה רק אומר שהתפיסה שלנו של זהות יהודית היא תפיסה פלורליסטית ואינקלוסיבית, אנחנו מזה כמה שנים פועלים תחת דגל העמיות היהודית.
<דן תדמור: עמיות מלשון עם.
<דן תדמור: באנגלית זה יותר ברור, באנגלית זה Jewish peoplehood.
<דן תדמור: לא נפתח עכשיו את הדיון אבל זאת עוד תשובה, או עוד זן של תשובה למה הוא העם היהודי, האם זו דת, האם זה לאום, האם זה גזע, האם זאת משפחה.
<דן תדמור: בתפיסה שלנו העם היהודי הוא עם, הוא משפחה מורחבת, ואנחנו מתרחקים מהגדרות, בוודאי גזעניות, ואנחנו מתרחקים ומספקים עוד תשובה, שהיא לאו דווקא התשובה הדתית למה היא זהות יהודית.
<דן תדמור: בית התפוצות עוסק בזהות יהודית בשלושה רבדים, או מכלולים.
<דן תדמור: מכלול אחד הוא המכלול המוזיאלי ועל כן מיד תצאו לסיור בתצוגת הקבע של בית התפוצות, שמשתרעת על פני 4,200 מטר ומספרת את סיפורו של העם היהודי.
<דן תדמור: גם תראו שלוש תערוכות מתחלפות, שכשמן כן הן, הן מתחלפות מעת לעת, פעם בחצי שנה או פעם בשנה.
<דן תדמור: זה רובד אחד או מכלול אחד.
<דן תדמור: המכלול השני הוא המכלול החינוכי, מכיוון שאתם ועדת חינוך, אז בעניין הזה דווקא נרחיב היום ואת זה אני אותיר לדליה לעשות.
<דן תדמור: המכלול השלישי הוא המכלול המחקרי.
<דן תדמור: בבית התפוצות ישנם חמישה מאגרי מידע נרחבים, עליהם אנחנו שוקדים כבר למעלה משלושה עשורים.
<דן תדמור: מאגר המידע המפורסם ביותר הוא המאגר הגנאלוגי, שזה שם אחר לעצי משפחה.
<דן תדמור: מזה 35 שנה, בית התפוצות נפתח בשנת 1978, כולם יודעים שאפשר לבוא לבית התפוצות כדי להתחקות אחר שורשינו ולהזין עץ משפחה או להתחקות אחר עץ משפחה שמישהו אחר הזין, אבל יש לנו לפחות ארבעה מאגרי מידע נוספים, תלוי איך סופרים.
<דן תדמור: יש מאגר של מוזיקה יהודית, יש מאגר של visuals, גם סטילס וגם פילם, מאגר על קהילות יהודיות, קיימות וכאלה שכבר אינן קיימות ומאגר של שמות משפחה, שנבדל מעצי משפחה, בכך שבשמות משפחה אתה מספר על השם, מה המשמעות המילולית, אם יש, מאין בדרך כלל באים אנשים שנושאים את השם הזה וכן הלאה.
<דן תדמור: זה לא עץ משפחה ספציפי.
<דן תדמור: כל המאגרים הללו הם נרחבים מאוד, הם כבר עברו דיגיטציה, הם סובלים ממגרעת אחת והיא שצריך לעלות לרגל לבית התפוצות כדי לקבל נגישות למאגרים.
עמרם מצנע: זאת אומרת הם לא מופיעים באינטרנט הפתוח.
<דן תדמור: נכון, אבל זה עומד להשתנות, ומכאן באמת אני עובר לעתיד, לתכניות הפיתוח שלנו.
<דן תדמור: כל אחד משלושת המכלולים שתיארתי, מזה כמה שנים עובר תהליך פיתוח מואץ.
<דן תדמור: אומר במאמר מוסגר, בית התפוצות ידע ימים נפלאים עם פתיחתו לפני 35 שנה, ידע ימים רעים לפני כ-10 שנים, הוא הגיע ממש אל עברי פי פחת, הוא כמעט ונסגר, לשמחתנו נטלו אז כמה אנשים נמרצים יוזמה בראשותו של אריאל שרון, שהיה אז ראש ממשלה, נתן שרנסקי היה מאוד פעיל, שלמה להט, שהיה אז יושב ראש בית התפוצות, גם תפס יוזמה.
<דן תדמור: הם עשו שני דברים, אחד, הם העבירו חוק, חוק בית התפוצות וקיומו של בית התפוצות מובטח היום מכוח חוק.
<דן תדמור: החוק גם נתן לנו תקנה במשרד התרבות והבטיח לנו סיוע מסוים של המדינה בתקציב השוטף שלנו וגם בפיתוח.
<דן תדמור: הדבר השני שקרה, זה שמזה שמונה שנים בית התפוצות נהנה מתמיכה קבועה ויציבה של משפחת נבזלין.
<דן תדמור: יושבת הראש של בית התפוצות היא אירינה קוגן, בת למשפחה רוסית ציונית,
<דן תדמור: שהייתה פעילה מאוד בעניינים יהודיים ברוסיה, הם עלו לארץ ב-2003 ומהר מאוד נהיו מעורבים מאוד בבית התפוצות.
<דן תדמור: ללא שני הדברים האלה, אחד חוק ותקציב מהמדינה ושתיים, סיוע פילנתרופי, לא היינו מגיעים למקום שבו אנחנו נמצאים היום, שזה איזון תקציבי.
<יהודית גידלי: מה התקציב של המדינה?
<דן תדמור: התקציב השוטף הוא כ-28 מיליון שקל.
<דן תדמור: בנפרד ממנו ובחיים אחרים יש לנו תקציב פיתוח.
<יהודית גידלי: ומה מהמדינה מתוך זה?
<דן תדמור: 7 מיליון שקל לשוטף ו-64 מיליון שקל לפיתוח, מאטצ'ינג.
<דן תדמור: לא כסף, אלא כסף שצריכים להעמיד כנגדו כסף.
<דן תדמור: תהליך הפיתוח, כאמור, נוגע בכל שלושת המכלולים.
<דן תדמור: שוב, על בית הספר טליה תרחיב, לגבי המוזיאון, אתם עומדים לעשות סיור בתצוגת קבע מרשימה מאוד.
<דן תדמור: היא מרשימה במיוחד לאור העובדה שבעצם לא נגעו בה מאז שנת 78' ועל כן היא מיושנת מאוד מבחינה פיזית, היא עייפה מבחינה פיזית, מיושנת מאוד מבחינה טכנולוגית, זה מאוד בולט לעין, ומבחינה נרטיבית, העובדה שהיא עדיין מחזיקה ועדיין מספקת לבאינו וגם לכם חוויה ממשית, אבל גם הנרטיב, הגם שסיפורו של העם היהודי לא השתנה ב-35 שנה האחרונות, הדרך שבה אנחנו נספר אותו היום היא קצת שונה מכפי שזה סופר בשנת 78', כהשתקפות של השיח שרווח בישראל של שנות ה-50 וה-60.
<דן תדמור: הרוח החיה מאחורי הקמתו של בית התפוצות היה אבא קובנר, לדבר הזה יש הרבה משמעות לגבי הנרטיב ששורה היום על תצוגת הקבע.
<דן תדמור: אנחנו סוף סוף עושים מחדש את תצוגת הקבע.
<דן תדמור: צוותים נרחבים של יועצים אקדמיים ואוצרים - - -
עמרם מצנע: משנים את הנרטיב או רק את הטכנולוגיה הוויזואלית?
<דן תדמור: משנים כמובן את הטכנולוגיה, לא משנים את הנרטיב בכך שהמוזיאון החדש יהיה מוזיאון העם היהודי, כפי שהוא היום, קצת משנים את הסדר של הדברים.
<דן תדמור: כפי שאתם תראו, אני לא יודע מתי, רובנו ביקרנו מתי שהוא בבית התפוצות, אני לא יודע מי ביקר פה לאחרונה, אתם תראו שהתצוגה הנוכחית מחולקת תמטית לשבעה שערים, שער המשפחה, שער האמונה והשער האחרון הוא שער השיבה, אז אנחנו נסדר את זה קצת אחרת.
<דן תדמור: מבחינה רעיונית יהיו מספר שינויים.
<דן תדמור: אם אתם רוצים שניכנס לזה, אם זה מעניין ניכנס לזה.
<דן תדמור: אחד, אנחנו נתאר את הנרטיב לפיו ההיסטוריה היהודית הגיעה אל השער האחרון שלה, אל השיבה, התפיסה הבן גוריוניסטית שאומרת אין ציונות זולת ציונות מגשימה, את מדינת ישראל הקמנו ועל כן זו רק שאלה של לסגור כמה קצוות, עד שכל העם היהודי יתקבץ כאן, אנחנו יודעים שזה לא קרה כך.
<דן תדמור: תהא דעתנו אשר תהא, עובדתית סטטיסטית דמוגרפית זה לא קרה כך, יש לנו 14 מיליון יהודים ברחבי העולם, פחות ממחציתם בישראל, בחלק מהמקומות לא נראה בעתיד הנראה לעין שהקהילה תקום כפי שהיא ותעלה.
<דן תדמור: אני בעיקר מתייחס לצפון אמריקה ששם, תלוי איך סופרים, יש בין 5 ל-6 מיליון יהודים.
<דן תדמור: אז זה שינוי אחד, ואנחנו צריכים לספר את הסיפור כפי שהוא באמת התרחש.
<דן תדמור: הנושא השני הוא הנושא העדתי.
<דן תדמור: בית התפוצות בסיבוב הנוכחי ייתן יותר דגש לאיזון.
<דן תדמור: אנחנו מוגדרים כבית לקהילות ישראל, ואנחנו צריכים לוודא שאנחנו - - - שוב, זה לא שאין ביטוי לכלל קהילות ישראל בבית התפוצות כיום, אבל בנושא הזה ישראל עברה כברת דרך ב-35 השנה האחרונות וגם בית התפוצות עבר כברת דרך והנושא הזה יקבל דגש מיוחד.
<דן תדמור: נושא נוסף הוא נושא מגדר.
<דן תדמור: חייבים לומר שההיסטוריה, לא רק של העם היהודי, אלא ההיסטוריה בכלל, היא היסטוריה שנעשתה על ידי גברים רובה ככולה, ונכתבה על ידי גברים, עוד יותר, ולכן במובן הזה ליצור איזון זה - - -
עמרם מצנע: לשנות את ההיסטוריה.
<דן תדמור: בדיוק, זה לשנות את ההיסטוריה.
<דן תדמור: יחד עם זה, אפשר, אם מודעים לזה, לתת יתר תשומת לב ודגש על הדברים החשובים מאוד שכן נעשו על ידי נשים בכלל, ונשים יהודיות בפרט, ואנחנו בהחלט נשתדל לעשות את זה בסיבוב הנוכחי.
<דן תדמור: זה בא לידי ביטוי בדברים קטנים, כמו למשל שתראו למעלה תמונת בר מצווה, אתם לא תראו תמונת בת מצווה, אז בסיבוב הנוכחי יהיה גם בת מצווה, וזה גם יעבור בזה שאנחנו בהחלט נעלה על נס את תרומתן של נשים, החל מדבורה ועבור בזוכות פרס נובל יהודיות.
<דן תדמור: ולשמחתנו יש.
<דן תדמור: והנושא אולי הכי חשוב שבו אנחנו נשנה במעט את הדגש, כפי שאתם תראו כשתסיירו בתצוגת הקבע, תצוגת הקבע הנוכחית שמה דגש רב מאוד על העם היהודי כעם שנרדף ושרד.
<דן תדמור: שוב, אני חושב שזו תוצאה של מי שעבד אז בבית התפוצות בזמנים ההם.
<דן תדמור: אנחנו הפעם נשים יותר את הדגש על העובדה שברוב שנות ההיסטוריה העם היהודי שגשג והעם היהודי השיג והצליח והשפיע.
<דן תדמור: אנחנו לא נתעלם, חלילה, מהעובדות ההיסטוריות הנוראות שתמיד היו כרוכות בהיסטוריה שלנו, אבל כמוסד שרוצה לנטוע ולטפח תחושת שייכות לעם היהודי, אנחנו חושבים שהדרך הנכונה לעשות את זה היא על ידי הפניית זרקור לדברים הנפלאים שהעם הזה עשה מקדמת דנא ועד היום.
<דן תדמור: אני לא אכנס עכשיו לכל מבנה הקומה, כי הזמן הקצר, אבל במוזיאון החדש הקומה הראשונה שאליה נכנסים תהיה דווקא הקומה של העידן המודרני, של ה-150-200 שנים האחרונות.
<דן תדמור: קודם כל אתה תפגוש את זוכי פרס נובל, את הסופרים, את האמנים, את הקולנוענים, קומיקאים, מדענים וכדומה, ואחרי שאתה תבין היטב חלק ממה אתה, אז אתה תרד לקומת הביניים שמתחילה את הנרטיב ההיסטורי, איך הגענו לכאן.
<דן תדמור: שאלת, קיבלת תשובה אולי קצת יותר מקיפה משרצית, אבל בזה אנחנו עוסקים כל הזמן.
<דן תדמור: זה הפרויקט.
עמרם מצנע: יש מקום לקהילות היהודיות העכשוויות?
<דן תדמור: בוודאי.
עמרם מצנע: של העשורים האחרונים.
<דן תדמור: כן, בוודאי.
<דן תדמור: אז באמת בקומה הראשונה שייכנסו אליה, אז כמובן מכיוון שאנחנו עוסקים בפרזנט אז אתה תפגוש אנשים מהיום באמת, אתה תפגוש היום את עדה יונת ואת ג'רי סיינפלד, ואתה תפגוש גם את האחים אלכווייתי שהיו המוזיקאים המובילים בעירק לפני שהם עלו ארצה וכמעט ונשכחו עד שהציל אותם אחיינם דודו טסה מתהומות הנשייה.
<דן תדמור: זה המקום שתפגוש את הדברים האלה, וגם בנרטיב ההיסטורי, בקומה השנייה, התמה שתעבור לאורך כל הקומה, זה שבתולדות העם היהודי תמיד היו שני מרכזים, בהתחלה היה מרכז אחד, אבל מרגע שגורשנו היה ארץ ישראל ובבל, ואחרי זה ספרד ואשכנז, האימפריה העות'מאנית ופולין ליטא, ובימינו שני המוקדים זה ישראל וארצות הברית, אבל הפיזור הוא פיזור ענק.
<דן תדמור: בעצם העם היהודי, שלא בטובתו, המציא את הגלובליזציה.
<דן תדמור: המציאו לנו את הגלובליזציה בלי לשאול אותנו.
<דן תדמור: אז זה המקום שאתה תפגוש את הדברים האלה והמגוון יהיה גדול.
<דן תדמור: והשאלה, אני חושב שאני יודע למה אתה חותר, משום שבאמת בתוך משבר הזהות הגדול שקיים בקרב העם היהודי, גם בישראל, חלק מהמשבר בישראל זה שישראלים לא מודעים לעובדה שהם חלק ממכלול כל כך רחב ובהחלט שמנו לעצמנו למטרה - - -
עמרם מצנע: זה לא רק המשבר, זה גם השונות.
עמרם מצנע: אתה, כשאתה יהודי בישראל, זה בעצם הישראליות שבך, כשאתה יהודי בארצות הברית או במקומות אחרים זה יותר היהודי שבך, וזה יוצר את הקונפליקטים האלה שאנחנו פה בעיקר אורתודוקסים וצפון אמריקה זה בעיקר רפורמים ו - - -
<דן תדמור: אתה צודק לחלוטין ולכן למשל משבר נשות הכותל, שהוא ממש קיומי בעיני יהדות ארצות הברית, פה לרוב האוכלוסייה הוא עובר מעל לראש, אנשים לא מודעים לזה שיש רעידת אדמה ביחסי ישראל ויהדות ארצות הברית.
עמרם מצנע: זה הגיור, זה הנישואים, שמביאים עד לפרט ולנושא האישי, המשפחתי, את ה - - -
<דן תדמור: יהודי אמריקאי, הגם שגם הזרם הרפורמי בארצות הברית, רובו עדיין לא מכיר ביהדות על פי הצהרה, עדיין אתה צריך שאמא שלך תהיה יהודייה, זאת אומרת אפילו רוב הרפורמים - - - אבל בפועל, במציאות אתה מתייצב ואומר 'אני יהודי' ומי בכלל שואל אותך ודורש ממך תעודות והוכחות?
<דן תדמור: רק אתמול שמעתי שהליגה נגד השמצה, פעם ראשונה בתולדותיה הוציאה הודעה שלא נגעה בכלל לאנטישמיות, היא הוציאה הודעת תמיכה ברב אמריקאי בשם הרב אבי וייס, שהוא דווקא רב אורתודוקסי, שהרבנות כאן לא מכירה בגיורים שלו.
<דן תדמור: הליגה נגד השמצה, תחשבו לאן הגענו, מוציאה הודעה נגד הרבנות בישראל.
<דן תדמור: מתחילה להיפער תהום ואנשים פה לא מודעים אליה וזאת אחת המשימות שלנו.
<דן תדמור: אנשים צריכים להבין חלק ממה אנחנו.
עמרם מצנע: כי המאבק הוא בעיקר דתי ורוב הציבור הישראלי הוא לא דתי, אז הוא לא מבין את עומק העניין.
<דן תדמור: נכון, אתה צודק, כי באמת הזהות הישראלית שלנו באיזה שהוא מקום מטשטשת את העובדה שהזהות היהודית שלנו במשבר, ובאמת הזהות היהודית שלנו במשבר, גם כאן וגם בארצות הברית.
עמרם מצנע: לכן שאלתי על העכשוויות, עד כמה אתם באמת מציגים פה את הקהילות היהודיות כמו שהן היום, זה לוס אנג'לס, זה ניו יורק, זה מיאמי.
<טליה אבנון בנבנישתי: כל האגף החדש שייבנה זה אגף בתי הכנסת, שהוא בעצם עובר קהילה קהילה, בית כנסת בית כנסת, רעיון רעיון וזרם זרם ונותן לדברים האלה הד מאוד מאוד רציני במוזיאון החדש, דרך עולם הרוח ודרך עולם התרבות ה - - -
<דן תדמור: כן, ולא רק, גם דרך אישים ודרך המגוון הרחב של פעילות שבה יהודים מעורבים באמת בכל הקהילות.
<דן תדמור: זו בהחלט אחת מהמשימות שלנו.
<דן תדמור: אז את המוזיאון אנחנו עושים מחדש.
<דן תדמור: זאת משימה טיטאנית.
<דן תדמור: אני פה שנה, אני לא ידעתי כמה הדבר הזה מורכב וכמה הוא יקר.
<דן תדמור: לעשות מוזיאון זה חתיכת פרויקט, עובדים עליו כבר שלוש שנים והוא ייפתח בשני שלבים.
<דן תדמור: השלב הראשון בעוד שנה וחצי, ביולי 2015, והשלב השני והגדול באמצע 2017.
<דן תדמור: על בית הספר אני אדלג.
<דן תדמור: מבחינת מאגרי המידע, באמת הדבר הראשון שאנחנו עושים כבר השנה, ב-2014, זה סוף סוף מחברים את מאגרי המידע לאינטרנט.
<דן תדמור: קודם כל זה היה צריך להיעשות מזמן.
<דן תדמור: לתפיסתנו מדובר במאגר ששייך לעם היהודי, חובתנו להנגיש אותו לכל אדם בכל מקום.
<דן תדמור: אנחנו כמובן לא נגבה כסף על השירות הזה.
<דן תדמור: להיפך, אנחנו הולכים להוציא כסף כדי סוף סוף לעשות את מה שהוא שליחותנו.
<דן תדמור: שליחותנו זה להנגיש מידע.
<דן תדמור: זה פרויקט לא פשוט, יש לו היבטים של יוזר אינטר פייס והיבטים משפטיים, זכויות יוצרים, מישהו נתן לך צילום לפני 30 שנה, לך תדע אם אתה רשאי עכשיו להעלות אותו לאינטרנט.
<דן תדמור: יש היבטים של צנעת הפרט, מישהו נתן לך עץ משפחה, הוא התכוון שעל העולם - - -?
<דן תדמור: לא יודע, צריך להתייחס לדברים האלה.
<דן תדמור: אבל זה פרויקט שאפשר לעשות אותו, אנחנו לא הגורם הראשון בעולם שלוקח מאגר מידע ומחבר אותו לאינטרנט.
<דן תדמור: יש סוגיות של הבטחת מידע, שהרי אנחנו יודעים שאנשים, או מתוך שעמום או מתוך אנטישמיות, רק מחכים שבית התפוצות יהיה פתוח לאינטרנט כדי להתחיל לחבל, ועל כן אנחנו נצטרך להיות מאוד זהירים בדברים האלה.
<דן תדמור: אבל זה דבר שהוא בהחלט אפשרי, אנחנו ניישם אותו.
<דן תדמור: עד סוף 14' נהיה עם מאגרים מחוברים לאינטרנט כשבכוונתנו משנת 15' להשתמש בזה כתשתית ליצירת אתר זהות יהודית, שלא יהיה מוזיאון און ליין.
<דן תדמור: בלי שום קשר למוזיאון ועל בסיס מאגרי המידע אנחנו רוצים ליצור אתר זהות יהודית נרחב ועשיר שיספק מגוון נקודות כניסה.
<דן תדמור: אחד מחפש מתכון, השנייה מחפשת ניגון, השלישי מחפש תיאולוגיה, אנחנו רוצים לתת לאנשים את כל הרבדים האלה.
<דן תדמור: זה לא פרויקט של יום אחד, זה לא פרויקט של שנה אחת.
עמרם מצנע: רק שלא תהיו כמו העורך דין הזקן והצעיר, צריך להשאיר שיהיה לדורות הבאים מה לעשות ולחדש.
<דן תדמור: תראה, לשמחתנו האינטרנט הוא מדיום שהוא מאוד סלחני כלפי בנייה הדרגתית.
<דן תדמור: זה בסדר, אתה לא צריך לעשות הכול בבת אחת.
עמרם מצנע: כן, בעיקר שאתה גם יכול לתקן כל הזמן.
<דן תדמור: בדיוק, וזה כוכב הצפון שלנו.
<דן תדמור: אנחנו רוצים להיות הכתובת הטבעית באינטרנט.
עמרם מצנע: כמה מילים על החוק .
עמרם מצנע: האמת שלא ראיתי אותו, אבל מה הוא מגדיר שמה?
<דן תדמור: הוא מגדיר אותנו כבית לקהילות ישראל בישראל ובעולם.
<קריאה: ובעולם, זה חוק שרשום על שמה של ענבל גבריאלי.
עמרם מצנע: וואלה?
<דן תדמור: וואלה.
עמרם מצנע: והוא גם קובע את המבנה הארגוני?
<דן תדמור: הוא חוק באורך של שני משפטים.
<דן תדמור: ממש חוק קצרצר, שרק אומר שמדינת ישראל אחראית על הדבר הזה.
<דן תדמור: נגזרת ממנו תקנה.
<דן תדמור: החוק כמובן גם לא אומר מה הסכום שמדינת ישראל - - -
עמרם מצנע: זה חוקים משתדלים לא ל - - -
<יהודית גידלי: חוץ מחוק הקולנוע.
עמרם מצנע: לא, גם שם לא.
עמרם מצנע: חוק הקולנוע מגדיר אחוז מסוים והתיקון אמר 'אנחנו משעים את זה, קחו כסף'.
<דן תדמור: התקנה שלנו בעיקר חוסכת מאיתנו את הצורך לריב באותו כפר עם עוד 74 גופים אחרים.
עמרם מצנע: כן, יש תקנת חוק בית התפוצות.
עמרם מצנע: משרד התרבות.
עמרם מצנע: זאת אומרת אתם לא במסכת אחת עם המוזיאונים האחרים.
<דן תדמור: טכנית אנחנו כפופים למוזיאון.
<דן תדמור: יש חוק מוזיאונים ואנחנו לא בדיוק עונים על כל הקריטריונים.
עמרם מצנע: המבנה הארגוני והניהול הוא עמותה?
<דן תדמור: אנחנו חברה לתועלת הציבור.
<דן תדמור: אותו דבר.
עמרם מצנע: זה אותו דבר בדיוק.
<דן תדמור: הבעלים של בית התפוצות הם מדינת ישראל, הסוכנות היהודית, ההסתדרות הציונית ואוניברסיטת תל אביב, ששולחים גם דירקטורים ל - - -
עמרם מצנע: בחלקים זהים?
<דן תדמור: מבין הגופים הללו, היחיד שתומך בנו כלכלית זה מדינת ישראל, השאר לא נותנים לנו שום דבר.
<דן תדמור: גם אוניברסיטת תל אביב.
<דן תדמור: הבניין הוא שלנו, הוא לא שלהם.
<דן תדמור: אני לא כועס על אף אחד, הם נותנים לנו דירקטורים מצוינים, אבל כסף אף אחד לא נותן לנו.
עמרם מצנע: שאלה מתחום אחר, כשאתם מנתחים את המבקרים במוזיאון, כמה זה בני נוער מתחת ל-18?
עמרם מצנע: כלומר במסגרת מערכת החינוך?
עמרם מצנע: כמה אחרים?
עמרם מצנע: כמה זה אנשי חוץ?
עמרם מצנע: זאת אומרת קבוצות, בטח יהודיות בעיקר, כמה זה מקומי וכמה זה באמת לא יהודים, האם זה מתפתח?
<דן תדמור: קודם כל אני אומר שבשפל שלו בית התפוצות הגיע לכמות זעומה של 57,000 מבקרים, זה היה בשנת 2005-6 ומאז אנחנו בטיפוס הדרגתי וב-2012, את הנתונים של 2013 אין לנו סופית, אבל ב-2012 היו 200,000 מבקרים.
<דן תדמור: זאת אומרת אנחנו במספרים מאוד יפים.
<דן תדמור: הקטגוריה האחת הכי גדולה זה תלמידי בית ספר, מגיעים לכאן מעל 30,000 תלמידי בית ספר בשנה, ומיד על זה אנחנו דווקא נדבר, כי שם אנחנו צריכים קצת עזרה .
עמרם מצנע: הבעיה זה לבתי ספר מרוחקים מתל אביב.
<דן תדמור: גם, נכון.
<דן תדמור: חוץ מזה אולי מוריה, שהיא מנהלת השיווק, תיתן את הפירוט של הכמויות, אני רק אומר שני דברים.
<דן תדמור: אחד, בית התפוצות הוא כיום כמעט לא כתובת ללא יהודים.
<דן תדמור: אני מדבר על היום.
<דן תדמור: אנחנו בהחלט בתהליך ההתחדשות חושבים שהוא יכול להיות מקום ללא יהודים, בתור מוזיאון העם היהודי היחיד בעולם.
<דן תדמור: יש מוזיאונים ליהודים בכל מקום, אין המוזיאון של העם היהודי.
<דן תדמור: אדם הגיע לארץ, כדי ללמוד, זה המקום שאתה לומד.
<דן תדמור: הייתי בנורבגיה, לא נכנסתי למוזיאון של הוויקינגים?
<דן תדמור: נכנסתי.
<דן תדמור: אז אתה מגיע לישראל, זה המוזיאון של היהודים.
<דן תדמור: אז אנחנו בהחלט מכוונים לקהל הזה.
<דן תדמור: אני גם מניסיוני בכל מיני גלגולים קודמים שלי בקריירה, אני לא תולה יותר מדי תקוות בדבר הזה.
<דן תדמור: זאת אומרת אם היו לי נגיד 1,000 שקל על כל אחד שבא אליי אי פעם עם יוזמה של להביא את גדודי האוונגליסטים, בדרך כלל זה לא בדיוק עובד ככה.
<דן תדמור: אז אני לא בונה על זה יותר מדי.
<דן תדמור: אבל בהחלט נדאג שהם יוכלו להגיע לכאן ושגם יהיו להם אמצעים, מרגע שהם מגיעים לכאן כדי ליהנות ממה שיש לנו להציג.
<דן תדמור: הדבר השני שרציתי לומר זה שבעבר בית התפוצות היה עצירת חובה, הוא היה מאסט סטופ.
<יהודית גידלי: למי?
עמרם מצנע: למשרד החינוך.
<דן תדמור: כולם.
<דן תדמור: מבחינה קונספטואלית, כל יהודי שהגיע לארץ היה חייב לעצור בבית התפוצות.
<דן תדמור: לא חייב חוקית.
<דן תדמור: וכל ישראלי הגיע לכאן.
<דן תדמור: עם השנים אנחנו איבדנו את המעמד הזה.
<דן תדמור: אם את רוצה, למה הדבר דומה?
<דן תדמור: 'יש ושם' זה מאסט סטופ, אין דבר כזה לא להיות ב'יד ושם'.
<דן תדמור: בגלגולנו הנוכחי - - -
עמרם מצנע: דרך אגב, ב'יד ושם' יש גם ביקורים של זרים בכמויות?
<גידי זגה: הם יושבים על רובריקה של משרד החוץ, שמביא לשם - - -
<דן תדמור: ליגה אחרת.
<דן תדמור: בואו נזכור שגם ב'יד ושם' הכניסה חינם.
<דן תדמור: זה גם חלק מהסיפור.
<יהודית גידלי: וכמה זה עולה פה?
<דן תדמור: תלוי.
<דן תדמור: המחיר הרשמי הוא 42 שקל, אבל כמעט אף אחד לא משלם את המחיר המלא.
<דן תדמור: גמלאים נכנסים בחצי חינם, חיילים במדים נכנסים בחינם, קבוצות מקבלות הנחה, לתלמידים יש מחיר מיוחד שנקבע עם משרד החינוך, שהוא מוגדר כמחיר עלות.
<דן תדמור: על תלמידים אנחנו לא מרוויחים עלות.
<דן תדמור: אז הקבוצה הגדולה ביותר זה תלמידים, אבל את שאר הפירוט, את רוצה?
<דן תדמור: ממש בקצרה.
<מוריה: כן, ממש בקצרה.
<מוריה: תיירות אנחנו באזור ה-30,000 של תיירים.
<מוריה: זו לא כמות גדולה מדי, אבל זאת הכמות שמגיעה אלינו.
<מוריה: תלמידים, אנחנו באזור ה-33,000.
<מוריה: אם אנחנו מסתכלים על קבוצות, קבוצות אצלנו מתחלקות לגמלאים, לעולים, לקבוצות ישראלים, לקבוצות מבוגרים שהם לאו דווקא גמלאים, יש לנו המון סדרות כאן, שטליה עוד מעט אולי תפרט עליהן, שאנחנו בעצם מייעדים תכניות מאוד איכותיות לקהל שמחפש וצורך תרבות איכותית ותמיד, לא משנה מה אנחנו עושים, זה בשילוב עם סיור ותצוגת הקבע כמובן והתערוכות המתחלפות הקיימות.
<מוריה: בנוסף על כל זה יש לנו גם כנסים וימי עיון, שבהם אנחנו מביאים גורמים מבחוץ שמנהלים את הכנסים שלהם כאן, תוך כדי שילוב בתכנים שלנו ובמוצרים שלנו.
<מוריה: וזה מסתכם לבין 180,000 ל-200,000 איש שמגיעים לפה בשנה.
<מוריה: גם חיילים מגיעים אלינו.
<דן תדמור: שתי האוכלוסיות, וזה באמת הדבר האחרון שאני אומר לפני שאני אעביר את זה לטליה.
<דן תדמור: שתי האוכלוסיות שלא מגיעות אלינו מספיק זה חיילים, הכמות היא ממש זעומה.
<דן תדמור: בשנת 2013 הגיעו לכאן 3,500 חיילים.
<דן תדמור: זה בדיחה.
<דן תדמור: ותלמידים, האמת שאנחנו עושים עבודה.
<דן תדמור: אין קסם עם העניין של התלמידים.
<דן תדמור: אז יש לנו את הגושפנקה של משרד החינוך ואנחנו עושים עבודת טלמרקטינג מדי שנה, כל פעם להגיע ל-4,000 סדרות חינוך, לדבר איתם מחדש, בסוף זה מניב 33,000 תלמידים, כולל גידול מאוד יפה השנה.
<דן תדמור: זה לא מספיק.
<דן תדמור: אני חושב שהגיעה העת שבמשרד החינוך וגם בוועדת החינוך יבינו שבית התפוצות הוא מוסד ייחודי שסוגר פער כואב בזהות יהודית בחברה הישראלית.
<דן תדמור: אני יודע כמה הוא כואב, כי אני יכול להעיד על ילדיי שהם תוצר של פאר החינוך הישראלי, למדו בתיכון מצוין, הם מלח הארץ, שניהם קרביים, אחד במילואים, אחד עדיין בצבא, זאת אומרת הילדים הכי טובים בעולם, זה גם כישלון שלי, אבל זה בוודאי כישלון של מערכת החינוך שהם לא יודעים לענות על שאלות מאוד מאוד בסיסיות בזהות יהודית.
<דן תדמור: למשל הם לא יודעים, אם תשאל אותם, היום, מאז שאני עובד כאן אני מתחיל קצת להשלים פערים, כי אני אומר עוד פעם, אני קצת מתבייש להעלות את הדוגמה שלי, אבל אני חייב לעשות את זה כי היא בעיניי מייצגת, הם לא יודעים מה תכלית קיומו של העם היהודי.
<דן תדמור: אני כבר לא מדבר על הבנים שלי, עכשיו אני קצת יותר רחב, הם לא יודעים מה הם ערכים יהודיים, הם לא יודעים מה סוד הישרדותו של העם היהודי, הם לא יודעים מה סוד שגשוגו של העם היהודי, הם לא יודעים מה מקומה של ישראל בזהות היהודית, הם לא יודעים מה מקומה של השפה העברית בזהות היהודית.
<דן תדמור: שאלות יסוד שיש עליהן תשובות.
עמרם מצנע: תאמר לי, המשרד החדש שקם בממשלה הזאת, המשרד, איך זה נקרא?
עמרם מצנע: לזהות יהודית?
<קריאה: לא, המִנהלת.
עמרם מצנע: אבי רונסקי, הרב, יש איזה מגע?
עמרם מצנע: יש נגיעה?
<דן תדמור: יש ריבוי משרדים שלכאורה אנחנו בדיוק המענה לכל תפילותיהם.
<דן תדמור: נפגשנו עם כולם ואו שהם עדיין מחפשים את התקציבים של עצמם, או שהם רודפים אחרי הזנב של עצמם - - -
עמרם מצנע: לא, הם פשוט צינורות להעברת כסף לכל מיני מוסדות וגומרים שאני לא בטוח שאנחנו מבסוטים מזה.
<טליה אבנון בנבנישתי: המנהלת זה לא גוף של משרד החינוך.
עמרם מצנע: לא משרד החינוך, זה המשרד של בנט.
<טליה אבנון בנבנישתי: למשרד החינוך יש את המנהל שלו שמתעסק בזהות יהודית.
<דן תדמור: עם כולם אנחנו נפגשים ובינתיים לא קרה כלום, לא תקציב.
<דן תדמור: מעבר לזה לא קרה שום דבר.
<גידי זגה: אנחנו יושבים תחת תקנה של משרד התרבות ומשרד התפוצות הוא משרד שאמור להיות גם אחראי עלינו, בתקופה של יולי אדלשטיין נהיו יחסים מאוד מאוד קרובים.