GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<רויטל לן כהן: בוקר טוב, אני מבקשת לעלות שלוש נקודות קצרות.
<רויטל לן כהן: במיוחד אחרי "מדד מדלן" היה אפשר לראות שיש פער מאוד גדול בין דברים שמנהלים מדווחים לבין דברים שילדים מדווחים.
<רויטל לן כהן: משיחות שניהלתי עם הורים בבתי ספר מסוימים אוכל לומר, ההבדל כנראה נובע מכך שמנהלים פחות רוצים לדווח כדי לא להגיע למצב שקורים אצלם מקרים בבית הספר.
<רויטל לן כהן: הם מדווחים רק על דברים שבאמת הם לא יכולים שלא לדווח.
<רויטל לן כהן: כשמסתכלים על מה שילדים מדווחים רואים שיש הרבה יותר מקרים.
<רויטל לן כהן: כאן, הפחד מלקחת אחריות עלול לגרום שיקרו מקרים שניתן היה למנוע אותם.
<רויטל לן כהן: אבקש לדבר על שני סוגי נגישות.
<רויטל לן כהן: האחת היא הנגישות הפיסית של ילדים שלומדים במוסדות חינוך.
<רויטל לן כהן: ברגע שיש את הפער של מי משלם, מי מעביר, מי אחראי, הרשות העירונית צריכה להעביר למשרד החינוך, משרד החינוך צריך להעביר כסף וכדומה, ברגע שיש איזה פער של זמן או פער בהסכמות בינתיים יש ילדים שאין להם נגישות והם עדיין הולכים לבית הספר.
<רויטל לן כהן: יש מקרה של בית ספר שבו יש 60 מדרגות לכיתה, לפני שנה פנו וביקשו ורק לפני כחודש העבירו מסמכים ועדיין לא קרה כלום.
<רויטל לן כהן: זאת אומרת, שיש ילד שיש לו קושי פיסי וצריך לעלות 60 מדרגות לכיתה שלו, זו סכנה שעוללה להתחרש וכל אחד מגלגל את זה מהאחד לשני.
<רויטל לן כהן: נגישות בלתי נראית של הילדים הבלתי משולבים, לפעמים יש להם התנהגויות מסכנות שהן תוצאה של חוסר הבנה.
<רויטל לן כהן: ככל שאנחנו לא ננגיש בין באופן פיסי ובין אם בכוח אדם את בתי הספר לילדים האלה, משרד החינוך ימשך ויגיד 'אני לא יכול להמשיך לאפשר לו להשתלב בחינוך הרגיל כי הוא מסכן את עצמו והוא מסכן את האחרים'.
<רויטל לן כהן: אבל הוא לא מסכן את עצמו ומסכן את האחרים, העדר הנגישות בין בכוח אדם ובין במבנים גורם לכך שהילד חשוף לסכנות.
<רויטל לן כהן: למנוע מילד להגיע לבית ספר בקהילה שלו כי אנחנו לא לוקחים אחריות או מפנים תקציבים למקום, לדעתי זו תעודת עניות קשה מאוד.
<רויטל לן כהן: לקחת בחשבון שברגע שאנחנו נשאיר את זה לפתחן של הרשויות המקומיות שוב תהיינה רשויות חלשות שלא תוכלנה כלכלית לעמוד בחלק מהדברים, ושם הילדים יהיו חשופים יותר לסכנות.
<רויטל לן כהן: לכן לדעתי צריכה להיות כאן אמירה ברורה שזו אחריות של המדינה לחלוטין.
שמעון אוחיון: אבקש לשאול שאלה.
שמעון אוחיון: לא שמעתי לא ממשרד החינוך וגם לא מארגון ההורים הארצי באיזו מידה אתם מעורבים בכל הנוגע לבתי הספר במגזר החרדי.
שמעון אוחיון: התמונה שלכם מקיפה וכוללת.
שמעון אוחיון: שמעתי כעת בחדשות שחלק מבתי הספר שנסגרו היום באשדוד שייכים למגזר החרדי משום שאינם ערוכים ומוכנים מהבחינה הבטיחותית למתקפה כזאת או אחרת.
שמעון אוחיון: הסקר שלכם מתייחס גם למגזר זה?
שמעון אוחיון: והאם אתם משתפים פעולה?
שמעון אוחיון: בסך הכל מדובר מאוכלוסייה ניכרת וגדולה.
שמעון אוחיון: כמו כן הייתי מבקש לשמוע האם יש איזו פנייה ל"טרם" מהמגזר החרדי?
<אודי לבון: אודי לבון, מנכ"ל ארגון הורים.
<אודי לבון: הבעיה במגזר החרדי היא שוועדי ההורים אינם פעילים.
<אודי לבון: מאחר והרב הוא האוטוריטה האחראית ולהורים אין את הסמכות כמו בבתי הספר שאנחנו רגילים להיות מעורבים וכמו שאנחנו רוצים.
<אודי לבון: לנו יש פחות שיתוף פעולה, כן פונים אלינו הורים בבעיות נקודתיות, יותר בנוגע לילדים ברמה האישית וגם לגבי ילדים עם צרכים מיוחדים מהמגזר החרדי.
<זאב גולדבלט: יש לי הסתייגות אחת, עם בתי ספר של רשת חב"ד יש דו-שיח פורה עם הארגון, זה היוצא מהכלל.
עמרם מצנע: כי הם ממלכתי דתי.
<אריה מור: אני מבקש לענות לעניין הזה.
<אריה מור: גם בתחום המגזר החרדי עשינו בשנים האחרונות מעבר ל'חרדי שאינו מוכר' גם ברמת הפיקוח.
<אריה מור: היום יש כמעט 40 מפקחים למגזר החרדי.
<אריה מור: מיננו לשתי הרשתות "מעיין החינוך התורני" ו"החינוך העצמאי" שני קב"טים ובטיחות לרשתות שעושים עבודה נפלאה.
<אריה מור: אוכל להציג לך נתונים על הפעילות שמתבצעת.
<אריה מור: המודעות שם היא בעייתית ואנחנו משפרים.
<אריה מור: ההכשרות שהצגתי כוללות את המגזר החרדי, כולם משתתפים בהכשרות אלו כולל רכזי ביטחון.
<אריה מור: אנחנו מתקצבים להם את האנשים וגם התקציבים הולכים למוסדות.
<אריה מור: יתרה מזאת, כמו שטענת חבר הכנסת משולם נהרי, הם נדרשים גם ברישוי וגם בבריאות, שם הפיקוח הרבה יותר הדוק ולכן אנחנו רואים שם רק מגמת עלייה ושיפור, אבל עדיין יש בעיות.
עמרם מצנע: מהי התשובה שלך לנקודה שהעלה חבר הכנסת משולם נהרי לשעבר סגן שר החינוך בנושא שבו גם פתחתי את הדיון, על מידת הפיקוח על בתי הספר הממלכתיים אל מול בתי הספר 'המוכרים שאינם רשמיים'?
<אריה מור: אנחנו עושים ביקורות ובדיקות לכל - - -
עמרם מצנע: האם בית ספר ממלכתי לא עומד בדרישות, האם גם הוא צריך אישור לקראת תחילת שנת הלימודים?
<אריה מור: לקראת שנת הלימודים הוא בהחלט צריך להגיש לנו למשרד החינוך, לרשויות.
<אריה מור: לקראת שנת הלימודים אנחנו דורשים מכולם אישור בטיחות והם צריכים לעשות תהליך של ביקורת ובדיקה ולהגיש את אישור הבטיחות לקראת פתיחת שנת הלימודים.
<אריה מור: יחד עם זאת, כשאני עושה את הביקורות של ה- 4,500, אני עושה אותן לכולם, כולל הממלכתיים כאלה שלא נדרשים ברישוי.
<אריה מור: שאלת הרישוי על פי "חוק הפיקוח", אין לי תשובה לתת, אני חושב שצריך - - -
משולם נהרי: והיה ובית ספר לא נתן לך אישור בטיחות, מה אתה עושה?
משולם נהרי: אתה סוגר אותו?
משולם נהרי: אתה לא נותן לו את הכלים?
<אריה מור: ראש עירייה מאוד נכבד הוזמן לפני שבוע למנהלת מחוז חיפה הגברת רחל מתוקי, לצורך זה והם הביאו את האישורים המתאימים.
<אריה מור: נקודה.
משולם נהרי: על פי החוק הוא לא יכול לפתוח מראש ב"מוכר שאינו רשמי"'.
משולם נהרי: אבל גם אם הוא ייתן אתה מבקש ממנו, זה בסדר, יצאת ידי חובתך.
משולם נהרי: יש בעיה עקרונית שהשלטון לא מרשה לעצמו, זאת הבעיה כאן.
משולם נהרי: הבעיה היא לא נהלי הבטיחות, הבעיה שהשלטון, הסמכות אינה שמה על עצמה אזיקים בצורה של רישיון.
עמרם מצנע: אני מכיר בירוחם את בית ספר אורט ספיר, אמרו שיש חוסר יכולת לפתוח את בית הספר בגלל בעיות בטיחות.
עמרם מצנע: הבעיה היא עקרונית.
<נזאר אבו עקל: אני אבקש שתאפשרו לוועד ההורים לעשות את הבדיקה של הבטיחות.
<נזאר אבו עקל: לא תמיד מאפשרים את זה.
<נזאר אבו עקל: כמו כן אבקש למסור לנו את הדוח שאתם מבצעים.
עמרם מצנע: אבקש לסכם את הדברים שנאמרו בדיון ושאמרתי תוך כדי הדיון.
עמרם מצנע: הרבה פעמים בנושא הבטיחות אנחנו משתמשים באמירות כמו 'נושא הבטיחות הוא מעל לכל דבר' ואכן כך הוא צריך להיות, כי בסופו של דבר הילדים של כולנו הולכים לבית הספר, גם בדרך לבית הספר וגם בחצר בית הספר, גם בפעילות בכיתות, צריכים לחיות ולפעול באווירה בטיחותית הכוללת בתוכה בטיחות ובריאות וכל הדברים האחרים.
עמרם מצנע: התחום הזה הוא תחום רחב מאוד.
עמרם מצנע: יש אירועי בטיחות חמורים וקשים ויש תקלות בטיחות קלות יותר שניתן לחיות איתן על זמן נתון כדי לתקן והן לא מחייבות פעולות דרמטיות כמו סגירת בית ספר או הפסקת פעילות.
עמרם מצנע: בנושא הבטיחות בעיקר, כמו בנושאים אחרים, יש חשיבות עצומה להבנה של כל חלקי המערכת מיהו הנושא באחריות ולמי יש את הסמכות.
עמרם מצנע: לדעתי, בעניינים האלה משרד החינוך והגופים השונים צריכים שהדברים הללו יהיו בהירים.
עמרם מצנע: דיברנו בסוגריים על סגירת בית הספר בגלל בעיות של מיגון כפי שקורה היום בדרום.
עמרם מצנע: כמובן דיברנו על בעיות בטיחות שקיימות בבית ספר ומסכנות את הילדים.
עמרם מצנע: אבקש ממשרד החינוך להעביר לנו דיווח, ראשית על עצם קיומם של ממוני בטיחות ברשויות המקומיות ובבתי הספר בארץ.
עמרם מצנע: בכמה קיים ובכמה לא קיים ממונה בטיחות.
עמרם מצנע: לדעתי יש מקום לשקול חקיקה בנושא של החובה במינו אנשי בטיחות.
עמרם מצנע: זה יכול להיות בבית הספר בנוסף לתפקידו, ברשויות קטנות זה גם יכול להיות בנוסף לתפקידו, אבל ברשויות בהן יש מספר גדול של מוסדות חינוך, זה צריך להיות אדם שזה עיסוקו, זה תפקידו, זה תחום ההכשרה שלו.
עמרם מצנע: כפי שזה קיים בתחומים אחרים משרד החינוך צריך לשאת לפחות בחלק מההוצאה, שוב באותם פרמטרים שעושים עם השלטון המקומי.
עמרם מצנע: משרד החינוך לא מחויב להעביר לארגון ההורים דוחות בטיחות שהוא עושה במערכת החינוך.
עמרם מצנע: אבל אם למשל נערכת ביקורת במוסד חינוכי שוועד ההורים של אותו מוסד ידע שהייתה ביקורת ואלה תוצאותיו, זה דבר לגיטימי בקשר של בין וועד ההורים של בית הספר לבית הספר.
עמרם מצנע: זה דבר לגיטימי.
עמרם מצנע: אני מבקש להודות לכם.
עמרם מצנע: אבקש לקבל את הדוחות ממשרד החינוך בתוך שבוע.
עמרם מצנע: הדיון הוא בהצעת חוק לציון היציאה והגירוש של היהודים מארצות ערב ואיראן, התשע"ד-2014, הכנה לקריאה ראשונה.
עמרם מצנע: יוזם הצעות החוק הוא חבר הכנסת שמעון אוחיון.
שמעון אוחיון: שלום לכולם ותודה רבה אדוני היושב ראש על קיום הדיון במהירות רבה.
שמעון אוחיון: אם היה עיכוב, זה בגלל שגם המשרד לאזרחים ותיקים שעשה עבודה יסודית, נאלץ כמובן לטייל בין כמה וכמה משרדים כדי לגבש את הצעת החוק.
שמעון אוחיון: הייתה כאן עבודה יפה ואינטנסיבית עד שמצאנו את הנוסחה הנכונה שמייצגת מצד אחד את עיקר הרעיונות בהם רצינו, לציין גם את הגירוש וגם את היציאה כי לא בכל מקום גורשו.
שמעון אוחיון: הרעיון הוא גם לציין ולקיים טקסים מרכזיים והשר לאזרחים ותיקים בוודאי יהיה אחראי לנקודה הזאת.
שמעון אוחיון: הנקודה השנייה היא שנוכל באמצעות משרד החוץ להגביר את המודעות בקשר לסוגיית הפליטים היהודים מארצות ערב.
שמעון אוחיון: נדמה לי שהיה ניסיון לבדוק תאריך אחר בהקשר להחלטת הליגה הערבית, תאריך כמו ה-17 בפברואר.
שמעון אוחיון: מאחר והתאריך הוזכר בדיונים או בוועדות שונות אבל לא היו לנו ממש מסמכים, תוך כדי התייעצות מומחים, המשרד לאזרחים ותיקים פנה למומחים, אבל מאחר ולא היה לנו מסמוך של התאריך הזה, חזרנו אל התאריך שהיה בהתחלה, ה-30 בנובמבר כדי לציין את יום היציאה והגירוש.
שמעון אוחיון: נראה לי שההצעה המגובשת כאן באמת עונה על הצרכים של מטרת החוק ולכן אני מבקש שהוועדה תאשר את הצעת החוק לקריאה ראשונה.
עמרם מצנע: מי שרוצה לדבר, אני מבקש שיירשם.
עמרם מצנע: שיעביר פתק רשום למנהלת הוועדה.
עמרם מצנע: לבנה זמיר, יושבת ראש ארגון יוצאי מצרים.
<לבנה זמיר: אני לא בטוחה על מה דנים היום.
<לבנה זמיר: האם דנים על המילה פליטים או מורשת?
עמרם מצנע: דנים על הצעת חוק ספציפית.
<לבנה זמיר: הפליטות, אם הוא קצת בחילוקי דעות, אני רוצה לחזק אותה על ידי מסמך.
<לבנה זמיר: את המסמך הזה הבאתי לאו"מ ב-21 לנובמבר עת הוזמנתי על ידי ה-World Jewish Congress לתת עדות ולדבר כדי שגם האו"מ יכיר במיליון יהודים מארצות ערב כפליטים.
<לבנה זמיר: הם נדהמו כשביקשתי להקרין על המסך את הסרטיפיקט לפליטים שהוצא ליהודי מצרים כאשר גורשו או עזבו מרצונם הטוב אבל בוטלה להם אזרחותם המצרית או שבכלל לא הייתה להם אזרחות כזאת למרות שאבות אבותיהם נולדו במצרים, הגיעו לצרפת או לאיטליה וקיבלו תעודת פליט שהונפקה להם על סמך אמנת ניו יורק משנת 1954, כי הגירוש הגדול היה ב-1956, ועל ידי מנדט של הנציג העליון של האומות המאוחדות.
<לבנה זמיר: זאת תעודה שמוכיחה שיהודי מצרים היו פליטים וככאלה הם התקבלו לא רק בישראל וקיבלו אזרחות שלא הייתה להם אלא גם בצרפת, גם בארצות הברית כאשר 10,000 יהודי מצרים הגיעו לשם.
<לבנה זמיר: אני לא מדברת רק על יהודי מצרים אלא גם על יהודי עירק שעזבו או גורשו, נשארו ללא נתינות עיראקית וללא נתינות בכלל והפכו לפליטים.
<לבנה זמיר: אמריקה קיבלה 10,000 יהודים ממצרים כפליטים ונתנה להם אזרחות כי אחרת הם היו נחשבים למהגרי עבודה.
<לבנה זמיר: כנ"ל בצרפת, באנגליה, באיטליה, באוסטרליה, בארגנטינה ועוד.
<לבנה זמיר: קיבלו אזרחות חדשה.
<לבנה זמיר: גם בישראל קיבלנו אזרחות חדשה אבל מצד משפחתי אנחנו אלפיים שנים במצרים, אז מה זה אם לא היינו פליטים?
<לבנה זמיר: זה לא חלם אלא זה אמיתי.
<לבנה זמיר: המילה פליטות היא היסטוריה של עם ישראל והיא חלק ממנו.
<לבנה זמיר: יכול להיות שהכנסת הזאת וגם ממשלת ישראל צריכה להחליט אם פליטות יהודית היא פוליטיקה או האם זאת היסטוריה כי ציפי לבני טוענת שזאת היסטוריה ולא פוליטיקה ולכן היא לא מעלה את זה במשא ומתן, והיא אמרה את זה קבל עם ועדה בכנס של פרלמנטרים אירופאיים של ה-World Jewish Congress.
<לבנה זמיר: היא אמרה שזה לא קשור, זאת היסטוריה של יהודי ארצות ערב וזאת לא פוליטיקה וכאן אומרים שזאת פוליטיקה ולא היסטוריה.
<לבנה זמיר: בואו נחליט.
עמרם מצנע: מאיר כחלון, בבקשה, יושב ראש מרכז ארגוני יוצאי ארצות ערב ולוב.
<מאיר כחלון: אני שמח שסוף כל סוף מתקיימת ישיבה של ועדת החינוך ואני רוצה לברך את חבר הכנסת שמעון אוחיון על שהביא את הנושא הזה כאחד הסעיפים שמרכז הארגונים קיים דיון עם מדינת ישראל, עם ממשלת ישראל, עם שר החוץ במספר נושאים ובין הנושאים היה גם יום הזיכרון לגירוש.
<מאיר כחלון: אנחנו קראנו לזה גירוש.
<מאיר כחלון: יש הצעה לתקן את זה ולומר יציאה וגירוש יחד.
<מאיר כחלון: נשמח אם יאשרו את זה כיציאה מהגירוש כדי שהיום הזה באמת יהיה יום בו כל עם ישראל ידע שהיו יהודים בארצות ערב והם חיו שם, התפתחו שם והייתה להם מורשת מצוינת, ו-65 שנים אחרי קום המדינה אנחנו דנים על יהודי ארצות ערב, מה קרה אתם ולמה הגיעו למה שהגיעו.
<מאיר כחלון: בנושא הזה של יהודי ארצות ערב, אנחנו תובעים.
<מאיר כחלון: התקבלה כבר החלטה בכנסת שהזכויות של יהודי ארצות ערב שוות לוויכוח שמתקיים לגבי זכויות הפליטים הערבים שעזבו את הארץ הזאת או גורשו ממנה, אנחנו רוצים להבטיח שכל הסדר או כל משא ומתן ייקח בחשבון את זכותנו, היהודים שגורשנו משם, 850 אלף יהודים שעזבו ללא שום דבר.
<מאיר כחלון: השאירו רכוש פרטי ורכוש רוחני ותרבותי שלהם אחרי שחיו שם אלפי שנים.
<מאיר כחלון: אני שמח שוועדת החינוך דנה בעניין הזה.
<מאיר כחלון: אני גם יודע שמשרד החינוך לקח על עצמו את הפרויקט והוא מתחיל להזיז אותו בבתי הספר.
<מאיר כחלון: אנחנו רוצים שביום הזה יתקיים דיון ארצי גם בכנסת וגם בכל מקום במדינת ישראל כדי שיהודי ארצות ערב ייזכרו בעשייה שלהם ובבנייה שלהם ושהגיעו לארץ הזאת.
<מאיר כחלון: אנחנו לא כמו הפליטים הערבים שיצאו מכאן, שארצות ערב מנצלות אותם לפוליטיקה.
<מאיר כחלון: היהודים שעזבו מארצות ערב ללא לחם הגיעו לארץ שלנו מתוך ציונות, מתוך גירוש, מתוך כל הבעיות והם בנו ונבנו אבל השאירו אחריהם הון ואת ההון הזה אנחנו תובעים ולא מוותרים עליו.
<מאיר כחלון: אני שמח שהתקבלה ההחלטה ואני שמח שאת ההחלטה הזאת נקבל גם היום.
<מאיר כחלון: ב-30 בנובמבר, ביום הזה בלוב נשחטו 133 יהודים כתוצאה מההכרזה על הקמת מדינת ישראל.
<מאיר כחלון: הערבים לא ויתרו לנו בשום מקום ובשום מדינה ערבית.
<מאיר כחלון: הם תמיד ראו בנו ככלי לשימוש לכל דבר.
<מאיר כחלון: לכן אנחנו רואים בעניין הזה חשיבות גדולה מאוד ואני מבקש מכולנו יחד כאן לאשר את התאריך הזה.
<מאיר כחלון: אני רוצה להודות לכל הגורמים שתרמו ועשו ובראש וראשונה למשרד החוץ שהוביל אתנו מהלך כבר לפני חמש שנים.
<מאיר כחלון: אני רוצה להודות לחבר הכנסת נסים זאב שעשה עבודת קודש להוביל את המהלך בהחלטה בכנסת לגבי זכויות יהודי ארצות ערב ואני רוצה להודות לכל חברי הוועדה שנוכחים כאן ולכל נציגי המשרדים.
<מאיר כחלון: אני רוצה להודות למשרד לאזרחים ותיקים שהיום יהיה הגורם שיוביל את המהלך.
<מאיר כחלון: אני מקווה שהמשרד יעמיד אנשים מתאימים לטפל בנושא הזה של יהודי ארצות ערב וייתן להם תשובות לא רק במלים אלא גם בכספים כך שתהיה אפשרות לעשות את הפעולה בכל ארגון וארגון.
<מאיר כחלון: תודה רבה.
<אדי כהן: אני נציג יוצאי לבנון בארגון.
<אדי כהן: אני רוצה לומר לכם שכאשר אומרים פליטים, לפעמים נזכרים באירועי הפרהוד בשנות ה-50, ה-60 וה-70, אנשים שנפטרו ואנשים שעדיין בחיים.
<אדי כהן: אני גורשתי מלבנון בשנת 1991.
<אדי כהן: לא מדובר במאות שנים או בחמישים או בשישים שנים.
<אדי כהן: ארגון חיזבאללה חטף יהודים, רצח יהודים, רצח את יושב ראש הקהילה בלבנון, בין היהודים היה אבא שלי חיים כהן זכרונו לברכה שחטפו אותו ורצחו אותו.
<אדי כהן: בעקבות ההתנכלות אנחנו עזבנו את לבנון, אכן מרצוננו, נכון, לא רצינו להישאר שם.
עמרם מצנע: מה שנקרא מרצונכם החופשי.
<אדי כהן: נכון.
<אדי כהן: רצון חופשי.
<אדי כהן: לקחו לנו את הבית, את הרכב, את הרהיטים ואני מדבר על שנת 1991.
<אדי כהן: עכשיו יש לי הכול, יש לי את התמונות של היהודים שמופיעים בעיתון אל-נהר, בעיתון אל-ספיר.
<אדי כהן: כלומר, אלה לא שנות ה-50 או ה-60.
<אדי כהן: הייתי רוצה לשקול להוסיף בהצעת החוק את צאצאיהם או יורשיהם כי יגידו לך שפליטים נפטרו.
<אדי כהן: ההערה שלי היא להוסיף בהצעת החוק את המילה צאצאיהם או יורשיהם של הפליטים.
<אדי כהן: אני מבקש שמרכז הארגונים יהיה קשור להצעת החוק כי הוא הנציג הרשמי.
<אדי כהן: כלומר, השר רשאי, בהתייעצות עם מרכז הארגונים.
<אדי כהן: אלה שתי ההערות שאני מעלה ואני מבקש לשקול אותן בכובד ראש.
<מאיר כחלון: אדוני היושב ראש, החסרתי מילה אחת ואני רוצה לומר אותה כי חשוב שכולנו נדע.
<מאיר כחלון: הארגון העולמי של יהודים יוצאי לוב מקיים בחודש דצמבר 2014 יחד עם ממשלת איטליה ועם כל הקהילה היהודית באיטליה – גם לובית וגם יהודית – חמישה ימים של הצגה ומופע על הפליטות, על הגירוש.
<מאיר כחלון: ההצגה של דוקטור דוד ג'רבי והיא תיעשה במימון ממשלת איטליה, בשיתוף שלנו ובשיתוף יהודים טובים.
<מאיר כחלון: אני רוצה שנדע על כך.
<מאיר כחלון: אני חושב שאירופה חייבת לעשות זאת, ולא רק איטליה.
<מאיר כחלון: איטליה היא דוגמה לכך שנותנת תמיכה.
<מאיר כחלון: היא גם קלטה 5,000 יהודים שגורשו מלוב בשנת 1969 אחרי מלחמת ששת הימים ונתנה להם אפשרות קליטה כפליטים והיום כאזרחים.
<צבי גבאי: אני איש משרד החוץ לשעבר, יוצא עיראק.
<צבי גבאי: אני מברך על הדיון הזה.
<צבי גבאי: אחרי 65 שנים שמדינת ישראל חיה ותוססת, סוף סוף זוכרים שחצי האוכלוסייה של מדינת ישראל באה לכאן – תקראו לעצמכם איך שלא תקראו, האו"מ קרא ליהודים שבאו לכאן ממדינות ערב פליטים.
<צבי גבאי: הנציב העליון לפליטות של האו"מ, ב-1957, יש החלטה, הגדיר את היהודים שבאו ממדינות ערב כפליטים.
<צבי גבאי: הסבל שסבלו היהודים במדינות ערב הוא ארוך ומגוון.
<צבי גבאי: מדובר ב-12 מדינות ערביות בהן סבלו יהודים בתאריכים שונים ולכן כל תאריך שייקבע הוא תאריך טוב.
<צבי גבאי: לא צריך להתווכח.
<צבי גבאי: יהודי עיראק סבלו ב-1 ביוני 1941 כאשר בפרהוד נרצחו 180 אנשים.
<צבי גבאי: זאת הטרגדיה הגדולה בעיקר ממנה סבלו יהודי עיראק.
<צבי גבאי: שאלו לא עושים את זה בתאריך זה, אבל מסתבר שהפעולה הייתה בחג השבועות ובחג השבועות אי אפשר לעשות אזכרה.
<צבי גבאי: במורשת יהדות בבל עושים את זה שבוע אחרי או שבוע לפני.
<צבי גבאי: לכן אני מציע שלא נתווכח על התאריך.
<צבי גבאי: התאריך שנקבע הוא תאריך טוב והוא תאריך שצריך להיות כך שכולם יזכרו אותו במשך הדורות הבאים.
<צבי גבאי: במקרה ליהודי עיראק כיום יש עוד תוצאה של הפליטות שלהם.
<צבי גבאי: הארכיב של יהודי עיראק שנלקח בעיראק והובא על ידי האמריקאים לארכיון הלאומי בוושינגטון, מטרתו היא לטפל בארכיון הזה שנשדד מבתי כנסת ומבתי ספר של יהודים בעיראק על ידי סדאם חוסיין והיה במרתפים שם למשך תקופה כל כך ארוכה, דבר שגרם לו להירקב.
<צבי גבאי: כיום עיראק דורשת להחזיר לה את הארכיב הזה כי היא אומרת שהיא רוצה לזכור את המורשת של יהדות עיראק.
<צבי גבאי: כשהיהודים חיו שם, היא לא רצתה לזכור את היהודים שם.
<צבי גבאי: למזלם של כל היהודים יוצאי ערב, לא נשארו כיום יהודים בארצות ערב.
<צבי גבאי: מי שאומר למה אתם לא חוזרים למדינות ערב, אילו היהודים היו במדינות ערב, הם היו בראש וראשונה שעיר לעזאזל לכל המריבות במדינות ערב.
<צבי גבאי: אני רוצה לברך על היוזמה לקיים יום זיכרון.
<צבי גבאי: זה יום זיכרון לא רק עבורנו, עבור אלה שסבלו, אלא עבור הדורות הבאים כי לא נשארים יהודים במדינות ערב.
<צבי גבאי: בעיראק היו 150 אלף יהודים וכיום יש חמישה יהודים בלבד בבגדד.
<צבי גבאי: כנ"ל בכל הקהילות.
<צבי גבאי: לא נשארו יהודים ואם אנחנו לא נזכור אותם – ומרבית היהודים ממדינות ערב נמצאים כאן – הדורות הבאים גם הם לא יזכרו.
<לינדה מנוחין: את אבי בזמנו חטפו בעיראק, ב-1972, והרגו אותו.
<לינדה מנוחין: רציתי להציע חלק שבזמנו נשמט מהחוק שעבר בכנסת לגבי הזכויות של הפליטים היהודים מארצות ערב, חלק שמתייחס להטמעת תכנית לימודית בתוך משרד החינוך לכל בתי הספר.
<לינדה מנוחין: מאחר ואנחנו נמצאים כרגע בדיון של ועדת החינוך, רציתי שוב להעלות את הנושא הזה כי לא יתכן שבארץ גדלים ילדים שלא יודעים חמישים אחוזים מההיסטוריה של ההורים שלהם.
<לינדה מנוחין: זה נראה לי תמוה.
<לינדה מנוחין: רציתי להציע סרט שאמנם נעשה עלי – וזה לא כקידום יחסי ציבור שלי כי הסרט מצליח מצוין בארץ – שקוראים לו "צל בבגדד".
<לינדה מנוחין: הסרט מתאר את הטרגדיה המשפחתית שלנו שהיא חלק מהרבה סיפורים, גם של אדי בלבנון.
<לינדה מנוחין: גם בעיראק היו כמאה מקרים בהם אנשים נחטפו או חוסלו ואני לא מדברת על הפרהוד אלא זה חוץ מהפוגרום.
<לינדה מנוחין: אני מודה לוועדה על שהצלחנו להגיע עד הלום ואני מקווה שהנושא יטופל גם במסדרונות משרד החינוך.
<שלמה ישי: סגן מזכ"ל הסתדרות המורים.
<שלמה ישי: שלושים שנים אני איש חינוך ומנהל בית ספר.
<שלמה ישי: במשך כל השנים האלה הנושא הזה היה חסר מאוד במערכת החינוך.
<שלמה ישי: אני חושב שהמקום החשוב ביותר לעסוק בנושא הזה הוא במערכת החינוך.
<שלמה ישי: אני יליד טוניס, עליתי ארצה ב-1956 כתוצאה מעליית הערבים לשלטון, המוסלמים שקיבלו את השלטון בטוניס ואז באמת הייתה בריחה גדולה מאוד לצרפת וגם לכאן.
<שלמה ישי: ממש בריחה.
<שלמה ישי: פוגרומים גדולים לא היו אבל היו הרבה צרות.
<שלמה ישי: כולנו כאן דור של מבוגרים ואם אנחנו לא נדאג לכך שמערכת החינוך תקבל על עצמה את התפקיד הזה כמו שהיא מקבלת על עצמה תפקידים רבים אחרים בנושאים של מורשת ושל מסורת ושל שמירה על הצרכים האלה, אני חושב שבזה, עם כל הכבוד למשרד לאזרחים ותיקים, זה נחמד מאוד, הם יטפלו באזרחים הוותיקים אבל צריך לטפל באזרחים החדשים, באזרחים הצעירים שלא שמעו על זה ולא ידעו על זה.
<שלמה ישי: צריך להכין תכנית מגובשת ומסודרת לא ליום אחד אלא אולי לשבוע בתוך לימודי ההיסטוריה כי אחרת העניין הזה יישכח.
<דניאל מרון: אני ממשרד החוץ.
<דניאל מרון: אני רוצה לברך על קיום הישיבה הזאת ואני במיוחד רוצה לברך את חבר הכנסת שמעון אוחיון שמיום שנבחרת לכנסת, לקחת על עצמך לקדם את החוק החשוב הזה.
<דניאל מרון: אנחנו במשרד החוץ תומכים בחוק הזה ומובילים בהנחיית סגן ראש הממשלה ושר החוץ ליברמן פעולה בזירה הבינלאומית בנושא הזה.
<דניאל מרון: כל שנה אנחנו עורכים באו"מ כנס – הגברת זמיר סיפרה שהשתתפה בו – שמציף את הנושא הזה בזירה הבינלאומית.
עמרם מצנע: למה הניסוח הזה "שר החוץ רשאי"?
עמרם מצנע: למה לא שר החוץ יורה?
עמרם מצנע: גם משרד החינוך.
<דניאל מרון: אנחנו לא הכנסנו את המילה רשאי.
<דניאל מרון: אנחנו יכולים לומר שאנחנו מבצעים ואנחנו מבצעים כבר כמה שנים.
שמעון אוחיון: אני שמח שמשרד החוץ מסכים.
שמעון אוחיון: אני מקווה שגם משרד החינוך יורה.
<דניאל מרון: לפרוטוקול, אנחנו בהחלט מסכימים.
<דניאל מרון: אני רוצה לספר ליושב ראש ולכולם שזה לא סוד ולא הפתעה ששכנינו הערבים, והפלשתינאים במיוחד, השתלטו על סדר היום, על הנרטיב הבינלאומי.
<דניאל מרון: כל שנה ב-29 בנובמבר, כ"ט בנובמבר, יש אירוע גדול באו"מ לא לחגוג את תכנית החלוקה שהכירה בכך שתהיה מדינה יהודית בארץ ישראל אלא בזה שהם מדברים על הנכבה הפלשתינית, על מה שהם קוראים הגירוש של הפלשתינים מארץ ישראל וחסר בזירה הבינלאומית הנרטיב היהודי, הנרטיב הישראלי שמדבר על גירוש יהודי מדינות ערב ביוזמה מתואמת של הליגה הערבית ושל ההנהגה הערבית שבכוונה גירשה אותם בתגובה להכרזת העצמאות של ישראל.
<דניאל מרון: אנחנו רוצים לספר את הסיפור הזה.
<דניאל מרון: רק לסבר את האוזן.
<דניאל מרון: בשבוע שעבר התקיימה ישיבה באו"מ בה הכריזו על שנת סולידריות.
<דניאל מרון: שנה שלמה של סולידריות של האו"מ והעולם עם הנכבה הפלשתינית.
<דניאל מרון: זאת אומרת, שנה שלמה הם עכשיו חוגגים את זה שיש את הגירוש הפלשתיני ואנחנו חייבים להיות שם בזירה הבינלאומית, ואנחנו עושים את זה ונעשה את זה, כדי לספר את הסיפור שלנו, את הסיפור של איך גירשו את היהודים, איך לא התירו לנו להקים מדינה יהודית ואיך מאז ועד היום אנחנו נלחמים על הכרה במדינה יהודית בארץ ישראל.
<משה זעפרני: משרד החינוך.
<משה זעפרני: אני מברך על הצעת החוק.
<משה זעפרני: משרד החינוך נערך מזה הרבה שנים ואנחנו מבצעים דברים רבים בנושא הזה.
<משה זעפרני: הדבר הראשון, הוזכרה כאן תכנית לימודים ואכן זה נמצא בתכנית לימודים חובה.
<משה זעפרני: נמצאת לידי המפקחת על ההיסטוריה ותכף היא תדבר על כך.
<משה זעפרני: הדבר השני, ליום עצמו הקמנו, בלי כל קשר, צוותים.
<משה זעפרני: אני יושב כחבר בוועדה משותפת למשרד לאזרחים ותיקים, לארגונים, למכון בן צבי ואחרים ואנחנו הצענו את עזרתנו בשילוב הנושא בקרב תלמידים, בפעילויות חלק של תלמידים, והנושא מבוצע.
<משה זעפרני: אנחנו הקמנו צוות שישב ויעבוד על הכנת חומרים לקראת היום הזה.
<משה זעפרני: זה נעשה יחד עם שתי המפמ"ריות להיסטוריה ויחד עם מכון בן צבי.
<משה זעפרני: רכשנו זכויות לסרט שעוסק בנושא הזה של הפליטים היהודים והסרט הזה הולך להיות מופץ ב-5,000 בתי ספר.
עמרם מצנע: אותה שאלה ששאלתי את נציג משרד החוץ.
עמרם מצנע: למה זה רשאי ולא יורה?
<משה זעפרני: אני לא יכול לדבר על הניסוח המשפטי אלא על מה אנחנו עושים ואנחנו עושים.
<משה זעפרני: אני רוצה להזכיר דבר נוסף ואני מזמין את נציג הסתדרות המורים לרכוש את הסדרה.
<משה זעפרני: משנת 2000 אנחנו הוצאנו סדרה על קהילות ישראל במזרח במאות ה-19 וה-20.
<משה זעפרני: הפצנו אותה לבתי הספר ונשמח אם המורים ירכשו אותה ואם הסתדרות המורים תיתן אותה כשי לחג.
<אורנה כץ אתר: מנהלת תחום דעת היסטוריה בחינוך הממלכתי, מה שנקרא מפמ"ר.
<אורנה כץ אתר: אצלנו זה נמצא בתכנית הלימודים בשנתיים האחרונות כנושא חובה לבחינות הבגרות, כפרק חובה, והראיתי קודם את הבחינה.
<אורנה כץ אתר: צריך להבין שכאשר זה בשנתיים האחרונות, לוקח זמן עד שזה מופנם אצל כל המורים וכל התלמידים לומדים את זה.
<קריאה: לא כולם רוצים בזה.
<אורנה כץ אתר: נכון.
<אורנה כץ אתר: יש קצת התנגדויות של מורים אבל אנחנו עושים הרבה מאוד דברים כדי למתן את זה.
<אורנה כץ אתר: בין היתר אנחנו מכינים יחידות לימוד מתוקשבות שהן רב תחומיות עם קטעי סרטים.
<אורנה כץ אתר: מי שמאוד מאוד עוזר לנו כאן הוא כמובן דוקטור חיים סעדון יחד עם יד יצחק בן צבי, מת"ח, כי יחידות מתוקשבות הן יחידות שהן מאוד מאוד אטרקטיביות וכתוצאה מכך אנחנו מצפים שיותר ויותר מורים יתמחו בנושא הזה.
<אורנה כץ אתר: עשינו הרבה מאוד השתלמויות למורים.
<אורנה כץ אתר: לגבי החינוך הממלכתי דתי, הם מכניסים עכשיו תכנית לימודים חדשה וגם אצלם זה ייכנס בצורת נושא שהוא חובה.
<אורנה כץ אתר: כדאי לציין שלקראת ה-30 בנובמבר שנה הבאה אנחנו מתכוונים לעשות שיעור סינכרוני, כלומר שיעור מתוקשב שמתרחש בעת ובעונה אחת, לכל בתי הספר שיירשמו.
<אורנה כץ אתר: מהניסיון שלנו נרשמים אלפים ולפעמים עשרות אלפים, תלוי באיזה נושא.
<אורנה כץ אתר: היחידות המתוקשבות האלה תהיינה מוכנות לפי הערכה לקראת סוף מרץ שנה זאת.
<אורנה כץ אתר: כלומר, לשנה הבאה אנחנו כבר מוכנים לחלוטין.
<אורנה כץ אתר: אני גם הודעתי לכל המורים שהנושא הזה של יהודי ארצות המזרח הוא חובה, הוא לא יורד בשום ניקוד וכל מיני דברים מהסוג הזה, הוא נכנס בתוך נושאי החובה גם לפי התכנית החדשה של שבעים אחוזים ושלושים אחוזים, כך שכדאי למורים להתמחות בנושא.
<אורנה כץ אתר: אם כן, נכון שפעם היה פחות, אבל עכשיו זה נמצא ואנחנו עושים הרבה מאוד.
עמרם מצנע: יש מישהו ממשרד המשפטים?
עמרם מצנע: אתה יכול להסביר את המונח "רשאי"?
<דרור וגשל: המונח רשאי היה על פי בקשת המשרדים.
<סורל הרלב: היועץ המשפטי, המשרד לאזרחים ותיקים.
<סורל הרלב: קודם כל אני רוצה להודות לחבר הכנסת אוחיון על הברכות.
<סורל הרלב: במקרה הזה נעשתה כאן עבודת תיאום בין כל המשרדים ואז הגענו לחבר הכנסת אוחיון וקיבלנו גם את הערותיו.
<סורל הרלב: לאחר מכן גם הייעוץ המשפטי של הוועדה התייחס, כך שאנחנו מגיעים היום לוועדה הזאת אחרי שעברנו את כל סבבי ההערות.
<סורל הרלב: לנושא ציון פליטות בשם החוק.
<סורל הרלב: אני חושב שבנוסח שלנו, של הממשלה, הופיעה במקור פליטות אף כי הייתה בקשה של כמה שרים, כולל השר לאזרחים ותיקים.
<סורל הרלב: פליטות היה במקור בשם ולאחר מכן חבר הכנסת אוחיון ביקש שייאמר יציאה וגירוש.