GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<יעל ארד: יש ענפים כמו ריצה למרחקים קצרים, שכנראה כל מה שנעשה, בסוף לא נצליח ל - - -
<קריאה: ההוא מג'מייקה תמיד מנצח.
עמרם מצנע: לא, זה כל מי הוא אשכנזי כנראה לא יגיע לשם.
<יעל ארד: אז בסופו של דבר מה שעשינו עכשיו, אנחנו השנה, ממש בימים אלה, משיקים תכנית מנטאלית יוצאת דופן מבחינת היכולת להעמיק ולגעת בספורטאים, ייהנו ממנה בין 80 ל-100 ספורטאים ברמות הכי גבוהות, אנחנו נעשה אותה ברמה ענפית, נצמיד פסיכולוג - - -
עמרם מצנע: תעשו להם סדרות הישרדות?
<יעל ארד: כן, בין השאר.
<יעל ארד: יש לנו כעשרה פסיכולוגי ספורט שאנחנו מצרפים לתוך התכנית.
<יעל ארד: אני חייבת להגיד שהרבה מאוד אנשים במדינה, אנשי מקצוע, ממסז'יסטים ורופאים ופסיכולוגים, מוכנים לעבוד באופן יחסי במחירים הרבה יותר זולים כדי לעבוד עם הדובדבן שבקצפת, עם הטובים ביותר.
<יעל ארד: הם ניזונים מזה, הם נהנים מזה, הם משדרגים את היכולת המקצועית שלהם, וזה פרויקט שאנחנו עכשיו משיקים לרוחב, שאנחנו מאמינים שהוא יתרום.
<יעל ארד: הוא לבדו לא יכול לעשות, אבל כמו שספורטאי צריך להתאמן בכושר גופני, הוא צריך להתאמן ברמה המנטאלית.
<יגאל כרמי: טוב, אז עכשיו, לאחר ששמעת עד עכשיו רק דברים טובים - - -
עמרם מצנע: חוץ מפוליטיקה.
<יגאל כרמי: משהו רע אפשר להגיד?
עמרם מצנע: לא, אני רוצה לשאול.
עמרם מצנע: אורי, חוץ מפוליטיקה, מה נקודות אי ההסכמה, נקרא לזה כך, או חיכוך עם משרד הספורט ורשות הספורט?
עמרם מצנע: עזבו פוליטיקה בין אישית וכותרות.
<יעל ארד: אין פוליטיקה אישית.
<יגאל כרמי: את הצד הבין אישי פירקנו, כי בעבר הייתה טענה שיש ויכוח בין קודמי בתפקיד, צביקה ורשביאק, והמשרד, וביום שאני באתי אז כבר אי אפשר היה להאשים אותנו שאני צביקה ורשביאק.
עמרם מצנע: אחרי שתהיה פה 20-30 שנה.
<יגאל כרמי: אני שנה ראשונה, עוד אני אפילו לא הצבי של הצביקה.
עמרם מצנע: כמה זמן צביקה היה פה?
<יגאל כרמי: 16.
<יגאל כרמי: אז אתה יודע, בעניין הזה בוא נגיד שהצד האישי ירד, ואני חייב להודות שהגעתי הנה ויש אפילו כמה הדים טובים שבאמת חשבתי שהדרך הנכונה היא דרך ההידברות, ותוך שנה הגעתי למצב שהוועד האולימפי בעימות עם משרד הספורט יותר גרוע ממה שהיה בזמן של צביקה, ואתה באמת שואל את עצמך מה הסיבה.
<יגאל כרמי: בסך הכול כולנו רוצים אותו דבר ואנחנו אנשים, שמעת קודם, מתנדבים שבאים הנה ועושים את זה מתוך - - - יש פה משהו מבני שגורם לאיזה חיכוך תמידי, והחיכוך הזה עכשיו הוא ברמה הקיצונית ביותר.
<יגאל כרמי: כיום נוצר מצב שבשנה האחרונה, אם אנחנו מייצגים את הספורט כמו שראית בשקף, ארגון הגג של איגודי הספורט בארץ, אנחנו מחוץ לעשייה בצד הספורטיבי והסיבה היא שהמדינה חוקקה חוק והיא איננה מקיימת אותו.
<יגאל כרמי: התוצאה של אותו חוק שהקימה אותו רק אך איננה מקיימת אותו, היא שבטוטו אין נציגים - - -
עמרם מצנע: החוק הוא חוק טוב, רק לא מקיימים אותו?
<יגאל כרמי: החוק הוא חוק שהוסכם, אני גם לא מתווכח עם חוקים, אני יהוד שיש חוק, אני מכבד אותו.
<יגאל כרמי: סביב החוק הזה היו משאים ומתנים, אבל מי שיזם אותו והעביר אותו בסוף זה משרד הספורט.
<יגאל כרמי: אני אינני מחוקק.
<יגאל כרמי: אמרנו אוקיי, זה החוק, בואו נחיה עם החוק.
<יגאל כרמי: ואז אמרו, זה החוק, התוצאה תהיה שהטוטו יתרוקן מדבריו, סמכויותיו יעברו למועצה, המועצה איננה קמה, הטוטו ממשיך לעבוד, נציגינו נמוגים שם והתוצאה היום היא שהוועד האולימפי ודאי שאין, אבל אם תיקח את הספורט שהיה לנו בטוטו, נדמה לי או 8 או 9 נציגים, מתוך 18 נשאר אחד.
<יגאל כרמי: ואז בזמן הזה עושים מהפכות היסטוריות, כדברי אנשי משרד הספורט, גם ועדת לובצקי נחשבת כוועדה היסטורית, ותכנית פרחי הספורט היא, הייתי אומר היסטרית, אבל גם היסטורית במובן ש-370 מיליון ₪ אף פעם לא הושקעו למיטב זיכרוני במדינה בספורט.
<יגאל כרמי: שני הדברים האלה נעשים כאשר אנחנו בחוץ.
<יגאל כרמי: מי שמבודד אותנו החוצה זה משרד הספורט במעשיו, שהוא איננו מקיים את החוק שהוא חוקק.
<יגאל כרמי: אמרנו את זה, בכינו, סיפרנו.
<יגאל כרמי: גם הקטע שאנחנו בוכים גם קצת נמאס.
<יגאל כרמי: זהו, אמר בגין, 'יש שופטים בירושלים', פנינו לבג"צ, שיפסוק ויגיד מי צודק בעניין הזה.
<יגאל כרמי: עשינו את זה בצער רב, הדבר האחרון שהייתי רוצה זה לפנות לבג"צ.
<יגאל כרמי: אנחנו אנשים יותר מדי עסוקים בשביל לבזבז את זמננו וכספנו שם, אבל זה רק מראה, עד העמדה שהגענו, שההידברות נגמרה, אין מבחינתנו מוצא אחר חוץ מבג"צ.
<יעל ארד: מה שאני רק רוצה להגיד, ששתי התכניות שהוצעו, אנחנו לא יוצאים נגד התכניות.
<יעל ארד: באופן כללי אנחנו לא מכירים את פרחי הספורט, אבל מטבע הדברים תכנית להביא ספורטאים צעירים ולהגדיל את מצבת הספורטאים בישראל זה משהו שהוא מבורך ויעזור לכולם.
<יעל ארד: אנחנו מלינים על הדרך, אנחנו מלינים על זה שפעם אחת בתהליך אנחנו לא שותפים, ופעם שנייה, במצב שבו יושבים בבנק של הספורט, שהוא הבנק של כולם, ודנים שם בתכניות ומציגים ושואלים וכן הלאה אנחנו לא שותפים.
<יעל ארד: על זה אנחנו מלינים.
<יעל ארד: לעיתים נוח לומר שאנחנו נגד תכניות, אנחנו לא נגד, אנחנו גם לא מכירים את התכנית.
<יעל ארד: סביר להניח שהתכנית היא חשובה וטובה ואנחנו היינו - - -
<אורי שפר: העניין הוא כזה.
<אורי שפר: קודם כל אני שלחתי מכתב תשובה ליגאל על ההערה שלו, למה אין לוועד האולימפי נציג בטוטו.
<אורי שפר: התשובה של המשרד היא כזאת:
<אורי שפר: כשנה וחצי לפני שצבי ורשביאק סיים את כהונתו כאן הסתיימה כהונתו בטוטו ואז הוא ביקש לחדש את הכהונה שלו.
<אורי שפר: בפנייה שהוא העביר למשרד הייתה התנגדות, גם של היועץ המשפטי לממשלה וגם של מבקר המדינה, שהוא יהיה הלאה בטוטו, בגלל שהוא היה מעורב בנס ציונה באצטדיון ובטוטו והיו אז חילוקי דעות, אני לא רוצה להיכנס לזה, הייתה פסיקה בעניין הזה ואמרו לו 'אתה לא יכול'.
<אורי שפר: הוא החליט שהוא לא מקבל את הפסיקה הזאת והוא הולך לבג"צ.
<אורי שפר: התהליך הזה לקח חודשים רבים מאוד, ובתוך אותה תקופה לוועד האולימפי לא היה נציג.
<אורי שפר: כשהוא הגיע למסקנה והוא הבין שאין דרך שהוא יישב בטוטו אז הוא שלח מכתב, זה היה בסביבות שנה, גרוסו מודו, שהוא מבקש שאחיו, רענן ורשביאק, ייצג את הוועד האולימפי.
<אריה זייף: שהיה יושב ראש איגוד ההתעמלות.
<יגאל כרמי: זה לא הוא ביקש, זה הוועד האולימפי.
עמרם מצנע: תראו, אני לא רוצה - - - אני שואל שאלה אחרת - - -
<אורי שפר: תן לי רק שני משפטים.
<אורי שפר: במילים אחרות, צבי ורשביאק, יושב ראש הוועד האולימפי, העביר מכתב למשרד הספורט שהמועמד של הוועד האולימפי זה רענן ורשביאק, יושב ראש איגוד ההתעמלות.
<אורי שפר: זה לא הסתייע.
<יגאל כרמי: אוקיי, נו, עברו מאז שנה וחצי.
<אורי שפר: עברה שנה וחצי.
<אורי שפר: עכשיו, מהרגע שפורסם ברשומות חוק המועצה הלאומית לספורט אתה לא יכול להכניס לטוטו, לדירקטוריון של הטוטו, אף בן אדם.
<אורי שפר: יש יוצא, מי שמסיים קדנציה, אין נכנס.
עמרם מצנע: ומה עם הכנסת אנשים?
<אורי שפר: אין נכנס מרגע פרסום חוק המועצה הלאומית ברשומות.
<יעל ארד: אז לא מעבירים החלטות.
<אריה זייף: אי אפשר להעביר החלטות.
<אורי שפר: אין ואקום, לדעת משרד המשפטים הטוטו צריך להמשיך לקיים את פעילותו, לצערנו לא בהרכבו המלא, אבל לא יעלה על הדעת שעד שוועדת ברנר תאשר את כל אנשי המועצה הלאומית, שזה תהליך שמסתיים, לדעתי, בסוף החודש הזה, ככה אנחנו מעריכים, ותתחיל המועצה הלאומית לקום - - - אגב, למועצה הלאומית יש שלושה נציגים של הוועד האולימפי שכבר הודיעו את השמות וזה נעשה כבר מזמן, הם גם לא צריכים לעבור, למיטב ידיעתי, את ועדת ברנר, רק אנשי ציבור צריכים לעבור את ועדת ברנר, וזה תהליך שהוא בירוקראטי ואנחנו מאוד מצטערים על זה, אבל אנחנו לא אשמים בזה, אין לנו יד ורגל בנושא הזה.
<אורי שפר: זה לא שאנחנו תכננו שהוועדה האולימפי לא יישב ואז נעביר החלטות גורליות בטוטו, או החלטות משמעותיות בטוטו.
<אורי שפר: צירוף המקרים יצר מצב שכזה שאין היום נציג לוועד האולימפי בטוטו ואנחנו ממש חושבים שזה בטח לא באשמת המשרד.
<יגאל כרמי: אורי, זה לא לוועד האולימפי, לספורט הישראלי אין אף נציג.
<יגאל כרמי: אני רק אגיד משפט אחד, כי אני לא רוצה להתווכח פה יותר מדי.
<יגאל כרמי: הנוחות המדהימה שנוצר מצב, אני מבקש שזה יירשם, נוצרה נוחות מדהימה ששנה וחצי אין אנשי ספורט בטוטו.
<יגאל כרמי: לא הוועד האולימפי, אין אנשי ספורט.
<יגאל כרמי: הם מתים אחד-אחד, כמו שאמרת, הם אינם נכנסים.
<יגאל כרמי: התוצאה היא שהטוטו היום הוא במאה אחוז רק אנשי מדינה - - -
<אורי שפר: אבי לוזון הוא איש מדינה?
<יגאל כרמי: סליחה, נכון, חוץ מאבי לוזון ואדר.
<יגאל כרמי: מתוך שמונה, תשעה, נגיד ששניים אנשי ספורט, והתוצאה היא שהדבר הזה אחד, איננו נפתר, כי שמעת, מי יודע מתי זה יקרה, ואני רוצה להגיד שאם זה היה הפוך, אם היה נוצר מצב אבסורדי שאנשי המדינה היו מתים מאיזה שהיא סיבה, היו נשארים רק אנשי הספורט, אני מבטיח לך שתוך 24 שעות היה נמצא פתרון, משפטי, חוקתי, וכל חברי הכנסת בכל הוועדות היו מסתדרים בטור בשביל לסדר את העניין.
<יגאל כרמי: הנוחות הזאת משרתת מטרה, היא קרתה בטעות, אני לא מאשים את משרד הספורט שהוא כזה מתוחכם והוא תכנן את זה, אבל הם כל כך נהנים מסיטואציה שאין להם שום סיבה בעולם לשנות אותה.
<יגאל כרמי: הסיפור של אי הקמת המועצה הלאומית, חוק שעבר בכנסת ב-17 בינואר, אנחנו היום בינואר שנה אחרי זה, המדינה איננה מקיימת חוקים שהיא חוקקה, לא אני, אני לא באתי עם החוק הזה, אבל היא חוקקה חוק, שתקיים אותו.
<יעל ארד: ואם היא לא מצליחה, שתדחה את ההחלטה הגורלית.
<יעל ארד: הוא אמר שזה קורה עוד חודש, אז עוד חודש שיעבירו את כל ההחלטות במועצה הציבורית.
<יעל ארד: לא היה קורה שום דבר.
<יגאל כרמי: זו הטענה שלנו, אגב, חוץ מזה אין לנו שום טענות.
<יגאל כרמי: חוץ מזה, הכול בסדר.
<שמואל אולפינר: עוד מילה בעניין הזה.
<שמואל אולפינר: בסוף פברואר, עד כמה שאני יודע, במועצת ההימורים יישארו או שלושה או ארבעה נציגים בסך הכול, אבי לוזון לא יהיה, הבת שלי לא תהיה, היא נציגת האוצר, נשארו שלושה או ארבעה, מתוך 18.
<שמואל אולפינר: אני לא חושב שזה מינהל תקין.
עמרם מצנע: דרך אגב, זה סוג של פלונטר שקורה לא רק בתחום הזה.
עמרם מצנע: יש עם רשות השידור סיפור לא פשוט ויש לפעמים דירקטוריון או מין הנהלה ציבורית כזו שמפסיקה להיות - - - הלוא יש קוורום מסוים, היא מפסיקה להיות בעלת יכולת קבלת החלטות.
עמרם מצנע: אבל בסדר, בואו נתקדם.
עמרם מצנע: נראה מה אנחנו יכולים לעשות בנושא.
<יגאל כרמי: אנחנו מיצינו.
<יגאל כרמי: אם אין עוד דברים, אנחנו נשמח לעשות את הסיור בחוויה, אבל אני לא מנהל את הוועדה.
<יעל ארד: אולי יש שאלות.
עמרם מצנע: אחד הנושאים שצצים כל פעם, וזה היה גם עם ורשביאק, זה הסיפור של בעלי תפקידים ותפקידים נבחרים שיושבים הרבה שנים, ובכלל תהליך הבחירה שלהם, זה גם הסיפור עם המרכזים, שהוא לא בפרונט, אבל הוא מאחורה, זה הסיפור עם לוזון.
עמרם מצנע: זאת אומרת אחת מהסיבות לחיכוכים, כפי שאני מבין, ואני לא התעסקתי אף פעם בנושא הזה של ניהול הספורט, זה התחושה של ממשלה מצד אחד, שנותנת כסף ומטריות ולמטה ארגונים שהממשלה לא משתתפת בבחירתם, גם בגלל חוקים ותקנות בינלאומיות, ושם יש חגיגה.
<אריה זייף: שזה טוב מאוד.
עמרם מצנע: רגע, טוב מאוד, אין התערבות, אבל כתוצאה מכך - - -
<יעל ארד: למה אתה מתכוון חגיגה?
עמרם מצנע: חגיגה זה שאנשים יושבים שנים ארוכות מאוד בתפקידים.
עמרם מצנע: אתם יודעים שיש הרבה מאוד מקומות שיש מגבלה על משך תפקיד, הלוא אנשים טובים לא חסרים, ונבחרים, למשל, אחד הסיפורים עם המרכזים זה שהמרכזים, דרך השליטה שלהם בכסף שמקבלים ממועצת ההימורים ומעבירים כתחנת ביניים לקבוצות הם יוצרים, איך נקרא לזה?
עמרם מצנע: קשר בין הקבוצה למה היא מצביעה אחר כך על המנהלים.
עמרם מצנע: אלה הדברים שמלהיטים את הרוחות.
עמרם מצנע: אתם יודעים, כנראה שזה גן יהודי, העניין הזה של בחירות, להיבחר, תפקידים, הוא אחד מאבי אבות הטומאה.
עמרם מצנע: אני שם סימן שאלה בסוף מה שאמרתי.
עמרם מצנע: אריה.
<אריה זייף: אני בין הוותיקים - - -
<יגאל כרמי: אריה, ברשותך, אני בכל רוצה לענות ואחרי זה אריה.
<יגאל כרמי: אני נבחרתי להיות יושב ראש הוועד האולימפי בבחירות סוערות, וישבו פה בחדר, אני לא זוכר אם זה היה 14-13 או 15-14, על חודה של יד אחת ואפילו - - - היה נגדי, ואני הגעתי כיושב ראש מכבי.
<יגאל כרמי: הייתי יושב ראש מכבי ישראל.
<יגאל כרמי: יום אחרי שזה קרה התפטרתי מתפקידי במכבי ואני נושא במאה אחוז רק בתפקיד הזה.
<יגאל כרמי: זאת אומרת ההפרדה שאתה מדבר, שהיא מתבקשת, נעשית היום.
<יגאל כרמי: זאת אומרת זה שלא שהמרכזים ואנשי הספורט - - -
עמרם מצנע: היא נעשית לא מכוח איזה נוהל או חוק.
<יגאל כרמי: היא נעשית על פי תקנונים.
<יגאל כרמי: יש היום תקנון מפורש שאומר, ובעניין הזה גם המשרד עזר, יש ויכוח, אגב, איך המשרד עשה את זה - - -
<אורי שפר: זה הקוד האתי החדש.
<יגאל כרמי: כן, והקוד האתי קבע וביום שזה קרה, אני התפטרתי והנה יצרו מין חומה סינית והמגמה הזאת היא חיובית, אנחנו בעדה.
<יגאל כרמי: זה צד אחד של המטבע.
<יגאל כרמי: הצד השני של המטבע הוא שהחגיגה שעליה דיברת היא רחוקה מלהיות חגיגה משמחת.
<יגאל כרמי: האיגודים הם איגודים דמוקרטיים, הם פועלים בדרך הדמוקרטית, יש להם תקנונים, יש להם בחירות.
<יגאל כרמי: אגב, בדיוק כמו שאתה נבחרת לכנסת ובדיוק כמו שהגב' לבנת נבחרה לכנסת.
<יגאל כרמי: היא, דרך אגב, הגיעה, כי במרכז הליכוד הצביעו בעדה ועשו אותה מספר זה וזה ויש להם שיטה שלהם.
<יגאל כרמי: אותו דבר באיגוד הג'ודו ואותו דבר אבי לוזון.
<יגאל כרמי: אבי לוזון נבחר על ידי אנשי קבוצות שבחרו אותו.
<יגאל כרמי: עכשיו, בקבוצות הפחידו אותם לכן הם הצביעו בעד אבי, במרכז הליכוד או במרכז התנועה, אצלכם אפילו לא היו בחירות, אני חושב, אני לא יודע איך זה עבד שם, או במרכז העבודה, בעבודה הארגזים המסודרים זו ההמצאה של הספורט.
<יגאל כרמי: אז כן, אלה גופים דמוקרטיים, עם אנשים חיים ובועטים, אגב, רובם אנשים יצריים מאוד, עם הרבה מאוד פאשן ואהבה לנושא שהם עוסקים בו, הרבה מהם נשארים יותר מדי שנים בתפקידים וצריך גם - - - אוקיי, טבעי, הגיוני, צריך לשפר, זאת השיטה.
<יגאל כרמי: אגב, היא שיטה טובה.
<יגאל כרמי: אפשר לעשות אותה יותר טובה, אבל אין בה שום דבר רע, והיא איננה שונה משום דבר אחר בארץ.
<יגאל כרמי: הספורט איננו שונה משום גוף אחר, ואמרת את זה נכון, אנשים באים, מציגים את עצמם, גם בוועד בית.
<איתן ברק: משפט אחד לפני זה, אני רק רוצה לומר, ואתה לא הוספת את זה, יש לנו יושב ראש חדש ובהנהלת הוועד האולימפי, מבלי לפגוע חס וחלילה בבעלי התפקידים שהיו בהנהלה קודם, שכולם היו אנשים בסדר, יש היום לא מעט חברי הנהלת הוועד האולימפי שהם חברים חדשים, שלא היו בכלל בקדנציות הקודמות.
<איתן ברק: זאת אומרת לא נדבקים פה לכיסא, לפחות בקטע הזה.
<אריה זייף: תראה, הספורט, או שאתה אוהב אותו, או שאתה לא אוהב אותו.
<אריה זייף: אם אתה אוהב את הספורט, אתה נכנס אליו - - -
עמרם מצנע: ומתוך ההנחה שגם הפוליטיקה זה ספורט.
<יעל ארד: כל מקום שיש השפעה וכוח, יש גם פוליטיקה, אין מה לעשות.
<יגאל כרמי: כן, משהו ציבורי.
<אריה זייף: הסיפור של המרכזים, מי שרוצה להתנגח ומחפש אישויים, הסיפור של המרכזים היה נכון לפני 30 שנה, כמו כל דבר, כמו מפא"י ההיסטורית, או ההסתדרות ההיסטורית.
<אריה זייף: אנשים היום הרבה יותר מתקדמים.
<אריה זייף: זה נכון, ההוא מזוהה עם מכבי, ההוא מזוהה עם הפועל, בזה זה נגמר.
<אריה זייף: אני לא רוצה לערבב את הוועד האולימפי בדיון על המרכזים שמתקיים אצלך, אבל האמן לי, מכבי תל אביב ומכבי חיפה הם משתמשים בשם - - -
עמרם מצנע: הם לא צריכים אף אחד.
<אריה זייף: כל האגודות הקטנות, ג'ודו, בדמינטון, בלי מישהו, ותקרא לארגון, אתה יכול לקרוא לו מכבי, הוא ארגון העוזר לאגודות קטנות, בלי זה הם לא יתקיימו.
<אריה זייף: אנשים חדשים שיבואו, אני אומר לך, המתקפה שמתקיימת במשרד הספורט וחלק מחברי הכנסת על אלה שעוסקים בספורט, בהגדרות בהתנדבות, באין הנאות, אני אומר לך, רוב האנשים לא נהנים - - -
<יעל ארד: אני נהנית.
<יגאל כרמי: אריה נהיה צרוד מזה.
<יעל ארד: תסתכל עליי.
עמרם מצנע: אין הנאות חומריות.
<יעל ארד: לא, יש הנאות.
<יעל ארד: אבל אני רוצה לתת דוגמה את יואל.
<יעל ארד: יואל תורם לספורט בשכר מלא ומי ש - - - הספורט ללא שכר.
<אריה זייף: זו עבודה שלו.
<יעל ארד: נכון, זה בסדר גמור, אני אומרת, הרי זה לא הופך מישהו בשכר למישהו שהוא לא בשכר.
<אריה זייף: יעל, זה עבודה.
<אריה זייף: אלה שעוסקים בהתנדבות, צריך להעסיק אותם - - -
יואל רזבוזוב: עשר שנים אני תרמתי לספורט בלי שכר.
<יעל ארד: היית ספורטאי, כמוני.
<יעל ארד: לא אמרתי את זה כגנאי, להיפך, כדוגמה טובה.
<אריה זייף: יואל, תקשיב, אלה שבאים לעסוק, יש פה אנשים שצריך לשאת אותם על כפיים, אז יבואו להם מחליפים.
<אריה זייף: אם ימשיכו ללכלך אותם, להשמיץ אותם, לקרוא להם עסקנים, לא יהיו מחליפים, תדע לך.
<יגאל כרמי: ברשותכם, בחוויה מחכים.
<יגאל כרמי: זה סיור מובנה.
<יגאל כרמי: (סיור בחוויה)
<יגאל כרמי: חברים, ברשותכם נסכם.
<יהושע: אני מבין שמר שפר פרש.
<יהושע: דווקא רציתי שהוא ישמע את זה.
<יהושע: אני חושב שעברת עכשיו חוויה.
<יהושע: כך נראה לי וכך הסתכלתי, התבוננתי בך, עברת חוויה מסוימת עכשיו בתוך החוויה האולימפית שלנו.
<יהושע: כאחד שיושב כאן כבר הרבה שנים וגם משכורות עתק מהוועד האולימפי - - -
<קריאה: זה עדיין אפס?
<יהושע: זה את אמרת.
<יהושע: אני קונה את מה שאת אמרת.
<יהושע: והיה אחד מאלה שדחקו לנושא הזה של החוויה האולימפית ונסע גם לראות בלוזן את המוזיאון, על חשבוני, ולא על חשבון הוועד האולימפי, לראות את המוזיאון שם, המוזיאון האולימפי העולמי, שהוא נמצא באירופה, וכשאני ישבתי במועצה להסדר הימורים, כחבר במועצה להסדר הימורים, לא פחות ולא יותר מתוך החבורה של עשרה כולל יושב ראש המועצה להסדר הימורים, הם החליטו בצורה חד משמעית קטגורית שהדבר הזה איננו קשור לספורט.
<יהושע: זה לא ספורט, לכן אין מקום לממן או לעזור במימון של החוויה האולימפית.
<יהושע: החוויה האולימפית, מי שראה, ונדמה לי שכמעט כל מי שראה את הדברים האלה, זה מדבר בפני עצמו.
<יהושע: אנחנו לא מסוגלים להחזיק את זה.
<יהושע: עוד שנה, עוד שנתיים, עוד שלוש, עוד ארבע, כשהכסף ייזל אני צריך לסגור את הסיפור הזה וזה חבל.
<יהושע: היות שהמועצה להסדר ההימורים מכירה בכל מיני דברים אחרים, בתוך המערכות שלהן, שזה כן ספורט - - -
<אריה זייף: ברידג'.
<יהושע: דוק, שש בש, דמקה, כל מיני דברים מהסוג הזה, אז לשם הם מזרימים כספים כמעט ללא שום פרופורציות למה שאתה ראית כאן ולמה שאנחנו חווים כאן כל פעם שאנחנו נכנסים מחדש.
<יהושע: אני בין אלה שגם מזילים דמעה כשאני נכנס לשם.
<יהושע: אני חושב שיש מקום חשוב שהמדינה, אם לא המועצה להסדר ההימורים, אם כי היום זה כבר כמעט מולאם, המועצה להסדר ההימורים מולאמת לטובת - - - רציתי לשמוע אותו, מה שאומר מר שפר, לתת כתף לנושא הזה של החזקת המוזיאון הזה, או החוויה האולימפית, כפי שאנחנו קוראים לה, מפני שלדעתי היום זה אחד מהדברים החשובים ביותר לחינוך הנוער ולחינוך כלל אנשי ישראל שיבואו לבקר במקום הזה.
<יהושע: זה נותן המון, אותה שעה שאנחנו נמצאים שם.
<יהושע: תודה.
עמרם מצנע: אתה אומר שהמועצה, במתכונת הקודמת שלה, אני מניח, לא?
<יהושע: המועצה ממשיכה באותה מתכונת, עם שמונה איש, זה משהו אחר.
<יהושע: על זה דובר, חבל לחזור על זה.
עמרם מצנע: לא, ברור, מתי היא קיבלה את ההחלטה הזו?
<יהושע: לפני כשנתיים, נדמה לי.
עמרם מצנע: כשהיא עוד הייתה מלאה.
<אריה זייף: היה פה גם אלמנט אישי, כי היוזם של המוזיאון הזה היה צביקה ורשביאק, שזה סדין אדום.
<אריה זייף: בסדר, זו היסטוריה.
עמרם מצנע: אבל המועצה מורכבת - - -
<יגאל כרמי: כשאני הגעתי לתפקיד נפגשתי עם צחי, יושב ראש ה - - -
עמרם מצנע: לא, אבל המועצה לפני שנתיים זו מועצה שהייתה ייצוגית.
<יגאל כרמי: עדיין, היה רוב - - - בסדר.
<יהושע: דאגו לכך שהרוב יהיה רוב שיגיד הן לבעל הדעה שם, ובעל הדעה הפך להיות ועכשיו עוד יותר לבעל המאה.
<יגאל כרמי: אבל, יהושע, שלא נטעה פה, הוועד האולימפי זוכה בתמיכה, אגב, מאוד קטנה, של הטוטו.
<יגאל כרמי: התמיכה הזו נקבעה על ידי ועדת קמא.
<יגאל כרמי: הקריטריון נקבע - - -
עמרם מצנע: חצי מהתקציב שלכם.
<יגאל כרמי: כן, אבל זה רק 8 מיליון שקל בשנה, זה לא הרבה.
<אריה זייף: שזה כמו לפני עשר שנים.
<יגאל כרמי: מתוך ה-8 כ-2 הולכים לספורטאים שדיברנו אז בעצם נשאר 6.
<יגאל כרמי: אומר צחי פישבן, בתוך ה-6 הזה אתה לא נותן אגורה אחת, 'אם אני מוצא שהחוויה ממומנת בתוך ה-6, אני מוריד את זה'.
<יגאל כרמי: כשאני נכנסתי לתפקידי פגשתי אותו, אז הוא נתן לי גרייס, את שנת 2013.
<יגאל כרמי: נכנסתי במרץ, אז הוא אמר 'שמע, אוקיי, אתה חדש, לך תתארגן על מקורות אחרים, כי אנחנו בטוטו, יש לנו ברמה העקרונית', והוא דיבר על זה בהתלהבות הזאת, כאילו שזה הדבר הכי רע שיש בכדור הארץ - - -
עמרם מצנע: לא, אבל הייתה החלטה של המועצה.
<יגאל כרמי: כן, שהוא העביר אותה.
עמרם מצנע: כמה זמן הוא שם?
<יגאל כרמי: הוא שם, הוא שם.
<יגאל כרמי: הוא העביר אותה.
<יגאל כרמי: זה משהו כזה, כמו שאריה - - - כנראה הסיבות, כל כך הרבה אמוציות בדבר כזה, להיות נגד דבר כזה, בטענה שזה איננו ספורט, מה, ספורט זה רק מי שרץ?
<יגאל כרמי: אוקיי, זו החוויה.
<יגאל כרמי: אז תראו שהדברים האלה שזורים.
<יגאל כרמי: מצד אחד אנחנו רואים חוויה כזו, באמת חוויה, ומצד שני כשחוזרים ליום יום החיים הם קשים.
יואל רזבוזוב: השאלה הפרקטית, כמו שאמרתי, החוויה, אם היא עובדת פול טיים, היא עדיין תהיה מפסידה, זה מה שהבנתי.
<אפרים זינגר: תן לי שני משפטים.
<אפרים זינגר: התקציב התפעולי של החוויה מאוזן, מה שיושב לנו על הגב זה הארנונות המטורפות שעיריית תל אביב החליטה - - -
יואל רזבוזוב: והם לוקחים לכם כמו עמותה?
יואל רזבוזוב: הם נותנים לכם את ההנחה?
<יגאל כרמי: כן, עשינו את כל ההנחות שיש להם.
<אפרים זינגר: זה סכומים גדולים.
<אפרים זינגר: זה אחת.
<אפרים זינגר: שתיים, החלטה שלנו, של הנהלת החוויה, כדי לעודד קבוצות נוער, חיילים, ספורטאים, להגיע, התשלום הוא לא ריאלי.
<אפרים זינגר: התשלום הוא בין 10 ל-15 שקלים.
<אפרים זינגר: כשבאים, זה 45 או 49 שקלים, שזה התמחור הריאלי.
<אפרים זינגר: אנחנו רוצים לעודד, כי יש לנו איזה שהיא משימה.
<אפרים זינגר: זה כמו כשהקימו את מוזיאון חיל האוויר ומי שלא תוקף את משרד הביטחון ואת חיל האוויר, שהוא מונע אוכל מפי טייסיו וצוותי הקרקע, כי זה חלק מתהליך הכשרת הטייסים, המוזיאון.
<אפרים זינגר: או מוזיאון המדע בחיפה, אתה מכיר את זה.
<אפרים זינגר: האיש לא תוקף את הטכניון, שזה נגזל חלילה מסגל ההוראה של הטכניון או מהסטודנטים.
<אפרים זינגר: זה חלק מתהליך ההכשרה.
<אפרים זינגר: כל מה שאנחנו אומרים, אין מוזיאון ספורט לישראל, הגיע הזמן שמדינת ישראל תעשה את זה, אבל עד שהיא תעשה את זה, זה היחיד.
<אפרים זינגר: אז תנו יד.
<אפרים זינגר: זה כל מה שאנחנו אומרים, אין פה דיוקנאות של יושבי ראש הוועד האולימפי לשעבר, זה נטו ספורט.
יואל רזבוזוב: אבל הייתה פה פשלה בתכנון, כבר כשחשבו על זה - - -
<אפרים זינגר: לא הייתה פשלה בשום דבר.
יואל רזבוזוב: תשמע, אם ההפסד הוא של מיליון שקל גם כשהוא עובד פול טיים, יש פה פשלה.
<אפרים זינגר: אז אני מסביר לך, אין פה.
<אפרים זינגר: אתה היום תומך במוזיאונים, אתה היום תומך בפרויקטים, תן לי סיבה אחת למה אתה, כאיש ספורט, לא תומך במקום הזה.
יואל רזבוזוב: קודם כל אני עוד לא לא-תומך, אני הייתי עכשיו פעם ראשונה ומאוד התרשמתי ואני מתכוון למצוא את הדרך לתמוך.
יואל רזבוזוב: אנחנו צריכים לחשוב ביחד.
יואל רזבוזוב: אבל אתה יודע, גם אנשים טעו ועכשיו צריך בשביל זה - - -
<אריה זייף: גם מוזיאון בגין ומוזיאון הפלמ"ח לא נושאים את עצמם כלכלית.
<אפרים זינגר: יואל, לצורך העניין אנשים טעו, מה האלטרנטיבה?
<אפרים זינגר: לסגור את זה?
יואל רזבוזוב: לסגור לא, אולי העתקת מקום, לא יודע.
יואל רזבוזוב: צריך לחשוב.
<יגאל כרמי: הבקשה שלנו היא מאוד צנועה, אנחנו לא מבקשים כסף, מבקשים שבכסף שבכל מקרה מגיע הנה אנחנו נקצה את הכסף לטובת המוזיאון ובא לציון גואל.
<יגאל כרמי: לא ביקשנו תוספת, רק ביקשנו שלא יגידו לנו מה לעשות, אל תצבעו לנו את כל הכסף, זה הרעיון.
עמרם מצנע: בתקציב שאתם מקבלים מהמדינה - - -
<יגאל כרמי: מהמדינה אנחנו לא מקבלים תקציב.
עמרם מצנע: מהטוטו.
<יגאל כרמי: מהטוטו.
<יגאל כרמי: כן, אתה צודק, זה אותו דבר.
עמרם מצנע: אתם גם מציגים למי שנותן לכם את הכסף, מה אתם עושים איתו?
<יגאל כרמי: איזה שאלה, ודאי, דוחות כותבים מהבוקר עד הערב.
<יגאל כרמי: אין בעיה, הגוף הזה מבוקר, מפוקח, אין ועדה, כל הוועדות שזיגי עבר פה ב - - -
<אפרים זינגר: החל ממשרד מבקר המדינה, רשם ההקדשים, ההקדשות המוקדשות, אין משרד רואי חשבון במדינת ישראל שלא עשה פה סיבוב, ויצאנו בגדול - - -
עמרם מצנע: אני לא מדבר על העניין הטכני, אלא באמת מה עושים עם הכסף.
<יגאל כרמי: אין בעיה.
<יהושע: הכול גלוי, הכול פתוח.
<יגאל כרמי: זה לא איזה, זה לא תקציב של עיריית חיפה.
<אפרים זינגר: יש לנו את הגדרת הסמכויות ובתוקף זה אנחנו פועלים.
עמרם מצנע: כי בסוף אני מניח שרוב הכסף אמור ללכת לעידוד הספורט ההישגי.
<יגאל כרמי: לספורט, ודאי.
<יהושע: זה הרוב, אבל זה ספורט גם, זה צריך להיכנס לראש שזה ספורט.
עמרם מצנע: אבל היחידה לספורט הישגי, היא מתוקצבת מגופים נוספים?
<יגאל כרמי: אנחנו חצי חצי נגיד.
<יגאל כרמי: חצי אנחנו והמדינה, מינהל הספורט.
עמרם מצנע: מינהל הספורט, לא הטוטו?
<יגאל כרמי: כן, ממש המדינה.
עמרם מצנע: זו יחידה שלכם?
<יגאל כרמי: כן, יחידה מקצועית נטו, יושבת בווינגייט.
<אריה זייף: סמך.
עמרם מצנע: סמך ממשלתית או שלכם?
<יגאל כרמי: לא יודע מה זה הביטוי סמך.
עמרם מצנע: הוא יודע מה זה סמך.
<יגאל כרמי: סמך זה של הממשלה.
עמרם מצנע: זה לא סמך.
<יגאל כרמי: אנחנו משלמים אותם.
<יגאל כרמי: משרד הספורט בעיקר עוזר בתשתיות בווינגייט, את הכסף שלו הוא צובע בדברים שהוא נותן בווינגייט, משרדים, מרפאות, כל הדברים שיש שם - - -
<אריה זייף: אולמות וזה.
עמרם מצנע: המרפאה היא חלק מיחידת הספורט ההישגי?
<יגאל כרמי: לא, המרפאה היא של וינגייט, אנחנו מממנים אותה בנפרד.
עמרם מצנע: יש לה הכנסות, לא?
יואל רזבוזוב: לא, זה גוף גירעוני.
<יגאל כרמי: לא.
<יגאל כרמי: זה הרבה כסף.
עמרם מצנע: אין להם הכנסות?
עמרם מצנע: הם לא משרתים גם גופי ספורט - - - ?
<אפרים זינגר: אלה שני דברים שונים.
<אפרים זינגר: יש את המכון לרפואה ומחקר בווינגייט.
<אפרים זינגר: זה הסיפור הגדול, הוא נותן שירותים.
<אפרים זינגר: בתוך זה אנחנו הקמנו לפני מספר שנים את המרפאה האולימפית, כלומר צוות מיועד עוסק אך ורק - - -
עמרם מצנע: משרת רק את הספורטאים, את אותם 300 ש - - -
<יגאל כרמי: המעטפת הרפואית שאנחנו מוציאים בשנה היא כמיליון שקל, בערך?
<אפרים זינגר: בסך הכול, 2.5 מיליון שקל.
עמרם מצנע: של מה?
<יגאל כרמי: של כל המעטפת הרפואית, מה שראית, המרפאה הקטנה - - -
עמרם מצנע: מתוך ה-16?
<יגאל כרמי: כן.
<יגאל כרמי: רוב הכסף שלנו הולך בסוף לספורט.
<יגאל כרמי: הרעיון של הוועד האולימפי היה, ופה אני חושב שקודמיי צדקו, זה שהם אמרו שיש המון דברים שהמדינה עושה והאיגודים עושים ויש דברים רוחביים שאנשים מזניחים, אחד מהם היה המעטפת הרפואית.
<יגאל כרמי: איכשהו תפסנו את הדבר הזה ואנחנו היום הכתובת, אנחנו עוסקים בעניין הזה.
<אריה זייף: גם מעל מיליון שקל אנחנו נותנים למלגות.
<אריה זייף: כל ספורטאי שהוא בקטגוריה האולימפית, יש דרגות, למשל ג'רבי, או שטילוב, מקבלים 5,000 שקל בחודש ועכשיו יקבלו 8, אנחנו מעלים להם.
<אריה זייף: אז זה מיליון ומשהו שקל שלנו, שותפים בזה מינהל הספורט ואחרים, כי בסך הכול ההוצאה היא 3 מיליון.
<אריה זייף: אנחנו נותנים מלגות לספורטאים המצטיינים.
<אריה זייף: זאת אומרת אם מישהו לוקח מדליית זהב או כסף באליפות אירופה, הוא מקבל פה צ'ק.
<אריה זייף: יש כאלה שקיבלו הרבה כסף השנה.
עמרם מצנע: הספורט האולימפי מתוקצב על ידי המדינה במסלולים נוספים או רק דרככם?
<אפרים זינגר: לא, הוא לא מתוקצב דרכנו.
<אפרים זינגר: הסיוע בהכנות האולימפיות מתוקצב במשרד הספורט, ומגיע להם שאפו, הם הגדילו באמת את הסכומים, שלא היו מעולם.
<אפרים זינגר: הכספים האלה עוברים ישירות לאיגודי הספורט, אם זה לג'ודו, אתלטיקה וכדומה.
עמרם מצנע: פר שם של - - -?
<יגאל כרמי: על פי קריטריונים.
<אפרים זינגר: תכניות עבודה מקצועיות, שמי שמאשר אותם זו היחידה לספורט הישגי.
עמרם מצנע: אל מול איגוד שיש לו - - -
<יגאל כרמי: איגוד הג'ודו מגיש תכנית לחבר'ה שלנו, המינהל מקצועית מאשר, המדינה מממנת את זה.