GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מאיר יצחק הלוי: אני חושב שזו אמירה אמיתית של שילוב, גם של שמירת טבע - - - דרך אגב, אני הצעתי שאם הם יתחברו לצבא, לחיל הים, אני חושב שיש בזה מן העניין, הגשנו אפילו איזה חצי סילבוס עם איזה מבנה מתודולוגי כדי ללכת עם זה קדימה, אני חושב שזה אתגר שאם ועדת החינוך תרים אותו אנחנו מוכנים להיות הנחשונים, אנחנו מוכנים להיות הפיילוט, אנחנו מוכנים שיתגלחו עלינו לקראת - - - בדקתי ומצאתי שיש מעל ל-20 עשרים שאמירה שכזו היא רלוונטית.
מאיר יצחק הלוי: שווה לחשוב על זה.
<רוני: ערב טוב, שמי רוני, המרכז לחינוך בעיר אילת - - - מועדון השיט.
<רוני: מרכז שמפעיל חוגים ללימוד, הדרכה ואימון ילדים, בני נוער ומבוגרים בקיץ.
<רוני: יש לנו אירוח, קיאקים, גלישת רוח, כל מה שקשור לנושא הים, יש לנו קרוב ל-300 חניכים כל שנה.
<רוני: אנחנו פועלים במישור עממי חברתי, מחד, והישגי תחרותי מאידך.
<רוני: זו מין פירמידה כזו שהבסיס כמה שהוא יותר רחב הוא מקפיץ יותר גבוה ולהיפך.
<רוני: אנחנו מאוד מצליחים, מועדון השיט הגדול במדינה ומבחינת גלשני הרוח, מהגדולים והמצליחים בעולם.
<רוני: אין כמעט ילד שלא עבר אצלנו בגיל כזה או אחר ואצלנו גם פועל נושא של חינוך פורמלי ובאילת זה כיתות ז' פיילוט - - -
עמרם מצנע: רציתי באמת לשאול, הלוא כיתות ז' אמורות בכל הארץ ללמוד ימאות.
<רוני: בכל הארץ כבר עושים פיילוטים של כל מיני גילאים, היום הדור הולך ופוחת, אז מתחילים בגיל יותר מוקדם.
<רוני: אצלנו בפיילוט כיתות ו', אנחנו מנסים להשריש את זה כמה שיותר ולרדת אפילו יותר נמוך.
<רוני: כל האילתים עושים שיט והרבה מאוד עושים את זה בצורה יותר מתקדמת כבר הרבה שנים.
<רוני: גולת הכותרת שלנו זה החינוך לערכים תוך כדי השיט, זה מה שאנחנו מכוונים אליו הכי הרבה, אנחנו עושים כבר שבע שנים קורסי מדריכי שיט שלנו, כדי לא להסתמך על אנשים מהמרכז, כי קשה לנו להביא, אנחנו מסתמכים על האנשים שלנו.
<רוני: יש לנו שת"פים כמעט עם כל הגורמים הארציים בנושא, אנחנו באיגוד השיט בצורה מאוד חזקה, בעולם בצורה מאוד חזקה, לפני כחודשיים הייתה כאן אליפות אירופה בגלשני רוח לנוער, כל שנה נוסעים עשרות אילתים לתחרויות בינלאומיות, יש לנו את שחר צוברי, מדליסט הארד מבייג'ין, ויש לנו הרבה מאוד אלופי עולם באירופה לנוער בכל הגילאים.
עמרם מצנע: אתם מתוקצבים ממועצת ההימורים?
<רוני: אנחנו מתוקצבים גם ממועצת ההימורים, אבל בעיקר אנחנו מתוקצבים מהרשות המקומית.
<רוני: מאיר כאן מצטנע, אבל הוא חרת על דגלו שאנחנו ממותגים הכי גבוה בעיר וכל הזמן אנחנו זוכים למלוא שיתוף הפעולה ולמלוא התקצוב מהעירייה.
<דרורי גניאל: אני אוסיף שהשנה הוספנו חדש, התחלנו עם זה בשנה שעברה, שילדי כיתות החינוך המיוחד מגיעים לפעילות וגם החינוך הממלכתי דתי מהישיבה וגם מבית הספר היסודי.
<דרורי גניאל: זה חדש, עולמות חדשים שנפתחו בפניהם בזכות המועדון.
מאיר יצחק הלוי: אבל צריך לזכור, מדובר בבית ספר שיש לו סמל מוסד.
עמרם מצנע: באמת רציתי לשאול מה הסטטוס.
מאיר יצחק הלוי: בבוקר זה בית ספר.
<רוני: הוא נותן מענה גם להיבט התחרותי וגם כמו צופי הים, בלי הדגל והתלבושת, אבל במישור העממי חברתי הוא בצורה מאוד חזקה.
עמרם מצנע: מרשים.
<מור: שלום, קוראים לי מור, תלמיד כיתה י"ב בבית ספר גולדווטר, ואני מתנדב במסגרת המש"צים, מדריכי של"ח צעירים.
<מור: אנחנו פעילים בעיקר בבית הספר, אנחנו שולחים גם חניכים למחוז.
<מור: אנחנו מדריכים תלמידי כיתות ז' עד י', כיתות ח' ו-ט' אנחנו מוציאים בעיקר לשדה, פעם בכמה שבועות, ימים בשטח, אם זה כולל כל מיני דברים אתגריים, סנפלינג ודברים כאלה, רפסודיה, או אם זה דברים שיותר קשורים לפן הגיבושי חברתי, פעילויות כמו - - - כאלה.
<מור: גולת הכותרת זה בעצם שתי גיחות במהלך השנה, גיחת ז' שהיא בערך 10 שעות, מ-2 בצהריים עד 12 בלילה, שבה כל תלמידי השכבה מגיעים לשטח - - - רבע שעה-20 דקות נסיעה מכאן, ומתנסים בחוויות - - - להתגבש בשטח, כל כיתה לוקחת על עצמה לבחור נושא ולהתגבש לפיו, אש לילה ודברים כאלה.
עמרם מצנע: לומדים טופוגרפיה?
<מור: לא לומדים טופוגרפיה, למרות שבכיתה ח' כן יש פעילות של - - - בשנים האחרונות זה קצת דעך, אבל פעילות של ניווטים בתמנע, אנחנו מציידים כל קבוצה של ארבעה-חמישה תלמידים עם מדריך של"ח עם מפה ומצפן ושם הם נכנסים לעניין ניווט.
<מור: גיחת י' שלושה ימים ושני לילות, באותו שטח כמו גיחת ז', כולל הרבה דברים, כל כיתה בוחרת נושא, בדרך כלל הנושא הכללי הוא מצדיע לצה"ל ולכוחות הביטחון.
<מור: כל כיתה בוחרת נושא, אם זה יחידה בצה"ל, אם זה כוח ביטחון כזה או אחר, ובעצם עושים פעילויות ODT, ספורט היתולי, ספורט תחרותי, לנים בשטח באוהלי סיירים, יש משימות של 5 קילומטר, שפה התלמידים לומדים להכיר את החברים שלהם יותר טוב, לעומק.
<מור: בעצם המטרה שלנו בגדול זה לגבש כמה שיותר את השכבה - - -
עמרם מצנע: וזו פעילות בתיכון שלכם או שאתם עושים את זה גם בתיכונים אחרים?
<מור: זו פעילות בתיכון שלנו, גם בתיכונים אחרים יש - - -
עמרם מצנע: עושים אותו דבר?
<מור: כן.
<ליאל: שלום, אני ליאל, אני תלמידה י' ברבין ובאתי לייצג את בית הספר.
<ליאל: אז אני אסביר טיפה.
<ליאל: יוניסטרים בעצם באה להכשיר נוער ליזמות עסקית וחברתית בפריפריה.
<ליאל: בעצם היא באה לתת סוג של התחלה לכל הנוער שבאמת חשב על עסקים וחלם לעשות דברים ולהמציא, וכל העניין שבאמת אנחנו עכשיו בעידן מאוד היי טקי, מאוד כלכלי, מאוד חשוב, אז היא באה יותר להביא את ההיי טק שהוא בדרך כלל במרכז אל הפריפריה.
<ליאל: כאן באילת אנחנו משהו כמו 60-70 חניכים, אנחנו מחולקים לפי שנים, יש שנה א', שזה ההתחלה של הקבוצה, בסוף שנה א' אנחנו צריכים חברה שהיא אמיתית לכל דבר, אנחנו יוצאים לסיורים בחברות אמיתיות כמו יטבתה וכל המקומות, ללמוד ולראות איך חברה אמיתית עובדת.
<ליאל: במהלך התכנית אנחנו גם מפתחים מוצר ונוסעים לתחרויות, מייצגים את אילת, עושים יזם השנה, שזו התחרות העיקרית שלנו בסוף שנה.
<ליאל: בעיקרון אנחנו מנסים להתאים את הצרכים שלנו, כנוער אילתי, לרעיונות שאנחנו ממציאים.
עמרם מצנע: זה פעיל בתיכון שלכם או בכל התיכונים?
<ליאל: כן, זה בכל העיר.
<ליאל: בנוסף לזה אנחנו גם מאמינים שיזמות באה יד ביד עם תרומה לקהילה, אז אנחנו לוקחים כל שנה לפחות כשלושה פרויקטים, כל קבוצה כל שנה במרכז שלנו לוקחת על עצמה שלושה פרויקטים לפחות של התנדבות בקהילה.
<ליאל: השנה אני יכולה לומר לכם על השנה שלי, שנה ב', לקחנו בעצם עמותה שהיא מאוד חדשה באילת, היא נקראת להיות שם, שזה חניכת ילדים אוטיסטים ובעצם אנחנו גם עוזרים לה בקטע ההתנדבותי וגם בקטע שאנחנו הכי חזקים בו, בקטע העסקי, בקטע של באמת לפתח להם אתר.
<ליאל: על דף פייסבוק בעצם כל הדברים שצריכים להיות לעמותה, הם חדשים, אז הם לא כל כך מאורגנים על זה, אז אנחנו עושים את זה כרגע.
<ליאל: חוץ מזה, שוב, תכנית עסקית, כל הרעיון של באמת הקמת חברה וייצור מוצר משלנו.
עמרם מצנע: הצלחתם כבר עם איזה מוצר?
<ליאל: ביזם השנה בשנה שעברה היו לנו שני הישגים מאוד מרשימים.
<ליאל: ההישג הראשון היה באמת מקום שני ביזמות קהילתית, זכינו על כל התרומה שלנו לקהילה.
<ליאל: ההישג השני שלנו היה מקום שלישי של קבוצה ג'.
<ליאל: בעצם המוצר שלהם היה גם די מותאם לאילתים, הם המציאו משהו שנקרא חמגורה.
<ליאל: החמגורה מאוד מותאמת לשעות הקיץ, כשבעצם ברכב ממש והאביזר המתכתי שורף, אז הם המציאו כיסוי שמתלבש על זה וכך הוא מונע כוויות, וגם הוא יותר בטוח לילדים.
<ליאל: בעיקרון גם כל הנושא הזה שהיה, שנה שעברה, של הקיץ, היה חם בצורה מטורפת, אז זה גם רעיון שעבד ומתחילים לשווק אותו בצורה ממש גבוהה.
<ליאל: זהו, בעיקרון.
<ליאל: שאלות?
<שיר: אני שיר מכיתה י' בבית ספר רבין.
<שיר: אני במד"צים קולייר, שזה יותר קרוב מהמד"צים יעלים והמד"צים בעיר.
<שיר: אני התחלתי בכיתה ט', הייתה לנו שנה שמכינים אותנו לקראת ההדרכה, בסוף השנה עשינו סמינר שבסופו קיבלנו תעודה והשנה אני מדריכה כיתות ג' במתנ"ס.
<תלמידה: אני אמשיך.
<תלמידה: אז הפעילות שלנו היא במועדון החברתי, לא יודעת אם ראית את זה קודם בסיור, אבל מתחת למתנ"ס יש שם מועדון.
<תלמידה: שתינו מדריכות, אני מדריכה את כיתות ט', שבסוף השנה הם יוצאים לקורס מד"צים והם יהיו מדריכים משנה הבאה.
<תלמידה: אני מכיתה ט' במד"צים קולייר, עכשיו אני בי"ב.
<תלמידה: וזהו.
עמרם מצנע: מה את רוצה לעשות כשתהיי גדולה?
<תלמידה: אני לא יודעת.
עמרם מצנע: את בי"ב, עוד מעט נגמרים הלימודים.
<תלמידה: לא, השנה אולי אני רוצה לעשות שנת שירות וכשאני אהיה גדולה אני לא יודעת, זה נראה לי רחוק מדי.
עמרם מצנע: שנת שירות אחרי הצבא?
<תלמידה: כן, ברור.
עמרם מצנע: יש שנת שירות מקדימה לצבא.
<תלמידה: כן, שנת שירות לפני.
עמרם מצנע: לא שירות לאומי.
<תלמידה: לא.
<דרורי גניאל: לא.
<דרורי גניאל: יש לנו גם בכל שנה כמעט שינשינים שנמצאים בקהילה.
עמרם מצנע: יש פה בעיר הזו ארגונים כמספר הילדים.
<קריאה: יש פה עשרות ארגונים.
<סיני: שלום, אני סיני צרפתית, אני תלמיד בבית ספר בגין ואני חניך בתנועת נוער נטע.
<סיני: נטע זה בעצם תנועת נוער שיש לה פן טכנולוגי ופן חברתי.
<סיני: בפן הטכנולוגי אנחנו לומדים שנה ראשונה להיות טכנאי של מחשבים, כל מה שכולל חומרה, שזה בעצם פיזי, והתוכנה שזה מערכות ההפעלה וכל המסובכים.
<סיני: בשנה שנייה אנחנו לומדים רשתות.
<סיני: אני עדיין לא לומד, אני רק שנה ראשונה.
<סיני: זה הפן הטכנולוגי.
<סיני: זה פועל ארבע שנים?
<קריאה: לא, זה ארבע שנים, אבל זו כבר שנה שמינית.
<סיני: כן, זה פועל כבר שמונה שנים, אבל יש ארבע שנים.
<סיני: שנה ראשונה להיות טכנאי, שנה שנייה רשתות, שנה שלישית מנהל רשתות ושנה רביעית תוכנה וסייבר.
<סיני: זה הפן הטכנולוגי, ובפן החברתי אנחנו מתנדבים בקהילה.
<סיני: הקבוצה שלי זו שנה ראשונה, ובשבוע שעבר התנדבנו עם ילדים, בעיקר ילדים בסיכון, מכל בתי הספר הביאו אותם אלינו למרכז והעברנו להם פעילות וגם עם ילדים בבית ספר אורים, עשינו להם פעילות.
<סיני: בפן החברתי יש מעבדה לתיקון מחשבים, קוראים לה מעבדת פיקסיט, היא מתקנת מחשבים במחירים סבירים מאוד.
<סיני: זהו, נראה לי.
עמרם מצנע: אתה כבר מצליח לתקן, או אתה רק מגיש את הכלים?
<סיני: אני שנה ראשונה, עברתי חצי שנה קורס, אז אני בערך - - - בסוף השנה אני אתנסה במעבדה ואז אני יכול לעשות מחויבות אישית במעבדה.
<רואי: אני רואי, זאת מירי, אנחנו חברות בתנועת נוער שקוראים לה דילר.
<רואי: זו תנועה שמבוססת על שותפויות בין הערים בארץ לערים בצפון ארצות הברית.
<רואי: אנחנו, אילת, שותפים של טורונטו שבקנדה, אנחנו קצת יוצאי דופן במקרה הזה.
<רואי: התכנית היא תכנית לפיתוח מנהיגות, תוך כדי שיהיו בה ערכים של יהדות.
<רואי: במשך השנה אנחנו עוברים כל מיני פעילויות שמתבססות בעיקר על ארבעה עמודי התווך של התכנית, שהם יהדות, ציונות, מנהיגות ותיקון עולם.
<רואי: אנחנו עוברים כל מיני פעילויות, אנחנו יוצאים לסמינרים, לא מזמן חזרנו מסמינר זהות יהודית, עברנו על כל מיני זרמים ביהדות ואנחנו עכשיו במהלכי תכנון של הסמינר הבא שלנו, שנקרא סמינר ניהול עצמי, שאנחנו, החניכים, מנהלים אותו, אנחנו מעבירים את כל הפעילויות ויש לנו תפקיד.
עמרם מצנע: כמה חניכים אתם?
<רואי: אנחנו 20 בקבוצה, עברנו שני שלבי מיון בתחילת השנה, ומדריכים אותנו שני בוגרים מהמחזור הקודם.
<רואי: אנחנו המחזור השני באילת.
<רואי: בסוף השנה אנחנו יכולים ללכת למסלול של הדרכה, לנסות להתקבל לזה, או כמו - - - שהיא בעצם מתכננת את כל הפעילויות שלנו עם הקהילה התאומה שלנו בטורונטו.
<רואי: אנחנו בפסח נוסעים אליהם לעשרה ימים ובקיץ הם באים עלינו ובעצם יש לנו הזדמנות לפגוש בני נוער בגיל שלנו, יהודים, אבל יהודי תפוצות, ולהם יש צ'אנס לראות איך יהודים בגיל שלהם מתמודדים בארץ.
עמרם מצנע: כן, ולהשחיז את האנגלית?
<רואי: גם.
<עדן: אני עדן ואני מקידום נוער אילת, זה בית ספר.
<עדן: לא בית ספר, לומדים שם.
עמרם מצנע: באים לשם.
<עדן: אני שלוש שנים כבר, שנה אחרונה שם זה י"ב.
<עדן: כל השנה בקידום נוער יש מגמה, כמה מגמות, יש שנים שזה היה איפור ועכשיו זה משחק מול מצלמה ותיאטרון.
<עדן: עקב הקבוצה הזו כתבתי תסריט שאנחנו הולכים לעשות סרט עליו בסוף השנה, סינדרלה, ואתם מוזמנים.
עמרם מצנע: סינדרלה במשהו מודרני?
<עדן: סינדרלה בשנת 2014.
עמרם מצנע: תני לנו את הרעיון המרכזי.
<עדן: בוא נגיד שזה מספר על זה שסינדרלה הייתה שטחית בסיפור שלה עצמו ואנחנו הפכנו את זה שאישה לא צריכה גבר שיבוא וייקח אותה מאיפה שהיא נמצאת, היא יכולה לעשות את זה בשביל עצמה.
<עדן: לפני שנכנסתי לקידום נוער קצת איבדתי את הדרך שלי וכשהגעתי לקידום נוער מצאתי גם מסגרת וגם בית שאתה יכול לבוא ולהיות שם, בלי שום קשר לאם יש לך לימודים או אין לך לימודים.
<עדן: כל אחד שנכנס לקידום נוער, יש לו מדריכה צמודה, שהיא איתו 24 שעות, אם קרה משהו, לא קרה משהו, סתם לדבר, נפגשים פעם בשבוע, אתה מספר לה מה עבר עליך ואיך עבר עליך וזה מקדם אותך, זה מראה לך שלא איבדת את הדרך, שגם אם אתה בשוליים אתה יכול לחזור לאמצע ויעזרו לך ויהיו איתך.
<עדן: אני עובדת במקום שנקרא הבית של סוזן, זה מקום שמקבלים בני נוער שהם בקידום נוער או במסגרות קצת שונות מבית ספר רגיל ואנחנו עושים שם חרוזים, אנחנו מכינים את החרוזים, מייצרים את החרוזים, עושים צלחות, עושים הכול מאפס, מייצרים אותם ומוכרים אותם.
<עדן: אלה עבודות שלנו וזה מקום כזה שזה לא כמו כל עבודה שאתה בא ואתה עובד ואני הבוס וככה זה יישאר.
<עדן: קצת שוברים את הדיסטנס שם ואתה יכול לשבת עם המנהל שלך בכיף והעבודה, עושים יצירות וזה כיף מאוד.
<תמיר: שלום, אני תמיר, בכיתה י' בבית ספר גולדווטר, בית ספר לחינוך מיוחד.
<תמיר: גם אני מתנדב באירועים.
<תמיר: אנחנו קבוצה של כ-15 תלמידים משלושה בתי ספר, אנחנו נפגשים כל ימי שני.
<תמיר: בהתחלה היו לנו שלושה מפגשים, להכיר את הילדים ועכשיו כל יום שני בערב אנחנו נוסעים למועדון שנקרא מועדון שידורים, לשעתיים, מחמש עד שבע, ובזמן הזה אנחנו מנעימים את זמנם, משחקים איתם, מראים להם סרטים.
<תמיר: זהו.
<תמיר: זה לימד אותי הרבה ערכים, כמו כבד את השונה.
<תמיר: ומה שהכי יפה זה שמראים שלא צריך הרבה דברים בשביל להיות מאושר, נהיים מאושרים מהדברים הכי פשוטים, רק להרכיב פאזל.
מאיר יצחק הלוי: אנחנו לקראת סיום.
<יואב: שלום, לי קוראים יואב, אני מבית ספר שדה אילת.
<יואב: אני בשנת שירות.
<יואב: בית ספר שדה של החברה להגנת הטבע.
<יואב: ספציפית אנחנו בבית ספר שדה אין לנו עבודה ישירה עם הקהילה בעיר, אנחנו בעצם מדריכים רוב הזמן טיולים של תיכונים שמגיעים אלינו מכל הארץ, אבל חוץ מזה יש לנו גם פרויקטים שכן משולבים פה בעיר ואנחנו עובדים גם בשיתוף פעולה עם המרכז ללימודי שדה של החברה להגנת הטבע, שנמצא בעיר ועובד באופן שוטף עם הקהילה.
<יואב: הם נכנסים לבתי הספר, למה שנקרא שיעורי חינוך סביבתי, כל אחד מהחבר'ה שם שנמצאים בשנת שירות וגם המורות חיילות, לוקחים חלק בכל מיני פרויקטים בעיר באופן קבוע, לאורך כל השבוע, וזהו.
עמרם מצנע: אתה בשנת שירות?
עמרם מצנע: ואתה תושב אילת?
<יואב: כרגע - - -
עמרם מצנע: לא כרגע, מאיפה באת?
<יואב: אני הגעתי מליד ירושלים, ממבשרת ציון ואני חושב שזו פלטפורמה טובה להזמין את כל תנועות הנוער והארגונים שיש פה וכן לשתף איתם פעולה, עכשיו ההנהלה של מרכז לימודי שדה ובית הספר השדה התאחדו והמעורבות שלנו עם הקהילה מפה והלאה תעלה.
<יואב: אז אנחנו ניצור איתכם קשר ואתם תיצרו איתנו.
מאיר יצחק הלוי: אני רק רוצה להגיד שנמצאת פה סגן רבקה וכל מערך החיילות שהם איתנו כל השנה, גם בתחום הפורמלי וגם בתחום הבלתי פורמלי.
<איריס כהן: מד"צים שחמון היחידים שלא דיברו.
מאיר יצחק הלוי: מד"צים שחמון היחידים שלא דיברו, אנא ממך, בוא אליי.
<שי: אני שי בשירי.
<שי: אני ממד"צים שחמון.
<שי: מד"צים שחמון זה פעם בשבוע אנחנו בפעולה, יש פעם בשבוע פעולה לנו, פעם בשבוע פעולה לחניכים שלנו, שאנחנו מעבירים.
<שי: מעבר לזה, אנחנו נפגשים גם פה, אנחנו מביאים שתייה ואוכל ונפגשים פה עם קרן ועם שאר המדריכים.
<שי: זה כאילו כמו משפחה, שנתיים שאנחנו יחד וזה כמו משפחה.
<שי: זה נותן לנו ביטחון עצמי והכול - - - בכל פעולה יוצאים דברים אחרים של מוסר.
<קריאה: בימים אלה נפתח פרויקט חדש, זה מיזם, פרויקט ליצנות שבו בני הנוער ילמדו - - -
עמרם מצנע: ליצנות רפואית?
<קריאה: בני הנוער ילמדו את דמות הליצן והם פשוט יעבדו עם ילדים בבית החולים או עם ילדים קטנים שבאים למתנ"ס.
<קריאה: יש פרויקט שהוא פעם בחודש, הילדים של המתנ"ס אוספים אוכל יבש וקרן מעבירה למשפחות שצריכות, שאין להן אוכל.
<קריאה: בסך הכול קרן לימדה אותנו הרבה מוסר.
<קריאה: קרן וכל שאר המדריכים.
מאיר יצחק הלוי: יש עוד דבר שאני רוצה להגיד.
מאיר יצחק הלוי: אנחנו סיימנו בשנה שעברה קורס של שנתיים קורס מדריכים.
מאיר יצחק הלוי: כולם כאן אקדמאים וכו', אבל עשינו כאן באמצעות המרכז שעופרה מובילה אותו, קורס מדריכים, ומחר אנחנו פותחים קורס חדש, קורס הנחיית קבוצות, לכל צוות אגף הנוער, בשביל לקדם את היכולות שלנו מול קבוצה בשביל להגיע למקום מקצועני בתחום הזה.
מאיר יצחק הלוי: אתה רוצה להגיד דברים?
עמרם מצנע: אז קודם כל תודה רבה.
עמרם מצנע: מאיר, תודה רבה על המפגש הזה.
עמרם מצנע: אני חושב שמאיר, ראש העיר שלכם, היה הראשון שהזמין אותי לבוא לביקור כשנבחרתי להיות יושב ראש הוועדה והרינו ממלאים את בקשתך, הזמנתך.
עמרם מצנע: היה לי מאוד חשוב להגיע ערב קודם ולא רק לשבת במשרד ולשמוע את הסקירות ולבקר בבתי הספר, אלא באמת לראות את הפעילות של אחר הצהריים.
עמרם מצנע: אני רואה ערך ממשי למה שאתם עושים.
עמרם מצנע: אני לא צריך לספר לכם, כי אתם עושים את זה כל כך טוב, לפעילות שאנחנו קוראים החלק הבלתי פורמלי של החינוך.
עמרם מצנע: החלק הפורמלי זה בתי הספר, גני הילדים, והחלק הבלתי פורמלי זה כל מה שאתם עושים במגוון פעילויות באמת מרתק ומעשיר.
עמרם מצנע: לצערי הרב עדיין בחלק גדול מהיישובים בארץ הפעילות הלא פורמלית לא מקיפה מספיק בני נוער, וזה גורם להרבה מאוד דברים שאתם בטח רואים ככה מהתל אביבים, זה מסתובבים אחרי הצהריים ובערבים בלי מעשה, שותים, עושים את כל אותן פעילויות שאנחנו לא היינו רוצים שנוער יעשה ואני באמת מתרשם מאוד ממגוון הפעילות, משיתוף הפעולה, מתחושת השייכות.