GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מאיר יצחק הלוי: מינהל שח"ק מאגד בתוכו גם את אגף החינוך שבראשו עומדת מירי קופיטו, גם את רשת המתנ"סים, את כל מה שאנחנו מגדירים קהילה, כשבראש רשת המתנ"סים עומדת איריס כהן.
מאיר יצחק הלוי: גם האגף לשירותים חברתיים, נמצאת כאן מנהלת האגף, פרידה בן לולו, ועל הכול מנצח דר' דרורי גניאל ובעצם, אמרנו במקום לעבוד בקווים מקבילים נעבוד ביחידה מאורגנת אחת, תחת מטריה אחת ואין ספק שזה עושה את שלו.
מאיר יצחק הלוי: כי יש כאן ממשקי עבודה שמבחינתי הם ממשקים מחויבים ובכלל כשחיים בעיר כמו העיר אילת, ללא שת"פ מלא אנחנו מאבדים אנרגיות לשווא.
מאיר יצחק הלוי: אני חושב שאילת, בהרבה מאוד תחומים, ואת זה נחשוף בפניהם במהלך היום ומחר, ההצלחות שלה באו בעיקר בעיקר בעיקר מהמקומות של שיתוף הפעולה.
מאיר יצחק הלוי: אמרנו, בואו נניח לאגו הצידה, בואו נמקד מטרה, נשים פה תכניות וגם נגבש תכניות ארוכות שנים בכל תחום שאנחנו מנהלים בעיר, כדי שבסוף נמקסם את ההצלחות שלנו ונדבר אחד עם השני בכל נקודת זמן.
מאיר יצחק הלוי: לכן המפגש של פרידה ושל איריס ושל מירי.
מאיר יצחק הלוי: דרך אגב, יחד עם המפקחים ממשרד החינוך, ביחד עם כל הגורמים, אין ספק שזה מייצר פה איכות של עבודה ראויה.
מאיר יצחק הלוי: אני מאוד מאוד מקווה שתסיים את הסיור מחר בדרכך למועצה אזורית חבל אילות, שהיא מועצה נפלאה, אנחנו שכנים טובים, תאמץ אותך אל לבנו ותשתלב באג'נדה שלנו ולמטרות וליעדים.
מאיר יצחק הלוי: זו הציפייה שלי.
מאיר יצחק הלוי: שיהיה לכולנו ערב נפלא.
<יואב יצחק הלוי: תודה רבה, מאיר.
<יואב יצחק הלוי: אנחנו רוצים לברך גם את בתאל, המפקחת שנמצאת כאן, הייתה צריכה גם להגיע עליזה דרור.
<יואב יצחק הלוי: אז באופן טבעי אני רוצה להזמין את מנהל מינהל שח"ק, ד"ר דרורי גניאל, בבקשה.
<דרורי גניאל: תודה רבה.
<דרורי גניאל: ערב טוב.
<דרורי גניאל: אני שמח להזמין את איריס.
<איריס כהן: אנחנו התחלנו את הסיור שלנו לפני שעה וחצי במתנ"ס קולייר, עברנו למתנ"ס שחמון ומה שאני רוצה לעשות בדקות הקרובות זה לתת ממש בכמה דקות איזה שהיא סקירה על שיטת העבודה שלנו, מה אנחנו בעצם עושים כאן, מה מיוחד כאן, ואת עיקר המפגש הזה נשאיר אחר כך לדיון, לשאלות, למה שתרצה, כי הם יהיו דוגמה לדברים שאנחנו נדבר עליהם.
<איריס כהן: אז שיטת העבודה שלנו היא באמת לייצר תכניות מבוקר עד בוקר.
<איריס כהן: אנחנו משתדלים להתייחס אל האמירה הזו לא כאל סיסמה אלא לתרגם אותה לתכניות פעולה.
<איריס כהן: אני יכולה לתת לך מספר דוגמאות של תכניות שאנחנו פיתחנו כדי לעבוד על המודל הזה, למשל הצהרונים שפרוסים ברחבי העיר.
<איריס כהן: אלה צהרונים שאופן הפיזור והשעות ולוח החופשות והכול מותאם אל"ף, אל האוכלוסייה שלנו, בי"ת, נעשה בשיתוף פעולה מלא עם השותפים שמאיר הזכיר אותם, שזה גם אגף החינוך וגם אגף הרווחה.
<איריס כהן: ואם אני מדברת על לפתח שירותים עם הפנים אל הקהילה, אז אני יכולה לספר לך למשל שרשת ישרוטק, שהיא רשת מאוד גדולה כאן, הפעילה במשך המון המון שנים, 25 שנה, מועדוניות, שזה בעצם צהרונים, ואז אנחנו זימנו אותם לישיבה, אמרנו, בואו אתם טובים בתיירות, אנחנו טובים בחינוך, בואו תנו לנו לעשות את זה, תגידו לנו מה הצרכים שלכם, נתאים את זה.
<איריס כהן: הם באו אלינו עם רשימה של צרכים, שהעובדים יהיו זמינים לעבודה, השעות וכו', ופשוט פתרנו את כל הבעיות, התאמנו את עצמנו, בנינו לוח חופשות בסיסי ביותר, עובדים ערבי חגים, עובדים יולי אוגוסט וכו' והם הצטרפו אלינו.
<איריס כהן: זאת אומרת יש כאן תמיד איזה שהיא מחשבה על איך להתאים את הצרכים שלנו אל הקהילה שלנו.
<איריס כהן: אם אני מסתכלת על מועדוניות, שהמועדוניות האלה מיועדות לילדי רווחה, לילדים מתקשים, אלה מועדוניות חינוכיות שנעשות בשיתוף פעולה עם הרווחה ועם החינוך והן נמשכות מאחרי הלימודים, הגן או בית הספר ועד הערב, כשאנחנו בעצם הגוף המפעיל, יש כאן תמיד איזה שהיא ראייה של הבוקר עם הצהריים, עם אלה שזקוקים לנו בספוט אישי פרטני משפחתי דרך הרווחה וביחד אנחנו מייצרים את הפעולות שלנו.
<איריס כהן: מרחב הפעילות שלנו זה העיר כולה.
<איריס כהן: אנחנו לא מתייחסים אל המתנ"סים כאל בית שבו צריך לעשות את הפעילות.
<איריס כהן: הנוער והילדים נמצאים פזורים בכל העיר ולכן אנחנו זמינים עבורם.
<איריס כהן: אנחנו מייצרים תכניות שבהן אנחנו גם מגיעים אליהם בשטח.
<איריס כהן: למשל אם אני מסתכלת על פרויקט המגרשים המוארים, בדיוק ככה הוא נולד.
<איריס כהן: אמרנו שאנחנו רוצים להגיע לילדים שלא מגיעים אלינו, לילדים שמשוטטים ברחובות, וכך בעצם פיתחנו את המגרשים.
<איריס כהן: אותו דבר פרויקט כתובת רחוב, יגאל, שיותר מאוחר נפגוש, שבגלגול הקודם שלו נולד כקומנדו חברים, כמדריכים שיצאו בערב אל השטח, אל הפארקים, אל מוקדי הבילוי ודיברו עם בני הנוער ועשו את החיבורים ועזרו וידעו לתת עצה טובה.
<איריס כהן: זאת אומרת יש כאן איזה שהיא ראייה בעצם, שכל העיר, כל המרחב הגיאוגרפי הזה, הוא זירת הפעולה שלנו, לא רק המתנ"סים.
<איריס כהן: וכמובן המאפיינים של הפעילות שלנו זה שיתופי הפעולה, בין ארגוניים ובין מקצועיים, גם בתוך אילת וגם מחוצה לה, כמה שאפשר, הכי הרבה שאפשר.
<איריס כהן: כאן אני יכולה לדבר, באופן טבעי, אלה השותפים שמניתי קודם.
<איריס כהן: יש לנו שותפים ארציים, שזה גם עלם, גם רשות למלחמה בסמים, תכנית 360, כל מי שיש לו מה להציע לטובת תושבי העיר אילת, אנחנו פותחים שתי ידיים ומביאים את התכנית אל העיר שלנו.
<איריס כהן: שאלת לגבי אוכלוסייה בוגרת.
<איריס כהן: אנחנו נותנים פה פעילויות מלידה ועד צבא, החל ממעונות יום שאנחנו מפעילים, של רשת התחלה חכמה, שהדרישה אליהם היא בערך פי חמישה ממה שאנחנו יכולים לספק, כי הם באמת עושים עבודה מאוד מאוד טובה שם, דרך כל מה שאנחנו רואים, שהלב זה הנוער בעצם, ומועדוני קשישים, קתדרה, קורסים למבוגרים, הצגות תיאטרון.
<איריס כהן: אנחנו בעצם חולשים על כל התחומים הללו.
<איריס כהן: אז ככה, מה הארגון שלנו מונה, באיזה מין כותרות.
<איריס כהן: יש לנו כ-400 עובדים ברשת, לא כולם עובדים במשרה מלאה, אתה מכיר את האפיון של העובדים במתנ"ס, חלק עובדים בשעות, מדריכים וכו', אבל כ-400 עובדים.
<איריס כהן: יש לנו 700 מתנדבים.
<איריס כהן: אנחנו אוהבים לעבוד עם מתנדבים, כל תכנית שאנחנו בונים, אנחנו בונים יחד עם מתנדבים, כולל הנוער.
<איריס כהן: כשאנחנו חושבים מה הנוער צריך ורוצה, אנחנו יושבים יחד איתם, בעיקר עם הנציגות שלהם, שזה מועצת נוער עירונית שיש בה נציגות מכל הארגונים ואנחנו ביחד חושבים מה נכון להם, מה הם רוצים לעשות.
<איריס כהן: אנחנו עושים מדי פעם שאלונים, בודקים מה הם רוצים ועובדים יחד איתם.
<איריס כהן: דיברנו על הקיץ, בקיץ אנחנו לא מפסיקים לעבוד.
<איריס כהן: אנחנו עובדים יותר קשה מאשר כל השנה.
<איריס כהן: בקיץ אנחנו מפעילים קייטנות ברחבי העיר, ביולי ואוגוסט, בקיץ האחרון היו לנו כ-2,000 קייטנים, שזה המון, וכמובן גולת הכותרת שלנו זו תכנית הקיץ, שאולי טיפה יותר נרחיב עליה בהמשך, שבעצם באנו ואמרנו, רגע, מה אנחנו יוצאים לחופש בקיץ?
<איריס כהן: בני הנוער הכי זקוקים לנו בתקופה הזאת, בואו נייצר משהו שיגן עליהם, שיעשה להם גוד טיים אבל בטוח, לא חסר גבולות, ופיתחנו תכנית מדהימה שאנחנו משנה לשנה משכללים אותה ואנחנו מאוד גאים בה.
<קריאה: שהיא הולכת להיות מודל ארצי.
<איריס כהן: כן, היא הפכה להיות למודל ארצי, תכנית 360 אימצה אותנו.
<איריס כהן: היא מתאימה גם לאופי של העיר, אנחנו נרחיב עליה יותר בהמשך.
<איריס כהן: אז כמו שראש העירייה אמר קודם, יש לנו ארבעה מתנ"סים באילת ויש לנו שני אגפי רוחב, אגף גיל רך ומשפחה, שטובה כהן מנהלת אותו, יחד עם מתנ"ס שחמון, אגף הנוער והספורט, שיואב מנהל אותו, ויש לנו את מתנ"ס יעלים ששושי מנהלת אותו, שהוא נמצא בלב השכונה הוותיקה ביותר, אני חושבת, של העיר ויש לה מאפיינים מאוד מאוד מיוחדים.
<איריס כהן: אם היה לנו זמן היינו יכולים להראות את השוני, את הייחודיות של כל מתנ"ס.
<איריס כהן: מתנ"ס בית רובין, נמצא יותר בכיוון של מרכז העיר ויש שם פעילות ענפה, יש שם דגש יותר על נושא של תרבות, תיאטרון ועולים, תחום העולים מאוד מאוד מפותח בו, מרינה, שמרכזת את העולים, נמצאת כאן יחד עם כמה בני נוער נחמדים, שאולי נמשך אותם בהמשך.
<איריס כהן: ומתנ"ס קולייר, שהיינו בו, ואמרנו גם מתנ"ס שחמון.
<איריס כהן: יש לנו צהרונים, שכל שנה, בעודי מדברת כרגע, זה גדל.
<איריס כהן: זה באמת משהו מיוחד, אבל זה מאפשר להורים לעבוד וכנראה עונה על איזה שהוא צורך.
<איריס כהן: אנחנו עובדים יחד עם התמ"ת אז זה מסובסד וזה לפי מבחן הכנסה וכו'.
<איריס כהן: יש לנו ספרייה עירונית.
<איריס כהן: למרות קוטנה של העיר יש לנו שתי ספריות.
<איריס כהן: יש לנו ספרייה מרכזית במרכז העיר ויש לנו פה בקומה למעלה ספרייה נוספת, מאוד יפה וחדישה, והרבה לפני שחוקקו את החינם וכו' בעצם ראש העירייה התחיל ואמר 'אני רוצה לעודד קריאה'.
<איריס כהן: התחלנו בכיתות א' לחלק ספרים לילדי כיתות א' ולתת להם מנויים חינם ולאט לאט הרחבנו את זה, ובאמת היום יש לנו 8,600 מנויים בספרייה.
<איריס כהן: בכלל הספרייה הפכה להיות למין מתנ"ס, יש שם מפגשי סופר ומשוררים והצגות לילדים שמבוססות על ספרים.
<איריס כהן: ממש כל שבוע יש שם איזה שהיא פעילות קהילתית שמקרבת את האוכלוסייה אל עולם הספר, שבעידן האינטרנטי שלנו מאוד חשוב לנו לשמר.
<איריס כהן: אתה יודע, כששואלים כמה תושבים יש בעיר אילת, אז אומרים 'תלוי את מי שואלים'.
<איריס כהן: אם הולכים לפי הלמ"ס, אנחנו אפילו לא ב-50,000, אבל אנחנו מדברים על מספרים כמו 63,000, 62,000.
<איריס כהן: יש לנו 10,000 תושבים פעילים ברשת, רשומים בתוכנת חוגים, שמגיעים לפחות פעם בשבוע לפעילות אצלנו.
<איריס כהן: בנוסף לזה יש לנו המון כאלה שמגיעים לפעילות ספורדית, כמו מה שראינו היום גם פה, וגם במתנ"ס קולייר, הורים שמגיעים לג'ימבורי ולאחר הצהריים.
<איריס כהן: זה מבחינתנו פעילות חד פעמית מזדמנת, הם לא נספרים ב-10,000.
<איריס כהן: ואנחנו אומרים בסלוגן שלנו שכל מה שרוצים אנחנו מוכנים לייצר, ובלבד שיש איזה שהיא קבוצה בסיסית רצינית שרוצה ללכת איתנו ויש לנו כ-250 פעילויות שונות ומגוונות, שזה באמת פתוח והשמים הם הגבול.
<איריס כהן: מאחר שאנחנו כרגע בדגש על הנוער ויש כאן נציגים של בני נוער, אז כמה מילים על אגף הנוער, ומה שאני מציעה, אולי נטה את הכיסאות של השורה הראשונה טיפה, כדי שנוכל תוך כדי גם לשאול אולי, לדבר ולתת דוגמאות.
<איריס כהן: אז אמרנו שמאוד מאוד חשוב לנו לייצר איזה שהוא רצף חינוכי ודיברנו עוד במתנ"ס קולייר בסיור על הנושא של תעודת בגרות חברתית, שהיא הולכת ומתעצמת והיא בעצם מגדילה את מעגלי בני הנוער שמגיעים אלינו לפעילות ואנחנו באמת מנסים לתת מענים.
<איריס כהן: יש לנו, לדעתי, הרבה מאוד, גם בהשוואה למקומות אחרים, מסגרות לבני נוער.
<איריס כהן: קודם, כשהיינו במתנ"ס קולייר אז חבר הכנסת מצנע שאל כמה בני נוער לא פעילים במסגרות.
<איריס כהן: אז אני יכולה להגיד לך כמה פעילים ומזה נשיק לכמה לא פעילים.
<איריס כהן: אני יכולה לדבר על המסגרות שאנחנו מובילים ולהגיד שכ-2,000 בני נוער פעילים במסגרות ובתנועות נוער ויש לנו כ-30 תאי התנדבות, מסגרות שבני נוער יכולים להשתלב בהם ובעצם להיות פעילים בהם, וקרוב ל-1,000, את ספרת.
<מגי טובן: 917.
<איריס כהן: כן, קרוב ל-1,000 ילדים שמתנדבים, זאת אומרת לא רק באים לקבל אלא באים ועושים איזה שהיא פעילות התנדבותית.
<איריס כהן: יש כאן בני נוער ומדריכים ממסגרות שונות ואני מציעה, איך שמתאים לך, או שאתה תשאל והם יענו, או ש - - -
עמרם מצנע: נשמע נציגים.
<ליאור: אני תלמידת י"ב בבית ספר בגין ואני יו"ר מועצת הנוער העירונית.
עמרם מצנע: נבחרת.
<ליאור: לא, אני מחליפה.
<ליאור: הייתי הסגנית ועכשיו אני מחליפה את היו"ר.
עמרם מצנע: אבל יש לכם בחירות שאתם בוחרים את הנציגים?
<ליאור: כן.
עמרם מצנע: ואת משתתפת בפעילות של מועצת הנוער הארצית?
<ליאו: המחוזית.
עמרם מצנע: הארצית לא?
<ליאור: לא.
<ליאור: בעצם במועצת הנוער אנחנו כוללים בני נוער מכל המסגרות הפורמליות וגם הבלתי פורמליות, ואנחנו פועלים למען בני הנוער והקהילה באילת.
<ליאור: זאת אומרת אירועים, הופעות, בילויים, שתהיה תעסוקה לבני הנוער, פעילויות בבתי הספר.
עמרם מצנע: תני דוגמה של משהו שהגיתם ויישמתם.
<ליאור: אנחנו כרגע עובדים על פרויקט כרטיס נוער, שכבר אוטוטו אנחנו מוציאים אותו לפועל, שהוא כרטיס הטבות שהוא אך ורק לנוער מתנדב בעיר, והוא נועד לעודד בני נוער להשתתף במסגרות של בני הנוער בעיר.
עמרם מצנע: איזה פריבילגיות הכרטיס הזה נותן?
<ליאור: הטבות בכל מיני הטבות בעיר, בכל מיני אטרקציות ובמקומות שבני נוער מבלים בהם.
<ליאור: הטבות רק לבני נוער מתנדבים כדי לעודד התנדבות באמת.
<ליאור: זה אחד הפרויקטים הגדולים שאנחנו עובדים עליהם.
<ליאור: יש את הנושא השנתי, שהוא האחר הוא אני.
<ליאור: העברנו פעילות בחלק מבתי הספר, עוד לא הספקנו את כולם, אנחנו עושים את זה.
<ליאור: פעילות בנושא, שעברנו בכיתות והקרנו סרט.
עמרם מצנע: יש לכם איזה דרישות ממערכת החינוך?
עמרם מצנע: בחינות, חופש?
עמרם מצנע: תכל'ס.
<קריאה: את יכולה להגיד מה שאת רוצה, אל תשכחי שאת עדיין תלמידה.
עמרם מצנע: לא, השאלה אם יש משהו שאתם במועצת הנוער העירונית חשבתם שנכון לפנות למנהלי בתי הספר, למנהלת אגף החינוך?
<קריאה: ליושב ראש ועדת החינוך של הכנסת?
<ליאור: האמת שלא חשבנו על דרישות.
עמרם מצנע: אני אתן לך רעיונות.
<ליאור: כן, תודה.
עמרם מצנע: למשל, אתם משתתפים בישיבות מועצת העיר?
עמרם מצנע: אני הולך להמריד אותם, מאיר.
<ליאור: אבל אנחנו בוועדה לקידום מעמד הילד.
<ליאור: ושל הגיל השלישי גם.
עמרם מצנע: מועצת הנוער כוללת גם את תנועות הנוער?
<ליאור: כן, נציגים מכל התנועות וגם מועצות תלמידים בבתי הספר.
<איריס כהן: יש כאן נציגים גם של תנועות הנוער.
<יואב יצחק הלוי: הצופים, בני עקיבא פה?
<יואב יצחק הלוי: מי הנציג הדובר?
<יואב יצחק הלוי: בבקשה.
<מעין: אהלן, אני מעין, אני ממחנות העולים.
<מעין: אני שלוש שנים בתנועה, מכיתה ח' התחלתי להיות חניכה, התחלתי להדריך שכבה ד', יצאתי לקורס מד"סים כמובן, היו לי מלא חוויות מדהימות.
<מעין: בעצם למדתי איך להדריך.
<מעין: התחלתי להדריך את כיתה ז'.
<מעין: לפני כמה זמן היינו בטיול, קוראים לו אקסטרים וארבע, בטיול הזה חניכים עברו חוויה מדהימה, היו להם כל מיני פעילויות וגיבוש ובאמת הם יצאו עם מלא חוויות מדהימות והתגבשו.
עמרם מצנע: למה בחרת ללכת לתנועת נוער?
<מעין: זו שאלה יפה.
עמרם מצנע: שאלות קשות.
<מעין: לא, היא לא קשה.
<מעין: האמת שאני רציתי להעביר לחניכים שלי את תפיסות העולם שלי ולתת להם כאילו באמת אזהרות ושיהיה לי סוג של ערך בעולם הזה.
עמרם מצנע: כן, אבל יכולת לבחור מועצת תנועת הנוער, אני רואה פה יוניסטרים, צופים, מד"צים.
<מעין: מחנות העולים זה בעצם בית שני שלי, כל החברים שלי שם, אני מבלה שם את רוב הזמן שלי ובאמת שכאילו לשם הכי התחברתי, שם אני הכי נותנת מעצמי והכי שם אני.
עמרם מצנע: אתם עוסקים בפוליטיקה, בתנועה?
<מעין: גם.
<מעין: היו לנו די הרבה פעולות על פוליטיקה, וגם אם אנחנו מאמינים במה שהתנועה עצמה מאמינה וגם אם לא, יש לנו מקום להגיד מה שאנחנו בעצם חושבים.
עמרם מצנע: במה התנועה מאמינה?
<מעין: התנועה מאמינה בשוויון ואהבת הארץ.
<עידו: אני עידו, כיתה י', מבית ספר בגין.
<עידו: אני כבר שנה שלישית שלי במחנות העולים, אני מהראשונים שהצטרפו לתנועה.
<עידו: אנחנו תנועה חדשה באילת, יש בערך 50 מחנות בכל הארץ והתנועה מאמינה בשוויון זכויות של כל האנשים, בלי שום הבדל, דת, גזע ומין, אנחנו מאמינים באהבת הארץ.
עמרם מצנע: טוב, אני לא חושב שיש איזה שהיא תנועה שלא מאמינה בדברים האלה.
עמרם מצנע: אתה קומונר?
<ניר: אני קומונר בוגר, כן.
עמרם מצנע: אילתי?
<ניר: לא, אני גדלתי ברעננה.
<ניר: אני ניר, אני בן 24, במקור מרעננה, מכיתה ד' כבר חניך במחנה ברעננה.
עמרם מצנע: רעננה הרוב זה בני עקיבא.
<ניר: לא, יש ברעננה אפילו שני סניפים, שני מחנות מאוד גדולים יחסית של התנועה, של מחנות העולים.
<ניר: אני גם פה שנה שלישית, אני מהצוות שהגיע והתחיל פה את התנועה בעיר.
<ניר: באמת היינו באמת הראשונים עם החבר'ה האלה והם עכשיו כבר עברו תהליך של למעלה משנתיים, יצאו לקורס הדרכה בקיץ, של שמונה ימים רצופים, קבוצה באמת מגובשת, הם גם יודעים להגיד, מעין קצת אמרה על עצמה, חבורה שבחרה ביחד להדריך, לוקחת אחריות על השכבה הצעירה במחנה, מכיתה ד' ועד כיתה ז'.
<ניר: זהו, אנחנו גדלים וצומחים פה.
<דוד: שלום, שמי דוד זזוט, אני בכיתה י"א מבית ספר בגין, בתנועת הצופים, התפקיד שלי הוא רשג"ד, ראש גדוד, בעיקרון התפקיד שלי הוא להדריך מדריכים שידריכו יותר טוב, ברמה יותר גבוהה, בדרך הכי טובה שאפשר.
<דוד: אני מתנועת הצופים מכיתה ה', כבר שנה שביעית או שמינית שלי, משהו כזה.
<דוד: מאז שנכנסתי לצופים כל מה שחשבתי עליו זה כיף, מהרגע שנכנסתי לא החסרתי אפילו לרגע, ואם החסרתי זה היה מוצדק.
<דוד: באמת שתנועת הצופים זו תנועה ממש כיפית וגם מאוד גדולה בארץ ונפוצה.
<דוד: אנחנו שבט של כ-250 חניכים באילת וזהו, בכללי.
עמרם מצנע: יש צופי ים באילת?
<דוד: לא.
<איריס כהן: אבל אם מדברים על הייחודיות של אילת, נמצא כאן גם רוני מאיר שהוא מנהל את מועדון השיט של אילת, שאולי כדאי לשמוע אותו, ומוריס חן, מאישורי המפרץ, שזה גם איזה שהוא ארגון סביבתי שמקביל לנו.
עמרם מצנע: יש לי שאלה, מה נהוג אצלכם פה בשבט, הולכים לשנת שירות, למכינות?
<דוד: בעיקרון, בכיתה י"א ובכיתה י"ב יש טיול שהוא כל ההנהגה, אנחנו בעצם עם הנהגת רמת גן, ויש לנו טיול שנקרא שבת שביעיות ושבת שמיניות, זה טיול של יום בערך, שעוסק רק בשנת שירות, הכנה לשנת שירות, מה זה שנת שירות, למה זה טוב ללכת לשנת שירות ואני עצמי, כשאני אגיע לזה, אני רוצה ללכת לשנת שירות.
<אוריה: היי, אני אוריה, אני מבני עקיבא.
<אוריה: נכנסתי לתנועה בכיתה ד', היום אני בכיתה י"ב.
<אוריה: בתנועה שלנו יש 100 חניכים, מ-ד' עד ח', ב-ט' עד י"ב, שזה הנוער, בערך 80.
<אוריה: אני הדרכתי שנתיים והשנה אני מרכז פרויקט התנדבותי שקוראים לו גרעין נחשון.
<אוריה: בעצם העשייה בתנועה, כשמגיעים לגילאי נוער מתחלקת להדרכה והתנדבות, הגשמה.
<אוריה: אז יש לנו את המדריכים ויש לנו את הגרעין.
<אוריה: ממש לפני חודש הרמנו פה פרויקט, יום הוקרה לנכי צה"ל, זה פרויקט ארצי, זה משהו חדש שעלה עכשיו.
עמרם מצנע: אני יודע, היה בכנסת מפגש והיוזמה התחילה בירוחם, נכון?
עמרם מצנע: מבני עקיבא בירוחם.
<אוריה: נכון.
<אוריה: אני גם מייצגת את מרכז הנוער הדתי.
<אוריה: יש לנו גם את בני עקיבא שזו תנועת נוער, וגם את מרכז הנוער, ששם בעצם הנוער בא לקבל.
<אוריה: בתנועה הוא נותן, שם אנחנו מקבלים, מפתחים אצלנו מנהיגות, יוזמה, לקיחת אחריות, וזה בעצם בית חם.
עמרם מצנע: אתם מעודדים שירות צבאי?
<אוריה: בטח.
<אוריה: אצל בנות - - -
עמרם מצנע: על בנות אני מדבר.
<אוריה: אתה מדבר על בנות?
<אוריה: זה יותר מורכב.
עמרם מצנע: אני יודע, בגלל זה אני שואל.
<אוריה: חלק הולכות לשירות לאומי.
<אוריה: שירות בוודאי שמעודדים, השאלה אם צבאי או שירות לאומי, במסגרות שהן לא צבא.
עמרם מצנע: והפעילויות שלכם משותפות, בנים בנות?
<אוריה: בתנועה כן.
<אוריה: חלקית, אבל כן.
<איריס כהן: ספרי קצת על הפעילויות של דתיים-חילוניים.
<אוריה: נכון, יש לנו מפגשים של דתיים-חילוניים, אנחנו ממש דוגלים בלצמצם את הפערים ולהיפתח אחד לשני ולהכיר.
<אוריה: אנחנו ממש מאמינים בזה שיש הרבה סטיגמות אצלנו, גם אצלנו וגם אצל השאר, אנחנו ממש אוהבים את זה וזה נותן לנו המון.
<אוריה: אתה פתאום מכיר דברים שלא הכרת ומשתנות לך דעות.
<אוריה: אנחנו מדברים על דברים, יש שיח על הכול, פוליטיקה, שירות צבאי, כל מיני דברים כאלה, והמפגשים האלה, אני מרגישה שזה ממש מחבר אותי.
עמרם מצנע: את בעצמך, מה את רוצה לעשות אחרי הלימודים?
<אוריה: אני בדיוק עכשיו בתקופה שבודקים את זה, אני בכיתה י"ב, אני חושבת על ריכוז נוער בעיירות פיתוח, אולי ריכוז תנועות נוער.
עמרם מצנע: בשנת שירות?
<אוריה: שנת שירות, כן.
עמרם מצנע: יש פה בית ספר תיכון דתי לבנות?
<אוריה: יש פה אולפנה לבנות וגם ישיבה לבנים.
עמרם מצנע: אחד לכל אחד.
<דרורי גניאל: כן, הישיבה היא פנימייתית, האולפנה פתוחה.
עמרם מצנע: פנימייתית זה באים מבחוץ גם?
<דרורי גניאל: גם.
עמרם מצנע: טוב, תודה.
<תלמידה: אנחנו בבראשית, שזה מרכז שהוא אומר לא לסמים ולא לאלימות.
<תלמידה: קודם כל כשנכנסים לבראשית, קודם כל בכיתה ח' מגיעים, יש מיונים, ובבראשית יש כמה כללים.
<תלמידה: קודם כל, בשביל לשמור על הייחוד של הקבוצה אנחנו לא שותים, אנחנו נגד זה, ולא מעשנים ובעצם נגד זה - - -
עמרם מצנע: ולא מזריקים.
<תלמידה: ולא מסניפים.
<תלמידה: ועוברים הדרכות וקורסים וזה רעיון של הרבה הרבה זמן ופשוט מתגבשת קבוצה ובכיתה ט' מגיע הפרויקט של ילדי מכורים - - -
עמרם מצנע: אבל באמת, עד כמה אתם מצליחים לשכנע את בני הנוער לא לשתות?
עמרם מצנע: זה היום מכת המדינה, דרך אגב, הסמים פחות, הבעיה זו השתייה.
<תלמידה: האמת שהרעיון הוא להעביר דוגמה אישית, להראות שאפשר בלי זה וש - - -
<דרורי גניאל: יש פעולות שאתם מעבירים בקרב כיתות אחרות?
<דרורי גניאל: אולי תספרי על זה?
<תלמידה: כן, זה דניאל תסביר.
<דניאל: אני דניאל, אני תלמידת כיתה י' בבית ספר בגין ואני גם מבראשית.
<דניאל: במרכז אנחנו פועלים נגד, המוטו שלנו זה נוער אילת אומר לא לסמים ולאלימות.
<דניאל: יש פרויקט ילדי מכורים, שזה ילדים שההורים שלהם מכורים או שהם בתהליכי גמילה או כבר גמולים מסמים, אז לכל ילד יש חונך אישי שמלווה אותו ואנחנו מעבירים להם המון פעילויות, ויש לנו גם קבוצות נוער מכל מיני כיתות, מכיתות ז' עד י"ב, שבעיקרון בכיתות ז' עד ט' אנחנו מעבירים להם פעילות על כל מיני נושאים, אם זה בקשר לסמים ולאלכוהול וגם סתם ערבים בשביל הכיף שלהם, וממש מגיל צעיר אנחנו באמת נותנים להם ומלמדים אותם את כל העניין של מה קורה כששותים או כשמשתמשים בסמים.
<אורין: אני אורין, אני בת 16, מכיתה י', לומדת בבית ספר תיכון רבין.
<אורין: אני וחברתי, אנחנו עברנו קורס הרשאה ובסיומו עשינו סמינר וקיבלנו תעודת מד"צ, לאחר מכן התחלנו בתור פעילות בקבוצות של ילדודס ובפלה, שזה שתי קבוצות, אחד זה ג'-ד', השני ה ה'-ו'.
<אורין: בקבוצות אנחנו מנסים להעביר ערכים ערכיים וחברתיים ומוסריים למען הילדים.
<אורין: מה שמייחד את המתנ"ס שלנו זו האוכלוסייה של האזור, שזו שכונת יעלים, שכונה א', זו השכונה הוותיקה ביותר בעיר, בין הראשונות שנבנו, והאוכלוסייה נמצאת בחתך כלכלי בינוני ומטה וצריכת התרבות שלהם נמוכה עקב מצבם הכלכלי.
<אורין: בשביל לענות על הצרכים שלהם אנחנו עושים כל מיני פרויקטים, פרויקט ראשון הוא פרויקט שהוא שיעור בשקל, שהוא ביחד עם בית ספר יעלים.
<אורין: הפרויקט מתבצע פעם אחת בשבוע, במשך כשעתיים, ואנחנו עוזרים לילדים בשיעורי הבית.
<אורין: זה מתבצע על ידי המד"צים ומדריכים בוגרים.
<אורין: פרויקט נוסף זה גם ילדודס ובפלה ועוד אחד זה יעלולון.
<אורין: יעלולון זה ג'ימבורי לילדים, מגילאי 3 עד 7.
<אורין: מטרתו זה באמת להביא את התרבות שהם לא יכולים להגיע למרכז העיר בגלל מצבם הכלכלי ואנחנו מנסים לעזור להם במטרה שהם כן יוכלו להגיע למקומות ולהגיע לדברים הללו.
<אורין: עוד פעולה שיש לנו זה אירועי משפחות, זה פעם בחודש, כשמתאפיינת במכירת אוכל של מועדון 60 פלוס ויש סדנאות יצירה וגם הצגות למען הילדים.
עמרם מצנע: אתן לומדות באותה כיתה?
<תלמידה: אנחנו באותה שכבת גיל, אנחנו לומדות בבתי ספר שונים.
עמרם מצנע: כמה ילדים בכיתה שלך?
<תלמידה: אני לא בטוחה, אני חדשה בכיתה, אני מאמינה שמשהו כמו 28.
עמרם מצנע: מתוך ה-28 ילדים כמה ילדים פעילים בארגונים שונים?
<תלמידה: אני מאמינה שרובם פעילים, בגלל שבכיתה שלנו מאוד מדברים על תעודת בגרות חברתית, זה דבר שאנחנו מאוד רואים אותו כחשוב.
<תלמידה: בבית הספר הקודם שלי, אני עכשיו עברתי כיתה, הייתי בכיתה מוגברת, אמרו לי שאם אין לי תעודת בגרות חברתית, תעודת בגרות גם לא תהיה לי.
<תלמידה: אומרים שמי שהוא במוגברת ומואצת - - -
עמרם מצנע: זה מוגזם, אבל - - -
<תלמידה: כן, במוגברת ומואצת אמרו לנו שמי שאין לו תעודת בגרות חברתית הוא לא יקבל את תעודת הבגרות שלנו.
<תלמידה: זה היה העידוד בשבילנו להתנדב.
<תלמידה: זה מה שאמרו לנו.
<תלמידה: זה מה שרכזת השכבה שלנו אמרה.
עמרם מצנע: מה שהמבוגרים רוצים להגיד לך, אל תאמיני לכל מה שאומרים לך.
<תלמידה: אני לא האמנתי לזה, אני בלי קשר מתנדבת.
<תלמידה: אני מתנדבת לא רק במתנ"ס.
<תלמידה: ומה שהתחלתי להגיד זה שיש לנו במתנ"ס עוד פעילות, שלא אנחנו אחראים עליו, לא המד"צים, אלא זה משהו שסיגלית אחראית עליו, סיגלית היא רכזת הנוער במתנ"ס.
<תלמידה: זה בעצם קבוצה של בני נוער בגילים 14 עד 16, אלה בני נוער שבאים ממשפחות רב בעייתיות ובעצם הם באים למתנ"ס וזה בשבילם כמו בית חם, והם עושים שם פעילויות, גם חברתיות, וגם באמת להראות להם משהו אחר חוץ ממה שיש להם בבית.
<אורין: אני חייבת לציין שאצלי בכיתה, אנחנו 28 תלמידים, וכולם נמצאים באיזה שהיא מסגרת התנדבותית, וחלקם אפילו נמצאים במעל ארבע מסגרות.
עמרם מצנע: יפה מאוד.
<רומן: שלום, קוראים לי רומן, אני תלמיד כיתה י', תיכון בגין.
<רומן: אני בזמן של הצהריים אני לומד ומתנדב במתנ"ס בית רובין בפרויקט פלא.
<רומן: שם עוזרים לנו בלימודים.
<איריס כהן: כמה זמן אתה בארץ?
<רומן: שנתיים.
<רומן: בעצם עוזרים לנו עם הלימודים, מסבירים את החומר, מה שאנחנו לא מבינים בכיתה ואני גם עכשיו מתנדב שם ואני עוזר לילדים יותר קטנים, מסביר להם את החומר באנגלית, זה בדרך כלל ילדים בכיתה ז'-ח'.
<דרורי גניאל: הרבה תלמידים בוגרי צרפתית נמצאים פה, וגם תלמידים דוברי רוסית.
<רומן: רוסית יש בערך תשעה, בכיתה ז'-ח', וצרפתית, אם אני לא טועה, ארבעה.
<רומן: משהו כזה.
<קריאה: בסך הכול בפלא יש 50 ילדים מ-ז' עד י"ב, מכל מיני מדינות, יש לנו מבולגריה חמישה-שישה תלמידים, יש לנו מצרפת שישה תלמידים, יש לנו מדרום אמריקה ארבעה או חמישה והרוב מ - - -
<רון: שלום, אני רון.
<רון: אני לומד ב-י"א ברבין.
<רון: אני חניך בשומרי המפרץ, שזו בעצם תנועה ייחודית לאילת, כשהדגש שלנו זה סביבה, ים ושמירה על ערכי הטבע והסביבה.
<רון: מה שאנחנו עושים, פעם בשבוע אנחנו נפגשים, דנים בכל מיני סוגיות שקשורות לסביבה, לטבע, כמו המלון ליד חוף אלמוג או הרכבת לאילת, פעם בחודש אנחנו צוללים צלילת ניקיון, שאנחנו מארגנים את זה, שזה בעצם מבצע, צוללים, מוציאים את הזבל ומה שחשוב אחרי הזה שאנחנו מסבירים לנופשים, לתיירים, מראים את הזבל שהוצאנו ומסבירים להם למה צריך לשמור, איך אפשר לעשות את זה.
<רון: עוד דוגמה זה בסוכות, בחוף הדרומי תמיד בונים הרבה אוהלים, בסביבות ה-200 אוהלים.
<רון: עברנו את כל רצועת החוף כל השבוע, כל יום בשבוע, חילקנו להם שקיות זבל, הסברנו להם לא לשטוף את הכלים בים, כי זה מזיק.
<רון: אנחנו בעיקרון לא באים לתת קנסות על זה שאתם מלכלכים, אנחנו באים לעודד האנשים פשוט לשמור, אם הם יכולים לזרוק את הזבל לפח, שיזרקו לפח ולא ישאירו אותו בים, בחוף, כי בסופו של דבר זה יפגע בנו, יפגע לנו בתיירות.
עמרם מצנע: וזו תנועת נוער?
עמרם מצנע: יש ילדים צעירים יותר, מבוגרים יותר?
<רון: אנחנו מודרכים על ידי שינשינים של החברה להגנת הטבע וזה לא כל כך תנועת נוער של נוער מדריך נוער.
<דרורי גניאל: הרעיון שלנו הבסיסי, זאת יוזמה של עמותה מקומית שמדברת גם על שמירת הטבע, גם על שמירת הים, גם מדברת על ספורט הצלילה שהוא מאוד כמובן נפוץ כאן בעיר.
<דרורי גניאל: הרעיון שלנו בתוך השנה הקרובה או בשנה שלאחריה להפוך את זה לתנועת נוער.
<דרורי גניאל: אנחנו סבורים שכמו שמרכז המוזיקה שלנו, ילדי אילת לא נולדו נגנים ובכל זאת יש 300, במועדון השיט שלנו יש לנו קרוב ל-300 תלמידים.
<דרורי גניאל: יש פה משאב נפלא ואנחנו חושבים שיכולים להיות סוג של תנועת נוער מקומית, 300 תלמידים שהם פעילים, עושים למען הסביבה, שומרים, מגבירים מודעות של תושבים ושל נופשים, כפי שהוא היטיב להסביר, וצריך לראות בעיניים כשהם יוצאים מהצלילה, אני אומר את זה כצוללן, הם יוצאים מהמים, אלה צלילות רדודות, יושב פה מוריס חן, משולב עם מועדוני הצלילה המקומיים, עם חיל הים, זירת ים סוף, מוציאים כמויות אדירות של זבל מהשפכים של 10-20 מטר מהחוף, בעומקים של עד 3 , 4, 5, מטר, כולל שחרור בעלי חיים שנמצאים בתוך קופסאות, ניילונים ועוד.
<דרורי גניאל: זו פעילות חשובה עניינית וכמובן חינוכית.
מאיר יצחק הלוי: אני רוצה להרחיב, לנצל את הבמה הזאת.
מאיר יצחק הלוי: אנחנו חושבים שהצלילה של שומרי המפרץ באילת צריכה להיות פעולה נחשונית לקראת פעולה לאומית ולכן עניינו גם את המנכ"לים של שני המשרדים הרלוונטיים, המשרד להגנת הסביבה ומשרד החינוך, אני מדבר איתך בגלגולים הקודמים, לקחת את היוזמה הזו ולהפוך אותה לתנועה לאומית, בכל ערי חוף במדינת ישראל.