GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<שלמה זוהר: אם הוועדה תצליח, אדוני היושב ראש, זה יהיה הישג.
עמרם מצנע: תחדד.
<שלמה זוהר: לקות 55, בהגדרה, הפרעות התנהגות קשות, לא נכללת בתוך מסגרת שבעת הלקויות שמזכות גם בהסעה וגם בליווי.
עמרם מצנע: הם מקבלים הסעה אבל לא ליווי.
<שלמה זוהר: הם מקבלים ליווי אבל הם לא זכאים להסעה בגלל המרחק.
<שלמה זוהר: זאת תקלה שאני חושב שהמחוקק צריך לחשוב עליה ולהכניס אותה למסגרת שמונה הלקויות ואז לא תהיה לנו בעיה.
<אפרת בצלאל: אדוני היושב ראש, כאימא כמחזיקת תיק החינוך בארגון העירוני בירושלים, רק שאלה אחת.
<אפרת בצלאל: אם תשעים אחוזים מכל משתמשי השירותים מתלוננים וממורמרים כאשר כל בוקר וצהרים סובלים את אותו סרט, מה קורה מחר בבוקר?
עמרם מצנע: מחר בבוקר כנראה יקרה מה שקרה היום בבוקר.
עמרם מצנע: התכוונת לא למחר בבוקר.
<אפרת בצלאל: לא.
<אפרת בצלאל: לשנת 2014 -2015.
עמרם מצנע: אני רוצה להגיד לך, וטוב שדיבר נציג תל אביב, שאם אין לך עיר גדולה אלא קצת קטנה יותר מירושלים, הדברים נפתרים ואני תכף אדבר על אחריות הרשות המקומית.
<אפרת בצלאל: פעמים לא מעטות ביקשנו ואמרנו שיש לנו פתרונות.
<אפרת בצלאל: הרשות פשוט צריכה להיות קשובה ולקבל אותם.
<קריאה: הדברים נפתרים כשהרשות מממנת.
<קריאה: לעיריית ירושלים אין מספיק כסף כמו לעיריית תל אביב?
עמרם מצנע: אני לא רוצה לתת תשובות לשאלה הזאת.
עמרם מצנע: חברים, אני רוצה מספר מילות סיכום.
עמרם מצנע: אני בהחלט פותח בהערה שאמרתי אותה בהתחלה למשרד החינוך והיא שלא יתכן שחולף כל כך הרבה זמן מאז דוח יגאל צרפתי שהיה ראש מינהל הפיתוח במשרד החינוך יצא לאור כטיוטה ועדיין לא מפיצים אותו ואין מסקנות של משרד החינוך לגבי התייחסות לדוח.
עמרם מצנע: אנחנו גם דחינו את הדיון הזה מספר פעמים על פי בקשת משרד החינוך ומרכז השלטון המקומי שביקשו להיערך ולהכין את הנתונים.
עמרם מצנע: לצערי הרב מבחינת משרד החינוך אנחנו נמצאים באותה נקודת זמן.
עמרם מצנע: כפי שאמרתי, הוועדה תמשיך ללוות לא רק בדיונים אלא גם במעשים כדי שהדברים שעלו כאן בצורה מאוד מאוד בהירה וחדה אכן יבואו על תיקונם.
עמרם מצנע: נקודה שלישית.
עמרם מצנע: אני דורש ממשרד החינוך להחליט על התייחסותו לדוח צרפתי ולהביא בפנינו את ההחלטות שלו על פי דוח צרפתי.
עמרם מצנע: אני כבר הערתי יותר מפעם אחת תוך כדי הדיון ואמרתי שקראתי את דוח צרפתי ואני רוצה לומר לכם שהוא עונה על רוב הדברים שעלו כאן.
עמרם מצנע: הוא למשל מדבר על כך שצריך לעשות הפרדה מוחלטת בהעסקה של המלוות בין חברות ההסעה לבין הליווי וזה דבר שעלה כאן על ידי חלק מהגורמים ועל עוד דברים נוספים שעלו כאן תוך כדי ומופיעות בדוח.
עמרם מצנע: נכון שהמשמעות של יישום המלצות דוח צרפתי, יש להן משמעות תקציבית לא קלה אבל נדמה לי שאף אחד לא יכול להרשות לעצמו באחריות המוטלת על כולנו, מרגע שיש חינוך לילדים עם צרכים מיוחדים, מרגע שיש חוק לחינוך כזה, יש חובה להסיע אותם, לעשות את זה בצורה הכי בטוחה, הכי יעילה והכי מתאימה לצרכים של הילדים שאפשר.
עמרם מצנע: לדעתי אין בכלל יכולת שלא לקבל את הדוח על חלקיו השונים והוא באמת דוח מפורט.
עמרם מצנע: אני מוכרח לומר שלפחות מבחינה זאת, אנחנו נמצאים היום במקום אחר כי יש דוח שנותן תשובות לרוב השאלות.
עמרם מצנע: לא לכולן, אבל לרובן.
עמרם מצנע: נקודה נוספת.
עמרם מצנע: אכן על פי החוקים והנהלים, השלטון המקומי אחראי על ביצוע ההסעות.
עמרם מצנע: המימון הוא משותף של משרד החינוך והשלטון המקומי.
עמרם מצנע: זאת תשובה לחלק לא קטן מהבעיות שעלו כאן.
עמרם מצנע: חברים, הכתובת שלכם היא השלטון המקומי והוא נושא באחריות.
עמרם מצנע: כמובן שמעליו נמצאת המערכת של משרד החינוך שכאשר בשלטון המקומי עוברים על החוק, לא מבצעים את הנהלים, יש לאן להתלונן אבל הכתובת היא השלטון המקומי גם כאשר השלטון המקומי נאבק מול השלטון המרכזי בנושאים שונים שהוא צריך לקבל שם אישור.
עמרם מצנע: הוא הכתובת.
עמרם מצנע: כך קבעו הנהלים, כך קבעו החוקים וכך זה מתבצע.
עמרם מצנע: המבנה של המימון מוביל לכך שחלק גדול מהנהלים לא מתקיימים כי אם אין הכרה בצרכים המיוחדים של ההסעות – אני לא מדבר עכשיו על הצרכים הייחודיים של הילדים – כמו עלייה שנתית בעלות ההסעות, תראו, כאשר יצא מכרז בתוכו מכניסים את כל אותן המלצות של ועדת צרפתי, המחירים יקפצו ויהיו חברות רבות שבכלל לא יעמדו בתנאים האלה.
עמרם מצנע: לכן גם במערכת השותפויות בין משרד החינוך לשלטון המקומי, צריכה להיות דיפרנציאציה ואני יודע שהיא קיימת אבל אני דורש תמיד שירחיבו אותה, כלומר, רשויות חלשות – לא כמו רמת השרון, תל אביב וחיפה, שם השתתפות השלטון המקומי יכולה להיות יותר גדולה – לא יכולות להשתתף ואם תובעים מהן השתתפות, זה ניכר אחר כך בתוצאות.
עמרם מצנע: כאן באמת נכנסת האחריות של משרד החינוך לוודא תקצוב דיפרנציאלי - או להשתמש במילה עברית, שונה - ממקום למקום כדי שבסופו של דבר הילדים שזקוקים לשירות הזה, שירות ההסעות, יקבלו את השירות המתאים והנכון.
עמרם מצנע: אין ספק שהאכיפה היא נושא מרכזי.
עמרם מצנע: ללא אכיפה חבל בכלל על התקנים, על החוקים ועל התקנות שאנחנו מוציאים.
עמרם מצנע: אני גם חושב – וכאן זאת פנייה למשרד החינוך – שחשוב שהנהלים יהיו שקופים, ברורים, בהירים וידועים עד לרמת ההורה או המשפחה הבודדת.
עמרם מצנע: ממה ששמעת כאן, ראית שאפילו לא רק שלא יודעים אלא גם יש ויכוחים.
עמרם מצנע: כן, זה מחייב אתכם.
<דודו לוי: אולי הם לא קוראים.
עמרם מצנע: יכול להיות שהם לא קוראים.
<דודו לוי: גם הנוסח של המכרז והחוזה פתוח לכל דורש.
עמרם מצנע: אני לא מדבר על המכרז.
עמרם מצנע: הורה צריך לדעת מה מגיע לו.
עמרם מצנע: אם ההורה למשל, לפי המלצות ועדת צרפתי, אחראי לקחת את הילד מהבית ולהביא אותו לפתח ההסעה, ההורה צריך לדעת שזאת אחריותו.
עמרם מצנע: אם ההסעה צריכה לקחת את הילד מנקודה מסוימת שנקבעה על ידי אחראי ההסעות, משם לוקחים את הילד.
עמרם מצנע: וכן הלאה וכן הלאה וכן הלאה.
עמרם מצנע: אני יודע שהמכרזים מפורסמים אבל אני מדבר על אותם נהלים שההורה ידע מה הן זכויותיו ומה הן חובותיו.
עמרם מצנע: לפחות במסמך – ואמרתי שהוא בהחלט מסמך מתקדם, המסמך של צרפתי – הוא מפריד בין האחריות של ההורה עד ההסעה, של בית הספר מפתח ההסעה אל פתח בית הספר.
עמרם מצנע: כלומר, בעניין הזה יש נהלים או לפחות המלצות כי אלה עדיין לא נהלים.
עמרם מצנע: אני רוצה לזרוק רעיון שאני יודע שאולי הוא נשמע קצת חזוני אבל בכל זאת.
עמרם מצנע: אני בהחלט מבקש לבחון, בטח במועצות האזוריות ואני חושב שלא רק במועצות האזוריות, לעבור לנוהל של כלי רכב ייעודיים, מה שנקרא צהובים במובן החיובי של המילה.
עמרם מצנע: צהוב זה בדרך כלל צבע של שנאה וכדומה.
עמרם מצנע: בטח במועצות האזוריות שמפעילות צי של אוטובוסים, אין שום סיבה לא להפעיל גם צי של טרנזיטים מותאמים ומאורגנים.
עמרם מצנע: אני גם חושב שבחלק מהרשויות יש בזה אפילו יתרון כלכלי.
עמרם מצנע: אני יכול לספר לכם שבירוחם העמדנו מיניבוס צהוב עם מעלון, זה ישוב קטן שאין בו הרבה בעיות, כדי להסיע בתוך הישוב.
עמרם מצנע: אני מעביר בראשי את כל הנוהל, מה צריך לעשות הנהג, איך צריך להיראות הרכב, המלווה או המלווה, הלחצים הכלכליים וכדומה.
עמרם מצנע: תראו, קשה גם לבוא בטענות לחברות ההסעות הם חיים על הקשקש, עם מתח רווחים קטן מאוד ומנסים למקסם כל קילומטר שהם נוסעים ובטח מקבלים את הכסף מהשלטון המקומי בביצוע פלוס שישים או פלוס תשעים.
עמרם מצנע: תחשבו איך המערכת הזאת בסוף מתפקדת ועובדת.
עמרם מצנע: אם אנחנו נעביר כל פעם את הכדור למגרש אחר, נימצא חוטאים לעניין.
עמרם מצנע: אנחנו נקיים דיון בעוד כחודש ואני מבקש ממשרד החינוך להגיע לדיון הזה עם החלטות שלו לגבי מימוש המלצות דוח צרפתי.
עמרם מצנע: אני כמובן אעלה את הנושא הזה בפגישות הקבועות שלי עם שר החינוך והמנכ"לית.
עמרם מצנע: אני חושב שבעניין הזה זה ייקח זמן אבל אנחנו חייבים להתקדם ולפתור את הבעיות כפי שעלו כאן.
עמרם מצנע: זאת לא רק סכנת נפשות אלא זה באמת, כפי שחלק התבטאו במונחים מאוד מאוד קשים, זאת התעללות בילדים שלנו וזה דבר בלתי נסבל.
עמרם מצנע: כל יום שעובר שאנחנו לא מצליחים לאכוף גם את התקנות ואת הכללים הנהוגים היום, אנחנו בהחלט עושים דברים לא ראויים.
עמרם מצנע: אין ספק שבסופו של דבר ההמלצות שתתקבלנה צריכות לצאת בנוסח של תקנות שידועות וברורות לכל.
עמרם מצנע: במידה ואתם זקוקים לחקיקה כמו הסיפור של אותה קופת שרצים תעבורתית של הנהגים, נא להגיש את החוקים או שאנחנו נגיש אותם ואז לפחות יהיה תמריץ להגיש חוקים ממשלתיים.
עמרם מצנע: כפי שאמרתי, אנחנו נמשיך ללוות ולעקוב אחר הנושא הזה כדי באמת לעשות הכול כדי שלא נשמע את הסיפורים האלה כפי שאנחנו שומעים כאן.
עמרם מצנע: אני מתנצל על האיחור.
עמרם מצנע: הדיון הוא בעקבות הצעה לסדר יום של חבר הכנסת מסעוד גנאים בנושא מעמד מזכירי/מזכירות בתי הספר והזכויות שלהם.
עמרם מצנע: משך הדיון הוא עד שעה.
מסעוד גנאים: תודה רבה אדוני היושב ראש.
מסעוד גנאים: תחילה אני מברך את המזכירות שבאו לדיון ואת כל האורחים.
מסעוד גנאים: אני לא רואה מזכירים בין האורחים שלנו כאן וזה מעיד על כך שהרוב הן מזכירות או כפי שרשמו לי מינהלניות.
מסעוד גנאים: אדוני היושב ראש, אתה יודע שאני הייתי מורה בבית ספר.
מסעוד גנאים: כמורה בבית ספר תיכון ראיתי את העבודה של המזכירות וזאת עבודה רבה עם עומס רב.
מסעוד גנאים: הבעיה היא שמערכת החינוך בישראל השתנתה בשנים האחרונות.
מסעוד גנאים: אופק חדש, עוז לתמורה, ניהול עצמי של בתי הספר – כל הדברים האלה הוסיפו עומס עבודה על המזכירות והמזכירה מוצאת עצמה עובדת מול המנהל, מול התלמידים, מול צוות המורים, מול הרשות המקומית, מול משרד החינוך ואפילו מול משרד הבריאות כי מאז ביטלו את תקן האחות בבית הספר, המזכירה היא זאת שמטפלת בנושא הזה.
מסעוד גנאים: כל עומס העבודה הזה, כל הנטל הזה, הייתי אומר שהן נאנקות תחת הערימות של הניירות והניירת כל היום וזאת ללא תגמול.
מסעוד גנאים: הכוונה היא שמעמד המזכירות והגדרת התפקיד שלהן נשאר כפי שהיה לפני כשלושים שנים כאילו לא קרה כלום, כאילו לא עברו שינויים, כאילו לא הוסיפו להן עבודה רבה, מטלות ומשימות.
מסעוד גנאים: אני אקצר כדי לתת להן את האפשרות לדבר.
מסעוד גנאים: דרוש שינוי במעמד של המזכירות או המינה
מסעוד גנאים: לניות, הגדרת תפקיד חדשה לאור כל השינויים שהזכרתי ולאור העבודה שנוספה להן וגם תגמול בשכר.
מסעוד גנאים: למשל אדוני היושב ראש, אמרתי לך שאני הייתי מורה בבית ספר תיכון.
מסעוד גנאים: בבית ספר תיכון, מזכירת בית הספר עבדה לפי התכנית של המנב"ס או המנב"סנט אבל למנב"ס או למנב"סנט יש תגמול.
מסעוד גנאים: כשאת עובדת לפי התכנית הזאת במחשב, יש לך תגמול.
מסעוד גנאים: החטיבות העליונות, במיוחד בתיכון, לא תגמלו את המזכירות שעבדו במנב"ס.
מסעוד גנאים: אני מקווה שמוועדת החינוך תצא קריאה לשינוי מעמדן של המזכירות לטובה ותוספת לשכרן כך שתתאים לעבודת הקודש שהן עושות יום יום מול התלמידים, מול כולם.
מסעוד גנאים: מגיע להן שמעמדן ישונה כך שיהיה יותר טוב, יותר מוגדר ויותר בהיר.
מסעוד גנאים: אני יודע שהנושא הזה לא רלוונטי רק למשרד החינוך אלא יש עוד כמה משרדים כמו משרד הפנים, השלטון המקומי וההסתדרות.
מסעוד גנאים: אני מקווה שבסוף נצא עם מסקנות מכאן ונקרא לכל הגורמים האלה – ונעקוב אחריהם – לשנות את מעמד המזכירה.
אחמד טיבי: אני רוצה להודות לעמיתי חבר הכנסת מסעוד גנאים על שהעלה את הנושא הזה.
אחמד טיבי: גם אני הייתי בקשר וקיבלתי פניות מחלק מהמזכירות, בעיקר אביר מטורען שנמצאת כאן.
אחמד טיבי: אני רוצה לומר מילה טובה על הקמפיין שאתן עושות כדי לקדם ולהרים את הנושא.
אחמד טיבי: הדבר החשוב ביותר הוא שחבר הכנסת גנאים הביא את זה לדיון בוועדה.
אחמד טיבי: השורה התחתונה היא שאכן נעשו שינויים, תכניות חדשות, עומס כבד יותר על המזכירות המינהלניות וכל זה ללא תמורה כספית וללא שינוי בשכר כאשר הסטטוס של השכר הוא הסטטוס שנקבע נדמה לי לפני 14 שנים ומאז הוא יציב.
אחמד טיבי: יש לתגמל את המזכירות על עבודה נוספת, על ניהול חשבונות, הנפקת תעודות וכדומה, דבר שלא היה קיים בעבר.
אחמד טיבי: אני מודה לך על שהסכמת לנהל את הדיון הזה.
עמרם מצנע: נמצא כאן מישהו מהשלטון המקומי?
<דן בן חיים: הממונה על הסכמי עבודה ושכר בשלטון המקומי.
<דן בן חיים: המינהלניות או מזכירות בתי הספר מקבלות את שכרן בדיוק לפי ההסכמים הקיבוציים שקיימים ותקפים בינינו לבין ההסתדרות ואין טענה להפרת הסכמים.
<דן בן חיים: מדובר על אפשרות לפתיחת הסכמים.
מסעוד גנאים: מדברים על שיפור.
<דן בן חיים: בסדר.
<דן בן חיים: קודם כל, מה שמגיע להן, הן מקבלות.
<דן בן חיים: הנושא של מעמד, גם למשרד החינוך יש מה לומר בעניין הזה כדי לקבוע את תיאור התפקיד, את דרישות התפקיד ואת דרישות המשרה.
<דן בן חיים: מכיוון שמשרד החינוך הוא הגורם שמממן את רוב של המזכירות, העבודה של המעמד שלהן צריכה להיעשות יחד עם משרד החינוך ואין לנו כל התנגדות שהיא תיעשה.
<דן בן חיים: בנושא השכר.
<דן בן חיים: לא מדויק להגיד שהשכר לא השתנה עשר שנים או 14 שנים.
<דן בן חיים: השכר שלהן התעדכן ומתעדכן כל הזמן עם השינויים שנעשים ביחס לכלל העובדים המינהליים בשלטון המקומי.
<דן בן חיים: הייתה תוספת של למשל 22 אחוזים בשכר לכולם עוד בשנת 2003, תוספות משמעותיות ב-2009 וב-2011 והצמדה להסכמי השכר הכלליים במשק.
<דן בן חיים: בתיאום עם ההסתדרות, שנציגה יושב כאן, סיכמנו שבמסגרת הסכם השכר הבא – יושב כאן גם נציג הממונה על השכר שמשגיחים עלינו שלא נתפרע בדברים האלה – יילקח איזשהו נתח ייחודי לטפל באוכלוסייה הזאת במסגרת מה שאנחנו קוראים תיקוני עיוותים.
מסעוד גנאים: מתי זה יהיה?
מסעוד גנאים: יש תאריך מסוים?
<דן בן חיים: כרגע הסכמי השכר במשק הם עד סוף 2014 וב-2015 יהיה הסכם שכר.
עמרם מצנע: הוועדה בדרך כלל לא עוסקת בנושאי שכר, אבל יש כאן שאלה ממנה אולי נובע השכר וזה בעצם אפיון התפקיד.
עמרם מצנע: מניסיוני, אני גם זוכר לא מעט פעמים, כאשר הוכנסו דברים חדשים לתוך בית הספר – למשל ניהול עצמי, למשל בתי ספר קהילתיים שהפעילו גם את המתקנים שיש להם אחר הצהרים, המנב"ס, למשל בתי ספר שנכנסים לפרויקט השאלת ספרים ובטח יש עוד דוגמאות רבות מאוד – הרבה פעמים היה ויכוח שהגיע לפעמים עד לסכסוכי עבודה לגבי מה המזכירה חייבת לעשות ומה היא לא חייבת לעשות.
עמרם מצנע: לכן השאלה עד כמה מבחינת
עמרם מצנע: כם יש עדכון של מה שנקרא מאפייני המקצוע.
<דן בן חיים: אני אסביר.
<דן בן חיים: קודם כל, לגבי הסוגיה של ניהול עצמי.
<דן בן חיים: יושב כאן גם הנציג של משרד החינוך שמוביל את הפרויקט הזה.
<דן בן חיים: לדעתי אתמול הגענו לאיזשהו הסכם או סיכום.
עמרם מצנע: אתמול?
<דן בן חיים: אתמול.
<דן בן חיים: בלי שום קשר לדיון.
<דן בן חיים: הסיכום משפר את מעמדן ושכרן של המזכירות בבתי הספר בהם הונהג ניהול עצמי.
עמרם מצנע: אופק חדש למשל, גם הוא בפנים?
<דן בן חיים: אופק חדש, כאשר הונהג, לא הביא בחשבון.
<דן בן חיים: הסכם אופק חדש כידוע נחתם עם הסתדרות המורים ולא התייחסו שם לעלויות שיש לדבר הזה על המעטפת שהשלטון המקומי אחראי עליה, המזכירות, שרתים וכולי.
<דן בן חיים: אנחנו העלינו את הסוגיה הזאת גם בפני משרד האוצר וגם בפני משרד החינוך ואמרו לנו שקודם כל זה לא הובא בחשבון ואין כסף לדבר הזה, ושנית, אמרו שאין כאן איזושהי תוספת עבודה כפי שניתנה למורים.
<דן בן חיים: בסך הכול מסגרת שעות העבודה לתפקיד של עובדי המינהלה בבתי הספר לא השתנתה.
<דן בן חיים: יחד עם כל זה, כפי שאמרתי, אנחנו כן הגענו לאיזושהי הבנה, גם עם ההסתדרות וגם עם משרד האוצר, שבאוכלוסייה הזאת, גם בגלל התוספות האלה של אופק חדש והדברים האחרים, אנחנו כן נראה בהה איזושהי אוכלוסייה שיש לעשות בה תיקון עיוותים, כך אנחנו קוראים לזה, וזה כאשר בפעם הבאה תהיה תוספת שכר במשק ממנה אפשר לגזור איזשהו אחוז לטובת טיפול באוכלוסיות מסוימות.
עמרם מצנע: מה עמדתכם?
עמרם מצנע: ברגע שיעלו את השכר, זה ייפול גם עליכם כי אחוז מסוים מההשתתפות הוא על השלטון המקומי.
<דן בן חיים: הדינמיקה של הסכמי השכר במשק היא שאחת לתקופה – בדרך כלל שלוש שנים – אומרים מה עלות התוספות.
<דן בן חיים: בתוך זה אנחנו יכולים לעשות איזשהו משחק ולנצל חלק מזה לטיפול באוכלוסיות מסוימות.
<דן בן חיים: למשל בהסכם האחרון עשינו דבר כזה לטובת סייעות לגננות כאשר כל האוכלוסייה קיבלה קצת פחות והן קיבלו יותר על חשבון העלות הכוללת.
<שאול כהן: מנהל כלכלי, מינהלת בתי ספר בניהול עצמי, אחראי על כל נושא מעבר בתי ספר לניהול עצמי במתכונת המחודשת.
<שאול כהן: ברור לנו שעם המעבר לניהול עצמי נוסף נדבך נוסף בכל מה שקשור להנהלת חשבונות וביצוע תקציב מעבר למה שנעשה בבתי ספר שלא בניהול עצמי שגם שם יש נתח כזה.
<שאול כהן: גם ברור לנו שנדרש איזשהו סוג של הכשרה בהקשר הזה ובשנה וחצי האחרונות קידמנו משא ומתן יחד עם הממונה על השכר, עם מרכז השלטון המקומי , ההסתדרות ונציג משרד הפנים כדי לתת מענה לנושא הזה.
<שאול כהן: אתמול בשעה טובה – במקרה בסמיכות לישיבה – הגענו לסיכום.
<שאול כהן: עדיין דרושים ניסוחים משפטיים.
<שאול כהן: הגענו לסיכום כלכלי ועכשיו יש את הפן המשפטי.
<שאול כהן: עוד אין לנו הסכם חתום להראות ואני גם לא בטוח שעד שנסיים את כל הניסוחים המשפטיים יהיה נכון לרדת לפרטים.
<שאול כהן: אני חושב שכל הצדדים חושבים שניתן מענה בהקשר של בתי ספר בניהול עצמי.
מסעוד גנאים: ניתן מענה, הכוונה גם בקשר למזכירות?
<שאול כהן: ספציפית למזכירות בבתי ספר בניהול עצמי.
עמרם מצנע: ההסתדרות.
<שלמה שטרן: ראש חטיבת עובדי חינוך.
<שלמה שטרן: אני נציגו של יושב ראש הסתדרות המעו"ף, מר ארנון בר-דוד.
<שלמה שטרן: אנחנו בהסתדרות – ואני באופן אישי – מעריכים מאוד מאוד את עבודת המזכירות.
<שלמה שטרן: אני מכיר אותה באופן אישי, הייתי גם מנהל בית ספר ואחותי הייתה מזכירה.
<שלמה שטרן: במהלך השנים למדתי את עבודתן והן עושות עבודה מצוינת ואחראית.
<שלמה שטרן: אנחנו מעריכים את זה ולו זה היה תלוי בנו, בהסתדרות, היינו מסכימים לתת להן משכורת של רופאים ומהנדסים אבל מגבלות התקציב הן כאלה שזה בלתי אפשרי.
עמרם מצנע: מאחר ואתם גם לא מממנים את זה.
<שלמה שטרן: אנחנו מאפשרים להן לעשות את העבודה ומצפים שיתגמלו אותן.
<שלמה שטרן: לצערנו בשנים האחרונות, כפי שנאמר קודם, הוטלו עליהן הרבה מאוד מטלות בלי שיכולנו לתקצב אותן.
<שלמה שטרן: אתמול הגענו לאיזשהו סיכום שהוא מקובל עלינו ואני יכול לפרט את עיקריו.
<שלמה שטרן: כל מזכירת בית ספר שעוסקת בניהול עצמי תקודם בדרגה נוספת כאשר המשמעות של זה היא תוספת שכר של כעשרה אחוזים.
<שלמה שטרן: אגב, בשנים האחרונות אנחנו עושים צעדים קטנטנים, במגבלות התקציב ובמגבלות ההסכמים הקיבוציים, לטובת כל המשק וגם לטובת המזכירות כאשר כיוונו אליהן את אור הפנס לגבי ההסכם הקיבוצי הבא.
<שלמה שטרן: מדובר על תוספת נוספת שתבוא כתגמול בגין המטלות הנוספות כמו אופק חדש ועוז לתמורה סדר גודל של עשרה אחוזים לכל מזכירת בית ספר.
<שלמה שטרן: יש לנו כרגע בעיה עם מה שנקרא מנב"ס שחבר הכנסת המכובד הזכיר.
<שלמה שטרן: משרד החינוך קבע קריטריונים שלדעתי הם מאוד מוזרים ומשונים, לפיהם תגמול מזכירת בית הספר מותנה בכך שמורים ייכנסו לתוכנת מחשב מסוימת באחוז מסוים ובתוך תקופת זמן מסוימת.
<קריאה: יונת דואר.
<שלמה שטרן: אם המורים לא נכנסים לתוכנה הזאת, המזכירה לא תקבל את התגמול.
<שלמה שטרן: זה ממש מקומם.
<שלמה שטרן: הוצאתי מכתבים למשרד החינוך והוצאנו גם מכתבים לוועדי העובדים ואני מקווה שהוא בקרוב יגיע למזכירות.
<שלמה שטרן: מי שלא מקבלת את התגמול שלה, שהוא שווה ערך לשבעה וחצי אחוזים שהם תוספת מאוד מכובדת, תסגור לאלתר את תוכנת המנב"ס ולא תתעסק בה.
<שלמה שטרן: מטלה נוספת שהועברה למזכירות ללא תגמול היא הנפקת תעודות בבתי הספר.
<שלמה שטרן: אני הייתי מורה ואני זוכר שאני כתבתי את התעודות של התלמידים שלי אבל היום זה מוטל על המזכירות ללא כל תגמול.
<שלמה שטרן: אם היא לא מכינה 75 אחוזים מהתעודות, היא לא מקבלת תגמול מנב"ס.
<שלמה שטרן: זה בלתי נסבל.
<שלמה שטרן: אנחנו נמשיך לשרת אותן.
<שלמה שטרן: אנחנו מאוד מכבדים את המקצוע הזה שהוא מקצוע מאוד אחראי וטוב.
<שלמה שטרן: אנחנו נעשה את כל מה שאפשר כדי לשפר את שכרן, כמובן במסגרת התקציב.
עמרם מצנע: הממונה על השכר.
<דיאא אסדי: בוקר טוב.
<דיאא אסדי: סגן בכיר לממונה על השכר.
<דיאא אסדי: בהמשך לדברים של חבריי.
<דיאא אסדי: בעניין המינהליות בבתי ספר עם ניהול עצמי, כמו שהוסבר הגענו לסיכום שאמור לתת מענה.
<דיאא אסדי: בעניין הטיפול ברמות השכר של המזכירות, צריך לקחת בחשבון שאנחנו חיים בעולם של מסגרות של הסכמים קיבוציים.
<דיאא אסדי: יש הסכם ארצי שאמור להסתיים עד סוף 2014 וכאשר יהיה הסכם ארצי חדש ותהיה הסכמה בין המעסיקים הישירים להסתדרות לקחת נתח מהעלות הכוללת ולתת אותו לקבוצה מסוימת – במקרה שלנו המינה
<דיאא אסדי: לניות – לא תהיה לנו התנגדות כל עוד אנחנו שומרים על מסגרת העלות שנקבעה בהסכם.
עמרם מצנע: אני מבין שללא קשר למועדי פתיחת דיונים על הסכמי שכר חדשים, אם יש מטלה נוספת אפשר תוך כדי - למשל, נושא של בית ספר בניהול עצמי – ולא מחכים עד סוף 2014.
<דיאא אסדי: לגבי בית ספר בניהול עצמי ניהלנו דיונים וקבענו מסגרת.
<דיאא אסדי: הגענו להסכמות ואנחנו בשלבים של ניסוחים.
<דיאא אסדי: לזה ניתן מענה.
עמרם מצנע: נשמע קצת מזכירות.
עמרם מצנע: נתחיל עם רינה לוי, בית ספר יסודי קריית מוצקין.
<רינה לוי: שלום.
<רינה לוי: קודם כל, תודה רבה ליושב ראש.
<רינה לוי: הייתה צריכה לדבר מישהי אחרת, אבל אני אשמח להתייחס.
<רינה לוי: תודה רבה ליושב ראש הוועדה מר מצנע ולחבר הכנסת מסעוד גנאים.
<רינה לוי: אני מאוד מודה לנציג ההסתדרות שלמה שטרן שקיבל בהתראה מאוד קצרה את ההזמנה לדיון ובא לייצג אותנו.
<רינה לוי: נאמרו כאן דברים ואני מאוד שמחה על כך שאנשים הפנימו את הדברים האלה.
עמרם מצנע: כמה שנים את מזכירה?
<רינה לוי: עשרים שנים.
עמרם מצנע: באותו בית ספר?
<רינה לוי: באותו בית ספר.
עמרם מצנע: אפשר לשאול אותך מה השכר שלך?
עמרם מצנע: את לא חייבת לענות.
<רינה לוי: אני אומר לך בדיוק.
<רינה לוי: עם שני גמולים, השכר שלי הוא 5,600 שקלים.
מסעוד גנאים: משרה מלאה?
<רינה לוי: משרה מלאה.
<רינה לוי: אני בדרגה העליונה, דרגה 10.
<רינה לוי: כל פעם שבאנו לבקש משהו, אמרו לנו שזה לא תלוי בהם אלא זה תלוי באוצר.
<רינה לוי: אני העברתי דגם, איור על מקומה של המזכירה.
<רינה לוי: כאן הציגו את מקומה של המזכירה וזה מדבר בעד עצמו.
עמרם מצנע: בקריית מוצקין, גביית אגרות התלמידים נעשית בבית הספר או בעירייה?
<רינה לוי: רק בבית הספר.
<רינה לוי: אנחנו התחלנו בשנת 1995 את הגבייה בבתי הספר.
עמרם מצנע: עד אז זה היה בעירייה?
<רינה לוי: עד אז זה היה בעירייה.
עמרם מצנע: בדרך כלל הכיוון הוא הפוך.
<רינה לוי: העבירו את כל נושא הגבייה לבתי הספר.
<רינה לוי: אחר כך העבירו אותנו לאוטונומיה תקציבית וכמעט שלוש שנים אנחנו בניהול עצמי.
עמרם מצנע: בבית הספר שלכם יש פרויקט השאלת ספרים?
<רינה לוי: כן.
<רינה לוי: ודאי, משנת 1995.
<רינה לוי: אנחנו היינו בין הראשונים.
עמרם מצנע: בחיפה זה קיים משנות ה-50.
<רינה לוי: רציתי לציין שמזכירות של הרשויות, אין להן את אותה הגדרה של מזכירה בחיפה, בתל אביב ובירושלים אלא זה לגמרי שונה.
<רינה לוי: שם המשכורות יותר משלושים אחוזים מהמשכורות שלנו.
עמרם מצנע: העיריות השונות יכולות לשלם שכר יותר גבוה.
עמרם מצנע: זה לא אחיד.
<רינה לוי: מדברים כאן על שכר, אבל יש עוד בעיה והיא התקן.
<רינה לוי: ככל שנוספו מטלות, גם אם המזכירה תקבל את המשכורת הכי גבוהה, היא לא תוכל לעמוד בכל המשימות והמטלות שמטילים עליה.
עמרם מצנע: התקן הוא לפי גודל בית הספר.
מסעוד גנאים: לפי מספר הכיתות.
<רינה לוי: היום זה לפי מספר תלמידים בבית הספר.
<דיאא אסדי: לא.
<דיאא אסדי: 12 או 14 כיתות למשרה מלאה.
<דיאא אסדי: בתיכון הרשויות המקומיות מתגברות.
<דיאא אסדי: או 12 או 14 כיתות, תלוי איזה מטלות יש להן.
<דיאא אסדי: משרה מלאה זה אם יש גם גביית כספים וגם חלוקת ספרים, זה 12 כיתות, ואם לא, 14 כיתות.
מסעוד גנאים: גם זה לא מיושם בכל העיריות.
עמרם מצנע: השאלה למה זה לא מיושם כי משרד החינוך מעביר את הכסף.
<דפנה ארביב: הנציג מהשלטון המקומי מדבר על כל מיני תוספות ועל כל מיני הסכמים ששדרגו את השכר של עובדי הרשויות ואכן זה נכון, יישרו קו אבל לא בהכרח סייעות שנתנו להן תוספת של עשרה אחוזים באופק, לא בהכרח התווספו להן הרבה מטלות כפי שהתווספו למזכירה.
<דפנה ארביב: למזכירות כן נוספו מטלות עם אחריות מאוד כבדה, עם המון משמעות, לעסוק עם כספים ותקציבים.
<דפנה ארביב: אם בשנות ה-90 – אני מראה לכם את האיור – השינויים בתפיסת האחריות והסמכות הייתה משרד החינוך והרשות המקומית והם היו מעבירים את התקציבים לבתי הספר, כל ההתנהלות הכספית התנהלה ברשויות, הרי שהיום בית הספר עומד בראש הפירמידה וכל הכספים עוברים למנהל בית הספר הפכו אותו למעין מנכ"ל כך שהוא פחות צריך את הדברים מאגף החינוך או מהמפקח ומי שאמור לבצע ולנהל את כל העבודה – אלה בעצם אנחנו.
<דפנה ארביב: זה נופל על כתפינו.
<דפנה ארביב: זה יפה שרוצים לשדרג את המערכות, זה יפה שרוצים להתקדם אבל תמיד זה מתנקז לעבודת המזכירה והיא זו שצריכה לבצע את העבודה.
<דפנה ארביב: באופק חדש העבודה הורחבה ויש יותר מטלות על המזכירה.
<דפנה ארביב: קודם כל, יום הלימודים הוארך ואנחנו צריכים לשרת את התלמידים עד שעה יותר מאוחרת.
<דפנה ארביב: בעבר זה היה עד 1:00 והיום זה עד 2:30 או אפילו מעבר לכך.
<דפנה ארביב: אתה אמרת שבאופן חדש לא היה איזשהו שינוי אבל באופק חדש נוספו לנו תוכנות ובכלל כל השדרוג של שכר המורים, שאנחנו אמורות לעשות, זה שוב מתנקז אלינו.
<דפנה ארביב: זה שדרוג של מערכות ותוכנות והכל מתנקז אצלנו.
<דפנה ארביב: בעבר היה גמול יוח"א.
<דפנה ארביב: המורים כן מקבלים את הגמול ואנחנו מדווחים עליהם בסוף השנה ואנחנו יודעים שכספים מועברים לרשויות המקומיות עבור גמול יוח"א והמזכירות לא מקבלות אותו אלא זה נבלע בקופת העירייה משום שאין הסכם.
<דפנה ארביב: מי אמור לעשות הסכמים, אני לא יודעת אבל הסכם חייב להתבצע כי הכסף נבלע בקופת העירייה והמזכירות לא נהנות ממנו.
<דפנה ארביב: כפי שאתם שומעים ורואים, המזכירה היא במרכז.
<דפנה ארביב: כל רשות או כל גוף שרוצה לייעל את המערכת, הכול מתנקז למזכירה.
<דפנה ארביב: גם הנושא של הסכמים שנעשו, הסכם הבנות בין האוצר לשלטון המקומי, מי שמבצע את העבודה הזאת אלה אנחנו.
<דפנה ארביב: חייבים לעשות שינוי בעבודת המזכירה.
<דפנה ארביב: הנושא של המזכירה שיושבת במשרד שלה, מקבלת עשרות טלפונים, משרתת תלמידים, משרתת מורים, כל הזמן לתת מענה – מאוד קשה לבצע את עבודת ניהול החשבונות.
עמרם מצנע: אביר פראג'.
<אביר פראג': דיברתם הרבה על ניהול עצמי.
<אביר פראג': השינוי בעצם קיים כבר עשרות שנים.
<אביר פראג': מאז הגדרת התפקיד של המזכירה, היום המזכירה לא עונה על הגדרת התפקיד שהייתה לפני עשרים שנים או כמו שאמר לנו שלמה שטרן שזה בתקשי"ר משנת 1987.
<אביר פראג': באופק חדש, עוד לפני הניהול העצמי, עוד מטלות התווספו למזכירות ואלה התכניות האין סופיות שמפתח משרד החינוך, הפניות של משרד החינוך כשהוא פונה במכתבים שלו והם בטח יודעים שחלק מהעבודה שמופנות למנהל, להנהלה, לסגן המנהל, חלק גדול עושה המזכירה.
<אביר פראג': הם יודעים זאת.
<אביר פראג': אני לא יודעת איך זה מתחלק, אבל הם שולחים כל מיני מכתבים המופנים לכבוד המנהל, סגן, מזכירה.
<אביר פראג': איפה נופל הגמול בהתכתבויות שלהם?
<אביר פראג': זה נופל בחלקו של המנהל ובחלקו של הסגן.
<אביר פראג': לא סתם רצינו לבוא לכנסת.
<אביר פראג': העבודות האין סופיות והמטלות שמתווספות כל שנה וכל גמול מותנה בקריטריונים שונים, זה כבר מגוחך.
<אביר פראג': ב-1994 התחילו בתוכנה ופיתחו אותה.
<אביר פראג': אנחנו במגזר הערבי היינו בית ספר ניסויי.
<אביר פראג': התוכנה נקראת תוכנת מנב"ס.
<אביר פראג': כל שנה יש קריטריונים חדשים עם כל החידושים שבתוכנה עצמה.
<אביר פראג': התוכנה לא נשארת אותה תוכנה, אתה לא עובד על אותם חלונות בתוכנה של המנב"ס אלא כל שנה היא מתחדשת וכל שנה מתווספים עוד קריטריונים שצריך לעמוד בהם.
<אביר פראג': באופק חדש יש לנו עוד משהו אותו אני רוצה להדגיש לפני הניהול העצמי שהוא משהו אחר לגמרי.
<אביר פראג': אם אנחנו נדון בניהול עצמי, לא נגיד מזכירות מול ניהול עצמי, מול משרדים שונים.
<אביר פראג': אני חושבת שזה תפקיד אחר מכפי שקיים עכשיו וזה עוד לפני הניהול העצמי.
<אביר פראג': באופק חדש חידשו לנו מערכת שנקראת במשרד חינוך מנב"ס, יונת דואר.
<אביר פראג': בזמנו הייתה תיבת דואר שכל בתי הספר בארץ עוסקים בה ועכשיו הקריטריונים כולם עומדים על כך שהמורים ייכנסו ארבע פעמים בחודש, חמישים אחוזים, כאשר בתשע"ג היה שבעים אחוזים מהמורים שחייבים להיכנס ארבע פעמים בחודש על מנת שהמזכירה תקבל את הגמול.