GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<יפה פרג'ון: זכות, אתגר, יש פה מורות שלנו בת כיתתי, חוויה מאוד מיוחדת.
<יפה פרג'ון: אני זוכרת את ההרגשה כשמיניסטית, כל הזמן הרצון לצאת מהעיר ולהגיע מעבר להרי החושך.
<יפה פרג'ון: זו הייתה התפיסה שלנו פה, לצאת מהפריפריה, יש משהו שמחכה במרכז.
<יפה פרג'ון: דרך אגב, בזמנו זה גם היה נכון, כלומר הגעתי, הייתי בתכנית באוניברסיטת בר אילן של פעילי ציבור, מי שמכיר, חבר'ה מאותרים שמגיעים מהפריפריה, תומכים בהם ובמפורש הרגשתי את הפערים.
<יפה פרג'ון: לכן אחרי מלחמת לבנון, אחרי שהייתי מעל עשור במרכז, עבדתי, למדתי שם, החלטתי שאני חוזרת לכאן, בונה כאן את עתידי.
<יפה פרג'ון: עוד הפעם, זה לפני הסופה.
<יפה פרג'ון: הסופה הייתה באמת ככה משהו מאוד לא פשוט, אבל נספר קצת על בית הספר, נתבקשתי בקצרה ואעשה זאת.
<יפה פרג'ון: תשס"ז בית הספר קם, בית הספר היה מעורב, בנים-בנות בנתיבים שונים, יצאנו להפרדה מגדרית, דרך אגב מתוך רצון של השטח, משרד החינוך, עיריית צפת ורשת אמי"ת יצאו למהלך.
<יפה פרג'ון: בזמנו הייתה איזה שהיא תפיסה, בנו את בית הספר, יש איזה שהוא חזון חינוכי ואז החליטו מי נכנס בין באי בית הספר, מי מגיע ומי לא.
<יפה פרג'ון: אני חושבת שאחד הדברים, בעיון לקראת המפגש שלכם, ששינינו ממש לגמרי, יש לנו את בית הספר ואנחנו מתאימים את עצמנו לקהל התלמידות ולבאי בית הספר, ואני חושבת שזה בא לידי ביטוי בכל נשימה כאן.
<יפה פרג'ון: כן, יש לנו איזה שהיא הסללה בתוך בית הספר שמאפשרת לנו לעשות את המיפוי.
<יפה פרג'ון: לפני שבע שנים אחוז הזכאות 62%, סך הכול 290 תלמידות בשני הנתיבים.
<יפה פרג'ון: בית הספר הוגדר כבית ספר אדום, על פי כל הפרמטרים.
<יפה פרג'ון: עירית, יש מושג כזה במשרד החינוך.
<עירית מלמד: ממש.
<יפה פרג'ון: בית ספר אדום, אנחנו היינו בית ספר כזה, שזה אומר מבחינת גירעון, מבחינת רישום לכיתות ז', לא היה רישום בכלל לכיתות ז', היה חשש שבית הספר ייסגר.
<יפה פרג'ון: בשלב הזה הגעתי, יחד עם הרב יהודה, שהיה כבר שנה קודם, ויצאנו לדרך.
<יפה פרג'ון: הפרדה מגדרית של בתי הספר.
<יפה פרג'ון: היום תשע"ד, ממש בקצרה, אמי"ת בנות, אמי"ת בנים, שני סמלי מוסד שונים.
<יפה פרג'ון: אני מדברת בקלילות, אבל זו הייתה מלחמת עולם, הקירות בחדר הזה, אם הם היו יכולים להעיד, פשוט רעדו.
<יפה פרג'ון: יעקב, מי כמוך יודע, מורים שהיו רגילים לחדר מורים אחד, הפרדה לא פשוטה, אבל היום במבט לאחור אני חושבת שכולם שבעי רצון מהמהלך הזה.
<יפה פרג'ון: מקיף הבנות, הנתיב החדש.
<יפה פרג'ון: רק על זה הייתי יכולה לדבר שעתיים.
<יפה פרג'ון: אני אחסוך מכם, אם יהיו איזה שהן שאלות, אני יכולה לדבר על זה.
<יפה פרג'ון: 90% זכאות לבגרות, כאשר אין פה איזה פיק אחד ונעלם.
<יפה פרג'ון: במהלך חמש השנים האחרונות כל שנה הוספנו, מ-62 עלינו ל-71, 80 עד 90 וזה המצב היום.
<יפה פרג'ון: בשנה הבאה אנחנו נרד, אנחנו נהיה 88%, בעזרת ה'.
<יפה פרג'ון: 400 תלמידות מול 290.
<יפה פרג'ון: היום ברוך ה' אנחנו מוגדרים בית ספר ירוק בכל הפרמטרים, כולל יתרה תקציבית.
<יפה פרג'ון: אם הייתם מגיעים לפני חנוכה אז הריצוף פה היה ירוק, בכניסה, למרות שאנחנו מתעתדים לעבור לבית ספר חדש בעוד כשנתיים - - -
<ראש עיריית צפת אילן שוחט: אז מה את רוצה, ריצוף אדום?
<יפה פרג'ון: שם יש לי תכניות אחרות.
<ראש עיריית צפת אילן שוחט: לפי הצבע של בית הספר צריך להיות הריצוף.
<יפה פרג'ון: אז באמת, ברוך ה', בכל הפרמטרים.
<יפה פרג'ון: אני רק אגיד בקצרה, פעילות חינוכית מאוד ענפה, זה אומר שבתות, סמינריון, הבנות חזרו בדיוק בשבוע שעבר מסמינריון יומיים בדגש של 'האחר הוא אני', הנושא השנתי של משרד החינוך, הבנות היו בדיאלוג בחשכה במוזיאון בחולון, במוזיאון בחיפה, מוזיאון האמנות.
<יפה פרג'ון: אחת הבנות אמרה למחנכת, 'מה, אנחנו לא תרבותיות', אמרנו, לא, זה בדיוק העניין, מכיתה ז' לחשוף אותן לדברים אחרים.
<יפה פרג'ון: הבנות יצאו פה להמון פעילות קשורות למדע, כדי שלא יגיעו והאוניברסיטה והאקדמיה ייתפסו כאיזה מגדל שן שאי אפשר להגיע אליו.
<יפה פרג'ון: שווה לשמוע את הנאום של אילן על העניין הזה, מתי הוא הכיר את האוניברסיטה כראש עיר.
<יפה פרג'ון: אנחנו חייבים, אני חושבת שמהמקום הזה גם אילן הגיע וזה פשוט בא לידי ביטוי בכל האווירה והנשימה כאן בעיר הזאת.
<יפה פרג'ון: תכניות ההעשרה, אני לא אפרט.
<יפה פרג'ון: אם תרצו להתעניין במשהו, תגידו לי.
<יפה פרג'ון: אפיקים, תכנית העשרה תורנית, תורה לשמה, דרמה.
<יפה פרג'ון: אנחנו מעלים פה, אני מזמינה אתכם, כל שנה כבר שנה שביעית ברציפות, הפקת סוף שנה לחטיבת ביניים, מעל 100 תלמידות שעומדות על הבמה, ספינת אגוז, בוסתן ספרדי, צלילי המוזיקה, דונה גרציה, מדקלמות טקסטים, ברמה שלא תבייש, לא את הקאמרי ולא את בית לסין.
<יפה פרג'ון: מי שהיה באירוע שלנו יכול להעיד על זה.
<יפה פרג'ון: גם, מתוך רצון שהבנות ייחשפו לתחומי דעת, לאמנות, מקהלה.
<יפה פרג'ון: 100% הכוונה לשירות משמעותי אחרי התיכון.
<יפה פרג'ון: 100% מהבנות הבוגרות שלנו משרתות בשירות משמעותי.
<יפה פרג'ון: אנחנו מתחילים תהליך מכיתה י"א וכיתה י"ב.
<יפה פרג'ון: דרך אגב, אני חייבת להגיד, למרות שאנחנו בית ספר דתי, מי שמכיר את תכנית 'אחריי', אמרו לי חלק מהבנות, שהן מתחילות ללכת לתכנית ' אחריי' וזה משהו מדהים, אמרתי 'טוב, אני רוצה להכיר', נפגשתי עם בחור בשם יקי ביטון, סליחה על הביטוי הרחובי, התעלפתי, נהניתי, ממש.
<יפה פרג'ון: בחור שמדבר לעניין, ואמרתי לו 'תשמע, יש לי בנות שנמצאות שם - - -
עמרם מצנע: איזה אחוז מהבנות מתגייסות לצבא?
<יפה פרג'ון: לא מעט, אני יכולה להגיד, שבהכוונה שלנו, אם זה לעתודה למסלולים מסוימים אנחנו עושים עבודה מאוד מסודרת.
<יפה פרג'ון: מה שחשוב לי כמנהלת זה שתלמידה תגיע למקום שהוא נכון בעבורה.
<יפה פרג'ון: אנחנו מכירים אותה שש שנים, עושים תהליך בשביעית ובשמינית וחשוב שהיא תעשה משהו שהיא תועיל לחברה והיא תועיל גם לעצמה.
עמרם מצנע: כי אני רואה שם פרויקט עתידים, עתידים זה לכיוון העתודה האקדמאית.
<יפה פרג'ון: נכון.
<יפה פרג'ון: דרך אגב, אחוז המעוטרות שלנו הוא בין הגבוהים בארץ.
<יפה פרג'ון: הבנות אצלנו, אנחנו בהמון תכניות שמעודדות את העניין של מגדר, גם בקדם עתידים, ביחס לבתי ספר בכל הארץ, אנחנו לא נופלים בנתונים, הבגרות שלנו, יש לנו מעל 20% מצטיינות מנכ"ל, שזה נתון פשוט מדהים.
<יפה פרג'ון: בנות עם בגרות איכותית, 4-5 יחידות וזה לא בגלל שכולן מגיעות עם נתוני פתיחה מדהימים, אלא בגלל שאנחנו עושים פה באמת עבודה מסודרת של מיפוי והכוונה נכונה.
<יפה פרג'ון: מגמות.
<יפה פרג'ון: שוב, אני לא אכנס למה שהיה בעבר, אבל היום, ביולוגיה, פיזיקה ולמידת חקר.
<יפה פרג'ון: רק כדי לסבר את האוזן, ד"ר עירית ששון, מהמרכז בתל חי פתחה תכנית של למידת פיזיקה בצורה אחרת, בצורה שונה, בחיבורים מאוד מעניינים עם מכללת צפת.
<יפה פרג'ון: הבנות שלנו, 12 בנות מכל האזור, 3 בנות מקרית שמונה, 3 בנות ממירון, כלומר הקבוצה שלנו היא הקבוצה המשמעותית.
<יפה פרג'ון: הן לא יישארו כולן עד הסוף, כי יש להן תחומי דעת נוספים, ועכשיו, נכון להיום, מתייצבת קבוצה שלך 10 בנות.
<ראש עיריית צפת אילן שוחט: הפרויקט הזה, אנחנו עכשיו הקמנו אשכול שנקרא אשכול גליל מזרחי, פורום 15 ראשי רשויות, אלי מלכא יושב ראש שלנו ואנחנו לוקחים דברים משותפים לאזורים.
<ראש עיריית צפת אילן שוחט: אז בתחום המדעים והמוזיקה צפת, בתחום ביו טכנולוגיה והכול זה תל חי, אנחנו עושים דברים, נותנים לאזור שלנו את האפשרויות שהם לא ימצאו במקום אחר, והייחוד של הכוח והגודל משחק.
<ראש עיריית צפת אילן שוחט: אנחנו באמת מודל, ואז גם אני נתתי את ה-300 דונם לטובת הנושא, הכול מתקשר לזה.
<ראש עיריית צפת אילן שוחט: זו דוגמה אחת לפעילות של האשכול.
<ראש עיריית צפת אילן שוחט: היום האשכולות זה דבר מאוד מאוד חשוב.
<יפה פרג'ון: תקשורת וקולנוע, מגמה שפתחנו, מעל 10 יחידות לימוד, תקשורת וחברה עיוני, צד מעשי.
<יפה פרג'ון: השקעה רק של השנתיים האחרונות מעל 300,000 שקל, רשת אמי"ת שמה כאן את הכסף.
<יפה פרג'ון: חינוך לגיל הרך, מגמה שפתחנו מתוך תפיסה שלא כל הבנות יכולות להגיע לבגרות איכותית, אבל אנחנו רוצים שהם יגיעו למקום של מיצוי, מקום של הנאה וגם במגמה הזאת הן עושות עבודה מעשית, מתנדבות בגנים, יוצאות עם תעודה, לומדות פסיכולוגיה התפתחותית, דבר שבמפורש יכין אותן לאמהות טובה יותר ולדעת לקרוא ספרות ילדים בצורה אחרת.
<יפה פרג'ון: מגמה מאוד מצליחה.
<קריאה: זה נקרא תומכות למידה.
<יפה פרג'ון: חיבור לפרויקטים עירוניים.
<יפה פרג'ון: אני לא אדבר רבות, אבל ראש העיר שיושב כאן הוביל שני מהלכים מדהימים.
<יפה פרג'ון: פרחי רפואה, מספר הבנות שלנו הגדול שלנו בפרויקט, אמר פרופ' טור כספא בישיבה שהיינו שם, לא רק שבנות לא עזבו את הפרויקט, במהלך השנים, היום זה שנה שלישית, בנות נוספו ועוד כל הזמן עם יד על הדופק.
<יפה פרג'ון: ביום חמישי האחרון ישבו פה כל המנהלים של היסודי, עשינו תכנית של מעברים.
<יפה פרג'ון: סיפרה אחת הבוגרות, שברגע שהיא הייתה ב-3 יחידות לימוד והיא ידעה שהיא לא יכולה להמשיך להיות בפרחי רפואה בקדם עתידים, היא ישבה כל הקיץ, למדה ועברה ל-4 יחידות לימוד, דבר שהוא היה דמיוני.
<יפה פרג'ון: אז הפרויקט הזה עשה המון לבנות.
<יפה פרג'ון: חשיפה לאקדמיה, הן נוסעות למכינות צבאיות, הן היו ברמת הגולן, דברים שבאמת פותחים עולם של חשיבה, ערוצים של חשיבה שהם לא מכירים ואנחנו לא נחשפים כאן בפריפריה.
<יפה פרג'ון: פרחי משפט, גם כן.
<יפה פרג'ון: הקבוצה הגדולה שלנו, 35 בנות, תכנית שהתחילה במכללה, הבנות יוצאות עם 5 יחידות במשפט עברי.
<יפה פרג'ון: מאוד חשוב.
<יפה פרג'ון: קדם עתידים, עתידים, נחשון, מיכאל, אם משהו מעניין אתכם, אתם יכולים לשאול.
<יפה פרג'ון: למרחב, תכנית מאוד גדולה של משרד החינוך, של הקצאה לבתי ספר של מטפלות בתנועה, מטפלות במוזיקה, כדי לעזור באמת לבנות שזקוקות לזה.
<יפה פרג'ון: נבחרת הדיבייט שלנו, מקום ראשון במחוז צפון.
<יפה פרג'ון: נהורה גם המאמנת.
<יפה פרג'ון: בשנה שעברה מקום ראשון, נקווה שגם השנה.
<יפה פרג'ון: בגמר הארצי הנואמת הייתה שלנו, עם המנכ"לית בזמנו, דלית שטאובר.
<נהורה עמר: נציגת כל התלמידים בארץ נבחרה תלמידה מפה.
<אילן שוחט: הנושא של הדיבייט זה נושא שאנחנו מפתחים אותו גם בשני בתי הספר המקיפים פה, מתוך הבנה שבלי אנגלית אתה לא תתפתח ולא תתקדם.
<אילן שוחט: הרבה מהחיים האישיים, שאני לא סיימתי 12 שנות לימוד, אחרי זה תואר שני והכול, וכל מה שהרגשתי, שאני פספסתי בחיים שלי את האנגלית הקשה - - -
רות קלדרון: אצלנו במפלגה זה נהוג.
<ראש עיריית צפת אילן שוחט: אבל גם למנהלים פה יש חשיבה חברתית והבנה של מתן הזדמנויות.
<ראש עיריית צפת אילן שוחט: הדיבייט בצפת הפך להיות להיט, שגריר ארצות הברית הגיע לפה, השופטים, אלוף העולם בדיבייט הגיע לפה להיות שופט.
<ראש עיריית צפת אילן שוחט: הנושא הזה של אנגלית נהיה להיט והיום התלמידים רבים ביניהם מי יופיע בדיבייט.
<ראש עיריית צפת אילן שוחט: עד כדי כך.
<ראש עיריית צפת אילן שוחט: זה מתפתח יפה מאוד, מעודד גם תרבות דיון, גם הרחבת ידע, גם שפה, גם ביטחון עצמי.
<ראש עיריית צפת אילן שוחט: היה ילד שהיה החנון בכיתה ופתאום אחרי הדיבייט, כולם פתאום מסתכלים עכשיו.
<ראש עיריית צפת אילן שוחט: דברים מדהימים קורים.
<קריאה: נשמח לארח אתכם בדיבייט הבא שלנו.
רות קלדרון: בחפץ לב.
<יפה פרג'ון: תרבות ארגונית.
<יפה פרג'ון: אני רק אגיד שכדי להגיע להישגים האלה, זה שלא שעשינו איזה הוקוס פוקוס, יש פה חשיבה מסודרת, משוב בית ספרי, עם תוכנות.
<יפה פרג'ון: עשינו עבודה של מיפוי מאוד מאוד גדולה במהלך השנים.
<יפה פרג'ון: זו תורה שלמה, כלומר אי אפשר לבוא ולנתק הצלחה מתרבות ארגונית, שאלון אקלים בחינוך, שבית ברל כל שנה מנתח לנו.
<יפה פרג'ון: השנה אנחנו נכנסים גם לנישה שההורים נותנים לנו פידבק.
<יפה פרג'ון: עד היום זה היה המורים, התלמידות שלנו.
<יפה פרג'ון: כל תכנית העבודה שלנו היא נגזרת של הניתוח של בית ברל של שאלון האקלים.
<יפה פרג'ון: זה פשוט מדהים, כל מה שאנחנו רושמים, שנה אחרי שנה בתכנית העבודה אנחנו רואים עלייה בפרמטרים בעקבות תשומת הלב שלנו בתכנית העבודה המסודרת.
<יפה פרג'ון: ואני אגיד, באמת, לא בגלל שאנחנו נמצאים עכשיו פה בוועדה.
<יפה פרג'ון: צוות המורים פה מגויס ברמה שאי אפשר לתאר, אני חושבת שהמנהלים של היסודי שהיו פה ביום חמישי שמעו את הבנות.
<יפה פרג'ון: היה פה שיח עם בנות, איך הם חזרו והם דיברו על דמות משמעותית, על זה שיש להם למי לגשת, למי לפנות.
<יפה פרג'ון: כי אני חושבת, אני לא ארחיב את הדיבור, אבל היום, בוודאי בכל עולם התקשוב והידע שאנחנו חשופים לו, דמות של מתווך, של מבוגר אחראי, היא החשובה.
<יפה פרג'ון: אני רק אגיד הערכות יסוד, ככה אני מרגישה שזה האני מאמין של בית הספר שלנו: רלוונטיות לקהילת באי בית הספר, כל תלמידה מסוגלת להצליח, אפקט פיגמליון.
<יפה פרג'ון: עבדנו על זה כל השנים ואנחנו חוזרים לנקודה הזאת.
<יפה פרג'ון: תתפלאו, לא תמיד אנשים מאמינים, גם אנשים שנמצאים בתוך המערכת, שבאמת כל ילד מסוגל להצליח, וחיזקנו את הנקודה הזאת.
<יפה פרג'ון: מאוד חשוב, אילן ומוטי כל הזמן צוחקים עלינו, העניין של מכובדות.
<יפה פרג'ון: בכל דבר.
<יפה פרג'ון: דרך אגב, נערכנו פה בוודאי לכם אורחים חשובים - - -
<מוטי כהן: למה צוחקים?
<מוטי כהן: מכבדים.
<יפה פרג'ון: בכל מפגש הכי פשוט, גם לבנות אצלנו, כחלק מערך, אסתטיקה, מכובדות.
<יפה פרג'ון: אם אנחנו מכבדים את עצמנו זה יבוא לידי ביטוי, ואם אנחנו יורדים לפרטים הקטנים זה אחר כך גם יגיע לביטוי גם בפרטים הגדולים יותר.
<יפה פרג'ון: עין טובה, זה גם מושג שחכמינו ז"ל דיברו על זה המון.
<יפה פרג'ון: העניין של עין טובה, יש אפשרות תמיד להסתכל דרך הגלגל השחור של העין, אבל להסתכל באמת בעין טובה ולראות.
<יפה פרג'ון: בסך הכול התלמידות עושות את מה שהן צריכות לעשות וזה להיות מתבגרות, ואם אתה מסתכל על זה בפרספקטיבה הנכונה, אז אתה לא היסטרי ואתה מבין שלמעט סוגיות באמת - - - אפשר לקחת אוויר ונשימה להתנהל ביותר נחת בסוגיות חינוכיות.
<יפה פרג'ון: גאוות יחידה, מאוד חשוב לנו.
<יפה פרג'ון: ישבה פה יושבת ראש מועצת תלמידות ואמרה, 'אני גאה ללמוד בבית הספר שלי', דבר שלא תמיד היה ברור מאליו והמון פעמים בנות אמרו שבדרך לאגד הן היו מתביישות עם החצאיות ומורידות ואנחנו עבדנו על זה, להיות גאה בבחירה שלך, את פה, אין לך אזיקים על הידיים, את בחרת ללמוד בממלכתי דתי ויש לזה את הייחוד ויש לזה את הדרך שלך ואנחנו עובדים על זה.
<יפה פרג'ון: דרך אגב, בטח אותךְ זה היה מעניין, הנושא שלנו השנתי זה החן שבך, חוכמה נשית.
<יפה פרג'ון: אנחנו מאוד בעניין של העצמה נשית פה.
<יפה פרג'ון: אין שיחה, יש לי פעם בשבוע ארוחת בוקר עם תלמידות בכיתה מסוימת, כל פעם בסבב, להכיר את כל הבנות היטב, 'איפה את בעוד עשר שנים?
<יפה פרג'ון: מה החלום שלך?' בט"ו בשבט בעוד עשר שנים, עם מי את הולכת לנטוע עצים?
<יפה פרג'ון: בחנוכה עם מי תדליקי נרות?
<יפה פרג'ון: ובנות, שאין להן חלומות, אנחנו רואים גם את הקשיים.
<יפה פרג'ון: אני יכולה לעשות פעם מחקר על זה, לפתח אצל הבנות את המקום של לחלום, של לשאוף לדברים, לכוון גבוה וגם להגיע.
<יפה פרג'ון: קשר אישי, דיברנו, פיתוח מנהיגות, העצמה אישית נשית, יהודית דרך אגב.
<יפה פרג'ון: חלומות.
<יפה פרג'ון: אמרתי, מיפוי דינמי להסללה ומיצוי המצוינות.
<יפה פרג'ון: בבית הספר יש לנו מגוון של כיתות, כיתה מדעית, כיתה של תגלית, כיתה רגילה שבתוכה יש מרכז למידה, כיתה תורנית וכיתת ש"י, כיתת חינוך מיוחד.
<יפה פרג'ון: חדשנות פדגוגית.
<יפה פרג'ון: זהו, מוטי מסמן לי.
<יפה פרג'ון: סיימתי.
עמרם מצנע: אבל אחרי שאמרת באמת דברים שהם נופלים על אוזניים קשובות, מה הבעיות?
<ראש עיריית צפת אילן שוחט: האתגרים.
<יפה פרג'ון: קודם כל, אני באמת חושבת שאחת הבעיות הרציניות, שעדיין אנחנו נמצאים בפריפריה והנגישות, שתבין, כל פעילות כאן בבית הספר עולה לנו המון כסף.
<יפה פרג'ון: להביא אנשים ולחשוף את הבנות, זה עניין באמת מאוד יקר.
<יפה פרג'ון: עכשיו ברוך ה', אנחנו בית ספר שמתנהל בתקציב וביתרה תקציבית, אבל זה לא פשוט.
<יפה פרג'ון: דרך אגב, אני גם חושבת, ויסכים איתי מי שהוא צפתי, יש פה המון פרדיגמות לשבור, יש פה תפיסה מנטלית של עיר שזה המון פעמים לבוא וכן אנחנו מסוגלים ואנחנו יכולים להוביל איזה שהיא חשיבה אחרת ולא תמיד זה קל.
<יפה פרג'ון: אני חושבת שבטח אילן, כראש עיר, אתה בוודאי, אי אפשר ללמד אותך, אבל זה לא חיפה - - -
עמרם מצנע: תמיד אפשר ללמוד.
<יפה פרג'ון: אז אני אומרת, זה לא חיפה וזה לא רעננה.
<יפה פרג'ון: מי שלא דובר צפתית שוטפת, יתקשה להתנהל פה.
<יפה פרג'ון: וזו אחת הבעיות וזה גם אחד היתרונות.
עמרם מצנע: תאמרי לי, אתם עושים, לקראת פתיחת שנת לימודים, שיווק לבית הספר?
<יפה פרג'ון: כן.
<יפה פרג'ון: התחלנו כבר עכשיו.
עמרם מצנע: זאת אומרת נאבקים על תלמידות שתגענה לכאן?
<יפה פרג'ון: מה זה נאבקים?
<יפה פרג'ון: שערות לבנות אם יש לי, זה רק מהמאבק הזה.
<יפה פרג'ון: מאוד.
<יפה פרג'ון: תשמע, זה דבר שהוא באמת - - -
עמרם מצנע: לא, אבל השאלה הזו מביאה אותי לשאלה אחרת.
עמרם מצנע: מאחר שתיארתי לי שזו תהיה תשובתך, מול מי ומה אתם נאבקים?
<יפה פרג'ון: אני אגיד לך, הפלח המסורתי שלי שמגיע לבתי הספר היסודיים מתוך תפיסה שהממ"ד ישמור עליהם וייתן להם איזה שהם ערכים, אבל כשהילד - - -
עמרם מצנע: זאת אומרת ילדות שהן לא כל כך דתיות הולכות לבית ספר ממלכתי דתי רק בגלל - - -
<יפה פרג'ון: לא דתיות, מסורתיות, יש חינוך של בית אבא, יש תפיסה עדתית כזאת של לשמור על הבת, לשים אותה במסגרת שמורה יותר, אבל כשהיא מגיעה והיא עומדת על דעתה והיא רוצה ללכת לבית הספר עם מכנסיים, כי זה חלק מהזהות שלה, והיא לא רוצה להתחפש, הבת הזו שאני לא רוצה לוותר עליהן, הפלח המסורתי הזה, מי ששמע את שר החינוך שלנו, את שי פירון, שהוא בכיתה ז' הגיע מתוך התפיסה הזאת לבית ספר ממלכתי דתי, אמא שלו רשמה אותו והר"מ שהיה לו בכיתה ז' שינה לו את כל תפיסת העולם.
<יפה פרג'ון: ומפקחת שלי במשרד החינוך, שאני מעריצה אותה, ירדנה אלון, שהיא מספרת שהממ"ד הוא זה שעיצב את כל תפיסת עולמה.
עמרם מצנע: אז זו קבוצה אחת.
<יפה פרג'ון: זו קבוצה אחת.
<יפה פרג'ון: קבוצה שנייה, יש אולפנא במירון, תורנית, עם קו חינוכי מאוד ברור - - -
<קריאה: החינוך ההתיישבותי.
<יפה פרג'ון: כן, חינוך התיישבותי, במירון, עם קו חינוכי מאוד ברור, שהמשפחות שרוצות - - -
עמרם מצנע: מאוד ברור זה דומה או שונה?
<יפה פרג'ון: עוד הפעם, בהמון מקרים זה דומה, אבל שונה.
עמרם מצנע: מה ברור?
עמרם מצנע: תרגמי לנו.
<יפה פרג'ון: אני אתרגם.
<יפה פרג'ון: למרות שזה חיים שלמים של הבנה של מגזר, אבל אני אנסה - - -
עמרם מצנע: אני קצת, הייתי גם בחיפה וגם בירוחם, אני ער לדקויות.
<יפה פרג'ון: תראה, אם אתה שואל אותי, גם לי יש קצת ביקורת עצמית, על זה שאנחנו כמגזר, מה שנקרא, בהמון מובנים מפצלים את עצמנו לדעת, ואני חושבת, עוד הפעם, אבל אני לא הולכת ללדת מחדש, זה מה שדיברתי ברלוונטיות, בהבנה שזו המציאות ואיתה חייבים לנצח.
<יפה פרג'ון: לכן, עוד פעם, אם אתה שואל אותי, יש מקום להרבה יותר אחדות, אבל יש פה - - -
עמרם מצנע: זאת אומרת חלק מהבנות הולכות לשם?
עמרם מצנע: שם זה עם פנימייה?
<שלום יצחק: כן, חלק פנימייה.
<יפה פרג'ון: זו פנימייה מ-ט'.
<יפה פרג'ון: עוד הפעם, למרות שברוך ה' היום יש לנו לבית הספר שם ובנות מגיעות לכאן והשגרירות הכי טובות הן התלמידות שלנו, אבל כמו שעופר ציין, נעשית פה עבודה מצוינת, ודרך אגב, קנאת סופרים תרבה חוכמה.
<יפה פרג'ון: זה מבקש מאיתנו כל הזמן להתחדש ולהתרענן ולא לשבת בשקט וזה טוב לכולם כשיש מלחמה כזאת, כי בסופו של דבר למרות שזו תפיסה שיווקית התלמידות מרוויחות, כי אנחנו הופכים להיות טובים יותר ואנחנו לא שאננים.
<מוטי כהן: אני חייב להבהיר משהו לכבוד חבר הכנסת מצנע.
<מוטי כהן: אזור הרישום של מרום הגליל הוא גם בית הספר הזה, לבנות וגם אצל הבנים, והם שותפים בוועד המנהל.
עמרם מצנע: זאת אומרת אין בית ספר כזה ב - - -
<מוטי כהן: זה לא שהבנות בורחות מכאן, המלחמה שלה גם כדי להיכנס לבית הספר היסודי שם ולשכנע את הבנות לבוא לכאן.
<יפה פרג'ון: יש לי 150 תלמידות מחוץ לעיר.
<יפה פרג'ון: יש בנות באולפנית מהיישוב קשת ברמת הגולן, קצרין.
עמרם מצנע: שהן נוסעות?
<יפה פרג'ון: שהן נוסעות, ואם הייתי מאפשרת הסעות, פשוט בתקציב זה משהו מטורף, אם הייתי מכניסה את העניין של הסעות אז היו מגיעות אלינו הרבה יותר.
<מוטי כהן: אז האפשרות שלהן שם במרום הגליל זה כרמיאל וצפת.
<יפה פרג'ון: יש גם יישובים ששינו את אזור הרישום שלהם אלינו, כפר שמאי, מתוך ברוך ה' תפיסה שכאן זה המקום שלהם וזה הבית.
עמרם מצנע: אנחנו מבקרים הרבה בבתי ספר וכמעט כולם, בעיני עצמם, מצוינים ו.. ו.. ו.., אז למה מערכת החינוך שלנו בבעיה?
עמרם מצנע: יש לך איזה משפט תשובה טוב?
<יפה פרג'ון: אני אגיד לך, קודם כל אני חושבת העניין של רלוונטיות.
<יפה פרג'ון: תראה, הדבר שהכי מטריד זה המוסר והערכים.
<יפה פרג'ון: עוד הפעם, כולנו שומעים חדשות בימים האחרונים, לשמוע את הסיפורים שמפאת כבודם של כל היושבים כאן לא אפרט, אני פשוט ישבתי יום אחד ושמעתי את קרן נויבך ברכב ולא יכולתי להיכנס כי התחלתי לבכות, בצורה אמיתית.
<יפה פרג'ון: בכיתי.
עמרם מצנע: אתם עוסקים בזה בבית הספר?
<יפה פרג'ון: אנחנו עוסקים.
<יפה פרג'ון: לי יש פעמיים בשבוע בית מדרש עם חטיבה צעירה וחטיבה עליונה, ואני אומרת, אתה יודע, אני לא בוכה אפילו על הקורבן, אני באמת בוכה על זה שנערים במדינת ישראל היום, במקום שהם כל כך חשופים וכל כך לא מבינים נכון את המציאות וחושבים שככה זוגיות צריכה להיראות וככה החיים והם מתעדים את הכול.
<יפה פרג'ון: אני אמרתי והמון פעמים אני אומרת לבנות, בזמננו גם היו בנות שעשו פדיחות כאלה ואחרות, אבל מה ההבדל?
<יפה פרג'ון: שהיום הכול מתועד, הכול מפורסם.
<יהודית גידלי: לא, התביישו בזה.
<יפה פרג'ון: הכול על הקיר וזהו.
<ראש עיריית צפת אילן שוחט: אצלנו בעיר גם פתחנו בית ספר להורים.
<ראש עיריית צפת אילן שוחט: יש לנו את בשביל המשפחה, זה פרויקט שאנחנו עובדים גם עם ההורים.
<ראש עיריית צפת אילן שוחט: זה לא נגמר אצל התלמידים, זה לא נגמר בבית הספר, יש חלק משלים עם ההורים ביחד, שגם להיות הורה היום זה מקצוע לא פשוט, זה אחד המקצועות הכי מורכבים.
עמרם מצנע: ורק תעודת לידה צריך בשביל זה.
<ראש עיריית צפת אילן שוחט: ואנחנו עובדים גם עם ההורים ובית הספר הופך להיות סוכן חברוּת דרך המפגשים ודרך ההרצאות ודרך הדברים שקורים בחוץ, עובדים עם ההורים.
<ראש עיריית צפת אילן שוחט: יש לנו פה גם הורים שצריכים ללמוד איך להתמודד עם הילדים עצמם.
<ראש עיריית צפת אילן שוחט: אם המורים בקושי עוד לומדים, אז יש פה תהליך.
<ראש עיריית צפת אילן שוחט: אצלנו בעיר, אני חושב, אתה תיקח, יש לנו פה אפס אלימות, יש אפס מקרים של סמים.
<ראש עיריית צפת אילן שוחט: אני לא אומר אולי שבגלל שאנחנו רחוקים מתל אביב, אז זה לא מגיע אלינו, אבל צפת יכולה להיות מודל בשיטה, בדרך ובהתמודדות ובגיבוי והתלכיד שיש פה דווקא כן לדברים שמצליחים ואפשר ללמוד מהצלחות.
<עופר זפרני: ברשותך, אני אענה לשאלתך.
<עופר זפרני: אני לא חושב שצריך לשאול את השאלה על מי צריך להטיל את האחריות למה מערכת החינוך נראית כפי שהיא נראית, למה אנחנו כל כך מלאי ביקורת.
<עופר זפרני: אנחנו כולנו פה אנשי חינוך בחדר ואין ספק שיש משהו מקולקל באיך נמדדת מערכת החינוך, מה חשוב ומה לא חשוב, כולם מדברים על ערכים כחזות העניין בחדר סגור, כאשר השיח הוא שיח של כותרות, אבל בשורה התחתונה אנחנו, כמנהלים, כאשר אנחנו צריכים לתת דין וחשבון אנחנו נמדדים דרך חור מאוד מאוד מצומצם של בחינות בגרות, של כל מיני מבחנים ושאלונים ובעידן הזה הכול מקוון ואנחנו פשוט מנותבים באופן כזה שלא מאפשר לנו להיות פנויים למעשה החינוכי.
<עופר זפרני: אני חושב שמה שקורה כאן, אני נזכר היטב במה שאמר לי אילן כשנכנסתי, הוא אמר לי 'עופר, תעזוב את הבגרויות, תעשה שהילדים לא ייצאו מכאן, תעשה שהם ירצו ללמוד בבית הספר'.
<עופר זפרני: זה מתחיל בגאוות היחידה של הילדים כלפי המקום שבו הם גדלים, אחר כך יש לזה השלכות שהם יחזרו, וכדי שבית הספר ייחשב כטוב ומצוין הוא חייב להיות טוב ומצוין, ואין פה פולישטיקים ואי אפשר לעשות שום דבר בכוח.
<עופר זפרני: אנחנו מחויבים למעשה החינוכי, קודם כל מהמקום הערכי, מהבסיסים הכי הכי אינסטינקטיביים, שאדם יבין שצריך להיות ישר ושלתת מעצמך זה לא להיות פראייר וצריך להיות מחובר לחברים שלך וגם לשונים ממך, ולא בגלל שהשנה הכותרת הוא 'האחר הוא אני', אלא בגלל שתמיד זה כך.
<עופר זפרני: ואני חושב שקורה פה משהו מאוד מיוחד.
<עופר זפרני: אולי זה בגלל שאנחנו רחוקים מהמרכז והדברים מגיעים אלינו בדיליי ואולי זה בגלל שגם יש משהו במסורתיות שמקומות רחוקים מן המרכז משמרים, שמאפשרים לנו איזה שהוא שדה נקי, נפלא, ראית את זה בוודאי גם בירוחם, ממש בתולי במובן הזה שעם הילדים האלה אפשר להשיג מה שרוצים, כי הסיכוי נמצא אצלם והסיכוי של החברה הישראלית ויש בהם את הכול כדי להצליח, ואם אנחנו נזרע בהם את האמונה ואת האהבה והקברניטים שלנו, במקרה הזה זה הרשות, ייתנו לנו את הכוח אני חושב שיקרו דברים נפלאים, ואני באמת סבור שקורים פה דברים נפלאים באמת בזכות הראשוניות, בזכות האהבה, קראת לזה צפתיות, אבל אם מאמצים את המנגינה של המקום ולא מנסים לאמץ מנגינה של מישהו אחר והיא אותנטית והיא שלך אפשר להצמיח דברים נפלאים.
<ראש עיריית צפת אילן שוחט: אני חושב שהם ראו את זה הבוקר.
<עופר זפרני: כן, עדיין יש קשיים, אבל מתמודדים מול הקשיים האלה בנחישות, באהבה וכל הזמן צריך לעבוד קשה.
<עופר זפרני: תוריד רגל מהגז, הכול קורס לך.
<מוטי כהן: תודה, עופר.
<מוטי כהן: תודה ליפה ותודה לרב יהודה.
<ראש עיריית צפת אילן שוחט: תאמיני לי, יפה, שכחתי מהשלג לגמרי בכלל, שכחתי למה הוועדה באה.
<מוטי כהן: מכיוון שהנושא המרכזי שלנו זה סופת השלגים והתמודדות העיר ומערכת החינוך, אנחנו נבקש מנדביה נאה, איזה שם נאה, מנהל בית ספר אמי"ת בנים להציג ככה כנציג המנהלים התמודדות של המנהל בזמן חירום.
<מוטי כהן: נדביה, בבקשה.
<מוטי כהן: נדביה, זו שנתו הראשונה כאן בצפת.
<נדביה נאה: אני אציג את עצמי.
רות קלדרון: אני מתנצלת, אני חייבת לעמוד בזמנים.
רות קלדרון: אמרתי ליושב ראש שהשנה הדלקת המשואות תהיה בסימן השיר.
עמרם מצנע: כן, תשתלטו עלינו לגמרי.
<נדביה נאה: אני שמח לדבר מול עמרם מצנע, כי באחד הקורסים בצבא, גדוד 196, ב-79', עשיתי על זה יום שלם של הרצאה.
<ראש עיריית צפת אילן שוחט: מה המסקנה?
<נדביה נאה: שלמרות שהמג"ד נפצע הוא ממשיך להילחם.
<נדביה נאה: אני גר ברמת הגולן וגר באמת השנה הראשונה פה בצפת.
<נדביה נאה: ביום שישי זה עוד היה מצחיק, אבל במוצאי שבת הבנו שהעסק לא מצחיק ובשיחה עם מוטי, עם יפה, עם עופר, הבנו שהעסק הזה לא הולך להיגמר ביום-יומיים הקרובים ואנחנו כבית ספר, אני אספר על עצמנו, התיישבנו, עוד לא היה אפשר לצאת מהבתים ולדבר, אבל התרכזנו בשלושה מעגלים, ככה ניתחנו אותם ולפי זה גם פעלנו באותו שבוע.
<נדביה נאה: קודם כל במעגל האישי.
<נדביה נאה: אני קצת אפרט את זה, קשר אישי עם כל התלמידים.
<נדביה נאה: אחרי זה בתחום של הלמידה, לייצר מפגשים ולמידה ובסוף גם בהתנדבות, העזרה, העיר הייתה צריכה המון עזרה.
<נדביה נאה: אז קודם כל לגבי הקשר האישי, כבר במוצאי שבת כבר עשיתי טלפונים לכל המחנכים, עשינו טבלה כזאת, כל ילד קיבל טלפון, יש כ-250 תלמידים בבית הספר, כל ילד קיבל שיחה עד יום ראשון, ממש גם ליוו שכל ילד - - -
עמרם מצנע: נקווה שהכול היה במוצאי שבת.
<נדביה נאה: כן.
<ראש עיריית צפת אילן שוחט: למרות שהיה היתר מהרב הראשי, עבדנו בשבת.
עמרם מצנע: להציל חיים.
<נדביה נאה: בשבת הזאת אני נסעתי, לפתור בעיות אחרות, אבל טלפונים לא עשינו לתלמידים.
<נדביה נאה: יש לנו שני יועצים בבית הספר, ממש ברמה של לעבור, יש לנו כל מיני תלמידים מועדים, חלק גם קיבלו ביקורי בית, זה הגיע ממש עד הרמה שהייתה מחנכת שנסעה לתת חימום לילד אחד.
<נדביה נאה: כשעשינו את הסבב אז ראינו שזה הסתבך, אז גם מורים מקצועיים התקשרו.
<נדביה נאה: זה היה קודם כל ברמה של לדעת שכל ילד שלנו ויש לנו גם כמה ילדים שידענו שהם בבעיה.
<נדביה נאה: אני יכול להגיד, כלקח, הייתה לנו פעילות טובה פה וגם בבר יוחאי, אחד הלקחים שהשבוע גם יישמנו אותו, שלא היה לי קשר נגיד לדלתון, לעלמא, לקרן בן זמרא, לא היה לי מישהו ליצור - - - אז יצרנו בשבוע האחרון, עשינו מפגשים, עשינו כמה טלפונים לרכזי נוער, מד"בים ביישובים, ליצור את הקשר הזה.
<נדביה נאה: לגבי הלימודים, יצרנו מפגשים בעיר, במקומות, בבתים של מחנכים.
<נדביה נאה: אחרי זה אני אגיד מילה בעניין הביטוח, אבל המשכנו לייצר למידה, פרסמנו את הכול, יש לנו קבוצות של אס.
<נדביה נאה: אמ.
<נדביה נאה: אסים לתלמידים.