GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<רועי אסף: 88 אחוזים אין להם תואר אקדמי.
<רועי אסף: ידידי שיושב ממשרד החינוך, עבדאללה חטיב, חלק גדול מהכשלים – ולפי דעתי זה תפקיד הוועדה, אדוני היושב ראש, הוא לעבוד על התפרים.
<רועי אסף: החסם להשכלה גבוהה, כמו שציינו חברי הכנסת, הנשירה בכיתה ט', חוסר איזון בין בתי ספר פרטיים לבתי ספר ממשלתיים וכן הלאה וכל מיני נקודות כאלה שהן מאוד מאוד חשובות, ולאחר מכן כן חשוב לנו בממשלה השילוב התעסוקתי והחיבור עם כל התכניות הממשלתיות של משרד ראש הממשלה, של משרד הכלכלה ומרכזי הכוון תעסוקתי כדי שייווצר הרצף הזה לתוך עולם התעסוקה ומי שיהיה אחרי כן פרופסור באוניברסיטה, זה מעולה וזה נפלא אבל בשביל זה אתה צריך להגדיל את המשולש שמרב הראתה קודם.
<רועי אסף: אתה חייב להגדיל את המשולש ולהכניס יותר.
ג'מאל זחאלקה: אם לא, הוא יהפוך לחבר כנסת.
עמרם מצנע: תאר לך שניתן לכל השרים בממשלה תקציב שיש בו רק סכום אחד והוא לא מחולק לסעיפים, כמו שזה ב-ות"ת ובמועצה להשכלה גבוהה.
עמרם מצנע: תאר לך איזה הישג יהיה מבחינת היכולת לדלג על הבירוקרטיה.
עמרם מצנע: תאר לך שה-ות"ת היה צריך לעבור את ועדת הכספים בהעברת שקל מסעיף לסעיף.
עמרם מצנע: זה סתם, רק להאיר תשומת לב בעניין הזה שמדברים עליו שנים ולא עושים בו כלום.
<רועי אסף: להערה הזאת.
<רועי אסף: ישבנו עם פרופסור טרכטנברג, עם פרופסור ברוורמן ועם דוקטור אודי ניסן שהיה ראש אגף תקציבים וזה תוכנן כדי שאי אפשר יהיה להזיז את התקציב מסעיף לסעיף.
עמרם מצנע: לא, שאפשר להזיז.
<רועי אסף: הנקודה האחרונה בה אני רוצה לסיים, דווקא במשהו שהוא יותר היתולי.
<רועי אסף: יש קריקטורה מאוד מפורסמת שרואים פיל, קוף, פינגווין ועוד מספר חיות ועומד פקיד ממשלתי על הדוכן ואומר: כולם חייבים לטפס על העץ כי זה מבחן כזה.
עמרם מצנע: תכף אני אראה לך את התמונה.
<רועי אסף: לכן אני חושב שיש הרבה בדברים של חברי הכנסת לגבי הפתיחה של הדלתות הנוספות ובפירוש ללא הפחתה של האיכות האקדמית.
<רועי אסף: מה שאמר פרופסור טרכטנברג ואמרה מרב, המצוינות היא הדבר החשוב ביותר למדינה.
ג'מאל זחאלקה: יש מצוינות בפריפריה.
ג'מאל זחאלקה: בני עניים, צריך להיזהר מהם.
עמרם מצנע: מהם תצא תורה.
<עבדאללה חטיב: כן.
<עבדאללה חטיב: אני רוצה להתייחס לנושא של שיתוף הפעולה בין המועצה להשכלה גבוהה לבין משרד ראש הממשלה לבין משרד החינוך.
<עבדאללה חטיב: הוקם צוות בראשות המועצה להשכלה גבוהה שמטרתו הנגשת ההשכלה הגבוהה בקרב האוכלוסייה הערבית.
עמרם מצנע: רק רגע.
עמרם מצנע: הנה, זאת התמונה עליה דיברת.
עמרם מצנע: יש לי אותה במשרד.
עמרם מצנע: יש עוד תמונה שאומרת: שוויון, אין פירושו צדק.
עמרם מצנע: כולם שווים ויכולים להסתכל, אבל הקטנים לא רואים כלום ולכן נותנים להם הגבהה.
<עבדאללה חטיב: אני רוצה להתייחס למספר סוגיות.
<עבדאללה חטיב: קודם כל, כאשר אנחנו מדברים על ההשכלה הגבוהה, צריך להרחיב את הבסיס כפי שזה בא לידי ביטוי בדוח שהוגש על ידי המועצה להשכלה גבוהה.
<עבדאללה חטיב: אני רוצה להגיד לכבוד היושב ראש שקיימת הטרוגניות רבה בחברה הערבית.
<עבדאללה חטיב: כלומר, אי אפשר להשוות בין אחוז הזכאות לתלמידים שהם גרים בדרום לבין אחוז הזכאות לתלמידים בחברה הערבית.
<עבדאללה חטיב: כיום הנתון לגבי תשע"ב, אני יכול לומר לך שאחוז הזכאים לתעודת בגרות בקרב האוכלוסייה הערבית, שמוגדרת ערבית, כ-52 אחוזים כאשר מתוכם שמונים אחוזים עומדים בתנאי הסף לקבלה לאוניברסיטה.
<עבדאללה חטיב: יש מגמה של עלייה בשנים האחרונות והמשרד משקיע רבות בנושא של אחוז הזכאות כי אנחנו רואים בזה בסיס.
ג'מאל זחאלקה: אני מתנגד לכך שתחלק את האוכלוסייה הערבית.
<עבדאללה חטיב: אני לא מחלק.
ג'מאל זחאלקה: אני בעד פילוח, אבל אל תגיד שיש אוכלוסייה ערבית לבד ויש בדואים ויש אחרים.
<עבדאללה חטיב: אמרתי שיש הטרוגניות רבה בקרב האוכלוסייה הערבית.
ג'מאל זחאלקה: בסדר, הטרוגניות, אבל אל תנתח אותה.
ג'מאל זחאלקה: יש לך את המכלול ואחר כך נעשה פילוחים.
<עבדאללה חטיב: צריך לתת תשומת לב גם לאוכלוסייה הבדואית שנמצאת בדרום ואני חושב שזה גם נושא שדורש טיפול.
<עבדאללה חטיב: הנושא של החסמים.
<עבדאללה חטיב: אנחנו יודעים שקיימים חסמים במסגרת האוניברסיטאות.
<עבדאללה חטיב: הנושא של הפסיכומטרי שמהווה גם הוא חסם.
<עבדאללה חטיב: הוגדר כאן שכ-8,000 תלמידים מהמגזר הערבי לומדים בירדן או לומדים באוניברסיטה האמריקאית בג'נין, עיקר התלמידים האלה יש להם בעיה בנושא של הפסיכומטרי ולכן אנחנו מבקשים לפתוח את שערי האוניברסיטה בהמשך לבקשתם של חברי הכנסת אבל אנחנו עכשיו הובלנו מהלך, בשנתיים האחרונות, של הקמת מרכזי פסיכומטרי במסגרת בתי הספר התיכוניים במגזר הערבי ובשנת הלימודים תשע"ג אנחנו נפתח כשבעים מרכזים של פסיכומטרי במסגרת בתי הספר התיכוניים בחברה הערבית.
<עבדאללה חטיב: הסוגיה השלישית, הנושא של חינוך לחיי קריירה.
<עבדאללה חטיב: אנחנו שמים לב לבעיה של היעדר הכוונה בקרב התלמידים מהמגזר הערבי, החל מכיתות ט' ועד האוניברסיטה, ולכן קיים עכשיו מיזם שהוא מיזם משותף עם המועצה להשכלה גבוהה ועם משרד ראש הממשלה, ואנחנו מרחיבים את הפרויקט הזה לכל בתי הספר במגזר הערבי במשך שלוש שנים.
<עבדאללה חטיב: אם בשנה שעברה עבדנו עם קו משווה ומכללת סכנין הקימה גם את מרכז אפק, אנחנו לשנה הזאת נרחיב את הפרויקט הזה לכמאה קבוצות במסגרת בתי הספר הערביים ותוך שלוש שנים הוא יגיע לכל בתי הספר במגזר הערבי.
<עבדאללה חטיב: הנושא של שפה עברית.
<עבדאללה חטיב: אני חושב שהיום הגיע הזמן לטפל בנושא של השפה העברית בקרב תלמידי המגזר הערבי.
<עבדאללה חטיב: אנחנו היום מזהים חסם בפני התלמידים במגזר הערבי.
עמרם מצנע: אחד המהלכים שצריך לעשות זה להתחיל ללמוד עברית בכיתה א'.
<עבדאללה חטיב: היושב ראש, נשקלת האופציה הזאת אבל עיקר הבעיה בשפה היא הבעה בעל פה ואיכות ההוראה.
<עבדאללה חטיב: היום אנחנו עובדים בשני מסלולים.
<עבדאללה חטיב: אנחנו עובדים במסלולים של השבחת ההוראה במיוחד בנושא של השפה העברית וגם סוגיה שהיא חשובה מאוד היא שילוב מורים מהמגזר היהודי במסגרת בתי הספר התיכוניים במגזר הערבי.
<עבדאללה חטיב: אנחנו זיהינו בעיה ואחת הבעיות המרכזיות היא שהתלמידים במגזר הערבי לא חשופים לשפה העברית ולכן איכות השפה שלהם ירודה.
<עבדאללה חטיב: זה אחד הצעדים שנשקלים.
מסעוד גנאים: אם אפשר להתייחס לעניין של המלגות.
עמרם מצנע: רגע, אנחנו מתקדמים ואני רוצה לתת ליותר אנשים לדבר.
עמרם מצנע: מכללת סכנין, בבקשה.
<נזיה בדארנה: אדוני היושב ראש, אני מודה על הדיון, מברך על היוזמה לקיים אותו ומברך על העבודה היפה, המקצועית והמעמיקה של פרופסור טרכטנברג, מרב והצוות.
<נזיה בדארנה: אנחנו היינו בדיונים אצלם ונבדקנו גם לרוחב וגם לעומק.
<נזיה בדארנה: אנחנו מברכים על כך.
<נזיה בדארנה: אני רוצה להתייחס לשתי נקודות.
<נזיה בדארנה: האחת, לחזק את הנתונים שלא הובלטו במיוחד לגבי אחוז הלומדים בחוץ לארץ.
<נזיה בדארנה: דוח שהוגש לכנסת, מספרו 281, בינואר 2012 מדבר על נתונים יותר גבוהים מאלו שהוצגו כאן.
<נזיה בדארנה: אנחנו היום נמצאים במצב בו מעל חמישים אחוזים מהסטודנטים הערבים במדינת ישראל לומדים בחוץ לארץ.
<נזיה בדארנה: הנתון הזה מחייב זירוז התהליכים שהוזכרו קודם לכן.
<נזיה בדארנה: הנקודה השנייה.
<נזיה בדארנה: לא צוינה החשיבות של הצעירות והאימהות שמעדיפות ללמוד בקרבת הבית ולכן מכללת סכנין מהווה פתרון אידיאלי להקמת אותו מוסד או תקצוב נוסף על ידי ות"ת ויכולה לתת את הפתרון הן הגיאוגרפי והן האקדמי.
<נזיה בדארנה: המכללה מעניקה כעת תואר ראשון ותואר שני במספר תחומים.
חנין זועבי: לפעמים יש נשים שרוצות להתרחק מהבית.
<נזיה בדארנה: לפעמים.
<נזיה בדארנה: אני מדבר על הרוב.
חנין זועבי: אני מציעה שהן ידברו בשמן הן.
חנין זועבי: הן רוצות להתרחק מהבית ולהתקדם.
חנין זועבי: אני חושבת שאתה טועה.
חנין זועבי: כאישה אני אומרת את זה.
<נזיה בדארנה: אני דיברתי על מרבית הסטודנטים.
עמרם מצנע: יש כאלה שרוצות להתרחק ויש כאלה שלא רוצות.
עמרם מצנע: יש גם כאלה שלא נותנים להן, כנראה אנחנו הגברים.
עמרם מצנע: אחד הכיוונים של הדוח שהוצג כאן הוא לתת למכללת סכנין, שהיא מכללת הוראה, מעמד ב-ות"ת.
עמרם מצנע: איפה אתם עומדים בזה?
עמרם מצנע: הרי צריך לעשות כל מיני הכנות כדי להתאים להיכנס ולהיות מכללה ות"תית.
עמרם מצנע: איפה אתם נמצאים, אם בכלל התחלתם בתהליך?
<נזיה בדארנה: כמובן שהתחלנו.
<נזיה בדארנה: תאמין לי שלמרות העיניים הכחולות שלי, כנראה שם לא מתחשבים בזה אלא להפך, הבדיקה היא מעמיקה.
<נזיה בדארנה: מדובר על סגל בעלי דרגות גבוהות של מרצה ומעלה, על אחוז שהוא מעל חמישים אחוזים, על מספרי סטודנטים ועל צעירים.
עמרם מצנע: על גודל כיתות.
<נזיה בדארנה: כן.
עמרם מצנע: יש לך הערכה מתי תוכלו לעמוד בתנאים האלה?
<נזיה בדארנה: אנחנו כבר מוכנים.
<נזיה בדארנה: הנתון היחידי שהיה חסר היה של מספר הסטודנטים ויש אפשרות להעמיד את המכללה בתנאים מיוחדים.
<נזיה בדארנה: מבחינת תשתיות פיזיות ופדגוגיות, התשתית קיימת ולאחרונה אפילו קיבלנו תרומה אתה אנחנו יכולים לפתח כבר מהשנה הבאה ולהיות במצב בו אנחנו יכולים להתפתח.
<יאסר עואד: אני ממכללת סכנין.
<יאסר עואד: שתי הערות לגבי התעסוקה והבוגרים.
<יאסר עואד: גם אני עבדתי עם רועי ועם מרב וישבנו רבות לגבי כל ההתאמה.
<יאסר עואד: אין ספק שמה שאנחנו עושים זאת לא רק השכלה אלא אנחנו גם מזהים את הצרכים של האוכלוסייה הערבית בממשק הזה בין הבוגרים לבין התעסוקה.
<יאסר עואד: לכן אנחנו הקמנו את המרכז, עליו דיבר עבדאללה חטיב ואנחנו גם נתנו את השירות של ההכוון התעסוקתי והלימודי בכיתות ט', י', י"א ו-י"ב בפיילוט שלנו, בקרב 5,000 תלמידים, והממצאים פשוט מדהימים במחקר המלווה.
<יאסר עואד: הדבר השני שעשינו היה תכנית המצוינים.
<יאסר עואד: אנחנו מפעילים את תכנית המצוינים בקרב נשים ערביות, בוגרות כיתות י"א ו-י"ב.
<יאסר עואד: זאת תכנית של משרד ראש הממשלה והמועצה להשכלה גבוהה ואנחנו מלווים אותם כבר שנה.
<יאסר עואד: אנחנו נלווה אותם חמש שנים החל מטרום הכניסה לאוניברסיטה עד כניסה לאוניברסיטה במקצועות מועדפים ולאחר מכן גם השמה בשוק העבודה.
<יאסר עואד: כל הדבר הזה, הרצף הזה, אנחנו עושים אותו ויודעים לעשות אותו ויש לנו תשתיות לעשות את הרצף הזה.
<יאסר עואד: אני מקווה שהתכניות האלו כמובן משתלבות היטב בעבודה של מרב ושל רועי ושל משרד החינוך עם עבדאללה חטיב.
<יאסר עואד: תודה.
עמרם מצנע: עורך דין פואד סולטני, יושב ראש ועד ההורים הארצי של המגזר הערבי.
<פואד סולטאני: אני אדבר בקצרה על שתי נקודות שבעיני הן חשובות.
<פואד סולטאני: קודם כל, אני מברך על הדיון.
<פואד סולטאני: זה צעד מאוד חשוב ואנחנו מודים לכם בשם ההורים הערבים.
<פואד סולטאני: לדעתנו הבעיה מתחילה בכיתה א' וממשיכה בכיתות הבאות.
<פואד סולטאני: כמי שמלווה - יחד עם הסגן שלי אחמד, הצוות וועד ההורים – את בתי הספר, אנחנו רואים שהבעיות מתחילות בבית הספר וממשיכות כמובן עד כיתה י"ב, אם זה בתשתיות, אם זה במחסור בכיתות, אם זה ברמת המורים, המנהלים והשיטה בה הם מתמנים.
<פואד סולטאני: אנחנו עוקבים אחרי כל מה שקורה.
<פואד סולטאני: זה מסתיים בחוסר הכוונה של התלמידים בבית ספר תיכון.
<פואד סולטאני: זאת אומרת, השנה הבת שלי סיימה כיתה י"ב וכבר שנתיים אני מנדנד ושואל אותה מה היא מתכוונת לעשות ומה היא רוצה לעשות, אבל היא עדיין לא יודעת.
<פואד סולטאני: עכשיו היא אומרת לי שהיא רוצה לנוח שנה כי היא רוצה לחשוב ולבדוק.
<פואד סולטאני: זה קורה כמעט לכולם.
עמרם מצנע: שתעשה שירות אזרחי.
עמרם מצנע: אז היא תנצל את השנה הזאת הכי טוב.
<פואד סולטאני: בעניין הזה אנחנו נגד שירות.
<קריאה: לעבוד ולחסוך משתלם יותר.
עמרם מצנע: בראייה ארוכת טווח, אני לא בטוח.
<פואד סולטאני: אני רוצה לשים דגש על העניין הזה של הכוונה בבתי ספר התיכוניים, הכוונה שכיום חסרה.
<פואד סולטאני: לא מאתרים את התלמידים ואת היכולות שלהם כבר בבית ספר תיכון.
<פואד סולטאני: הנקודה השנייה אליה אני רוצה שתשימו לב.
<פואד סולטאני: אנחנו כהורים מוציאים כסף רב על הילדים שלנו שלומדים בחוץ לארץ, ואני אחד מהם.
<פואד סולטאני: הבן שלי שלומד רפואת שיניים בפולין עולה לי עשרים אלף יורו בשנה.
<פואד סולטאני: זה המינימום שיכול לעלות לסטודנט שלומד באוניברסיטה בחוץ לארץ.
<פואד סולטאני: צריך לשים לב שאצל שכנינו הירדנים יש כ-8,000 סטודנטים ערבים שרובם לומדים רוקחות.
<פואד סולטאני: עם כל מה שקורה, אני חושב שאנחנו הולכים לקראת מצב של אבטלת אותם סטודנטים.
עמרם מצנע: לכל תרופה יהיה רוקח.
<פואד סולטאני: כן.
<פואד סולטאני: לכן צריך לקחת את כל הדברים האלה בחשבון כאשר אנחנו דנים על האקדמיה ועל הנגישות של הערבים בישראל לאקדמיה.
עמרם מצנע: אנחנו לקראת סיכומים, כך שלא כולם יוכלו לדבר.
עמרם מצנע: אני רוצה לשמוע את נציג התאחדות הסטודנטים הארצית.
<רסול סעדה: אדוני, אורחים נכבדים, ליווינו את תכנית הנגשת ההשכלה הגבוהה מתחילתה, גם בנייר העמדה שהגשנו בשנת 2010 וגם בהקמת הוועדה.
<רסול סעדה: אני גם משמש כחבר ועדת ההיגוי להנגשת ההשכלה הגבוהה לאוכלוסייה הערבית ולאחרונה גם חבר הוועדה של קרן המלגות.
<רסול סעדה: אנחנו שמחים מאוד על ההישגים בשלוש השנים האחרונות, הישגים שמורגשים גם בשטח.
<רסול סעדה: אנחנו חייבים לומר זאת כי מהבדיקה שלנו בשטח עם הסטודנטים, התכנית אכן מגיעה למטה.
<רסול סעדה: החלק שלנו מאוד חשוב לראות ביצוע ואכיפה של התכנית ולא רק העברת תקציבים.
<רסול סעדה: אני רוצה לדבר על שתי נקודות.
<רסול סעדה: נקודה ראשונה היא שאנחנו עדיין לא במצב האופטימלי ולכן חלק מההנגשה הוא עניין הנגשת המוסדות וזה גם סגל מינהלי, וכאן הקריאה היא אל המוסדות, זה גם שילוב יותר עובדי הוראה, גם אם זה סגל זוטר בתוך המוסדות האקדמיים, וגם הנגשת המוסדות מבחינה תרבותית וחברתית לסטודנטים הערביים שזה חלק אותו אנחנו מנסים לקדם יחד עם אגודות הסטודנטים אבל גם לתת במה לסטודנטים הערביים מבחינה תרבותית וחברתית.
<רסול סעדה: הניסיון מראה שמוסד שבו לסטודנטים הערבים יש מרחב חברתי ותרבותי, הם מרגישים יותר שייכים ויותר מגיעים לשם.
<רסול סעדה: אני שוב רוצה להדגיש גם את נושא תנאי הקבלה.
<רסול סעדה: אין מה לעשות, נושא תנאי הקבלה הוא הנושא הקשה ביותר אתו מתמודד הצעיר הערבי.
<רסול סעדה: התכנית הזאת היא תכנית טובה מאוד למי שהצליחו לעבור את כל החסמים ואת כל הקשיים ולהגיע לאקדמיה, אבל הרוב המוחץ, כמו שראינו, אינו יכול.
<רסול סעדה: אולי הם מהווים פוטנציאל אבל לא בציונים.
<רסול סעדה: לכן עניין ההנגשה האמיתית, בסופו של יום זאת החלטה להשקעה עמוקה במערכת החינוך היסודית והתיכונית הערבית.
<רסול סעדה: אנחנו עומדים מול תכנית בת חמש או שש שנים עם תקציב צבוע ואני חושש שברגע שהתקציב הזה יסתיים, אותו תהליך נפלא שעשינו לאורך כל הדרך ייפסק כי משום מה לא יהיו עוד תקציבים.
<רסול סעדה: לכן חשוב מאוד לחשוב איך אנחנו מטמיעים את התהליך הזה בתוך המוסדות להשכלה גבוהה כך שהוא ימשיך לשנים הקרובות עד שנגיע למצב יותר טוב מבחינת ייצוג הסטודנטים הערביים במערכת ההשכלה הגבוהה.
עמרם מצנע: אמנון, קרן אברהם, משפט אחד.
<אמנון בארי סוליציאנו: אני חושב שאי אפשר להשלים את הדיון בלי להעיר בזרקור את מה שקורה באוכלוסייה הערבית של הנגב, הבדואים של הנגב.
<אמנון בארי סוליציאנו: במשפט אחד הוזכרה העובדה שהערבים הבדואים כמעט בכל פרמטר נמצאים במקום יותר חלש.
<אמנון בארי סוליציאנו: יש הצעה על הפרק להקים מוסד אקדמי, שלוחה של אוניברסיטת בן גוריון ברהט.
<אמנון בארי סוליציאנו: רהט, אני מזכיר לכולם, עיר שבתוך עשר שנים יגורו בה 90-95 אלף אנשים ובכל סטנדרט עיר שמחייבת שיהיה בה מוסד אקדמי.
<אמנון בארי סוליציאנו: כבר היום הרבה מאוד מצעירי רהט יוצאים לחוץ לארץ כדי ללמוד, כולל לרשות הפלשתינית וכולל לירדן.
עמרם מצנע: אני מתנצל אבל אנחנו צריכים לסיים.
עמרם מצנע: אני אתן משפטים בודדים.
<סאמי סעדי: אני מארגון צופן בנצרת.
<סאמי סעדי: אני רוצה להדגיש את הנקודה של ההכוון התעסוקתי.
<סאמי סעדי: עניין התעשייה חסר כאן מאוד.
<סאמי סעדי: אני חושב שכל העניין הזה של חיבור האקדמיה לתעשייה והחשיפה לתעשייה, אנחנו מדברים על עשרה אחוזים מדעים ואנחנו צריכים להגיע לעשרים ושלושים אחוזים כי צריך לראות – ושמעתי את ראש עיריית יקנעם ורוצה לקחת אותו כדוגמה – איך התעשייה יכולה למנף ישוב מסוים, כי אז גם החינוך ימונף, אז גם התעשייה תמונף, אז גם המצב הסוציו אקונומי ימונף.
<סאמי סעדי: לנו בצופן יש דוגמה מאוד טובה בעניין הזה.
<סאמי סעדי: אנחנו עושים את זה במשך שלוש-ארבע השנים האחרונות ויש הצלחות מרובות בנושא הזה.
<סאמי סעדי: חשוב מאוד להתמקד בנקודה הזאת ולשים עליה יותר פוקוס.
עמרם מצנע: גברת חכים.
עמרם מצנע: מנהלת בית ספר לשעבר.
עמרם מצנע: משפט וחצי.
<עביר חכים: זה קשה.
<עביר חכים: נושא כל כך גדול.
עמרם מצנע: תני משפט ארוך בלי נקודה.
<עביר חכים: הצעות פרקטיות, בנוסף למה שמוצע בתכנית של פרופסור טרכטנברג.
<עביר חכים: קודם כל, אני מבקשת להוסיף שעת לימודים במערכת השעות של תלמידי כיתות י' עד י"ב בהן יינתן הכוון מקצועי.
<עביר חכים: שעה שבועית.
<עביר חכים: אני מציעה שיהיה בעל תפקיד, אחד שתפקידו יהיה להכין את היועצים והיועצות בבתי הספר התיכוניים והוא יתמקד בנושא ההכוון המקצועי.
<עביר חכים: התכנית תהיה כאילו זאת תכנית מעט – מעט אלכוהול, מעט סמים, מעט נשירה.
<עביר חכים: זה מונע הרבה דברים אחרים בחברה.
<עביר חכים: אני רוצה להציע עוד הצעה והיא השותפות המלאה.
<עביר חכים: אנחנו לא שותפים.
<עביר חכים: אנחנו ותמידי השטח לא שותפים.
<עביר חכים: התלמידים המצטיינים וגם התלמידים שהם לא מצטיינים בתיכון.
<עביר חכים: אני חושבת שצריך לשתף אותם בכל הנושא ובכל הבעיות והחסמים שהם מרגישים וזה לפני שאנחנו בונים את התכנית שלנו.
<עביר חכים: אני רוצה לצטט אותך, אדוני היושב ראש.
<עביר חכים: אתה אמרת משפט שלי מאוד חשוב ואני מאמינה בו.
<עביר חכים: אמרת שאם יש כוונה אמיתית, אבל השאלה האם יש כוונה אמיתית?
עמרם מצנע: מדברי הדוברים ששמעתי בדיון הזה, גם מאנשי ות"ת, יש כוונה.
<עביר חכים: אם משווים בין ירדן לבין ישראל לבין התלמידים המצטיינים שלא נושרים אלא ממשיכים ויש להם ציונים, יש להם הצלחות ויש להם הכול, לשייכות שלנו יש בעיה, להרגשת השוויון שלנו יש בעיה, בהזדמנויות שלנו יש בעיה.
<עביר חכים: אם יש לך שני מהנדסים, אחד ערבי ואחד יהודי, אתה לוקח את היהודי קודם כל.
עמרם מצנע: אני במקרה אקח את הערבי אבל את צודקת לגבי אחרים.
עמרם מצנע: כשאני הייתי צריך לבחור גזבר לעיריית חיפה, בכלל לא היססתי ובחרתי את הטוב ביניהם וזה ג'קי רחים.
<תאאר אבו ראס: עמותת סיכוי.
<תאאר אבו ראס: יש גם צורך שאנחנו נדבר וגם ה-ות"ת באופן כללי על ייצוג הולם של ערבים בדרג מקבלי ההחלטות באוניברסיטה.
<תאאר אבו ראס: סטודנטים זה אמנם הלבה והדבר הכי חשוב, אבל יש גם את מה שמחוץ ללבה וזה דרג מקבלי ההחלטות.
עמרם מצנע: אלה התארים הגבורים.
<תאאר אבו ראס: ודאי.
עמרם מצנע: באוניברסיטה הפרופסורים מקבלים החלטות.
<תאאר אבו ראס: לא רק הפרופסורים.
<תאאר אבו ראס: אלה בעצם חברי מועצת הנאמנים והוועד המנהל.
<תאאר אבו ראס: בשני הגופים האלה אחוז הערבים – אנחנו בעמותת סיכוי עשינו מחקר שיתפרסם בדצמבר הקרוב – עומד על פחות משני אחוזים.
עמרם מצנע: שלח לנו את הדוח.
<ג'ורג' קנאזאע: הדיון מקיף והתכנית שהוצגה כאן היא באמת יפה מאוד.
<ג'ורג' קנאזאע: כמובן המבחן הוא ביישום.
<ג'ורג' קנאזאע: נקווה שהכול יתגשם.
<ג'ורג' קנאזאע: כמה הערות כלליות.
עמרם מצנע: אבל בבקשה, קצר.
<ג'ורג' קנאזאע: כן.
<ג'ורג' קנאזאע: התלמידים שלומדים בירדן מזרימים לשם מאות מיליוני שקלים.
<ג'ורג' קנאזאע: בסכום כזה אנחנו יכולים לבנות הרבה דברים כאן.
<ג'ורג' קנאזאע: לכן צריך להחזיר אותם בהקדם.
<ג'ורג' קנאזאע: עניין השפות.
<ג'ורג' קנאזאע: אני יודע מה קורה בבתי הספר היסודיים והתיכוניים, שם התלמידים לא שולטים גם בשפת האם שלהם, גם בעברית וגם באנגלית ועכשיו צירפו את השפה הדיגיטלית שמשתלטת על הכול.
<ג'ורג' קנאזאע: צריך לקחת בעירבון מוגבל את אחוז הזכאות לבגרות, כלומר האם זה משקף שליטה וידיעה מבוססת או שזה לפעמים לא כל כך מדויק.
<ג'ורג' קנאזאע: אני רוצה לרדת מגלובליזציה.
עמרם מצנע: ממגדל השן האקדמי לשטח.
<ג'ורג' קנאזאע: בנצרת הוקם בהכרת המועצה להשכלה גבוהה מוסד אקדמי שייתן תעודת BA ו-BSC.
<ג'ורג' קנאזאע: יש לנו שני חוגים – תקשורת וכימיה.
<ג'ורג' קנאזאע: המוסד הזה הוכנס לאחרונה להקפאה ומלפני כמה חודשים אנחנו לא מתקדמים קדימה.
<ג'ורג' קנאזאע: העניין העקרוני, מה שקורה עכשיו זה שבוגרי החוג לכימיה, אחרי שסיימו שלוש שנים של לימודים, עברו את כל המבחנים באופן הטוב ביותר, עכשיו המוסד איננו מוסמך להעניק להם תואר.
<ג'ורג' קנאזאע: אלה שרצו ללמוד לתואר שני בטכניון, הדרך נחסמה בפניהם כי אין להם לא תעודה ולא זכאות.
<ג'ורג' קנאזאע: האם יש פתרון לדבר הזה?
<ג'ורג' קנאזאע: האם אפשר לקבל הסמכה זמנית?
<ג'ורג' קנאזאע: כמובן שבנוסף לזה יש לנו בעיות דומות לאלה שכבר הועלו כאן.
עמרם מצנע: הנושא מוכר לנו לכולנו.
<ג'ורג' קנאזאע: אני מקווה שנקבל תשובה כי חבל שהסטודנטים ימשיכו לסבול.
<ג'ורג' קנאזאע: אלה שרצו ללמוד, כבר הפסידו שנה.
עמרם מצנע: מנואל טרכטנברג.
עמרם מצנע: כמה מילות סיכום.
<קריאה: יש נושא שלא הוזכר.
עמרם מצנע: אני מאוד מצטער.
עמרם מצנע: אנחנו עומדים לסיים את הישיבה.
מנואל טרכטנברג: קודם כל, תודה רבה על ההערות.
מנואל טרכטנברג: לשם כך אנחנו באים לכאן.
מנואל טרכטנברג: לא רק כדי לספר מה אנחנו עושים אלא גם כדי לשמוע תגובות ואנחנו לוקחים אותן מאוד לתשומת לבנו.
מנואל טרכטנברג: אני לא אעבור על הדברים כי אין זמן.
מנואל טרכטנברג: אני רוצה לציין שניים-שלושה דברים.
מנואל טרכטנברג: אני בהחלט מקבל את הגישה ששוויון פורמלי יכול להיות ההפך, בפרקטיקה, בהינתן הטרוגניות של האוכלוסייה ואנחנו אכן פועלים כך.
מנואל טרכטנברג: כלומר, הכלים שאנחנו מקנים לסטודנט הערבי או למועמדים, הם כלים וצריך להרחיב את היריעה באשר לקונספט הזה ששוויון אמיתי כרוך בדיפרנציאציה של כלים.
מנואל טרכטנברג: אמירה שנייה היא למחויבות לטווח ארוך וזה הועלה על ידי נציג הסטודנטים.
מנואל טרכטנברג: אין טעם בתכנית כזאת אלא אם כן יש מחויבות לטווח ארוך.
מנואל טרכטנברג: התהליכים האלה הם תהליכים ארוכי טווח.
מנואל טרכטנברג: אין פתרונות של זבנג וגמרנו.
מנואל טרכטנברג: לא רק שהם ארוכי טווח אלא שצריך כל הזמן ללמוד מהניסיון.
מנואל טרכטנברג: אין לנו מתכון פלא כאן.
מנואל טרכטנברג: אנחנו מול תופעה חשובה ביותר לחברה הישראלית ואף אחד לא נולד כאן עם הידע הקודם איך לטפל בה.
מנואל טרכטנברג: לכן המחויבות, אני יכול להגיד לך מבחינת ה-ות"ת והמועצה להשכלה גבוהה, קיימת.
מנואל טרכטנברג: אני לא יכול לדבר בשם הממשלה, מה שיקרה אחרי התכנית הרב שנתית, אבל זה בין היתר תפקידו של המוסד הזה, של הכנסת, לדאוג לך שאכן אחרי התכנית הרב שנתית הזאת תבוא עוד תכנית ארוכת טווח, לא כל שנה ושנה, ותמשיך עם הדבר הזה.
מנואל טרכטנברג: מילה אחרונה.
מנואל טרכטנברג: השכלה גבוהה, אפשר להסתכל עליה בכל מיני צורות, בצורה אינסטרומנטלית, כאמצעי למוביליות, כאמצעי לתעסוקה וכדומה אבל אני מסתכל על זה גם אחרת.
מנואל טרכטנברג: אין במדינה מקוטעת כשלנו עוד הרבה מרחבים בהם יכולים לבוא יחדיו כל חלקי חברה ישראלית וכל מה שקובע שם זה לא הצבע, לא הדת, לא המוצא ולא הגיל אלא מה שיש לך בין שתי האוזניים והרצון שלך לחתור לאמת המדעית.
מנואל טרכטנברג: ביוונית יש מושג מאוד יפה – אגורה.
מנואל טרכטנברג: אגורה זה ה-פבליק ספייס, המרחב הציבורי.
מנואל טרכטנברג: שם אתה נבחן כפי שאתה ולא מאיפה אתה בא.
מנואל טרכטנברג: אני חושב שאנחנו צריכים לחזק את ההשכלה הגבוהה גם לצורך זה שהיא במקום הראשון לעתיד מדינת ישראל.
עמרם מצנע: אני מתנצל בפני אלה שלא הצליחו לדבר אבל אפשר גם לכתוב לנו וכפי שאמרתי, זה לא דיון אחרון בנושא.
עמרם מצנע: גם אני רשמתי לעצמי כמה דברים.
עמרם מצנע: אנחנו נקיים פעילות מיוחדת עם משרד החינוך בנושא החינוך במגזר הערבי, מה שנקרא חינוך חובה - כלומר, בתי הספר היסודיים והתיכוניים – כי בעצם ראינו ששם נמצאת תקרת הזכוכית העיקרית ודובר על זה רבות.
ג'מאל זחאלקה: אני מציע שנקיים דיון מיוחד בזה, דיון המשך.
ג'מאל זחאלקה: בוא ניקח את הפרויקט הזה לכאן.
ג'מאל זחאלקה: אני מדבר על קיום דיון על תנאי הקבלה ספציפית.
עמרם מצנע: תנאי קבלה הוא נושא יותר רחב, יותר בעייתי והוא מקיף לא רק את האוכלוסייה הערבית אלא הוא מקיף בכלל עם סיפור המיקום של הפסיכומטרי וציוני הבגרות שנמצא גם כן בדיונים.
מנואל טרכטנברג: יש לציין שהשר שי פירון מאוד מאוד מודע לכך.
עמרם מצנע: הם מכינים את הנושא והוא בטח יגיע לשולחן שלנו.
ג'מאל זחאלקה: שייתנו לנו דוח לפני קבלת החלטות.
ג'מאל זחאלקה: אני חושב שכדאי שנשמע אותם לפני שהם מחליטים ולא אחרי ההחלטות.
עמרם מצנע: אני משתדל אבל לא תמיד אני מצליח.
עמרם מצנע: דרך אגב, כבר קיימנו דיון בבגרות, עוד לפני שקיבלו החלטות.
עמרם מצנע: הנושא של המכינות הקדם אקדמיות, לדעתי נקודה חשובה מאוד מאוד.
עמרם מצנע: מי שלא יודע, דרך המכינות הקדם האקדמיות אפשר גם לדלג בכללים שונים על נושא הבגרות.
עמרם מצנע: לכן יש לזה חשיבות כשלעצמו.
עמרם מצנע: מוסדות השכלה גבוהה.
עמרם מצנע: דובר על מכללת סכנין ובהחלט הנושא של המכללה בנצרת גם כן נושא שאנחנו ננסה ביחד - יש שם כל מיני מורכבויות – לעזור ולקדם.
עמרם מצנע: אני חושב שזה חשוב.
עמרם מצנע: לא כולם אוהבים את המונח הזה אבל אני חושב שמכללות מוכרות שנותנות תארים – שוב, סכנין וגם מכללה נוספת – שהשפה העיקרית בה מלמדים היא השפה הערבית, יש בזה חשיבות עצומה, בין השאר כדי להתחרות עם ההולכים לירדן.
עמרם מצנע: דבר נוסף שאני רוצה להדגיש, והוא נאמר אצלכם, זה להטיל אחריות וחובה על המוסדות עצמם.
עמרם מצנע: לפעמים תחת המטריה של חופש אקדמי לא ממלאים באופן שלם ומתוך כוונה טובה את הנהלים ואת הכללים שאתם קובעים מלמעלה.
עמרם מצנע: לבסוף, שוב אני רוצה להודות למרב ולצוות ולכל מי שלקח בכך חלק.
עמרם מצנע: בהחלט תחושה טובה.
עמרם מצנע: שלום, אני פותח את הדיון.
עמרם מצנע: היום, כפי שאתם יודעים, הוא יום זכויות האדם הבין-לאומי, ובכנסת זה מצוין בישיבות ועדות ובמליאת הכנסת אחרי הצהריים, אני מניח ייאמרו דברים.
עמרם מצנע: בבוקר קיימנו כמה דיונים שקשורים בזכויות של ילדים עם מוגבלויות.
עמרם מצנע: מצאנו לנכון ביום הזה, בעיתוי המיוחד הזה ובשיתוף פעולה וביוזמת האגודה לזכויות האזרח, לקיים מפגש שהנושא שלו הוא: החינוך לערכים דמוקרטיים, בין רצוי למצוי.
עמרם מצנע: נלסון מנדלה, שהלך השבוע לעולמו, היה אחד מסמלי זכויות האדם, אולי המוכרים ביותר במאה ה-120.
עמרם מצנע: הוא זה שאמר, בין השאר, שאין דבר כזה חירות חלקית.
עמרם מצנע: הוא הוסיף ואמר שחינוך הוא הנשק החזק ביותר אתו אפשר לשנות את העולם.
עמרם מצנע: אחרי השירות שלי בירוחם אני כל כך מסכים עם האמירה הזו, שהחינוך הוא נשק רב עוצמה שאפשר באמצעותו להגיע לפער עצום בין אוכלוסיות.
עמרם מצנע: מצד שני, הוא אמצעי בלתי רגיל, שבשימוש נכון ומושכל יכול לצמצם פערים וכמובן, לטפל בתפיסות אנטי דמוקרטיות.
עמרם מצנע: היום הזה מצוין ברחבי העולם, לא רק בכנסת, והוא נועד להגביר את המודעות לזכויות היסוד הטבעיות של כל אדם ואדם, שהוא זכאי להן מרגע לידתו – הזכות לכבוד, הזכות לשוויון, הזכות לחירות, הזכות לחיים, לביטחון, לקניין.
עמרם מצנע: הרבה פעמים בשיחות בנושאים האלה בתפקידיי השונים, אמרתי שאותי מפחידים אותם אנשים שלוקחים לעצמם את הזכות לחלק זכויות.
עמרם מצנע: זה בתפיסה שאדם שנברא בצלם, זכויותיו מוקנות לו מעצם היותו אדם, ואין אף אחד שיכול לחלק זכויות, יותר או פחות, בחלוקה כזו או אחרת.
עמרם מצנע: בחרנו את הכותרת כשהמטרה היא להגיע לחינוך שהערכים הדמוקרטיים הם חלק אינטגרלי ובלתי נפרד ממערכת החינוך, ולא שעת דמוקרטיה או יום דמוקרטיה או פרויקט דמוקרטיה.
עמרם מצנע: במציאות המורכבת שאנחנו חיים בה כאן אצלנו, במדינת ישראל, מערכת החינוך, חשיבותה ויכולתה להשפיע גדולה לאין שיעור והיא צריכה להוות מצפן, סמן לחברה כולה.
עמרם מצנע: בחודשים שחלפו מאז התכנסה לראשונה ועדת החינוך בכנסת ה-19 בראשותי אני נוכח יותר מדי פעמים שלמרות הרצון הטוב, ההרכב האנושי שאנחנו נפגשים אתו - שהוא מצוין ועושה הרבה מאוד כדי לקדם את מערכת החינוך הציבורית הישראלית - עדיין יש כל כך הרבה מקרים של רמיסה גסה של זכויות גם של תלמידים, גם של מורים גם של הורים ובכלל.
עמרם מצנע: ריבוי תלמידים בכיתות, פערים בלתי נתפסים בין תלמידים במרכז לתלמידים בפריפריה - ופריפריה היא לא רק גיאוגרפית, היא גם חברתית וגם תודעתית - ההנגשה חלקית של החינוך בכלל ושל ההשכלה הגבוהה בכלל, אלימות, הסתה ושנאת האחר – כל אלה קיימים, לצערי, במקומות רבים מדי ואנחנו חייבים לפעול על מנת לשנות את זה.