GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אורציון ברתנא: כל זמן שיש קורא, אנחנו צריכים לדאוג לו, בין אם הוא דובר עברית או ערבית, חובש כיפה כזאת או אחרת.
<אורציון ברתנא: זו הערה ראשונה שהיא עניינית.
<אורציון ברתנא: הערה שנייה, אין שום מניעה להיעזר באלקטרוניקה היום כדי להחיש את תהליכי הקנייה.
<אורציון ברתנא: מו"לים מפרסמים ספרים שעומדים לצאת לאור, אפשר לראות דוגמאות, אפשר לקנות אותם מראש במרוכז, ולא יקרה שום דבר, הספרייה תקבל את הספר ביום שהוא יופיע, מכיוון שהיום באמצעים האלקטרוניים המידע עובר בצורה מלאה לכל כתובת שרוצים, זאת בכלל לא בעיה.
<אורציון ברתנא: יפה יהיה, ואני אומר את זה שוב ושוב במועצה, שהספריות תתאגדנה יותר זו עם זו.
<אורציון ברתנא: כלומר, אם יהיה להן קניין אחד או מספר קניינים, בסופו של דבר זה לתועלת הספריות.
<אורציון ברתנא: אנחנו לא באים לפגוע בכך שזו ספרייה חרדית וזו ספרייה בגליל העליון, ולכל אחד יש קהל יעד וצרכים אחרים.
<אורציון ברתנא: היא תמשיך בקהל היעד, אבל אם כל זה יתנקז לספק אחד בצורה אלקטרונית, הלוא בסך הכול כל הזכויות הפרטיות של כל הספריות תושגנה מהר בצורה יעילה.
<אורציון ברתנא: יש כאן רק סוג של שמרנות, סוג של חשיבה מסוימת, ולא שום פגיעה.
<אורציון ברתנא: להיפך, האצה של הבאת הספר לספרייה, כל ספר וספר.
<אורציון ברתנא: לכן אני חושב שאנשים צריכים ללמוד לקבל את היתרונות של האלקטרוניקה ולא לפחד מהם, זה הכול.
<מרים פוזנר: אני מנהלת ספריית בית אריאלה, מחלקת הספריות בעיריית תל-אביב.
<מרים פוזנר: שמעתי קודם מהיועצת המשפטית משהו שאני רוצה לדעת שהבנתי לא נכון.
<מרים פוזנר: אמרת משהו על אותו גוף שיקנה עבור הספריות ברוח שכרגע ברתנא הזכיר, שהוא לא יוכל לתת הנחות באותו היקף שהוא קנה מהמו"ל.
<רחלי אידלמן: 20%, מה זאת אומרת.
עמרם מצנע: מה את מתכוונת?
עמרם מצנע: אם הספריות מתארגנות ביחד ומישהו אחד קונה עבורן, האם זה כאילו הספרייה קנתה במספר גדול?
עמרם מצנע: התשובה היא כן, אני מבין.
עמרם מצנע: התשובה היא שזה אפשרי.
<רחלי אידלמן: זה לא נכון.
עמרם מצנע: התשובה היא שזה אפשרי, נכון?
<איריס בראל: זה אפשרי ב-20% הנחה, אדוני היושב-ראש, לא ביותר.
<קריאה: אחרת זו הקמת סיטונאות.
<עדנה הראל: העניין של הספריות הציבוריות והסיטונאים אלה שני דברים שונים.
לימור לבנת: אולי תסבירי לגבי גובה ההנחה.
<איריס בראל: גברתי השרה, אנחנו באמת רוצים להבין.
<איריס בראל: אם קם גוף, לא מו"ל ישיר.
<איריס בראל: קמה "חברת לבנת בע"מ" - - -
לימור לבנת: אני מבקשת ממך לא להשתמש בשם שלי.
לימור לבנת: מספיק השתמשת בו לרעה.
<איריס בראל: חבל.
לימור לבנת: אל תשתמשי בשמי, אני תיכף אגיד מה שיש לי להגיד, בחלק השני של הישיבה.
<איריס בראל: אין שום בעיה.
<איריס בראל: מה שאני באה ואומרת, אם קמה חברה כלשהי בע"מ, והחברה הזאת קונה מהמו"לים ומוכרת לספריות, האם זה מו"ל או לא מו"ל?
<איריס בראל: האם זה רשת או לא רשת?
<הדס פרבר: המו"ל יכול למכור לגוף הזה בכל הנחה שירצה.
<הדס פרבר: הגוף הזה לא יכול לתת לספריות הנחה יותר גדולה מ-20% בתנאים - - -
<איריס בראל: זה בדיוק מה שאמרתי.
<הדס פרבר: עוד גורם בשוק מקבל הנחות.
<הדס פרבר: מה הרווחת?
<הדס פרבר: את מכניסה עוד גורם.
<הדס פרבר: את מפסידה, את לא מרוויחה.
<הדס פרבר: זה ההיגיון הבסיסי של מסחר.
<עדנה הראל: מי שיכול לפעול כמו"ל זה המו"ל, אבל יש פה בלבול לדעתי.
<עדנה הראל: הסברנו שמבחינתנו החוק עושה הבחנה בין מו"לים לבין כל גורם אחר שמוכר לציבור הרחב, וכל גורם אחר שמוכר לציבור הרחב הוא בגדר חנות שמוגבלת במתן ההנחות ל-20% במכירות גדולות.
<עדנה הראל: בין זה ובין זכיין של הספריות, שהוא קונה מטעם הספריות, הוא יכול לקנות מהמו"ל עבור הספרייה בכמות גדולה, אבל הוא קנה עבור הספרייה או עבור קבוצה של ספריות.
<עדנה הראל: הוא לא בגדר הדוגמה שהבאת.
<קריאה: הוא בדיוק סיטונאי.
<עדנה הראל: הוא לא סיטונאי.
<עדנה הראל: הוא זכיין מטעם המשרד בעבור הספריות על-פי הסכם קונקרטי בעבור קנייה קונקרטית.
<עדנה הראל: זה לא גורם בשוק שקונה ומוכר לגורמים אחרים, לספריות הוא לא מוכר.
<רונן כהן: האם כל אחד יכול להיות זכיין?
<עדנה הראל: יכולה להיות רשימה של זכיינים שעובדים מול הספריות בעבור הסכם.
עמרם מצנע: כדאי לקרוא להם "קניינים" במקום "זכיינים".
<עדנה הראל: זה הסדר קונקרטי שעושה משרד התרבות, על-פי הסכם, על-פי מכרז שהוא עושה.
<עדנה הראל: לכן הפרשנות שנתנו היא פרשות ביחס להתנהלות בשוק, התנהלות על-פי אותו הסכם שאפשר לקנות עבור גורם מהמו"ל, כמו שוועד עובדים יכול לקנות מהמו"ל בכל מחיר, ביותר מ-20% הנחה, כך אותו גורם שיכול לפעול בשם קבוצה של ספריות, יכול לקנות מהמו"ל עבור הספרייה במחיר יותר נמוך.
<רון ניסל מילר: זה עדיין עומד על מחסום של 100 ספרים.
<רון ניסל מילר: המחסום של 100 ספרים עומד בעינו.
<עדנה הראל: עבור קבוצה של ספריות, עבור אותן ספריות שירצו לקבל מהם.
<עדנה הראל: זה מה שייעשה בהסכם, זה מה שהסבירה - - -
<יפתח דקל: האם את מתכוונת לגוף ללא כוונות רווח?
<עדנה הראל: המשרד יפרסם את המכרז שלו, וכל התנאים לגבי הגוף הזה ייקבעו במכרז שיפרסם המשרד.
עמרם מצנע: דב.
דב חנין: לפני רשות הדיבור שאלה, גברתי.
דב חנין: מבחינתך, כשאת מדברת על הגוף הזה שרוכש באותה הנחה בלתי מוגבלת עבור הספריות, מה קורה בחולייה שבין הגוף הזה לספרייה?
דב חנין: האם יש פה תהליך של רכישה או שהגוף ברמה המשפטית הוא סוג של שלוח?
שמעון אוחיון: קניין.
<עדנה הראל: להבנתי, כדי שנהיה עקביים עם הפרשנות שהצגנו לגבי החוק באופן כללי, הוא צריך להיות שלוח.
<עדנה הראל: אבל כאמור משרד התרבות יסדיר ויעגן - - -
עמרם מצנע: אני רוצה לעצור את החלק הזה, לא כי כולנו הבנו ויש בסיס ברור.
עמרם מצנע: לצורך זה, גברתי השרה, נבקש מכם להתארגן ונעשה דיון עם הספריות הציבוריות.
עמרם מצנע: בכלל יש מה לשמוע ולדון בדברים הנוספים.
עמרם מצנע: זה דיון שיהיה בתוך שבועות, לא חודשים, ועד אז נבהיר את הדברים האלה עם היועצים המשפטיים.
שמעון אוחיון: כולל אולי גם השאלה שנזרקת כל הזמן מהצד ההוא שלמו"ל אין הגבלה לעניין של 20%.
<עדנה הראל: אין לו.
<עדנה הראל: כשהוא מוכר בכמות גדולה מעל 100, אין לו.
שמעון אוחיון: מעל 20%.
<עדנה הראל: אמרנו את זה בצורה ברורה.
<בנימין טריואקס: אני מבין שהחוק הזה נועד להגביר את מכירת הספרים בישראל לטובת כל הגורמים.
<בנימין טריואקס: ונדמה לי שהסעיפים שמדברים על מכירה ישירה, הן לגורמים סיטונאיים והן לגורמים כמו ועדי עובדים ולספריות, יש פה רק הגבלה מכל הכיוונים, למרות שחלק מהנתונים הם בעד מו"ל, מו"ל כמוני, שאפילו מאורגן למכירה ישירה, אני יכול לומר לכם שהרבה מו"לים אין להם מכירה ישירה ועצם הצורך להקים מחלקות כאלה הוא בלתי ניתן עקב גודלן.
<בנימין טריואקס: אני חושב שהיו צריכים להסדיר את זה דרך הרשתות, להתיר לרשתות למכור בהנחה בלתי מוגבלת, כיוון שההגבלה תהיה על עצם זה שיש להם הסכמי סחר בהתאם לחוק עם המו"לים והם יוגבלו על-ידי הסכמי הסחר האלה, וגם לאפשר להם למכור לספריות, כיוון שהיום אתם תצטרכו לבנות מנגנונים חדשים יקרים וביורוקרטיים שיעקרו את כל החוק הזה.
לימור לבנת: החוק אגב לא נועד להגדיל את מכירת הספרים בישראל.
לימור לבנת: זה לא מטרת החוק ולא יעדו של החוק.
לימור לבנת: החוק נועד להגן על היצירה העברית ונועד להגן על הסופרים.
<בנימין טריואקס: זה לא סותר את מה שאמרתי.
לימור לבנת: זה סותר לחלוטין.
לימור לבנת: הוא לא נועד להגדיל את מכירת הספרים בישראל.
לימור לבנת: זו לא מטרת החוק.
עמרם מצנע: לעניין הזה?
דב חנין: אני לא יודע מה "העניין הזה".
דב חנין: לעניין של הדיון.
עמרם מצנע: דב, בגלל זה שאלתי אותך.
עמרם מצנע: תן לי עוד משפט אחד או שניים.
עמרם מצנע: אני רוצה לסיים את הדיון בנושא הדיון המהיר שביקשתם, השפעת החוק החדש על הספריות הציבוריות.
עמרם מצנע: תם ולא נשלם, כי יש בהחלט דברים - - -
דב חנין: בנושא הזה, לפני שאתה מסכם, אדוני.
דב חנין: לא הבנתי כשאתה אומר "הנושא הזה" מהו הנושא הזה, כי יש פה בליל של נושאים.
דב חנין: אני רוצה לומר שחלק מהדיון פה לדעתי הוא קצת מפוספס.
דב חנין: אני בהחלט מעריך את ההתלבטות הפרשנית לגבי איך נכון לפרש את החוק.
דב חנין: החוק הוא חוק מורכב, הוא חוק שמייצר שינוי בשוק, ואני מבין בהחלט את הספקות שקיימים לגבי הפרשנות.
דב חנין: נדמה לי שלא תפקידנו ככנסת לפרש חקיקה.
דב חנין: יש יועצים משפטיים, יש בתי משפט שיפרשו.
דב חנין: אבל נוכח הספקות שקיימים ונוכח העובדה שלספקות האלה יש משמעות מאוד גדולה על עתיד הספריות הציבוריות, וזה בהיבט המסוים הזה שביקשנו להעלות, אני חושב שאנחנו ככנסת צריכים להגדיר מה המטרות שאליהן אנחנו רוצים להגיע.
דב חנין: והמטרה, נדמה לי, שמשותפת לכל האנשים מסביב לשולחן, והיא שהחוק שהוא חוק גדול, מערכתי וחשוב לא יפגע בדרך אגב בספריות הציבוריות שהן מפעל מאוד-מאוד חיוני, מאוד חשוב ומאוד ראוי.
דב חנין: איך מייצרים את התוצאה הזאת נוכח המורכבות שכולנו רואים?
דב חנין: יש שתי דרכים באופן אנליטי לפתור את הבעיה, או להגדיל את תקציב הספריות הציבוריות – זו כמובן דרך מצוינת – אני לא יודע אם אנחנו כוועדה יכולים לגרום לכך, זו שאלה שנמצאת לשולחנה של הממשלה.
דב חנין: הדרך השנייה היא לקבוע מטרה שאומרת שספריות, בשורה התחתונה במבחן התוצאה, תוכלנה לקנות ספרים בהנחות בלתי מוגבלות.
דב חנין: זו המטרה שאליה אנחנו רוצים להגיע.
דב חנין: אם אנחנו נגדיר את המטרה הזאת, בהחלט צריך לבקש מהמשרד, מהיועצים המשפטיים, לבחון את המנגנונים שמאפשרים להגיע לתוצאה.
דב חנין: אני לתומי חושב שההצעה שהועלתה כאן, לקיים איזה גוף שיפעל ברמה המשפטית כשלוח, ולא יהיו לו יחסי מסחר עם הספריות ויבצע קנייה בכל הנחה אפשרית, נראה לי שזה פתרון סביר מאוד, אבל אנחנו ככנסת כרגע לא צריכים לדעתי להיכנס לרמה הזאת.
דב חנין: אנחנו צריכים לקבוע את המטרה שנראית לנו ראויה, ואני חושב שהיא מוסכמת מסביב לשולחן הזה, ולבקש, אדוני, כפי שאמרת, שלאותו דיון המשך שנקיים בעוד שבועיים או שלושה, יבואו אלינו עם הצעה קונקרטית איך משיגים את המטרה הזאת בצורה משפטית ברורה שאיננה מעוררת ספקות ואיננה מעוררת שאלות, ובזה נתרום להצלתו של המפעל החשוב הזה.
עמרם מצנע: תודה לחבר הכנסת חנין, זה מתאים בדיוק לסיכום שרציתי לומר והתחלתי לומר, ואני מודה לך.
עמרם מצנע: כפי שאמרתי, אנחנו מבקשים ממשרד התרבות להיערך לדיון נוסף שנעשה פה בתוך מספר שבועות ונבהיר את הדברים.
עמרם מצנע: א', באמת נבהיר אותם, ו-ב', נביא לכך שהספריות הציבוריות, לא רק שלא תימצאנה נפגעות, אלא תימצאנה נשכרות מהחוק הזה, ובכך אני חושב שאנחנו משרתים את כולם, גם את הסופרים, גם את המו"לים וגם את הספריות הציבוריות.
עמרם מצנע: אני יודע שיש עוד מה להגיד, הבטחתי שנעשה עוד דיון, תהיה לכם הזדמנויות להשמיע גם בנושאים אחרים שתרצו.
עמרם מצנע: אני כבר אמרתי, זה לא יהיה חודשים, אלא יהיה שבועות, כדי לא לפספס את הזמן.
עמרם מצנע: אנחנו נעבור לחלק היותר רחב שגם לשמו נתכנסנו.
עמרם מצנע: השרה לימור לבנת, אני רוצה לתת לך את רשות הדיבור.
לימור לבנת: תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש, לפני חודשים אחדים, זה היה ב-31 ביולי, העברנו במליאת הכנסת בקריאה שנייה ושלישית את החוק להגנת הספרות והסופרים ולא החוק למכירת יותר ספרים.
לימור לבנת: החוק הזה, אני לא רוצה לחזור כאן על הדברים, הוא נבע מכשל מאוד גדול בכל ענף הספרים.
לימור לבנת: קיווינו שאנחנו מוציאים אותו מאפלה גדולה שעטפה את ענף הספרים בשנים האחרונות, מדואופול של שתי רשתות, שגרם לכך שכל האיזון הזה והמאזן הזה של הסופרים, הוצאות לאור, חנויות ספרים, שתי רשתות גדולות התערער כל-כך והביא אותנו למצב מאוד-מאוד קשה.
לימור לבנת: לאחר מאבק של שנים, שבתחילתו היו מעטים שתמכו בחוק, ובסופו של דבר – אני צריכה לומר, חבר הכנסת ניצן הורוביץ היה הראשון – הגענו למצב שבו ב-31 ביולי כאמור, בקריאה השנייה והשלישית פה אחד החוק הזה התקבל במליאת הכנסת.
לימור לבנת: מאבק של שלוש שנים או שלוש שנים וחצי.
לימור לבנת: כולם הבינו שאין מנוס.
לימור לבנת: אני זוכרת שמנכ"ל סטימצקי, איריס בראל, התפארה פה בישיבה האחרונה שבה הצבענו, לקראת העלאת החוק במליאת הכנסת לקריאה שנייה ושלישית – היא התפארה פה שהיא הובילה את החוק, ובאחד הראיונות שהיא נתנה בתקשורת היא אפילו נזפה, פחות או יותר, בח"כים שתוקעים את החוק.
לימור לבנת: נו, טוב.
לימור לבנת: האמת היא שזה לא מובן מאליו להתערב בחקיקה בשוק החופשי.
לימור לבנת: היה דיון סוער מאוד האם להתערב בשיעורי ההנחה, ואני רוצה כאן לצטט אולי, מתוך דברים שאמרתי במליאת הכנסת.
לימור לבנת: ראיתי את הנולד כנראה באותו יום שבו הצבענו עליו, ב-31 ביולי.
לימור לבנת: אמרתי כך – זה ציטוט קצר מאוד – "עכשיו צריך לראות איך שמים את כל מה שהיה מאחור.
לימור לבנת: איך מקדמים את יישום החוק, את מטרתו העיקרית, כמובן, כדי שהסופרים יוכלו להשתכר באחוזים המינימליים שקבועים בחוק – כמובן רצוי הרבה מעבר לזה – אבל מתוך מחיר נורמאלי של ספר.
לימור לבנת: לא מתוך "4 ב-100" אלא מתוך מחיר סביר של ספר.
לימור לבנת: צריך לראות איך המוציאים לאור יוכלו להמשיך ולהתקיים, וההוצאות לאור לא יקרסו.
לימור לבנת: צריך לראות איך ייפתחו עוד חנויות קטנות, ולא הכול יהיה בין שתי רשתות גדולות, כאשר חנויות קטנות נסגרות בזו אחר זו.
לימור לבנת: צריך לראות איך עניין ההסכמים בין המוציאים לאור ובין הרשתות או בין הרשתות לבין המוציאים לאור, איך הוא יתקיים מתוך יושר פנימי ומתוך הסכמות כאלה שאפשר יהיה לחיות אתן ולא מתוך כפייה, שוב, כמו שהיה בעבר.
לימור לבנת: אני פונה לכולם", אמרתי אז במליאת הכנסת, "אגב, בעניין הזה לא התערבנו, אף-על-פי שהיו גם הצעות כאלה.
לימור לבנת: אני פונה שוב לכולם: לכו קדימה, הפעם מתוך רצון טוב והבנה שהתרבות הישראלית צריכה לצאת נשכרת מהחוק הזה, כדי שלא צריך יהיה להתערב יותר לעומק".
לימור לבנת: ובכן, אמרתי את הדברים, וכנראה שעלו בי חשדות מסוימים או חששות מסוימים כבר אז שיקרה מה שקורה בדיוק עכשיו.
לימור לבנת: כיוון שסטימצקי היתה ממש מאושרת מהחוק החדש, אפילו איריס בראל הציעה לעשות לי מחווה בחנויות סטימצקי ולהעמיד שם דמות שלי – הספרים שהשרה לבנת בוחרת או משהו מהסוג הזה.
לימור לבנת: עכשיו נראה שאנחנו גם יודעים למה סטימצקי היתה כל-כך מאושרת, כנראה כדי להעמיד עוד תנאים, קשים יותר למו"לים, כדי לרסק ולהפוך את החוק הזה לאות מתה ולחתור תחתיו, כי עכשיו יש חגיגה – סטימצקי דורשת מהמו"לים הנחות יותר גדולות, לא מהמחיר הנקוב שהיה על הספרים, שהוא מלכתחילה היה, לא אות מתה, הוא היה מספר מת, כי הוא אף פעם לא היה אמיתי, מפני שהמחיר הנקוב לא היה אף פעם המחיר האמיתי שבו מכרו מראש.
לימור לבנת: מלכתחילה המחירים האלה היו מחירים עם הנחות.
לימור לבנת: בנוסף, היא גם תקבל יותר כסף מהצרכנים, אז יש חגיגה, חגיגה בשוק עכשיו.
לימור לבנת: צומת מחכה בפינה, בסדר, כרגע היא עוד לא עושה שום דבר.
שמעון אוחיון: בישיבה הבאה.
לימור לבנת: יש פה חתירה תחת החוק.
לימור לבנת: יש כאן היום דרישה ל-63% הנחה, כשאחוזי ההנחה בחו"ל, בכל מקום, הקיימים, הם בסביבות 50% או 40%, ומניפולציה של סטימצקי שעליה, אני מניחה, ידבר אחר-כך הממונה על היטלי הסחר והממונה על יישום החוק במשרד הכלכלה, דני טל.
לימור לבנת: מייד אני מסיימת את דברי, ואני אומרת כאן באופן הכי ברור: מה שאמרתי ב-31 ביולי, בקריאה השנייה והשלישית, וכרגע ציטטתי את דברי אני במליאה, שאם הדברים לא יוסדרו בכוח השכל, ההגינות ושיתוף הפעולה על-ידי השוק, ייתכן שלא תהיה ברירה, אלא להשתמש בכלים אחרים.
לימור לבנת: הרי לא נוכל לאפשר השתוללות כזאת תוך אמירה: איזה חוק נפלא, אני בכלל הובלתי אותו.
לימור לבנת: בינתיים שמחתי לשמוע, אגב, שיש כניסה של רשת קרביץ.
לימור לבנת: יש פה מישהו מקרביץ?
<יהודית גידלי: הם הוזמנו.
<רבקה וידר: הם הוזמנו והודיעו אתמול שלא יגיעו.
לימור לבנת: שמחתי לקרוא שרשת קרביץ נכנסת לשוק, ב-2014 רשת קרביץ רוצה לקחת נתח שוק של כ-15%, והם הודיעו בהודעה שהם פרסמו לעיתונות, לתקשורת, שהם נכנסים רק ואך ורק כתוצאה מהחוק.
לימור לבנת: אני חושבת שזו בשורה טובה מאוד.
לימור לבנת: החנויות הקטנות, אני מקווה, יוכלו גם הן לשגשג קצת, אבל אני חושבת שזה לא מצב טוב.
לימור לבנת: אני חוזרת ואומרת: אני ממליצה ואני מציעה שהשכל הישר יפעל.
לימור לבנת: אני ממליצה ואני מציעה ששיתוף הפעולה וההגינות יפעלו, כדי שלא יחייבו אותנו לעשות מה שלא רצינו לעשות, את מה שעלה כאן על שולחן הוועדה בדיונים הרבים מאוד של חקיקת החוק.
לימור לבנת: עד כאן, תודה.
לימור לבנת: אני מציעה, אדוני היושב-ראש, שאולי הממונה על יישום החוק, דני טל ממשרד הכלכלה, שהוא זה שבא בדברים עם הגורמים השונים בחוק וגם אסף נתונים, או לפחות ניסה לאסוף נתונים, יאמר את דברו.
לימור לבנת: כמובן בידך הדבר.
עמרם מצנע: דני טל, משרד הכלכלה, בבקשה.
<דני טל: הייתי רוצה בקצרה להציג קודם כול את מה שנעשה בחודשיים האחרונים או קצת יותר מאז שנכנסתי לתפקיד.
<דני טל: במסגרת ההיערכות לכניסת החוק התחלנו לאסוף נתונים ולקבל אותם גם מהחנויות, גם מהמוציאים לאור וגם מהרשתות.
<דני טל: העברנו חומרי הסברה והעברנו בקשות לקבלת מידע גם מהמוציאים לאור וגם מחנויות הספרים.
<דני טל: התחלנו לעשות פגישות רוחב גם לתיאום, גם להסברה וגם בשביל להכיר את השוק, גם מול הרשתות, גם מול הארגונים, גם מול המו"לים עצמם.
<דני טל: הוצאנו עכשיו דף הסברה שיחולק לחנויות בעותקים גדולים.
<דני טל: זה יופץ לכל החנויות, על מנת שבדוכני החנויות עצמם העניין ישב גם מול עיניהם של המוכרים, שידעו את עיקרי הדברים ולא בלשון משפטית מורכבת, אלא ב"שפת העם", מה שנקרא.
<דני טל: הקמנו אתר אינטרנט שעלה לפני יומיים לאוויר, ואפשר למצוא שם את עיקרי החוק, גם את לשון החוק כמו שהיא מופיעה פה אצל כולם, גם התייחסות לשאלות והבהרות שאנחנו מרכזים.
<דני טל: אנחנו מרכזים את השאלות האלה ועושים מפגשים בשיתוף כמובן עם היועצים המשפטיים של משרד התרבות, שלנו ושל משרד המשפטים ומבהירים הבהרות.
<דני טל: סבב ראשון של הבהרות כבר יצא וגם ההבהרות האלה מופיעות באתר האינטרנט.
<דני טל: אנחנו נערכים לאיסוף הנתונים שהתחילו להגיע, נערכים גם מבחינה מחשובית.
<דני טל: התקבל תקציב ממשרד התרבות ואנחנו ממתינים לקבלת תקנים.
<דני טל: כרגע זה יושב בנציבות, אני מקווה שזה ישתחרר ולא ייקח הרבה זמן, על מנת שיהיה לנו אותם עובדים שאנחנו מחכים להם, שנדרשים גם לצורך אכיפה וגם לצורך הניתוחים הכלכליים של המידע המתקבל.
<דני טל: בתקופה הזאת אנחנו גם בודקים חלופה נוספת לרכישת שירותי ניתוח כלכלי מגורם חיצוני עד שאנחנו נקבל את אותם תקנים שיוכלו לתמוך בנו בעבודה השוטפת.
<דני טל: הוראות השעה שייכנסו לתוקף ב-6 בפברואר מציבות אותנו בפני מצב מאוד מעניין, כי אנחנו לא נערכים ולא נדרשים רק לפיקוח הטכני על החוק, אלא גם למעקב אחרי ההשלכות שלו ואחרי ההשפעות שלו למול רוח החוק – איך זה משפיע על הספרים, על הכמויות שנמכרות, על המחירים של הספרים, איך זה משפיע על הסופרים, על התמלוגים שהם מקבלים, על כניסה של סופרים חדשים, האם זה מעודד לכתוב, לא מעודד לכתוב, מוציאים לאור על הפעילות העסקית שלהם, על הרשתות, על החנויות, האם זה מעודד תחרות, האם חנויות קטנות נוספות לשוק, האם רשתות נוספות מתפתחות בשוק.
<דני טל: אנחנו יכולים להבחין כבר עכשיו בסימנים חיוביים של התפתחות תחרות בשוק הספרים, אף-על-פי שהחוק עוד לא נכנס לתוקף.
<דני טל: השרה ציינה פה את רשת קרביץ שהודיעה על כוונתה להיכנס לתחום ולמכור ספרים בנוסף לציוד המשרדי שהם מוכרים ברשתות שלהם.
<דני טל: אני יכול לראות שחלק מהמוציאים לאור קיבעו, למרות שהם לא מחויבים לכך בחוק – קיבעו ברוח החוק את שיעורי ההנחות שלהם מול החנויות הקטנות.
<דני טל: כפי שיצאה הבהרה, אם לא ייחתמו הסכמים בין הרשתות לבין המוציאים לאור, ספרים חדשים יוכלו להימכר בשלב הראשון בחנויות הקטנות, ולכאורה זה יכול לעודד גם את החנויות הקטנות ולשפר את יכולת המיצוב שלהם ואת הכניסה של לקוחות פוטנציאליים מעבר למה שהיה עד כה.
<דני טל: אני מאמין שאלה השפעות חיוביות על שוק הספרים.
<דני טל: עוד מוקדם לראות איך זה ישפיע, אבל הכיוון הוא חיובי ותחרותי.
<דני טל: במידת הצורך בכוונתנו להעביר המלצות לדרג המחוקק, כמובן בשיתוף פעולה עם היועצים המשפטיים שמלווים אותנו.
<דני טל: אני חייב לציין לטובה את כל מי שנמצא פה, את הדס, את עדנה ואת סיגל, שלא יכלה להגיע כי היא בדיון אחר עם השר, שמעניקות ונותנות קשב וזמן ומסייעות גם בהבהרות לשאלות שעולות וגם בטיפול השוטף.
<דני טל: באופן אישי אני רואה חשיבות גדולה במעורבות בפתרון בעיות עוד בזמן התהוותן, והנושא הזה שעלה פה כדוגמה, הנושא של מכירה סיטונאית, הוא דוגמה טובה לכך.
<דני טל: אנחנו עומדים בקשר שוטף עם המוציאים לאור ועם רשתות הספרים, מקבלים שאלות, מבהירים הבהרות.
<דני טל: בשל חוסר הוודאות הגבוהה השוררת גם בקרב המוציאים לאור וגם בקשר לרשתות לגבי השלכות החוק על העסקים שלהם – ולעתים קרובות אני שומע הערות גם מכאן וגם מכאן על חשש אמיתי שזה עלול לפגוע בהישרדות העסקית שלהם, עד כדי כך, אנחנו רואים צורך בשמירת קשר הדוק עם השטח ולהציב בעיות ומצוקות עוד בשלבי התהוותן ולא לחכות לתוצאות כדי להתמודד אתן – בשל החשש הזה אין לנו הלוקסוס להתמקד רק בהיערכות בעבודת הפיקוח הטכנית על החוק.
<דני טל: אנחנו מעודדים את הצדדים לעדכן אותנו בכל התפתחות וזה מחייב אותנו להיות נגישים וחשופים גם לאמוציות כמו שראינו פה היום, גם למתחים וללחצים גדולים המופעלים מכל הצדדים שהחוק נוגע להם.
ניצן הורוביץ: האם אתה זוכה לשיתוף פעולה כשאתה מבקש נתונים ומידע מהגורמים השונים?
ניצן הורוביץ: זה המקום להגיד.
ניצן הורוביץ: אם לא, אז תגיד.
<דני טל: צריך לזכור שהחוק עוד לא נכנס לתוקף, ומה שאנחנו מבקשים הוא סוג של רצון טוב.
<דני טל: הם לא מחויבים לזה עדיין.
<דני טל: העברנו את הבקשות שלנו לכל הגורמים, חלק יותר משתפים פעולה, חלק פחות, לחלק קשה להעביר את הנתונים – חנויות קטנות, מו"לים קטנים, לא ערוכים מבחינה מחשובית.
ניצן הורוביץ: אני מדבר יותר על הגדולים.
לימור לבנת: דבר, דני.
לימור לבנת: דבר.
לימור לבנת: זה המקום פה לדבר.
<דני טל: באופן כללי אני זוכה לשיתוף פעולה טוב מהמצופה.
<דני טל: אני מניח ששיתוף הפעולה הזה ברגע שהחוק ייכנס לתוקף, בפברואר - - -
שמעון אוחיון: בלי הבחנה בין רשת זו או אחרת.
<דני טל: אני לא נכנס לשמות.
<דני טל: בסך הכול אנחנו זוכים לשיתוף פעולה.
<דני טל: אני מניח שעם כניסת החוק לתוקף ב-6 בפברואר אנחנו נזכה ליותר שיתוף פעולה.
עמרם מצנע: דני, תודה.
עמרם מצנע: תיכף נהיה קצרים בזמן ואני רוצה לשמוע כמובן את הציבור.
עמרם מצנע: פרופ' קנדל.
<יוג'ין קנדל: תודה, אדוני היושב-ראש, אני רוצה להתחבר למה שהשרה אמרה, האם אנחנו רואים בהתפתחויות של החודשים האחרונים מאז שעבר החוק את מה שקיווינו?
<יוג'ין קנדל: לא כל-כך.
<יוג'ין קנדל: זה התחיל כמעט מייד אחרי העברת החוק, כשהופיעו מודעות של שלושה ספרים במחיר אחד לפני שהחוק ייכנס לתוקף.
<יוג'ין קנדל: זה לא היה חכם במיוחד עסקית, כי זה רוקן את החנויות לארבעה עד שישה חודשים.
<יוג'ין קנדל: זה לא עזר.
<יוג'ין קנדל: זה ממשיך בניסיון לשנות את התנאים העסקיים בין הצדדים, גם זה לא עוזר.
<יוג'ין קנדל: קיווינו שתהיה תחרות.
<יוג'ין קנדל: זה שקרביץ נכנסה זה מצוין, אבל חוץ מזה אנחנו לא כל-כך רואים אותה.
<יוג'ין קנדל: מה שהכי הרבה קיווינו שהיחסים בין כל הצדדים יירגעו ויהיו יותר מכוונים לבניית הערך ולא הטחת האשמות ופגיעה אחד בשני, וזה לא כל כך צלח.
<יוג'ין קנדל: אני רוצה להבהיר עוד פעם שכל מדינת ישראל הם הלקוחות של התעשייה הזאת, אבל מי שקובע את ההתנהלות בתעשייה הזאת והתוצאה הסופית זה אתם, ואתם קובעים את זה ביחד, לא כל אחד בנפרד – סופרים, מו"לים וחנויות.
<יוג'ין קנדל: אני מבין את החשש שדני דיבר עליו מהשנה הזאת של ההתאמה לחוק החדש, כשאפשר היה להתחיל את השנה הזאת כבר באוגוסט, לצערנו נתחיל אותה רק בפברואר, וזה לא עזר, אבל במקום לנסות לקחת את הסיכונים והחששות ולהפיל אותם אחד על השני, מה שצריך לעשות זה להסתכל איך אנחנו מייצבים את התעשייה הזאת, את המיזם הזה שאנחנו כולנו רוצים להגן עליו ועושים את זה בצורה של חלוקת סיכונים ולא ניסיון של העברת סיכונים.
<יוג'ין קנדל: הדבר היחיד שאני יכול להגיד שיש לי עדיין תקווה שכולכם תתעשתו ותתחילו "לשחק" יפה.
עמרם מצנע: איריס בראל, סטימצקי.
<איריס בראל: לרוב אני לא קוראת מהכתב, אבל בגלל חומרת הדברים שנאמרו פה היום, אני אצמד למה שהבאתי בכתב.
<איריס בראל: רבותי, עוד לא עברה תקופה מינימלית לבחון אם החוק פועל לטובת שוק הספרים, אלו בעיות תתעוררנה, אם בכלל, וכבר מכנסים אותנו הבוקר להגיד שיש חוסר שביעות רצון משיתוף הפעולה שלנו.
<איריס בראל: עוד לא נמכר ספר אחד תחת החוק.
<איריס בראל: סטימצקי עד היום חתמה עם כ-15 מו"לים.
<איריס בראל: בימים האחרונים הגיעה להסכמים שייחתמו בימים הקרובים.
<איריס בראל: היא הגיעה להסכמות עם המו"לים שהספרים שלהם מהווים את עיקר המכר של סטימצקי.
<איריס בראל: חתמנו עם מו"לים גדולים, חתמנו עם מו"לים בינוניים, חתמנו עם מו"לים קטנים.
<איריס בראל: כל המו"לים שחתמו הם טיפשים?
<איריס בראל: כל המו"לים שהגענו אתם להסכמה לא יודעים לנהל את העסקים שלהם?
<איריס בראל: למה ועדת החינוך מטריחה הבוקר את עצמה לדיון כל-כך צולב?
<איריס בראל: האם יכול להיות שאנחנו נמצאים כאן כחלק מטקטיקה של אותם מו"לים שלא חתמו, שרוצים לשפר עמדות באמצעות ועדת החינוך, מו"לים שלא מעוניינים לנהל משא-ומתן?
<איריס בראל: שלא נתבלבל בעובדות, הגענו להסכמות עם מו"לים שמהווים את עיקר המכר ברשת סטימצקי.
<איריס בראל: למה השאר לא מגיעים אתנו למשא-ומתן?
<איריס בראל: הרבה יותר פשוט להגיע לוועדת החינוך - - -
<איריס בראל: רבותי, תנו לי לסיים בבקשה.
<איריס בראל: הרי הרבה יותר פשוט לנהל משא-ומתן באמצעות ועדת החינוך.
<איריס בראל: אני חושבת שמישהו משתמש בכם בצורה צינית.
<איריס בראל: שנת 2014 היא שנה קשה.
<איריס בראל: אנחנו ברשתות, תהיה לנו השנה הקשה ביותר.
<איריס בראל: אנחנו לא אלה שקובעים את מחיר הספר.
<איריס בראל: אנחנו לא יודעים איך הציבור ינהג לאור הפסקת המבצעים, כמה הוא יקנה פחות.
<איריס בראל: אדוני היושב-ראש, אם הייתי אומרת לך שמו"ל מוכן לתת לי 95% מהמחיר הקטלוגי, היית בוודאי אומר לי שזה מצוין.
<איריס בראל: אבל אז הייתי שואלת אותך: אדוני היושב-ראש, 90% ממה, מ-40 שקלים, מ-50 שקלים, מ-60 שקלים, מ-70 שקלים?
<איריס בראל: כל הדיון פה של האנשים שמדברים אתי באחוזים, הם לא מבינים על מה הם מדברים.
<איריס בראל: 90% זה טוב?
<איריס בראל: אף אחד לא יכול להגיד אם זה טוב או אם זה רע.
<איריס בראל: אנחנו לא קובעים את מחיר הספר.
<איריס בראל: אנחנו אלה שנשלם משכורות, ושכר דירה, והחשמל עולה, והדלק עולה וההובלות עולות - - -
<קריאה: והמו"לים לא?
עמרם מצנע: בלי קריאות ביניים בבקשה.
<איריס בראל: אנחנו נשלם את כל הסכומים האלה לא מאחוזים, אנחנו נשלם אותם מסכום כסף שייכנס לנו לחשבון.
<איריס בראל: סטימצקי היא גם מו"ל, שאף אחד פה לא יתבלבל, הוצאנו השנה 250 ספרים.
<רחלי אידלמן: על חשבון הסופרים.
עמרם מצנע: רחלי, אני אתן לך רשות דיבור.
<איריס בראל: גברת אידלמן, את היום יושבת-ראש ארגון המו"לים, תני כבוד לארגון, תני לי לסיים את דברי.
<איריס בראל: מי שאומר שהוא לא יכול לחיות כמו"ל במחיר של 70 שקלים ולשלם לסופר מה שמגיע לו, אינו דובר אמת.
<איריס בראל: אם יש סופר במדינת ישראל שהמו"ל שלו אומר לו: אני לא יכול להוציא אותך לאור ב-70 שקלים ולשלם לך, שיבוא אלי.
<איריס בראל: אני יכולה להוכיח לוועדה שאפשר להרוויח ב-70 שקלים.
<איריס בראל: לא להתבלבל, אנחנו מו"ל, אנחנו מכירים את מחירי הנייר, אנחנו מכירים את מחירי ההעריכה, אנחנו מכירים את כל הדברים האלה.
<איריס בראל: גברתי השרה, תני לי בבקשה לסיים.
<איריס בראל: יש קבוצה קטנה של מו"לים, שלא מסכימים להיפגש אתנו.
<איריס בראל: יש כאלה שמגיעים מאותה קבוצה, למעשה מו"ל אחד גדול שמפיץ מספר מו"לים, ומביע באופן תמוה עמדה אחידה שעל-פיה הם לא מוכנים לתת לנו יותר מ-50%.
<איריס בראל: אין שום מקום לדיון, משא-ומתן, כלום.
<איריס בראל: אנחנו לא כופים על מו"ל שום מודל.
<איריס בראל: תראו בהסכמים הסופיים שיקבל דני טל שיש הרבה מאוד מודלים, אבל אותם מו"לים מתבצרים ואומרים: לא יותר מ-50%.
<איריס בראל: אני יכולה להצביע בפניכם איפה נולד החטא הקדמון הזה.
<איריס בראל: הזכרתם את אותה חגיגה שהיתה בחוק הספרים באוניברסיטת תל-אביב, בנוכחות כמעט כל היושבים פה, וקם אחד מנכבדי המוציאים לאור וקרא מעל הבמה: אני קורא לכם לא לתת יותר מ-50%.
<איריס בראל: הוא קרא להקמת קרטל, ובפועל הקריאה הזאת קרמה או וגידים, וחלק מאותם מו"לים מתנהגים כקרטל, ואני לא אכנס פה לשאלה האם זה חוקי או לא חוקי, אני משאירה לממונה על ההגבלים להחליט האם ההתנהגות של אותם מיעוט של מו"לים הוא קרטל או לא.