GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עמרם מצנע: קיבוצים ומושבים?
<יואל מרשק: רק קיבוצים.
עמרם מצנע: ומושבים?
<יואל מרשק: מושבים יש, יחד בבתי הספר יש 4,000 חברה.
עמרם מצנע: ומתוך ה-4,000 – 800 עושים שנת שירות.
<יואל מרשק: לא, יוצאים הרבה יותר, כי יוצאים גם לתנועות הנוער, יוצאים לארגונים אחרים.
<יואל מרשק: אני מדבר איתך עכשיו נטו - - -
עמרם מצנע: לא, אבל הכל בסיס של ש"ש?
<יואל מרשק: כן.
עמרם מצנע: אז כמה?
<יואל מרשק: אני מעריך שיוצאים כ-50%.
<יואל מרשק: כ-50% במחזור י"ב של התנועות המיישבות, יוצאים לשנת שירות.
<יואל מרשק: הם יוצאים - באחריות התנועה הקיבוצית לבד – כ-800 חברה, ואחרי זה יש את תנועות הנוער וארגוני נוער שונים.
<יואל מרשק: אלה יוצאים.
<יואל מרשק: החלוקה היא היום כמו שאמר חבר הכנסת - - -
עמרם מצנע: כמה סך הכל ש"ש?
עמרם מצנע: מישהו יודע?
<יואל מרשק: 2,000.
<יואל מרשק: יש כ-2,000 חברה.
<אהוד דרור: סליחה יואל, יש קרוב ל-3,000 ש"ש בנקודת זמן לצורך העניין נובמבר 2013, שמתנדבים.
עמרם מצנע: 3,000 שמקבלים דחיית שירות?
<אהוד דרור: כן.
עמרם מצנע: כך תקרא לזה.
עמרם מצנע: מבחן הש"ש, לא קשור למכינות.
<אהוד דרור: כן, לא קשור למכינות.
<אהוד דרור: כ-740 מתוכם הם במסגרת מסלול הנח"ל המבצע שנת שירות טרם הגיוס של הגרעין, והיתרה, בעצם קרוב ל-2,200, זה חברה שעושים שנת שירות ארוך, חלקם עוברים תוך כדי שנת השירות לנח"ל, כגרעינים מתהווים, ורובם מתגייסים לשירות רגיל.
<אהוד דרור: היום אנחנו מדברים על מספר שהוא 3,000 איש, ופה אני חייב לחדד את הנתון שהציג קודם חבר הכנסת.
<אהוד דרור: שנה קודמת היינו תחת המספר 2,500.
<אהוד דרור: בשנה אחת גדלנו ב-400 מתנדבי שנת שירות.
<אהוד דרור: זה מספר שהוא מספר לא מבוטל.
עמרם מצנע: כן, אבל אני רוצה להבין עוד פעם, אתה אומר גדלנו במתנדבים, מתנדבים יותר כנראה.
עמרם מצנע: המכסות הן יותר קטנות.
<אהוד דרור: אני יכול להגיד לך ששנה קודמת - - -
<יואל מרשק: רגע, את זה אני חייב להסביר.
<יואל מרשק: אלינו פונים כ-5,000 מתנדבים לשנת שירות.
עמרם מצנע: בסדר, זה מה שאמרתי.
עמרם מצנע: שנייה, יואל.
<יואל מרשק: אנחנו רשאים להוציא רק 800.
עמרם מצנע: בסדר, בסדר, אז בגלל זה אני אומר.
עמרם מצנע: אני מבין שיש שני צווארי בקבוק: אחד זה המכסות שצה"ל מתיר לדחות שירות, והשני זה כסף.
<אהוד דרור: אמת.
עמרם מצנע: מה צוואר הבקבוק האמיתי מבין השניים?
<יואל מרשק: אני רוצה לדבר על מכסות, לא על כסף.
<יואל מרשק: זה טעות.
עמרם מצנע: בסדר, יואל, אני אתן לך לדבר כמה שאתה רוצה.
עמרם מצנע: יואל, בתור שריונר אתה יודע, צריך לקבל אישור לדבר ברשת.
<יואל מרשק: אתה צריך להיות ממוקד במטרה.
<אהוד דרור: קודם כל שאלת את יואל קודם שאלה על כמות בני הקיבוצים שמבצעים שנת שירות.
עמרם מצנע: רגע, רגע, תגיד לי, אני צריך גם את עזרתכם.
עמרם מצנע: מה צוואר הבקבוק המוביל – המכסות או הכסף?
<אהוד דרור: מבחינת מערכת הביטחון, אנחנו מדברים על תכנית גידול רב שנתית של כ-5% כל שנה לטובת שנת השירות, רק בש"ש הרגילים, כאשר נושא הנח"ל הוא נושא שלא מוגבל במכסות.
<אהוד דרור: לכן משמעות הדבר היא שאנחנו כנראה לא מגבילים כל כך את תנועות הנוער, כמו שזה מוצג, אלא תנועות ספציפיות שמדברות על גידול.
<אהוד דרור: אני יכול להגיד לך ששנה קודמת החזרנו 100 מכסות דחיות גיוס, כי התנועות המשלחות לא הצליחו לגייס ש"ש, ושנה לפני - 50.
<אהוד דרור: זאת אומרת רק השנה ראינו קפיצה מסוימת של בערך 70 או 80 מעל המכסה שאישרנו.
עמרם מצנע: מה הייתה הבעיה עם הכסף?
עמרם מצנע: אירית.
<אירית ברוק: אהלן, אז קודם כל כמה דברים.
עמרם מצנע: רגע, שנייה, מה הייתה הבעיה עם הכסף?
<אירית ברוק: אני אומרת.
<אירית ברוק: קודם כל למשרד החינוך הסיפור של שנת השירות הוא חשוב ביותר ולכן בשנת 2005 גם הופרד המפעל של שנת השירות, שהיה רק לתוך תקנת תנועות הנוער, ומיסדנו תקנה שהיא תקנה ייעודית לשנת שירות, נותנת מענה גם לתנועות, גם לארגונים, לכל הגופים המשלחים בעצם שעומדים בקריטריונים.
<אירית ברוק: הכסף שנמצא בתקנה, בבסיס התקנה יש כמעט 18 מיליון שקלים בשנים האחרונות.
<אירית ברוק: השנה הזאת הייתה השנה היחידה שמשרד החינוך הביא כסף מהבית, מתוך משרד החינוך והוסיף כסף על מנת שתיפתר הבעיה.
<אירית ברוק: כרגע יש בתקנה כ-22 מליון שקלים וצופים ל - - -
עמרם מצנע: שזה שנת תקציב 2013?
<אירית ברוק: כן, כן.
<אירית ברוק: שזה הסכום הרגיל ש - - -
עמרם מצנע: והייתה בעיה בשחרור שלו, או מה?
עמרם מצנע: למה חשו כמה חברי כנסת שיש סכנה למפעל הש"ש?
<אירית ברוק: אני אומר, מפני שבבסיס נמצאו רק 17 מיליון שקלים, ובסופו של דבר הסכום שניתן בשנים האחרונות, הוא באיזור ה-23.5 - 24 מיליון שקלים.
<אירית ברוק: העניין הוא שזאת תקנת תמיכה.
<אירית ברוק: תקנת תמיכה היא תקנת תמיכה, התקציב הוא סכום אפס והכסף מחולק פר מספר הש"ש שנכנסים.
<אירית ברוק: מספר הש"ש נשלט על ידי המכסות שמקצה משרד הביטחון, בתיאום עם צה"ל, וזה בלי תיאום עם משרד החינוך.
<אירית ברוק: זאת אומרת, אין סנכרון בין - - -
עמרם מצנע: זאת אומרת שיכול להיות שמוקצות יותר מכסות ויש מעט מדי כסף.
<אירית ברוק: נכון.
<אירית ברוק: אין מצב שאנחנו אומרים למשרד הביטחון בואו תעצרו, אתם מתחילים לשחוק את התקציב פר ראש, כך שהתקציב הוא - - -
עמרם מצנע: אז ממה שאת אומרת, השנה הייתה בעיה שהיה יותר מכסות מכסף?
<אירית ברוק: בכל שנה יש - - -
עמרם מצנע: לא, אבל זאת הייתה הבעיה השנה, שבעקבותיה הייתה תחושה של - - -
<אירית ברוק: זאת הבעיה העיקרית, כן.
<אירית ברוק: כל שנה יש זחילה של כ-50 מכסות למעלה והשחיקה הולכת ומצטברת עם השנים.
<אירית ברוק: עכשיו, שר החינוך נדרש לבעיה הזאת ולמד אותה והוא מבקש להקים ועדה שתזמן את כל נציגי התנועות, הארגונים, המשרדים הרלבנטיים, על מנת לראות באת איך פורצים את הקטע של הסנכרון הזה ואיך מסנכרנים יותר נכון, כי הרי פה בסך הכל כמו שאמרת, כולם באים בלב טוב ונפש חפצה, ובסופו של דבר הארגונים בשטח לפעמים מרוב לב טוב ונפש חפצה - - -
<אהוד דרור: גם צריך להבין של-ש"ש צריך להתכונן.
<אהוד דרור: כלומר, אי אפשר לעשות את זה מהרגע להרגע.
<אירית ברוק: לש"ש צריך להתכונן, ש"ש זה מפעל, גם לפי הקריטריונים שלנו, שצריך להתחיל כשנה וחצי מראש, במהלך תחילת כיתה י"א, להכין את הגרעינים.
<אירית ברוק: יש תהליכים של מיון, תהליכים של גיוס, תהליכים של ליווי, תהליכים מאד מאד רציניים, שאם - - -
עמרם מצנע: מה קורה עם תקציב שנת 2014?
<אירית ברוק: תקציב 2014 - - -
עמרם מצנע: הוא 23 מיליון או 17 מיליון?
<אירית ברוק: 17 מיליון, עד כמה שידוע לי.
<אירית ברוק: אני לא סגורה על זה, אבל אני חושבת שהבסיס, שהרי התקציב הוא דו שנתי, נכון?
<אירית ברוק: אז עד כמה שידוע לי 17 מיליון, כמעט 18 מיליון.
אראל מרגלית: מה משרד הביטחון נותן?
<אהוד דרור: משרד הביטחון נותן דחיות גיוס ומאשר את המשימות במשותף עם משרד החינוך ומלווה את הש"ש.
אראל מרגלית: ומה הוא נותן מבחינה תקציבית?
<אהוד דרור: מבחינה תקציבית הוא לא נותן.
עמרם מצנע: טוב, זו החלטה ממשלתית.
<יואל מרשק: יושב ראש הוועדה, אני מוכרח ... אותנו לדיון.
<יואל מרשק: אם מחר שר החינוך יקרא לנו לישיבה בנושא התקציב, אנחנו לא נבוא.
<יואל מרשק: בשביל מה?
<יואל מרשק: הבעיה היא לא הכסף.
<יואל מרשק: אתה רואה, נזעקו כמה חברי כנסת, מיד סודר הכסף.
<אהוד דרור: אבל יואל, אתה צריך - - -
עמרם מצנע: רגע, רגע, תנו ליואל.
<קריאה: התק"ם לא ממומן על ידי התקנה.
<יואל מרשק: סליחה, אני אגיד הכל.
<יואל מרשק: אני אגיד גם שיש 1,300 בני כיתה י"ב מהתנועה הקיבוצית במחזור י"ב, ומתוכם יוצאים קרוב ל-600.
<יואל מרשק: 400 יוצאים דרך התנועה הקיבוצית ועוד 200 דרך תנועות הנוער, ארגונים, ואפילו למכינות.
<יואל מרשק: קרוב ל-600.
<יואל מרשק: בין 560 ל-600.
<יואל מרשק: כ-40% בני קיבוצים יוצאים לשנת שירות.
<יואל מרשק: כמו ש-97% מבני הקיבוצים, מתגייסים לצה"ל.
<יואל מרשק: אנחנו בעצם התנועה הכי מגויסת ומשרתת את משימות המדינה – גם ביטחון וגם שנת שירות.
<יואל מרשק: אין דוגמה לתנועה כזאת, לא רק שהמצאנו את שנת השירות.
<יואל מרשק: אני רוצה להגיד בדיוק מה הבעיה שלנו.
<יואל מרשק: הבעיה שלנו זו כמות המכסות, ואני כבר מציע בעזרתך, לייצר דיון בוועדת כוח אדם, ועדת משנה, בוועדת חוץ וביטחון, שם צריכה להתברר הסוגיה הזאת.
<יואל מרשק: כמו שאמר חבר הכנסת אראל מרגלית, אין סיבה לא להגיע ל-20,000 משרתי שנת שירות.
<יואל מרשק: אנשי שנת השירות הם המבוקשים ביותר לאחר מכן.
עמרם מצנע: יש סיבה.
עמרם מצנע: יש סיבה קטנה שנקראת סדר הכוחות של צה"ל.
<יואל מרשק: רגע, ברור, רגע, סליחה.
<יואל מרשק: בוא נגייס.
<יואל מרשק: לפני שנתיים - - -
עמרם מצנע: זה יכול להיות הדרגתי, זה לא יכול להיות - - -
<יואל מרשק: לפני שנתיים היינו בדיון דומה בחודש יולי.
<יואל מרשק: אמר לנו ראש האגף הביטחוני חברתי, חיים בן עמי ז"ל, קחו עד 200 בנות.
<יואל מרשק: לא יכולנו לקחת חודש ימים לפני היציאה לשנת שירות עוד 200 בנות.
<יואל מרשק: עכשיו גם אין טעם במכסות של הבנות, כי הבנות מוגבלות בדיוק כמו הבנים.
<יואל מרשק: אצלנו יש במכסה 400 בנות ו-200 בנים.
<יואל מרשק: בבקשה.
<יואל מרשק: שיתנו לנו עוד 200 או עוד 300 בנות.
עמרם מצנע: רגע, אתה אומר שהמגבלה זה המכסה, אבל פה שמענו שהמגבלה הייתה כסף.
<יואל מרשק: זה צוואר הבקבוק.
<יואל מרשק: רגע, כסף תמיד יימצא.
<יואל מרשק: יש כסף במדינה.
אראל מרגלית: יואל, באמת.
<יואל מרשק: חברה, הבעיה העיקרית זה מדינה שיש בה 2 מיליון נפש מתחת לקו העוני, 750,000 בני נוער - - -
אראל מרגלית: אז הכסף אולי צריך ללכת לשם.
<יואל מרשק: 750,000 מתוכם הם בני נוער.
<יואל מרשק: זה מדינה שחצי מדינה מטפלת בחצי השני.
<יואל מרשק: בואו ניקח את צוואר הבקבוק ונעבוד איתו עד הסוף.
<יואל מרשק: ועם כל הכבוד למשרד הביטחון ולמשרד החינוך, הבעיה היא צה"ל ולכן נציג צה"ל מאד מאד חסר פה.
<יואל מרשק: הבעיה היא מכסות.
<יואל מרשק: יש לנו 5,000 איש שפונים אלינו, רק 800 אנחנו יכולים להוציא.
<יואל מרשק: צודקים פה חברי משני המשרדים, שאומרים התנועה הקיבוצית עובדת בלי התקנה.
<יואל מרשק: זה נכון, משתי סיבות.
<יואל מרשק: אחת, אם נכניס את כל ה-800 חברה שלנו לתקנה, אז יקבל כל אחד סכום מאד מאד נמוך.
<יואל מרשק: היום מקבל איש שנת שירות בתנועות הנוער כ-15,000 שקלים בשנה.
<יואל מרשק: אם אנחנו נכניס את ה-800 חברה שלנו, אז יקבלו רק 8,000 שקלים והם צריכים את הכסף.
<יואל מרשק: דבר שני, מהרשימות שבהן אנחנו נמצאים, אנחנו מקבלים לשנה על כל ש"ש מהמשימה עצמה, באישור, 1,200 שקלים לשנה.
עמרם מצנע: דרך אגב, למה הולך הכסף?
<יואל מרשק: יפה.
<יואל מרשק: אנחנו מחזיקים - - -
<אהוד דרור: אני רוצה להסביר.
<יואל מרשק: רגע, אני אסביר.
עמרם מצנע: רגע, יש פה עוד כמה.
<יואל מרשק: אז תן לי רק לסיים את הדברים שלי.
<יואל מרשק: אנחנו מחזיקים שלושה אנשים שעובדים במערכת הזאת, מלווים אותה.
<יואל מרשק: אנחנו עושים שלושה כנסים ארציים בשנה.
<יואל מרשק: אנחנו עושים סמינרים וסדנאות.
<יואל מרשק: זה עולה לנו כ-1.2 מיליון שקלים במפעלים לעידוד היציאה לשנת שירות.
<יואל מרשק: עולה לתנועה הקיבוצית 1.2 מיליון שקלים בשנה ל תחזק ולעבוד עם כל המערכת הזאת.
<יואל מרשק: 50% מהכסף הזה בא מהמשימות שבהן אנחנו הולכים לעבוד.
<יואל מרשק: היתר, על חשבון מיסי החברים.
<יואל מרשק: חברי הקיבוצים ש...
<יואל מרשק: למשימה הזאת.
עמרם מצנע: רגע, אירית.
<אירית ברוק: על מה הולך הכסף?
עמרם מצנע: 23 מיליון בשנת 2013, איך זה מחולק?
עמרם מצנע: מי הם מקבלי הכסף הזה?
<אירית ברוק: מקבלי הכסף הזה זה 14 גופים משלחים, מתוכם 7 תנועות נוער ו-7 גופים אחרים, למשל אחרי, מרכז מעשה, החברה להגנת הטבע וארגונים נוספים.
עמרם מצנע: ומה כל אחד מהארגונים עושה עם הכסף הזה?
<אירית ברוק: אני חושבת שכדי להבין מה עושים עם הכסף, צריך לתאר איך נראית שנת שירות.
<אירית ברוק: שנת שירות זו קבוצה של חברה שלראשונה יוצאים מהבית, מתגוררים בכוחות עצמם, מנהלים את הקומונה שלהם בחיי שיתוף.
<אירית ברוק: אז אחת, קודם כל חברה כאלה צריכים דמי כיס כדי לקיים את עצמם, הם צריכים כסף לנסיעות, הם צריכים כסף להחזיק את הדירות, הם צריכים כסף והרבה כסף לליווי.
עמרם מצנע: אתם רואים - - -
<אירית ברוק: רגע, אני מוכרחה להגיד משהו, מעבר לדברים הפיזיים שאמרתי עד עכשיו, מהאיכות של ההדרכה במהלך השנה הזאת והליווי שהם מקבלים מהגופים המשלחים, אנחנו יכולים להגיד איזה תנועה נותנת או איזה גוף משלח נותן כמה ליווי, לפי האיכות.
עמרם מצנע: כן, אבל זו סמכותם של הגופים המשלחים להחליט מה הם עושים עם הכסף?
<אירית ברוק: לא, לא, לא.
<אירית ברוק: התקנון מחולק לסעיפים לפי אחוזים.
<אירית ברוק: יש אחוז מסוים, כ-60% שהולך לכלכלה ונסיעות - - - לאיתור, גיוס, מיון וליווי יש עוד 20%.
<אירית ברוק: עוד 5% להשתלמויות.
<אירית ברוק: במסגרות האלה, כמובן שהם יכולים להוסיף כסף תוספתי ועושים את זה, אבל למשל על הליווי של שנת שירות אנחנו עומדים בכל תוקף.
<אירית ברוק: ברורה לנו החשיבות של זה.
<אירית ברוק: אנחנו עורכים השתלמויות יחד עם משרד הביטחון ומועצת תנועות הנוער גם לרכזי - - -
עמרם מצנע: והחלוקה היא פר ראש?
עמרם מצנע: איך היא?
<אירית ברוק: החלוקה היא: 85% פר ראש ועוד 15% שהולך להשתלמויות ועוד 10% לדיור.
עמרם מצנע: כן, בוא נשמע אותך, מאיזו תנועה?
<ערן גלזר: ערן גלזר ממועצת תנועות הנוער, זה ארגון הגג של תנועות הנוער בישראל.
<ערן גלזר: קודם כל, למען הסר ספק, ברגע שהסיפור של המצוקה שהייתה עם הכסף והצומת שהגענו אליו הונחו בפני שר החינוך, הנושא טופל על ידיו והוא ביקש לקיים ועדה משותפת לקראת שנת 2014, לראות איך אנחנו פותרים את זה לא בנובמבר, אלא לפני.
<יהודית גידלי: ועדה משותפת עם מי?
<ערן גלזר: של תנועות הנוער, של משרד החינוך.
<אירית ברוק: מה שאמרתי קודם, עם משרד הביטחון, עם הצבא.
<ערן גלזר: מה שאירית ציינה.
<ערן גלזר: כמו שאמרת, הסיפור של שנת שירות הוא סיפור דרמטי ומאד משמעותי בחברה הישראלית ובחיי תנועות הנוער.
<ערן גלזר: זה הפך להיות ההגשמה של השנים האלה, מה שהיה פעם אחר, היום זה הפך להיות הגשמה.
<ערן גלזר: יש בעיה של מכסות בחלק מתנועות הנוער.
<ערן גלזר: אני מאד מציע להיזהר מקפיצות גדולות בנושא הזה, כיוון שגם הנושא התקציבי מטריד אותנו פה.
<ערן גלזר: אירית פה תהליך של עבודה לגבי הגשת הדברים והכסף, אבל יש תנועות שמביאות כסף מה שנקרא מהבית, ממקומות אחרים.
<ערן גלזר: אני רוצה להזכיר לעצמנו שגם היה ארגון שנקרא 'עמותת אלון', שבזמנו נסגר וחלק מזה-.
<ערן גלזר: זאת אומרת הסיפור של הכסף הוא משמעותי, במיוחד כשהצרכים גם גדלים.
<ערן גלזר: יש ליווי של עובדים סוציאליים, של כל מה שקשור להתנהגויות סיכוניות.
<ערן גלזר: גם החברה האלה, שבסך הכל אתמול עוד היו שמיניסטים והיום הופכים להיות חברי שנת שירות, והם נוטלים את האחריות על עצמם, אבל צריך ללוות אותם ואנחנו גילינו ומצאנו שצריך לעטוף אותם בצורה הרבה יותר חזקה ממה שעטפו אותם לפני עשור.
עמרם מצנע: רצו פה נתונים שאני לא כל כך הצלחתי לסדר לעצמי אותם, שעד עכשיו בעצם היו יותר מכסות ממתנדבים, והשנה יש - - -
<אירית ברוק: לא, יש - - -
עמרם מצנע: רגע, שנייה, אני רק אשים סימן שאלה.
עמרם מצנע: והשנה, אחת מהסיבות למשבר זה שיש יותר מתנדבים ממכסות.
<יואל מרשק: זה תמיד היה.
<ערן גלזר: יש תנועות וארגונים מסוימים כחלק מהארגונים שאודי מתכלל, זה חלק מהדיבור שיש לנו איתו ושיש לנו עם האגף הביטחוני – לראות איך אנחנו מגדילים.
<ערן גלזר: זה לא גורף על כולן, כיוון שיש חלק מהתנועות שיש להן משרות נח"ל והם מעבירים הרבה חברה שם, אבל יש תנועות נוער שבשנתיים האחרונות יש גדילה מאד גדולה ברצון של החברה לצאת לשנת שירות.
<ערן גלזר: גדילה ענקית.
<ערן גלזר: חברה שעומדים בתור, חברה שמקבלים סירובים גם, דרך אגב.
<אהוד דרור: מלא סירובים.
עמרם מצנע: בסדר, על זה בעצם אנחנו שואלים.
<ערן גלזר: נכון, אבל אני אומר, יש בשנתיים האחרונות - - -
עמרם מצנע: מקבלים סירובים בגלל מכסות?
<ערן גלזר: בגלל מכסות.
עמרם מצנע: דרך אגב, את המכסות מחלקים באיזו שהיא צורה בין הגופים?
<ערן גלזר: זה האגף הביטחוני מחלק את המכסות.
<ערן גלזר: כל תנועה מקבלת את המכסה שלה ובהתאם לזה היא עושה את המיונים ואת כל התהליכים המקדימים.
עמרם מצנע: אתם מודיעים על זה שנה מראש?
עמרם מצנע: שנתיים מראש?
<ערן גלזר: אנחנו מודיעים כמעט שנה מראש.
<יואל מרשק: כל חודש מודיעים.
<ערן גלזר: זה לא נכון.
<ערן גלזר: האגף הביטחוני חברתי מסכם עם אכ"א לצורך העניין, תכנית חומש שכוללת בתוכה גם את המכינות הקדם צבאיות, גם את - - -
עמרם מצנע: כל דחויי השירות.
<ערן גלזר: כל דחויי הגיוס, חוץ מהנח"ל וחוץ מישיבות ההסדר, כי זה לא תלוי מכסה, שני המסלולים האלה.
<ערן גלזר: אנחנו מבחינתנו, בדצמבר, לפני תחילת-, זאת אומרת שנת השירות מתחילה בספטמבר, אנחנו כבר בדצמבר מודיעים לתנועות מה המכסה שלהן.
עמרם מצנע: לפי מה אתם קובעים?
עמרם מצנע: יש לכם איזה דו-שיח איתם?
<ערן גלזר: יש לנו דו-שיח איתם, בוודאי, מול הצרכים שלהם.
<ערן גלזר: מעבר לזה, אנחנו גם משתדלים שהמכסות יתחלקו חצי-חצי בין המכינות הקדם צבאיות לשנת השירות.
<ערן גלזר: למרות שאני חייב להגיד שבשנתיים האחרונות זה לא כל כך עבד, כי לצה"ל היה איזה שהוא בור.
<ערן גלזר: אתם מכירים את הבור של מספר האנשים שהתגייסו והוקצו לנו רק חברה מוחלשים.
<ערן גלזר: החברה האלה לא יכולים להיות בשנת שירות, ובגלל זה רובם הלכו למכינות ייעודיות לחברה מוחלשים - - -
<אהוד דרור: מאד גדלתם במכינות ולא גדלתם באותה כמות בשנת שירות.
עמרם מצנע: בסדר, מכינות זה גם - - -
<ערן גלזר: בגלל איכות האנשים ובגלל - - -
<אהוד דרור: זה משהו אחר.
<ערן גלזר: אם זה לשנת שירות, למה זה - - -
<אהוד דרור: זה חשוב, אבל זה משהו אחר.
עמרם מצנע: מבחינת הצבא זה בסוף מספר אחד שדוחים לו שירות.
<אהוד דרור: אז הוא היה צריך להחליט לתת את זה לשנת שירות.
<אהוד דרור: כן, הבעיה שהאנשים שהוקצו זה לא האנשים שיצאו לשנת שירות.
<אהוד דרור: אלה לא המתנדבים.
<אהוד דרור: זה הרבה פחות חשוב, אין בכלל מה להשוות.
<ערן גלזר: זה לא אותם אנשים.
<ערן גלזר: אני חייב ככה להיכנס למה שיואל אמר.
<ערן גלזר: למרות המציאות הביטחונית, ואתם מכירים את הנתונים, מערכת הביטחון מקצה מעל 5,000 אנשים לקהילה, בין אם זה נח"ל, בין אם זה מכינות - - -
עמרם מצנע: אתה מדבר עכשיו על סך הכל דחיות שירות?
<ערן גלזר: אני מדבר על סך הכל, וזה מספר שהוא עולה כל שנה.
עמרם מצנע: כ-5,000?
<ערן גלזר: כן.
עמרם מצנע: איך זה מתחלק בנים-בנות?
עמרם מצנע: כי בנות בטח אתם יותר לארג'ים מבנים, לא?
<ערן גלזר: בנות אנחנו יותר לארג'ים מבנים.
<ערן גלזר: מצד שני, צריך לזכור שבעולם המכינות יש לנו מגבלה של מכינות דתיות, שאין שם בנות, לדוגמא.
עמרם מצנע: אבל אני הבנתי מהם שהם מיצו פחות או יותר את היכולת שלהם, הם לא גדלים יותר.
<ערן גלזר: הם לא גדלים יותר, ויש את מפעל המכינות הכלליות, שזה בערך חצי-חצי.
<יואל מרשק: רק עכשיו נפתחה מכינה בבקעת הירדן רק של בנים, במחנה גדי.
<ערן גלזר: נכון, כי זו מכינה חרדית.
<ערן גלזר: זה חייב להיות רק בנים.
<יואל מרשק: דתית.
<ערן גלזר: חרדית, לא דתית, חרדית.
עמרם מצנע: חרדית, בכלל.
עמרם מצנע: זה מכינה חדשה, זה טוב.
עמרם מצנע: זה לא טוב?
עמרם מצנע: יואל?
<יואל מרשק: למה אני צריך להגיד את דעתי?
<יואל מרשק: אני צריך את התקנים.
עמרם מצנע: אני הבנתי מה אתה צריך, אבל אנחנו פה רואים ראייה כוללת.
<יואל מרשק: במכינה מדברים על הדברים, בשנת השירות עושים את הדברים.
<יואל מרשק: זה ההבדל הגדול.
עמרם מצנע: אני חסיד גדול של המכינות ושל הש"ש.
<יאיר זעפראני: אני יאיר זעפראני, אני מנכ"ל של עמותת בקהילה, עמותה שמפעילה 50 ש"ש במהלך שנה.
<יאיר זעפראני: חשוב לי להגיד, בעיני ה - - -
עמרם מצנע: אתם אחד מהגופים?
<יאיר זעפראני: אנחנו דרך הצופים כגוף משלח.
<יאיר זעפראני: אנחנו גוף שמפעיל את הש"ש בשטח.
<יאיר זעפראני: דבר ראשון שאני רוצה להגיד, חשוב לי להגיד שבעיני שני הדברים הם צוואר בקבוק, גם הנושא הכלכלי, שעם כל התקצוב שמגיע לש"ש דרך משרד החינוך - - -
עמרם מצנע: אולי באמת קצת תרחיב, כמי שעוסק בזה, מה בסוף הכסף עושה למטה.
עמרם מצנע: מה עושים איתו?
<יאיר זעפראני: קודם כל הכסף שמגיע מהתקצוב מהמדינה הולך לדברים הכי פשוטים של הש"ש, אם זה המחיה הפשוטה שלהם, אבל זה עדיין לא מממן לא את הליווי שלהם, שמהניסיון של עמותת בקהילה – ליווי הוא דבר שצריך להשקיע בו מעל ומעבר.
<יאיר זעפראני: אם אנחנו רוצים להפוך את הש"ש לאפקטיביים ואנחנו הופכים אותם לאפקטיביים, הם צריכים ליווי משמעותי, כזה שרואה אותם ונותן להם את הכלים להתמודד עם מה שהם מתמודדים איתו ביום יום.
<יאיר זעפראני: והם מתמודדים עם הרבה קשיים, הם מתמודדים אצלנו עם ילדים מאוכלוסיות מוחלשות, עוזרים להם, משנים את החיים שלהם.
<יאיר זעפראני: אם אנחנו מדברים על כל המציל נפש אחת מישראל כאילו הציל עולם ומלאו – ש"ש מצילים כמה וכמה עולמות.
עמרם מצנע: דרך אגב, ואני מצטער שאני קוטע, כי אנחנו צריכים להבין.
עמרם מצנע: אנחנו בדיון קצר, מהיר.
אראל מרגלית: תן לו להשלים, זה חשוב.
אראל מרגלית: תן להם להגיד.
אראל מרגלית: החברה אלה, באמת - - -
עמרם מצנע: אני אתן, אני אתן.
עמרם מצנע: יש לי שאלה אבל.
עמרם מצנע: הגופים שמקבלים את הש"ש – משלמים משהו?
<יאיר זעפראני: אנחנו משקיעים בש"ש אחד בערך 20,000 שקלים בשנה, מעבר לתקצוב שהם מקבלים ישירות אליהם, שבכלל לא עובר דרכנו.
עמרם מצנע: לא, כי למשל שירות לאומי, הגופים שמקבלים – משלמים.
<קריאה: לפחות לגבי הש"ש של אחרי, אחרי לא מקבלת כסף.
<קריאה: אני חושב שזה נכון לגבי כל ה - - -
<אירית ברוק: לא, זה גם אסור לפי התקנה.
<אירית ברוק: מי שנתמך דרך משרד החינוך, שהשנה זה 1,670, חל איסור על - - -
<יואל מרשק: 1,670 לחודש?
<אירית ברוק: 1,670 ש"ש.
עמרם מצנע: בשירות הלאומי התשלום הוא לא למשרת, התשלום הוא למערכת.
<אירית ברוק: לא, לא, אבל פה אסור גם למערכת.
<אירית ברוק: זאת אומרת המערכת היא מערכת של התנדבות ממש וחל איסור על קבלת כספים.
אראל מרגלית: לא, אבל מותר להשקיע בהם.
<אהוד דרור: מותר להשקיע בהם, כן.
אראל מרגלית: בפסיכולוג, בעובד סוציאלי.
<אירית ברוק: לא, לא, אסור לש"ש לקבל שכר.
אראל מרגלית: ברור, ברור.
<אירית ברוק: ולא להיות תחליף כוח אדם.
עמרם מצנע: כן, רצית להמשיך.
<יאיר זעפראני: אבל צריך להגיד, אנחנו משקיעים בש"ש הרבה כסף מעבר.
<יאיר זעפראני: גם התקציב שמגיע אליהם הוא לא מספיק.
<יאיר זעפראני: אתם יודעים מה יוקר המחיה בישראל, והתקציב שהם מקבלים לא מספיק גם לאוכל פשוט.
<יאיר זעפראני: אני יכול לשמוע סיפורים על גבי סיפורים בשנות שירות במקומות שונים, שהתקציב לא מספיק להם לאכול, למחיה פשוטה.
<יאיר זעפראני: הם גרים 12 חברה בדירה, 4 בחדר, בצפיפות.
<יאיר זעפראני: עכשיו, מעבר לזה, התהליך הוא תהליך נורא קשה.
<יאיר זעפראני: אנחנו מקבלים 50 ש"ש בשנה.
<יאיר זעפראני: מגיעים אלינו למיונים 200, כאשר אנחנו עוצרים ב-200.
<יאיר זעפראני: זאת אומרת בתחילת אוקטובר כבר יש לי 200 אנשים שרוצים להירשם, מתוכם אני צריך לקבל אחד מארבעה, ויש לי עוד כאלה שכבר עצרתי את הרשימה ולא רוצים להגיע.
<יאיר זעפראני: זו מציאות נורא קשה להגיד לבן אדם שרוצה להתנדב שנה, לא.
<יאיר זעפראני: אתה לא יכול להתנדב שנה.
<יאיר זעפראני: אתה רוצה לתת מהחיים שלך למען המדינה, רוצה להשקיע, ואנחנו אומרים לך לא, מצטערים, אין מכסות.
<יאיר זעפראני: אני חושב שזאת מציאות אבסורדית, כי בסופו של דבר הש"ש הזה, מעבר לתרומה שהוא נותן, הילדים שהוא משקיע בהם, העבודה החברתית שהוא עושה, זה מכפיל כוח בחברה, זה מכפיל כוח חברתי.
<יאיר זעפראני: זה ילד שאחר כך לא יצטרך להיות חלק ממערכת סעד ורווחה.
עמרם מצנע: אני שואל אותך שאלה, בהנחה, נניח לצורך העניין שלא תהיה הגדלה תקציבית, להגדיל את המכסות?
<יאיר זעפראני: אני בדעה שזה לא תשובה חד משמעית.
<יאיר זעפראני: בעיקרון כן, אני חושב שיהיה את הביקוש ואפשר לחשוב על מקורות תקצוב שהם לא רק מזה ולחפש את המצ'ינג, אבל זה לא דבר פשוט.
<יאיר זעפראני: זה לא דבר קל להחזיק ש"ש, בוודאות שלא.
עמרם מצנע: כי מגבלת כסף תהיה תמיד.
<יואל מרשק: אנחנו לא תלויים בתקציב ויכולים לקבל מחר 2,000 חברה.
אראל מרגלית: אני אומר להגדיל את המכסות, כי ברגע שתגדילו לנו את המכסות ותתנו נניח ל-בקהילה, שהיום יש לה 50, תתנו לה לתכנן.
אראל מרגלית: בכמה בתי ספר אתם נמצאים היום, 15?
אראל מרגלית: אז נגיד תתנו להם לתכנן להגיע באופן הדרגתי ל-30 בתי ספר, או תתנו להם להגיע להיכנס לעוד עיר, או תתנו להם להגדיל את בתי הספר לש"ש, גם את זה אתה צריך להגיד, את ההשקעה שלך ביום בשבוע.
אראל מרגלית: אז הם יתארגנו לזה.
אראל מרגלית: זה תכנית עבודה.
אראל מרגלית: יהיו מכסות, הם יריבו על התקציב.
<יואל מרשק: כל ראש עיר רוצה קבוצה של ש"ש.
<יואל מרשק: כל ראש מועצה רוצה קבוצה של ש"ש, הוא יחזיק אותם.
<יואל מרשק: אין בעיה, אני אומר, לתנועות הנוער זה משהו אחר, זה סניפים, הם מחזיקים את ה - - -
אראל מרגלית: יש בעיה, צריך להשיג את זה, יש בעיה.
<יואל מרשק: אבל כל מסגרת היום רוצה לקבל ש"ש.
<יואל מרשק: הם יחזיקו.
<אורי אופיר: שמי אורי אופיר מהתנועה הקיבוצית, לא בן התנועה הקיבוצית, גדלתי ברחובות.
<אורי אופיר: אני חושב שהדיון הזה, מה שחסר כאן כרגע, אנחנו שומעים את הגופים המשלחים, אבל אני רגע רוצה לגעת באותם 4,000, 5,000 חברה שפונים.
<אורי אופיר: היום אם אתה לא תנועה התיישבותית או לא גדלת בתנועת נוער, אתה בכלל לא מכיר את מפעל שנת השירות.
<אורי אופיר: וזו המקפצה הגדולה שצריכה להיות כאן.
<אורי אופיר: ולכן אני חושב שצוואר הבקבוק הוא בעיקר - - -
עמרם מצנע: כן, אבל אין טעם להגדיל את השיווק אם אין מספיק - - -
<אורי אופיר: לא, לא, לא, זה לא שיווק.
<אורי אופיר: אני מדבר קודם כל על - - -
<אירית ברוק: יש פה שבעה גופים משלחים שעושים יופי של עבודה.
<אורי אופיר: שבעה גופים, ועוד פעם, אירית, כרגע המציאות היא סלקטיבית.
<אורי אופיר: אם אתה לא באחד מהגופים - - -
עמרם מצנע: אז בוא תסביר למה התכוונת, כי אם ככה, לא הבנתי.
<אורי אופיר: שמפעל שנת השירות, ואתה כיושב ראש פתחת ואמרת, כולם מבינים את החשיבות.
<אורי אופיר: אם אתה גדל בבית ספר בחיפה, ברחובות, בתל אביב, ואתה לא מקושר לאחד הארגונים, שעוד פעם, אירית אמרה 14?
<אורי אופיר: זה לא קיים.
<אורי אופיר: אם זה מפעל לאומי ואם יש ראשי מועצות שתומכים וראשי ערים, צריך למצוא את הדרך, את השביל הראשי, שזה לא יהיה הפרויקט שהתחיל לפני 60 שנה עם 10 ש"ש של התנועה הקיבוצית.
<אורי אופיר: גדלנו משם.
<אורי אופיר: שזה לא יהיה 14 גופים משלחים.
<אורי אופיר: זה חייב להפוך למשהו ברמה הלאומית, שכל נערה ונער שרוצים, זה נכון, יש מכשלות, אחרי זה בודקים איך משיגים תקציב.
<אורי אופיר: אבל המגבלה כרגע של המכסות, היא זאת שאומרת, ואודי יכול להעיד.
<אורי אופיר: כשאלינו פונים חברה שהם לא מבתי הספר ההתיישבותיים, ההנחיה של משרד הביטחון – אל תטפלו בהם.
<אורי אופיר: ואז באים ושואלים אותנו – איך יכול להיות שלכפר הירוק, פנימייה שיש לנו ש"ש שם, ילד שגר בפתח תקווה ליד, בכלל לא פתוחה לו אופציה להיות ש"ש שם, כי אין מכסות, כי המכסות צבועות לפי הארגונים.
עמרם מצנע: בואו נתחיל מהעניין הזה, מכסות תהיינה.
אראל מרגלית: כלומר הגבלות אתה מתכוון.
עמרם מצנע: כן, בוודאי.
עמרם מצנע: מה שאתה אומר זה דבר אחר, אתה אומר שבמכסות הנתונות יש אי צדק, נקרא לזה כך, בחלוקה מאיפה מגייסים את ה - - -
<אורי אופיר: שכל עוד שזה בחוסר כל כך גדול, רבים בין הארגונים.
<יואל מרשק: הוא שופך את התינוק עם המים עכשיו.
<יואל מרשק: אין טעם.
<יואל מרשק: אם יש לנו מכסות, 10,000 מכסות, יש טעם להקים עוד ארגונים ועוד ועוד ועוד.
עמרם מצנע: לא, הוא לא מדבר על עוד ארגונים.
<יואל מרשק: כשזה כל כך מצומצם, טוב שזה מרוכז בידי כמה גורמים.
<יואל מרשק: בעירוני ד' בתל אביב אין להם סיכוי לצאת לשנת שירות.
אראל מרגלית: אפשר רגע לנסות להראות את זה מנקודת מבט של איזה שהוא - - -
אראל מרגלית: עכשיו, אחרי שהרבה אנשים דיברו פה על התכלס שהם עושים בשטח.
אראל מרגלית: תראו, הרי מה מעניין?
אראל מרגלית: כלומר, קודם כל זה מעשה מבורך, כל מה שמשרד הביטחון, כל מה שמשרד החינוך עושה זה אחלה, כל מה שהתנועות המשלחות, זה אחלה, באמת, זה מעשה מדהים.
אראל מרגלית: אבל מה האתגר שלנו?
אראל מרגלית: ודווקא אולי יש שר חינוך וראש ועדת חינוך ואולי יש גם קשב אחר לזה היום במשרד הביטחון.
אראל מרגלית: מה האתגר שלנו?
אראל מרגלית: אם היינו לוקחים את הדבר הנפלא הזה והופכים אותו לדבר לאומי גדול יותר, כלומר, מאפשרים גם לארגונים שכבר מפעילים, גם מבחינה תקציבית, אל תדאג, להתארגן יותר טוב, כי זה קשה לקחת עוד משימות, כי אתה צריך לדעת לנהל את זה גם מעבר לש"ש.
אראל מרגלית: זה תכנית מאד מאד מפורטת.