GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עמרם מצנע: ראשית, די מצער אותי שלמפגשים האלו לא מגיעים חברי הכנסת היהודיים אלא אנחנו זוכים לנוכחות מסיבית של חברי הכנסתה הערביים כאילו הבעיה היא בעיה של הערבים.
עמרם מצנע: אני חושב שהבעיה היא שלנו, החברה הישראלית, בנושא בו אנחנו הולכים לדון בו.
עמרם מצנע: רק אתמול בכנס שדרות קיימנו ישיבת ועדת חינוך בכנס שדרות שהנושא שלה היה תקצוב דיפרנציאלי במערכת החינוך.
עמרם מצנע: מניסיוני, רגל אחת בירוחם ורגל אחת בחיפה, רואה בנושא הזה של סגירת פערים בתוך החברה הישראלית כנושא ממש מרכזי ולא רק כמס שפתיים וברור לי לחלוטין מניסיוני שמערכת החינוך, זה המקום בו נוצרים הפערים וזה המקום בו אפשר להתמודד עם הפערים בהתמודדות אמיתית, עמוקה והשפעתה לטווח ארוך ולא תיקונים כאלה ואחרים בשוליים.
עמרם מצנע: הנתון המרכזי שבו רק חמישים אחוזים מהמחזור המסיים את 12 שנות לימוד זכאי לתעודת בגרות – לאורך שנים ארוכות עם נטיות של אחוז אחד שמאלה או ימינה – ומתוך החמישים אחוזים הללו, לפי הנתונים שאני זוכר פחות או יותר, כ-25 עד 30 אחוזים זכאים לתעודת בגרות המאפשרת כניסה לאקדמיה.
עמרם מצנע: זה שורש הבעיה.
עמרם מצנע: היכולת שלנו לא רק חברתית ליצור צדק ושוויון הזדמנויות אלא מי שמדבר – ומדברים היום בעיקר במושגים כלכליים – על בכלל להצעיד את הכלכלה הישראלית קדימה.
עמרם מצנע: במציאות כזאת בה אחוז כל כך נמוך ממסיימי חוק לימוד חובה אחרי 12 שנים לא יכולים בכלל ללכת לאקדמיה, במציאות הזו ההידרדרות בכלכלה הישראלית, כמובן בחברה הישראלית, בלכידות החברתית, במכנה המשותף החברתי, היא בלתי ניתנת למניעה.
עמרם מצנע: אנחנו גם יודעים מכל הנתונים שנאספים שהפערים החברתיים, יש להם כתובת והן האוכלוסיות המוחלשות, הפריפריה הגיאוגרפית, הפריפריה החברתית והפריפריה המדירה, אני קורא לה.
עמרם מצנע: פעם קראתי לה מנטלית אבל אמרו לי שזאת מילה בעייתית.
עמרם מצנע: לכן אני קורא לה הפריפריה המדירה.
עמרם מצנע: את מי היא מדירה?
עמרם מצנע: היא מדירה את האוכלוסיות הערביות, פעם הן מדירות את עצמן ואני לא רוצה להיכנס למחלוקת הזאת.
עמרם מצנע: כמובן היא מדירה את האוכלוסיות החרדיות ועוד אוכלוסיות חלשות מאוד בחברה הישראלית שלא מרגישות מחוברות אל האתוס הזה של החברה הישראלית.
עמרם מצנע: אם רוצים להתבונן לטווח ארוך על החברה הישראלית ועל היכולת שלה להמשיך להתפתח, להמשיך להתקדם, לעמוד בפני הקשיים והמכשולים הגדולים שצפויים לנו עוד בעתיד, אנחנו חייבים לתת לעניין הזה תשובה.
עמרם מצנע: הבוקר אנחנו מתמקדים, כפי שזה גם מנוסח, בפלורליזם ושוויון הזדמנויות בהשכלה הגבוהה, באוכלוסיות הלא יהודיות, הערבים, הדרוזים, הצ'רקסים אבל בעיקר כמובן האוכלוסייה הערבית שהיא האוכלוסייה הגדולה והמקיפה ביותר במדינת ישראל.
עמרם מצנע: פניתי ל-ות"ת בראשותו של פרופסור טרכטנברג ולא רק שנעניתי ברצון אלא כבר קיימנו כמה פגישות עבודה מצומצמות והאמת היא שאנחנו נופלים על דלת לא רק פתוחה אלא פעורה ממש.
עמרם מצנע: ה-ות"ת עסק ועוסק ויביא בפנינו היום את הבעיה, את החסמים ואת התכניות כיצד להתמודד.
עמרם מצנע: אנחנו עוסקים היום בהשכלה גבוהה.
עמרם מצנע: צריך לזכור שההשכלה הגבוהה מקבלת את הצעירים בגמר 12 שנות לימוד.
עמרם מצנע: ההשפעה הגדולה ביותר על מי באמת יכול להיכנס בשוויון הזדמנות אל תוך מערכת ההשכלה הגבוהה היא בעצם באותן 12 שנים, בגן הילדים, ביסודי ובתיכון.
עמרם מצנע: אנחנו לא כל כך מטפלים בזה היום למרות שאני מניח שזה יעלה בצורה כזאת או אחרת.
עמרם מצנע: אנחנו עוסקים יותר בהנגשת ההשכלה הגבוהה לאוכלוסייה הזאת.
עמרם מצנע: אני בטוח בהכרה שזה דבר בעל חשיבות עליונה, בדרך וכמובן בזה שיש הרבה מאוד מה לעשות.
ג'מאל זחאלקה: יש לציין שזה דיון המשך וזה נדיר שעושים שני דיונים בנושא.
עמרם מצנע: זה דיון המשך.
עמרם מצנע: אני התחייבתי אחרי שקיימנו דיון לקיים דיוני המשך.
ג'מאל זחאלקה: זה היה דיון ביוזמתו.
עמרם מצנע: זה היה באמת דיון ביוזמה ואנחנו הרחבנו אותו.
עמרם מצנע: אני מניח שהדיון הזה גם לא יהיה סוף פסוק כי אנחנו גם נעקוב, גם נשמע, גם נשאל כי הנושא לא עומד להיפתר לא ביום ולא ביומיים.
עמרם מצנע: בהחלט הוועדה שמה על שולחנה מספר נושאים מאוד עקרוניים בהם אנחנו נטפל באופן רציף ולאו דווקא בגלל איזו כותרת כזו או אחרת בעיתון.
מנואל טרכטנברג: בוקר טוב אדוני היושב ראש, חברי כנסת, גבירותיי ורבותיי.
מנואל טרכטנברג: אני מאוד שמח שיש לנו את ההזדמנות להציג בפניכם בצורה מסודרת ועניינית את התכנית להנגשת ההשכלה הגבוהה למגזר הערבי.
מנואל טרכטנברג: כפי שאמרת, אדוני היושב ראש, אנחנו עושים את זה לא מתוך מצב משברי שנזעקים לדון בנושא אלא מתוך ראייה מפוקחת שהנושא הזה הוא חשוב ודורש טיפול מתמשך ומעמיק.
מנואל טרכטנברג: אני רוצה לתת כמה דברי הקדמה ואני אעביר את זכות הדיבור למירב שהיא מטפלת בנושא הזה.
עמרם מצנע: אולי עוד מילה.
עמרם מצנע: סדר הדיון יהיה שה-ות"ת יציג לאורך כחצי שעה את הנושא ואחר כך נפתח את הדיון שיימשך כשעה.
מנואל טרכטנברג: חולקה לכם המצגת.
מנואל טרכטנברג: קודם כל, ההקשר הכללי.
מנואל טרכטנברג: לפני שלוש וחצי שנים אנחנו גיבשנו תכנית רב שנתית להשכלה הגבוהה כולה והצבנו לפנינו שני יעדים מרכזיים ושניים בלבד.
מנואל טרכטנברג: הראשון, החזרת המצוינות האקדמית במחקר ובהוראה למרכז הבמה, לא עוד ההתרחבות הכמותית המהירה אלא מצוינות, והיעד השני הנגשת ההשכלה הגבוהה למגזר החרדי ולמגזר המיעוטים הערבי.
מנואל טרכטנברג: לא רק גובשה תכנית אלא גם השגנו תקציב רב שנתי עם כמה וכמה סעיפים מרכזיים מיועדים למטרות האלו - אני מציין את זה כי דבר כזה הוא נדיר – ואי אפשר להזיז בין סעיפים.
מנואל טרכטנברג: כלומר, מה שמיועד למטרה הזאת, ליעד הזה של הנגשת ההשכלה הגבוהה למגזר הערבי, אכן נשאר כך לאורך זמן ופרק זמן של שש שנים.
מנואל טרכטנברג: זה חסר תקדים בעניין של ייעוד הכסף הרב שנתי וגם בהיקפו, ואנחנו נראה את המספרים.
מנואל טרכטנברג: זה אומר משהו על המחויבות שלנו לנושא.
מנואל טרכטנברג: זאת אמירה אחת.
מנואל טרכטנברג: אמירה שנייה.
מנואל טרכטנברג: אמרנו שאנחנו לא נעשהmore of the same , יותר מאותו דבר.
מנואל טרכטנברג: הקדשנו קרוב לשנתיים ללימוד הנושא, להבין את החסמים ואת בעיות העומק ולגבש תכנית מערכתית כוללנית לנושא הזה.
מנואל טרכטנברג: הדגש הוא על המערכתי כוללני.
מנואל טרכטנברג: זה ברור לגמרי שהבעיה היא לא רק בהיבט זה או אחר בפסיכומטרי או בגיל או בבעיה גיאוגרפית אלא הבעיה היא כוללנית.
מנואל טרכטנברג: זה מתחיל בתיכון, זה נמשך גם לאחר תום לימודים והסבה מקצועית בתעסוקה.
מנואל טרכטנברג: מי שרוצה להצליח, צריך לטפל בכל הרצף.
מנואל טרכטנברג: זה מה שעשינו.
מנואל טרכטנברג: גיבשנו תכנית שמטפלת בקשת הרחבה של בעיות וחסמים שעומדים בפני האוכלוסייה הערבית.
מנואל טרכטנברג: הדבר הנוסף אותו אני רוצה לציין הוא שיש כמה אלפים טובים - אנחנו לא יודעים בדיוק כמה, אבל נניח בסביבות 8,000 – צעירים, ישראלים ערבים, שלומדים בחוץ לארץ בירדן ובמדינות אחרות.
מנואל טרכטנברג: זה אומר שהם רוצים וזה אומר שהם מסוגלים אבל בגלל חסמים מסוימים לא מצאו את מקומם במוסדות להשכלה גבוהה במדינת ישראל.
מנואל טרכטנברג: לכן זה ברור שהפוטנציאל קיים.
מנואל טרכטנברג: אם למישהו היה ספק, זאת הוכחה ניצחת לכך שהפוטנציאל קיים ועלינו חובת ההוכחה שאנחנו יכולים לייצר את הכלים כדי לקלוט אותם בתוך המוסדות שלנו.
מנואל טרכטנברג: זה מה שמנחה אותנו ואני רוצה לעבור למירב שביב שהיא האחראית על הובלת הנושא ומקדישה את רוב זמנה לכך.
מנואל טרכטנברג: בבקשה.
<מרב שביב: תודה.
<מרב שביב: בוקר טוב לכולם.
<מרב שביב: המצגת שתראו מבוססת על עבודה שעשינו, כמו שמנואל אמר, אותה הוצאנו בחוברת למי שרוצה והיא מופיעה גם באתר האינטרנט שלנו בחלק שמוקדש לחברה הערבית.
<מרב שביב: אנחנו נתחיל בסקירה של נתונים, חלקם כלליים אבל נתמקד בנתונים שקשורים למערכת ההשכלה הגבוהה בהקשר של החברה הערבית ונדבר על ניתוח של חסמים ובעיות שמיפינו כדי לגבש את המדיניות.
<מרב שביב: לבסוף כמובן נתמקד במדיניות שגיבשנו שהיא כל הזמן מתעדכנת ומיושמת בשלבים.
<מרב שביב: קודם כל, מבחינת תהליך העבודה.
<מרב שביב: בתחילת הדרך הקמנו צוות עבודה משותף.
<מרב שביב: זה לא דבר שגרתי ב-ות"ת כי בדרך כלל אנחנו עובדים בצורה של מחלקות מובנות.
<מרב שביב: כאן הצוות היה משותף גם לאגף התכנון שלנו וגם לאגף התקצוב.
<מרב שביב: אני רוצה לציין שלצוות הזה מאוחר יותר הצטרפו גם משרד ראש הממשלה, ויושב כאן רועי ועם היחידה שלו עבדנו בצורה הדוקה ולאורך כל הדרך, וגם משרד האוצר שכמובן ליווה אותנו מלכתחילה בגיבוש התכנית במסגרת התכנית הרב שנתית.
<מרב שביב: התחלנו בביצוע תהליך של למידה שהיה שיטתי וממושך.
<מרב שביב: הנחנו שאנחנו לא יודעים שום דבר למרות שהתפתח במשך השנים ידע ועבודה ב-ות"ת, אבל בכל זאת התחלנו מהתחלה במיפוי של נתונים, קראנו סקרים ומחקרים, בין היתר למשל את העבודה של מאג'ד אל חאג' משנת 2001.
<מרב שביב: מה שלקח באמת הרבה זמן והיה מאוד מאוד משמעותי לעבודה הזאת, אלה פגישות עבודה וסיורים שעשינו בשטח.
<מרב שביב: שמענו הן חברי סגל אקדמי, הן סטודנטים מהחברה הערבית, אנשים שמרכזים תכניות במוסדות ואני חושבת שזה היה החלק המאוד מאוד משמעותי שקרה במשך העבודה ואי אפשר לקבל אותו ממקורות אחרים.
<מרב שביב: בשנת תשע"ב גיבשנו דוח ביניים, השנים 2011-2012.
<מרב שביב: עדיין לא ידענו את הכול והחלטנו שאנחנו עושים ניסיון בנושא של מכינות קדם אקדמיות, שם היו לנו הרבה מאוד סימני שאלה - ואני אדבר על זה בהמשך – בין השאר שאלה של האם לעשות מכינות שהן ייעודיות לחברה הערבית או מעורבות, מה בדיוק הצרכים של סטודנטים במכינות, מה יביא סטודנטים ערבים למכינות וכולי.
<מרב שביב: גיבשנו פיילוט באותה שנה עם האוניברסיטה הפתוחה שגם עליו אנחנו נדבר בהמשך.
<מרב שביב: לאחר מכן, אחרי שעשינו למידה יותר שיטתית, גיבשנו הצעה למדיניות ושוב בשותפות עם האוצר.
<מרב שביב: יש לנו ועדת היגוי בראשות פרופסור פאס אל-עזייזה, ועדה קבועה משנת 2001 ב-ות"ת שכמובן התייעצנו אתה והבאנו את הצעת המדיניות לאישורה.
<מרב שביב: משם זה עבר לאישור של מליאת ות"ת בראשות פרופסור מנואל טרכטנברג.
<מרב שביב: עדיין לא הסתפקנו בגיבוש המדיניות אלא רצינו לבחון אותה שוב ולכן עשינו כנס עם המוסדות ורצינו לשמוע את חוות דעתם והערותיהם לתכנית.
<מרב שביב: התחלנו ליישם את התכנית בתשע"ג בצורה מצומצמת, בעיקר בכל מה שקשור לתואר ראשון, לשנה א' בתואר ראשון.
<מרב שביב: השקנו את התכנית ביום עיון רחב שהתקיים במרץ השנה.
<מרב שביב: הרבה מאוד מהנוכחים כאן היו ביום העיון הזה וגם שמעו את המצגת.
<מרב שביב: אנחנו כל הזמן עושים השלמות, מעדכנים וממשיכים ליישם את התכנית.
<מרב שביב: נעבור לנתונים.
<מרב שביב: כמו שאתם יודעים, האוכלוסייה הערבית מונה כמיליון וחצי נפשות, מהווה כעשרים אחוזים מהאוכלוסייה של מדינת ישראל, אבל אם אנחנו מסתכלים על קבוצת הגיל הרלוונטית להשכלה גבוהה, אנחנו מדברים על שיעור גבוה יותר של כ-25 אחוזים.
<מרב שביב: האוכלוסייה הזאת צעירה יותר.
<מרב שביב: כחמישים אחוזים מהאוכלוסייה הם מתחת לגיל 19.
<מרב שביב: קצב הגידול שלה מהיר יחסית לאוכלוסייה היהודית.
<מרב שביב: לפי תחזיות של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, בשנת 2020 שיעור הערבים מכלל האוכלוסייה במדינת ישראל יגיע לכ-28 אחוזים, כשני מיליון נפשות.
<מרב שביב: ממוצע שנות הלימוד – אם אנחנו מסתכלים על מאפיינים סוציו כלכליים של האוכלוסייה – נמוכות מהאוכלוסייה היהודית, כ-11 שנות לימוד בממוצע לעומת 13.
<מרב שביב: שיעור התעסוקה נמוך יחסית, בעיקר בקרב נשים.
<מרב שביב: הממשלה, דרך אגב, קבעה יעדים להגדלה של שיעורי התעסוקה במיוחד בקרב שנים.
<מרב שביב: שיעור התעסוקה הוא של כ-25 אחוזים לעומת כ-66-67 אחוזים בקרב גברים ערבים שזה שיעור דומה לאוכלוסייה היהודית.
<מרב שביב: מרבית הנשים המועסקות הן בעלות השכלה גבוהה.
<מרב שביב: כלומר, אצל נשים ברור שההשכלה הגבוהה מקדמת תעסוקה.
<מרב שביב: יחד עם זאת עדיין אנחנו רואים תשואה נמוכה יחסית להשכלה הגבוהה וגם מי שלמד והשקיע, הקידום בשכר הוא יחסית נמוך לאוכלוסייה היהודית ויש פערי שכר ניכרים בין המגזרים.
<מרב שביב: הוספנו גם את השורה הזאת, את הנושא של אמצעי תחבורה, כי מרבית האוכלוסייה מתגוררת בפריפריה של מדינת ישראל והמחסור באמצעי תחבורה זמינים, מדובר קודם כל גם ברכבים פר נפש וגם בשירות של תחבורה ציבורית, מקשה גם על נגישות למוסדות להשכלה גבוהה וכמובן שגם על נגישות למקומות תעסוקה.
<מרב שביב: הנתונים האלה מביאים אותנו לשיעור גבוה יחסית של משקי בית עניים באוכלוסייה הערבית.
<מרב שביב: אנחנו מדברים על שיעור עוני של כחמישים אחוזים לעומת כ-15 אחוזים באוכלוסיית הרוב שאינה כוללת את החרדים.
<מרב שביב: מרבית הישובים הערביים נמצאים באשכולות הסוציו כלכליים הנמוכים ביותר.
<מרב שביב: אם אנחנו מסתכלים על סטודנטים ערבים שלומדים במוסדות להשכלה גבוהה, אנחנו מגיעים למשהו כמו ממוצע של דירוג של 3.3 מבחינת הדירוג של הסטודנטים שלומדים אצלנו במוסדות, שזה מאוד מאוד נמוך.
<מרב שביב: כמובן שנתוני האוכלוסייה הבדואית נמוכים ביותר בכל הפרמטרים.
<מרב שביב: כל הדבר הזה, יש לו השלכות גם חברתיות, כמובן שגם כלכליות, על התמ"ג וכולי.
<מרב שביב: ניכנס עכשיו להשכלה הגבוהה.
<מרב שביב: קודם כל, אנחנו רצינו לדעת מה הפוטנציאל, על מי אנחנו מדברים, מי הקבוצה שבכלל יש לה פוטנציאל להיכנס למערכת ההשכלה הגבוהה.
<מרב שביב: אנחנו מדברים קודם כל על בני קבוצת הגיל 17-18.
<מרב שביב: אתם רואים שבסך הכול אנחנו מדברים על כ-120 אלף נפשות, מתוכן אנחנו מסתכלים כמה בכלל לומדים בכיתה י"ב.
<מרב שביב: תסתכלו על ההשוואה בין האוכלוסייה הערבית לבין האוכלוסייה היהודית.
<מרב שביב: רק כ-63 אחוזים מהאוכלוסייה הערבית – מקבוצת הגיל 17-18 – לומדים בכיתה י"ב.
<מרב שביב: חלק מהם, דרך אגב, מה שלא נמצא בנתון הזה, תלמידים שלומדים בחינוך בפיקוח משרד התמ"ת אבל אלה לא רבים.
<מרב שביב: הרבה מאוד נושרים עד כיתה י"ב, בעיקר בכיתה ט'.
ג'מאל זחאלקה: להבהרה.
ג'מאל זחאלקה: הנתונים כוללים את ירושלים המזרחית?
<מרב שביב: אנחנו נבדוק ונגיד לך.
<מרב שביב: אני לא זוכרת.
<מרב שביב: אני חושבת שהם לא כוללים.
<קריאה: לא, הם לא כוללים.
<מרב שביב: כי אין להם תעודת בגרות פורמלית.
<מרב שביב: לכן הנתונים כאן של זכאות לא כוללים אותם.
ג'מאל זחאלקה: הזכאות, לא.
ג'מאל זחאלקה: אני מדבר על למידה בכיתה י"ב.
<מרב שביב: אני כמעט בטוחה שלא, אבל אני אבדוק ואודיע לך.
<מרב שביב: אנחנו רואים שיעור נמוך של ניגשים לבחינות בגרות.
<מרב שביב: תסתכלו על שיעור הזכאים.
<מרב שביב: בסך הכול כשליש מקבוצת הגיל זכאים לתעודת בגרות לעומת כ-54 אחוזים בקרב האוכלוסייה היהודית.
<מרב שביב: אנחנו כבר עדים לפערים, לפוטנציאל הרבה יותר נמוך.
<מרב שביב: מדובר כאן בכ-10,000 תלמידים ומתוכם אלה שעומדים בדרישות הסף של האוניברסיטאות, מינימום של שלוש יחידות לימוד במתמטיקה, ארבע יחידות לימוד באנגלית ומקצוע מוגבר נוסף, רק כ-23 אחוזים לעומת כ-46 אחוזים במגזר היהודי.
<מרב שביב: מבחן הפסיכומטרי הוא סיפור נוסף בפני עצמו.
<מרב שביב: המבחן נערך בשפה הערבית הספרותית.
<מרב שביב: חלק מהנבחנים הערבים בוחרים להיבחן בשפה העברית אבל מי שנבחן בשפה הערבית, אנחנו רואים שיש פער בינו לבין הנבחנים בשפה העברית, פער שיטתי במשך הרבה מאוד שנים, בממוצע של מאה נקודות.
<מרב שביב: בקרב הבדואים הממוצע הזה הוא של כמאתיים נקודות.
<מרב שביב: הפערים הגדולים ביותר הם בחלק של האנגלית ובחלק המילולי ופחות בחלק הכמותי.
<מרב שביב: כידוע החברה הערבית נדרשת לארבע שפות – הערבית המדוברת, הערבית הספרותית, אנגלית ועברית – ולכן השליטה בשפה הערבית הספרותית היא לא מעמיקה כמו שפת הדיבור.
<מרב שביב: לכן הפערים נובעים, אנחנו מניחים, גם מהשליטה בשפה אבל גם יש טענות על פערים אחרים שאתם בטח מכירים אותם, פערים תרבותיים ואחרים.
<מרב שביב: אנחנו מסתכלים עכשיו על הנרשמים ללימודי תואר ראשון.
<מרב שביב: בסך הכול נרשמים כ-10,000 במכללות ובאוניברסיטאות האקדמיות, לא כולל האוניברסיטה הפתוחה והמכללות להכשרת עובדי הוראה.
<מרב שביב: אם נוסיף את המכללות להכשרת עובדי הוראה, אנחנו מגיעים לעוד כאלפיים.
<מרב שביב: התקבלו והתחילו ללמוד בשנת תשע"ב, אתם רואים את הנתון, כ-56 אחוזים מתוך הפוטנציאל הזה.
<מרב שביב: יש שיעור די גבוה אבל הוא דומה לאוכלוסייה היהודית של סטודנטים שהתקבלו אבל לא למדו.
<מרב שביב: אנחנו מניחים שחלק מהם בוחרים ללמוד בירדן, ברשות הפלשתינית או בכלל בחוץ לארץ וחלק כנראה שבכלל לא מתחילים ללמוד.
<מרב שביב: כ-29 אחוזים, כשליש, לא מתקבלים ללימודים לעומת כ-17 אחוזים בלבד במגזר היהודי.
<מרב שביב: חלק מהסיבות לאי קבלה הן מחסור באינפורמציה מלכתחילה על נתוני הקבלה ועל תחומי הלימוד עצמם וכולי.
<מרב שביב: מי אלה הסטודנטים הערבים במוסדות להשכלה גבוהה.
<מרב שביב: כ-12.5 אחוזים מכלל הסטודנטים הערבים-זה הנתון האחרון שיש לנו- הם סטודנטים ערבים לתואר ראשון, כמחצית משיעורם באוכלוסייה ושיעור נמוך יותר, כאמור, מהשיעור שלהם בקבוצת הגיל.
<מרב שביב: מבחינת המוסדות, כ-25 אחוזים לומדים במכללות לחינוך, כ-12 אחוזים באוניברסיטאות ורק כתשעה אחוזים במכללות האקדמיות וכשמונה אחוזים באוניברסיטה הפתוחה.
<מרב שביב: אתם יכולים לראות כאן את ההתפתחות לאורך שנים של שיעור הסטודנטים.
<מרב שביב: הכחול מראה תואר ראשון – 12.5 אחוזים, זה הנתון לתשע"ב של סטודנטים לתואר ראשון.
<מרב שביב: כתשעה אחוזים בתואר השני.
<מרב שביב: זה שיעור שעולה.
<מרב שביב: השיעורים עולים במשך השנים אבל לא בצורה מספיקה.
<מרב שביב: שיעור נמוך מאוד של 4.5 אחוזים בלבד בתואר השלישי.
<מרב שביב: תחומי לימוד.
<מרב שביב: אנחנו רואים במיוחד סטודנטים ערבים בתחומי הרפואה והפרה-רפואה, במיוחד ברוקחות, בסיעוד, ברפואה.
<מרב שביב: כמובן בחינוך.
<מרב שביב: הרבה מאוד נשים.
<מרב שביב: בתחומים מסוימים אנחנו לא רואים כמעט בכלל סטודנטים ערבים.
<מרב שביב: שיעור ההשתתפות הנמוך שלהם בולט במיוחד בהנדסות, בעסקים וניהול, בחקלאות למשל, והנה, כאן יש לכם את כל ההשוואה.
<מרב שביב: אלה סטודנטים ערבים וכאן הסטודנטים היהודים.
<מרב שביב: אתם רואים את ההתפלגות בתוך כל אחת מהקבוצות.
<מרב שביב: הנדסה ואדריכלות למשל, עשרה אחוזים מהסטודנטים הערבים לומדים לעומת כמעט פי שתיים באוכלוסייה היהודית.
<מרב שביב: בין היתר הדבר הזה נובע כנראה מהקושי במציאת תעסוקה.
<מרב שביב: לעומת זאת, מקצועות רפואה ועזר רפואיים, כ-13 אחוזים לעומת כחמישה אחוזים בלבד בקרב האוכלוסייה היהודית כאשר במיוחד בולט כאן נושא של רוקחות וסיעוד כאשר כחצי מהתחום הזה מתמקד ברוקחות ובסיעוד.
<מרב שביב: חינוך, שיעור מאוד מאוד גבוה, שוב, לעומת האוכלוסייה היהודית.
<מרב שביב: בוגרי תואר ראשון.
<מרב שביב: דיברנו על כך שהסטודנטים מהווים כ-12.5 אחוזים.
<מרב שביב: יחד עם זאת, אם אנחנו מסתכלים על הבוגרים, אנחנו מגיעים לתשעה וחצי אחוזים בלבד.
<מרב שביב: למה יש שיעור נמוך יותר?
ג'מאל זחאלקה: בוגרים לתואר ראשון.
<מרב שביב: לתואר ראשון, כן.
<מרב שביב: השיעור הנמוך הזה מגלם תופעה רחבה יחסית של נשירה ושל גרירת לימודים בתואר הראשון.
<מרב שביב: כלומר, גם מי שמתקבל, לא כולם מסיימים.
<מרב שביב: שיעור הנשירה במעבר משנה א' לשנה ב' הוא המשמעותי ביותר והוא עומד על כ-15 אחוזים לעומת כ-11 אחוזים בלבד במגזר היהודי.
<מרב שביב: אם אנחנו מסתכלים על הנשירה בכל התואר, הנשירה היא בערך פי שתיים, כשלושים אחוזים באוכלוסייה הערבית לעומת כעשרים אחוזים באוכלוסייה היהודית.
<מרב שביב: אלה שיעורים מאוד מאוד גבוהים.
<מרב שביב: רק כ-36 אחוזים מהסטודנטים מסיימים את הלימודים בזמן התקני, שלוש שנים או ארבע שנים לתואר ראשון, לעומת כ-53 אחוזים מהסטודנטים היהודים.
<מרב שביב: זה שקף שמסכם את הנתונים שראיתם.
<מרב שביב: זאת פירמידה שאם אנחנו לא נרחיב את הבסיס שלה, אנחנו לא נוכל להגיע ליותר סטודנטים לתארים מתקדמים.
<מרב שביב: אתם רואים כאן את התואר השני, PHD, סגל אקדמי שהוא שניים-שלושה אחוזים בלבד במוסדות המתוקצבים על ידי ות"ת שיש בהם סגל אקדמי ערבי.
<מרב שביב: כדי שכל הפירמידה הזאת תגדל, אנחנו חייבים להתחיל מלמטה.
<מרב שביב: יש כאן נתוני השוואה לאוכלוסייה היהודית והפערים כאן גדלים כל הזמן ולאורך כל הדרך.
<מרב שביב: מנואל הזכיר את הנושא של תופעת הלימודים בחוץ לארץ.
<מרב שביב: גם בקרב האוכלוסייה היהודית יש סטודנטים שלומדים בחוץ לארץ, אבל לא בהיקפים כמו שאנחנו רואים אותם בקרב האוכלוסייה הערבית.
<מרב שביב: בעשור האחרון מתעצמת המגמה של עלייה במספר הסטודנטים הערבים שלומדים במוסדות להשכלה גבוהה בחוץ לארץ, במיוחד בירדן וברשות הפלשתינית, במוסדות בג'נין, בחברון ועוד.
<מרב שביב: הנתונים הרשמיים שיש לנו מבוססים על מחקר שנעשה.
<מרב שביב: הוא מדבר על 2008 ואנחנו מניחים שהנתונים עכשיו הם הרבה יותר גבוהים אבל במסגרת המחקר הזה מדובר על כ-5,400 סטודנטים ערבים מישראל שלמדו בירדן ומדובר בסטודנטים בעלי נתוני כניסה גבוהים בממוצע לאוכלוסייה הערבית בישראל.
<מרב שביב: לומדים שם בעיקר רפואה ומקצועות פרה רפואיים.
<מרב שביב: המניעים העיקריים ללמוד שם הם תנאי הקבלה למוסדות בישראל, כולל מגבלת הגיל במקצועות האלה שנעשית על ידי המוסדות להשכלה גבוהה עצמם וקשיי הסתגלות בקמפוסים בישראל כמו שפה ותרבות, והקרבה הגיאוגרפית מהווה יתרון למדינות האלה.
<מרב שביב: הסטודנטים האלה היו שמחים אם הם יכלו ללמוד במדינת ישראל במוסדות שלנו ולכן הלימודים האלה נחשבים לברירת מחדל.
<מרב שביב: נדבר על החסמים.
<מרב שביב: מערכת החינוך הפורמלית היא זאת שמקנה את ארגז הכלים לסטודנטים.
<מרב שביב: אנחנו לא ננתח כרגע מה קורה במערכת החינוך הפורמלית אבל ברור לנו שהכלים שהיא מקנה לסטודנטים הערבים הם חסרים.
<מרב שביב: יש מחקרים ונתונים שמדברים גם על המחסור בתשומות במערכת הזאת וגם על שיטות הלימוד שלה.
<מרב שביב: כנראה שכל זה מביא אותם לכך שבסופו של דבר יש הרבה פחות זכאים לבגרות, יש קושי בבחינה הפסיכומטרית כמו שדיברנו עליה, יש פערי ידע בשפות כאשר השפות העברית והאנגלית הן שפות שנדרשות כבר בשנה הראשונה ללימודים לתואר הראשון.
<מרב שביב: מיומנויות למידה זה דבר מאוד מאוד בולט.
<מרב שביב: כשהסטודנטים מגיעים לאקדמיה, אנחנו עדים לכך ששיטות הלימוד הן מאוד מאוד שונות והם מתקשים להתאים את עצמם לשיטות של חשיבה ביקורתית, של עבודה עצמאית, של מחקר, שאילת שאלות וכולי וזה נובע משיטות הלמידה במערכת החינוך הפורמלית.
<מרב שביב: מידע, ייעוץ והכוון קדם אקדמיים.
<מרב שביב: אם באוכלוסייה היהודית יש חברים, אחים, משפחה שלומדים במערכת ההשכלה הגבוהה, כאן המידע הוא בעיקר מהחברה המאוד קרובה ולכן לפעמים אנחנו רואים תופעה שהולכים לתחומים מוכרים במיוחד בקרב החברה עצמה ואין מידע שיטתי, ייעוץ שיטתי והכוונה שיטתית לאקדמיה.
<מרב שביב: נושא של מכינות קדם אקדמיות.
<מרב שביב: אנחנו ציפינו במסגרת העבודה שלנו, לפני שראינו את הנתונים, שנמצא הרבה סטודנטים במכינות הקדם אקדמיות כי מי שיש לו קשיים, זה בדיוק המקום לקבל מענה ובעזרתן להתקבל למוסדות להשכלה גבוהה.
<מרב שביב: יחד עם זאת ראינו שיש שיעור מאוד נמוך - של שבעה אחוזים בלבד - של סטודנטים ערבים שלומדים במכינות הקדם אקדמיות.
<מרב שביב: ניתחנו את הנושא והדבר נובע ממספר גורמים.
<מרב שביב: אני לא אכנס לזה בצורה מעמיקה אבל בין היתר מדובר בסטיגמה של המכינות כנראה בקרב החברה הערבית, מדובר בחוסר התאמה של המסלולים של המכינות לחברה הערבית ומדובר בשנה אלטרנטיבית שעדיין גם אחריה רק כחמישים אחוזים מגיעים לאקדמיה והסיכוי שלהם לא גבוה והוא לא מובטח להגיע לאקדמיה כאשר בשנה הזאת הם יכולים לעבוד או לעשות דברים אחרים.
עמרם מצנע: את אומרת שלמרות שנחסכו מהם אותן שנתיים-שלוש שנות שירות חובה, עדיין יש הירתעות מללכת לשם בגלל השנה הנוספת הזאת שכאילו היא מבוזבזת.
<מרב שביב: עדיין זה מחיר שצריך לשלם כשלא ברור מה בסופו של דבר האפקטיביות שלו.
<מרב שביב: חסמים נוספים.
<מרב שביב: ההיבט התרבותי והחברתי הוא מאוד משמעותי וצריך להתייחס אליו.
<מרב שביב: המוסדות שלנו ממוקדים יותר בחלק האקדמי ובלימודים, אבל אי אפשר להתעלם מהגיל הצעיר של האוכלוסייה שמגיעה לעומת החברה היהודית, מהתרבות השונה, בעיקר נשים למשל שמגיעות ובפעם הראשונה יוצאות מהכפרים ומגיעות למפגש עם חברה מערבית עם לימודים אקדמיים, עם קמפוס שצריך להסתדר בו לבד, והדברים האלה צריכים לקבל מענה ממש בהתחלה, לפני ותוך כדי השנה הראשונה ללימודים האקדמיים.
<מרב שביב: נגישות פיזית בתחבורה ודיור.
<מרב שביב: שוב, אני אגע בזה רק בקצרה.
<מרב שביב: ישבנו עם משרד התחבורה והבנו שהנושא של תחבורה ציבורית הוא מאוד מאוד חסר, מבחינת השירות שלו, בכפרים או בישובים הערבים.
<מרב שביב: חלק ממנו נובע בגלל בעיות תשתיתיות וקשיים אחרים שקשורים לנושא של תחבורה ציבורית.
<מרב שביב: בכל מקרה, יש היום תכניות למשרד התחבורה והם עובדים בצורה מאוד מאוד שיטתית יחד עם משרד ראש הממשלה כדי להרחיב את השירות וכדי לאפשר נגישות פיזית למוסדות להשכלה גבוהה במיוחד.
<מרב שביב: נושא של דיור, גם הוא נושא שהבנו שיש בו קשיים מבחינת היכולת של סטודנטים למצוא דירות, לשכור דירות ובכלל לגור במעונות.
<מרב שביב: חלק מהנשים למשל לא תצאנה ותגורנה במעונות כשהן רחוקות מהבית.
<מרב שביב: חסם כלכלי, יש לו שני צדדים.
<מרב שביב: הצד הראשון הוא הצד שהזכרנו אותו קודם, המאפיינים הסוציו כלכליים של האוכלוסייה עצמה, הרקע הנמוך יותר יחסית שהם מגיעים ממנו והצד השני הוא מיעוט יחסי של מלגות קיום, מלגות שכר לימוד, שעומדות בפני האוכלוסייה הערבית יחסית לאוכלוסייה היהודית.
<מרב שביב: כל זה מביא לקשיים משמעותיים בדרך להיכנס ולממן את הלימודים האקדמיים ואת הקיום במהלכם.
<מרב שביב: קושי בהשתלבות בתעסוקה, כמובן משליך על כל מה שאנחנו דיברנו עליו אם כדאי או לא כדאי ללכת ללמוד ואם כן, איזה תחומי לימוד.
<מרב שביב: זה נובע הרבה מאוד מהשיקולים שקשורים בהשתלבות בתעסוקה מאוחר יותר.
<מרב שביב: ניגש למדיניות.
<מרב שביב: מנואל דיבר על התכנית עצמה ועל המטרות שלה.
<מרב שביב: אנחנו רוצים קודם כל להגדיל את האיכות של הקליטה של הסטודנטים הערביים ואנחנו חושבים שתנאי להגדלה כמותית – שאתם רואים אותה כאן בסוף – היא קודם כל העיבוי האיכותי הזה של הקליטה של הסטודנטים הערבים בתוך המוסדות להשכלה גבוהה.
<מרב שביב: אנחנו רוצים להגדיל את שיעור הבוגרים ולקצר את הזמן לסיום התואר.
<מרב שביב: אנחנו מעוניינים להרחיב את מגוון תחומי הלימוד לעומת המגוון המצומצם שקיים היום גם בקרב גברים וגם בקרב נשים, להגדיל שיעור סטודנטים בתארים מתקדמים כמובן כדי להגדיל את הסגל, ובסופו של דבר להגדיל את מספר הסטודנטים הערבים במערכת ההשכלה הגבוהה.
<מרב שביב: ההנחות שלנו.
<מרב שביב: אנחנו קודם כל מאמינים בשילוב ולא בבידול ואנחנו מתייחסים למערכת האקדמית הקיימת, למרות שניגע בסוף גם בתכניות נוספות עליהן אנחנו עובדים עכשיו שמדברות על מוסדות בישובים ערביים אבל קודם כל, עיקר התכנית שלנו נוגעת למערכת האקדמית הקיימת.
<מרב שביב: אנחנו מתייחסים לכל רצף מסגרות החיים של הצעיר החל משלב של בית ספר תיכון וכלה בתעסוקה או בסגל אקדמי.
<מרב שביב: הגישה שלנו היא כוללת והוליסטית כמו שאמר מנואל ומתייחסים לקשת רחבה עד כמה שניתן של חסמים ואנחנו היינו רוצים כל הזמן לתקן ולעדכן.
<מרב שביב: אנחנו לא יודעים הכול ואנחנו רוצים ללמוד ולתקן בהתאם ותוך התייעצות כמובן עם הקהילה הערבית.
<מרב שביב: אנחנו דורשים – וזה חלק מאוד מאוד חשוב בתכנית שלנו – את אחריות המוסדות כי בלי זה לא עשינו שום דבר.
<מרב שביב: במסגרת הזאת אנחנו דרשנו מכל אחד מהמוסדות למנות אחראי מוסדי ברמה הבכירה ביותר בכפיפות לנשיא או לרקטור, שיהיה אחראי על התכנית של האוכלוסייה הערבית.
<מרב שביב: כאן אתם רואים את כל הרצף, מבית הספר התיכון ועד לתארים מתקדמים בסגל אקדמי ואנחנו נעבור עכשיו אחד אחד ונדבר על התכניות העיקריות שיש לנו לכל אחד מהשלבים.
<מרב שביב: קודם כל, בית ספר תיכון.
<מרב שביב: השלב הזה כולל הסברה וחשיפה לאקדמיה במסגרת בתי הספר התיכוניים.
<מרב שביב: אנחנו עכשיו פרסמנו מכרז לגופים מפעילים לתכנית הזאת בשיתוף משרד החינוך ומשרד ראש הממשלה, שיש לנו אתם שיתוף פעולה מצוין.
<מרב שביב: התכנית הזאת אמורה לפעול בכיתות י"א-י"ב ולאפשר מידע, הכוון לבחירת תחום לימודים, סדנאות הכנה למכינות לאקדמיה וכולי.
<מרב שביב: במסגרת הזאת דרשנו שאתרי המוסדות גם יתורגמו לשפה הערבית עבור אותם מועמדים שרוצים לקבל אינפורמציה לפני הקבלה ללימודים.
<מרב שביב: בנוסף אנחנו עובדים על הרחבה של מרכזים - אני לא יודעת אם אתם מכירים - להרחבת הנגישות להשכלה גבוהה בפריפריה.
<מרב שביב: פרוסים היום בעיקר בחברה בקרב הישובים היהודים ואנחנו רוצים לפרוס אותם גם בישובים הערבים ולעשות את זה בשיתוף עם משרד התמ"ת.