GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אורטל ארז: לפי הנוסח המוצע יכול להיווצר מצב שבו החוק נכנס לתוקפו ועדיין לא נקבעו נהלים.
איתן כבל: נהלים למה?
<מירב ישראלי: נהלים לסעיף קטן (ב).
עמרם מצנע: "השר בהסכמת השר הממונה יקבע נהלים".
<מירב ישראלי: "נהלים לשימוש בסמכויות לפי חוק זה כלפי מערכת הביטחון".
איתן כבל: זה הופך ליום לימודים ארוך אתכם.
איתן כבל: אתם כל הזמן עסוקים.
<ג'ריס גנטוס: שמנו עכשיו את התקנות על השולחן.
עמרם מצנע: למה אי אפשר לומר בפשטות שרק מי שהוסמך על ידי הממונה, השר הממונה, יוכל להפעיל את הסמכות שלו?
<גבריאלה פיסמן: העניין הוא הרבה יותר מורכב מרק הכניסה.
<גבריאלה פיסמן: צריכות להיות מגבלות למשל לעניין כניסה בזמנים מסוימים, בעת פעילות מבצעית, בעת ביצוע פעילות מסווגת, דרישת מסמכים, אילו מסמכים ניתן לקבל ואילו מסמכים אסור לקבל, מי מחליט וכולי.
איתן כבל: בקיצור, הוא לא נכנס.
<גבריאלה פיסמן: זאת סמכות שדורשת ליבון ביחס לכל אחד מהגופים ולכן הסעיף של הנהלים הוא כן סעיף שמתאים.
עמרם מצנע: אני מבין שהוא מתאים אבל אומר חבר הכנסת כבל, ולי יש פחות ניסיון בכנסת אבל גם כן למדתי את זה, שכאשר קובעים חוק שמותנה בנהלים או בתקנות, זה יכול להימשך תקופה ארוכה.
איתן כבל: עוד לא פגשת את משרד החקלאות.
עמרם מצנע: פגשתי.
עמרם מצנע: הנוסח בחוק הקיים מספק אתכם?
<מירב ישראלי: אני רק אומר שהחוק הקיים חל רק על מערכת הביטחון והוא לא חל על הגופים האחרים שמוזכרים כאן.
עמרם מצנע: בסעיף זה, מערכת הביטחון, משרד הביטחון וכולי, ומוסד אחר הפועל למטרות ביטחון ואשר אושר על ידי שר הביטחון.
<מירב ישראלי: זאת לא המשטרה, זה לא שירות בתי הסוהר.
<מירב ישראלי: זה רק ביטחון.
<יהודית גידלי: זה עד כדי כך היה חשוב שמשרד הביטחון לא רצה להופיע היום לישיבה.
עמרם מצנע: שיגישו הסתייגות.
איתן כבל: אני רוצה להוסיף עוד משהו.
איתן כבל: אני אגיד לך איך נעשה את זה.
איתן כבל: יש לי הסתייגות והצעה.
איתן כבל: ההסתייגות שלי היא שאני רוצה שייכתב כאן במפורש חובת מינוי.
איתן כבל: אין כאן חובת מינוי.
איתן כבל: גם אחרי שנעבור את השלב וישבו השרים הנכבדים והתקינו תקנות, ועכשיו כשצריך לבוא מישהו, המוסמך לא הוסמך.
איתן כבל: גם את זה אנחנו מכירים.
איתן כבל: אין מוסמך ומחכים עד שיביאו את המוסמך והוא יסיים את הקורס.
איתן כבל: דבר שני.
איתן כבל: אני מוכן שתהיה הגדרה, כדי שלא נעכב כאן - והיא מסתכלת ולא נעים לה מהמוסד ומהשב"כ, פתאום הכול הוא שו-שו – שייכתב תאריך, עד תאריך כלשהו.
איתן כבל: הוועדה אומרת שאם עד מועד זה וזה לא יהיה, כמו שעושים בחוקים אחרים, אם לא ישבו וכתבו את ההסדרה, זה נכנס לתוקף כפי שזה.
<גבריאלה פיסמן: אז המשמעות היא שתהיה כניסה למתקנים מסווגים.
איתן כבל: תהיה כניסה בכל מקרה למתקנים מסווגים רק על ידי מי שהוסמך לכך.
איתן כבל: זה בכל מקרה.
איתן כבל: זאת כותרת.
איתן כבל: כמו שמערכות ביטחון אוהבות, ואנחנו כבר מכירים את זה, הכול הוא כך.
איתן כבל: אני אומר שאם אדוני היושב ראש מסכים אתי שהדבר המרכזי הוא על ידי מי שהוסמך.
<יוסי וולפסון: אני חושב שיש יתרון מאוד גדול בהצעה של חבר הכנסת כבל.
<יוסי וולפסון: כל חוק הוא בר שינוי ואם נניח קובעים שנתיים ומגיעות שנתיים ואין נהלים, אני מניח שהממשלה תבוא ותאמר שהיא מבקשת לתקן את החוק ולהאריך את תקופת המעבר ואז יצטרכו לתת דין וחשבון לפני הוועדה מי תקע את הנהלים.
עמרם מצנע: דבר אחר.
עמרם מצנע: החוק ייכנס לתוקף ויהיה כתוב שעד שלא נקבעים נהלים, לא נכנסים למתקני ביטחון.
עמרם מצנע: תגביל את זה בזמן.
איתן כבל: הרי זה מה שהם רוצים.
עמרם מצנע: אין לך מה לדאוג.
עמרם מצנע: הנהלים שיקבעו אותם יהיו כאלה שאף אחד לא ייכנס לאותו מקום.
איתן כבל: לכן אנחנו כאן.
עמרם מצנע: הסר דאגה מלבך.
איתן כבל: אני לא דואג.
איתן כבל: אדוני היושב ראש, הרי על זה אני מדבר.
איתן כבל: צריך להיות יצור מיוחד שעוד יגודל במבחנה כדי שתינתן לו הזכות להיכנס.
<ליאת לב: אני מאגף החקירות והמודיעין במשרד לביטחון פנים.
<ליאת לב: אנחנו מדברים כאן רק על כניסה אבל יש כאן סמכויות אכיפה, יש פה חקירה, תפיסה, חיפוש.
<ליאת לב: הדברים האלה לא יכולים להיעשות בלי נהלים מאוד ספציפיים לגבי המועד, לגבי איפה בדיוק וכולי.
<ליאת לב: זה מאוד בעייתי.
<ליאת לב: זאת לא רק הכניסה.
<ליאת לב: לראיה, יש את חוק אכיפה סביבתית שגם שם יש הרבה בעיות באכיפה מול משרד הביטחון ואי אפשר לסיים את זה רק במי שמוסמך להיכנס לשם.
<ליאת לב: יש בעיות רבות וזה לא יהיה נכון לאשר את זה ככה.
עמרם מצנע: שאלה למשפטנים.
עמרם מצנע: האם ההצעה של איתן כבילה?
עמרם מצנע: זאת אומרת, בהצעת החוק יהיה כתוב שהחוק ייכנס לתוקף.
<מירב ישראלי: בכל מקרה הכוונה היא שיהיה תאריך תחילה קשיח.
עמרם מצנע: ועד אז צריך לקבוע נהלים.
<מירב ישראלי: הבעיה היא מה יקרה אם הם לא יקבעו נהלים והחוק ייכנס לתוקף.
<מירב ישראלי: לכאורה החוק אומר שיכול להיכנס רק מי שהוסמך ורק לפי נהלים.
<מירב ישראלי: בעצם המצב הוא שאין הסדרה.
עמרם מצנע: אבל יש הסדרה לגבי מתקנים פתוחים.
עמרם מצנע: יש הסדרה לגבי כל היתר.
איתן כבל: אני רוצה להעיר.
איתן כבל: לא שאין בעיות במתקנים ביטחוניים, ראה כלבי הכבל וכל הדברים מהסוג הזה.
עמרם מצנע: מה השם?
איתן כבל: אני נתתי את השם.
איתן כבל: שאלו את השם ממני.
איתן כבל: לגופו של עניין, עדיין עם כל הכבוד לנו, זאת לא המסה הקריטית.
איתן כבל: אני לא רוצה חס וחלילה שמישהו יעלה לו בראש לעכב את החוק בגלל העניין המאוד מוגדר הזה.
איתן כבל: אני מציע, אדוני היושב ראש, כי הרי כמו שאדוני אמר הם עכשיו מייצרים את האיש הזה שיש לו סמכויות כאלה להיכנס, אחרי ששמעתי את נציגת מערכת ביטחון הפנים זה כנראה מישהו שעדיין לא התקינו לו את כל התקנות כדי שיהיו לו את כל היכולות הבלתי אפשריות האלה.
איתן כבל: בסדר, אנחנו זורמים ואנחנו אומרים שנעביר את הדברים ובכל זאת נגדיר יעד של מתי הם חייבים לסיים את התהליך של התקנות.
איתן כבל: אם לא, נחזור ונתבע את זה מהם בכל הדרכים שעומדות לרשותנו כחברי כנסת.
איתן כבל: אם לא, זה לעולם לא ייכנס.
<מירב ישראלי: בכל מקרה, ברגע שזה ייכנס לתוקף, הם מחויבים.
<מירב ישראלי: אפשר להגיש בג"ץ.
איתן כבל: עוד בג"ץ.
עמרם מצנע: האם מקובל לשים לוח זמנים של חצי שנה?
<ג'ריס גנטוס: זה מעט מדי זמן אדוני.
איתן כבל: חצי שנה?
<גבריאלה פיסמן: זה לא ישים.
איתן כבל: אתם בודקים עכשיו כל אתר ואתר איך להיכנס?
<מירב ישראלי: איך פעלו עד עכשיו?
<ג'ריס גנטוס: לא פעלו.
<מירב ישראלי: לא נכנסו למערכת הביטחון.
איתן כבל: אדוני היושב ראש, אני מציע שנה ואם הם לא מסוגלים לעמוד בשנה, הם לא רוצים לעמוד בזה.
עמרם מצנע: שנה, מקובל?
<גבריאלה פיסמן: חלק מגופי הביטחון לא נמצאים כאן.
עמרם מצנע: יש עוד משהו להקריא או זהו?
<מירב ישראלי: יש עוד הערות של יוסי שאני מבינה שיש הסכמה או אין הסכמה לגביהם.
<יוסי וולפסון: יש הסכמה.
<יוסי וולפסון: מדובר בשני תיקונים קטנים בסעיף 17א לחוק.
<יוסי וולפסון: סעיף 17א הוא סעיף שמאפשר לתובע משטרתי, למנהל השירותים הווטרינריים ולארגונים שהוסמכו קונקרטית לעניין לפנות לבתי משפט ולבקש צווי מניעה נגד התעללות בבעלי חיים.
<יוסי וולפסון: התיקון הראשון בסעיף 17א(א).
<יוסי וולפסון: כתוב שהסמכות הזאת היא רק כאשר מתבצעת עבירה על מספר סעיפים שמוגדרים שם – 2, 2ב(א) או (4) - ויש סעיפים שלא כלולים.
<יוסי וולפסון: ספירה מאוד אקלקטית שאני חושב שמהווה טעויות היסטוריות כאשר בתיקונים של החוק לא הוסיפו דברים.
<יוסי וולפסון: ההצעה שגם מוסכמת היא שבמקום על סעיפים, יהיה כתוב עבירה לפי חוק זה.
<יוסי וולפסון: זה נושא של אכיפת חוק צער בעלי חיים.
איתן כבל: זה לא שינוי של החוק.
<מירב ישראלי: אין מניעה להכניס תיקונים לסעיפים אחרים של החוק.
עמרם מצנע: מה זה "רשאי הוא לפנות לבית משפט"?
עמרם מצנע: לא כל אחד רשאי?
<יוסי וולפסון: לא.
<יוסי וולפסון: זה סעיף מעניין כי אם יש סכסוך בין השכנים שלי, אני בדרך כלל לא יכול לפנות בעצמי לבית המשפט.
<יוסי וולפסון: השכן שלי מכה את הילד שלו, אני יכול לפנות למשטרה.
<יוסי וולפסון: כאן יש איזושהי סמכות שניתנה לפנות לבית המשפט.
<יוסי וולפסון: למשל בסיפור של חמת גדר היה שם סיפור שהיה מופע ובית המשפט קבע בסופו של דבר שיש התעללות בבעלי חיים.
<יוסי וולפסון: מה לתנו לחיות לחיות ולסכסוך שהוא כביכול בין התנינים לבין חמת גדר.
<יוסי וולפסון: אנחנו כאילו מתעברים על סכסוך לא לנו.
<יוסי וולפסון: הסעיף הזה נותן לנו את הסמכות.
איתן כבל: זאת זכות העמידה בהליך אזרחי.
<יוסי וולפסון: זכות עמידה בסעיף מאוד יפה, מאוד חשוב ומאוד מעניין מבחינה משפטית.
עמרם מצנע: יש מישהו שמתנגד לזה שבמקום פירוט הסעיפים יהיה כתוב על פי חוק זה?
<מירב ישראלי: מה העבירות - כדי שתדעו על מה מדובר – שבעצם נוספות.
<מירב ישראלי: אני מסכימה שאין סיבה להבחנה בין העבירות.
<מירב ישראלי: יש למשל בסעיף 3 איסור העבדת בעל חיים.
<מירב ישראלי: יש רק סעיף אחד.
<יוסי וולפסון: העבדה מעבר ליכולתו.
<יוסי וולפסון: הדבר האחרון.
<יוסי וולפסון: באותו סעיף 17א(ד) כתוב שתוקפו של צו לפי סעיף זה לא יעלה על שנה.
<יוסי וולפסון: זאת הוראה שכבר בית המשפט העליון אמר שלא ברור מהי.
<יוסי וולפסון: בית המשפט תמיד יכול לקבוע תנאים בחוק אבל אם אני מוציא צו מניעה שאסור להחזיק כלב במחסן טחוב, המחסן הטחוב הזה לא מפסיק להיות טחוב כעבור שנה.
עמרם מצנע: אני מבין שבית משפט רשאי לתת צו לפי סעיף זה במעמד צד אחד.
עמרם מצנע: "רשאי בית המשפט להאריך את תוקפו של הצו, לבטלו או להכניס בו שינויים אף אם מי שמחויב בצו והוזמן כדין לא התייצב".
עמרם מצנע: זאת אומרת שבכל מקרה זה היה דיון במעמד צד אחד.
<יוסי וולפסון: בדרך כלל זה דיון במעמד שני הצדדים.
<יוסי וולפסון: הדיונים במעמד צד אחד, הם במקרים מאוד מאוד דחופים שצריך לפעול במהירות.
<יוסי וולפסון: בסופו של דבר הצו הוא צו שניתן.
<יוסי וולפסון: למשל, המופע בחמת גדר שזאת הדוגמה המובהקת, בית המשפט העליון אמר באותו פסק דין שהוא קובע שצריך להוציא צו מניעה נגד המופע הזה אבל הוא בבעיה כי מאז ניתן פסק הדין בבית משפט השלום שנתן את אותו צו, עברה יתר משנה ולכאורה אין לו כבר סמכות להוציא צו מניעה בתיק הזה כי עברה יותר משנה.
<יוסי וולפסון: הוא אמר שהוא מצהיר בזאת שהמופע הזה הוא בלתי חוקי.
<יוסי וולפסון: יש כל מיני דרכים לעקוף את הסעיף הזה.
<מירב ישראלי: הוא יכול להוציא צו חדש.
<יוסי וולפסון: כן.
<יוסי וולפסון: בתיק של וחנון כל שנה פנינו וביקשנו הארכה.
<מירב ישראלי: לא חוסר הסמכות.
<יוסי וולפסון: זה סעיף שכולם מסכימים שהוא מיותר.
<ג'ריס גנטוס: הרעיון הוא שבית המשפט יחליט?
<מירב ישראלי: בית המשפט יכול בצו לקבוע.
עמרם מצנע: למה בכלל מגבילים את זה?
<מירב ישראלי: לא צריך.
איתן כבל: לא צריך.
איתן כבל: זה מה שהוא אומר.
עמרם מצנע: אם זה לא חוקי, זה לא חוקי.
<ג'ריס גנטוס: נכון.
<ג'ריס גנטוס: אין שום סיבה לקיום של הנוסח היום אם תוקף הצו הוא שנה.
<ג'ריס גנטוס: היום בנוסח של החוק, תוקף הצו הוא לשנה בלבד ואין לזה שום הגיון.
עמרם מצנע: אז לבטל את הסעיף הזה.
<ג'ריס גנטוס: יש לנו דבר אחד קטן להדגיש.
<ג'ריס גנטוס: חשוב לנו להדגיש שבצו הזה שתהיה משמעותו צו מניעה, שיימנעו מעשיית מעשה התעללות ולא יהיה בו איזשהו מובן של צו עשה.
<יוסי וולפסון: בסדר, אבל כתוב: "צו שיאסור על ביצועם או המשך ביצועם של מעשים".
<משה רפאלוביץ: אני תומך בבקשה הזאת.
<משה רפאלוביץ: אני חושב שזה צריך לא לחול על תצפית כלבת בכלביות עירוניות.
<משה רפאלוביץ: עם כל שיתוף הפעולה שיש לנו עם העמותות, ובוודאי עם תנו לחיות לחיות, הם לא יכולים להיכנס לתוך מתקנים שמוגדרים כמתקנים כאלה.
<יוסי וולפסון: זאת בקשה לבית המשפט.
עמרם מצנע: אם ביקשו מבית המשפט צו.
עמרם מצנע: זה לא שהוא יכול לבוא עכשיו.
<יוסי וולפסון: אין לי סמכות.
<מירב ישראלי: דרך אגב, שים לב לכותרת הסעיף שהיא צו מניעה.
<ליאת לב: לא לגבי הסעיף הזה אלא אני מבקשת לחזור אחורה.
<ליאת לב: ממש בתחילת הדיון הם ביקשו לשנות את הנוסח שהמפקחים יהיו מבין משרדי ממשלה אחרים ובחוקים אחרים זה כן מצריך הסכמה של השר.
<מירב ישראלי: זה מה שאמרתי לגבי.
<ליאת לב: יש מפקחים שהם לא מוסמכים דווקא לסמכויות האלה ואז צריך לאשר את זה פרטני.
<ליאת לב: אנחנו כן מבקשים שזה יהיה בהסכמת השר.
עמרם מצנע: אני מבין שהתשובה שקיבלנו היא שזה מקובל אלא שזה לא צריך להיות בחוק.
<ליאת לב: אני חושבת שהנוסח הוא שונה.
<גבריאלה פיסמן: אפשר לבדוק את זה.
<מירב ישראלי: אבל צריך להחליט על כך עכשיו, אם אנחנו מאשרים.
<מירב ישראלי: בדרך כלל שר אחד לא יכול לקחת עובדים של שר אחר בלי הסכמתו.
<גבריאלה פיסמן: זה יהיה בהסכמה.
<מירב ישראלי: אז מה הבעיה שלכם להכניס כאן בהסכמת השר?
<גבריאלה פיסמן: אין בעיה
<מירב ישראלי: הרי ברור שיקבלו את ההסכמה שלו.
<גבריאלה פיסמן: אבל שיהיה פיקוח כלשהו
איתן כבל: הרי הוא לא ישלוף אותו.
<ג'ריס גנטוס: אפשר לומר, ואני חושב שזה יהיה נוסח ביניים, שהשר רשאי למנות לבקשת שר אחר.
<גבריאלה פיסמן: בהסכמה.
<ג'ריס גנטוס: יש לזה משמעות שונה כי מי יוזם כאן את המינוי?
<מירב ישראלי: יכול להיות שר החקלאית ייזום את זה.
<מירב ישראלי: שר החקלאות יגיד שהוא רוצה במשרד זה וזה.
<ג'ריס גנטוס: כן, אבל אין לשר החקלאות רשימה שמית של כל עובדי המשרד האחר.
<מירב ישראלי: לכן צריך את ההסכמה.
<יוסי וולפסון: אפשר בסעיף 5ב להוסיף תנאי (4): השר הממונה על אותו עובד.
<גבריאלה פיסמן: לפי הנוסח האחיד.
<מירב ישראלי: בהסכמת השר.
<גבריאלה פיסמן: אני רוצה לשאול את יוסי כיוון שההצעה הגיעה מכם.
<גבריאלה פיסמן: לכשידובר על הסמכה של עובד של משרד שהוא לא עובד המשרד להגנת הסביבה או משרד החקלאות, האם אתם חושבים שתהיה סיטואציה שיידרשו גם סמכויות אכיפה או שאולי ניתן להסתפק רק בסמכויות פיקוח לגבי העובדים האחרים?
<מירב ישראלי: יש גם בעיה, אנחנו תמיד אומרים את זה מאחורי הקלעים, שבעצם עובד שהוא לא של שר מסוים ומקבל ממנו סמכויות, הוא לא נמצא בפיקוח ישיר שלו.
<מירב ישראלי: אז נוצרות בעיות.
<יוסי וולפסון: את זה יש לנו גם במשרד להגנת הסביבה.
<יוסי וולפסון: לכן זה יוסדר קונקרטית בין השרים.
<יוסי וולפסון: אני חושב שיש מקום לסמכויות אכיפה כי ברגע שאדם מגיע, מפעיל סמכויות פיקוח, מזהה עבירה, הוא יכול גם לבדוק את ההודעה.
<ליאת לב: אבל אם זאת תהיה רק סמכות פיקוח, לא נצטרך את האישור הזה.
<מירב ישראלי: יש פתרון שלדעתי הוא גמיש כי בעצם כתוב בסעיף שהוא יכול לתת להם סמכויות לפי חוק זה, כולן או חלקן.
<מירב ישראלי: זאת אומרת שהשר עצמו יכול לשקול את זה.
<ליאת לב: ברגע שזאת רק סמכות פיקוח, אין צורך באישור ואז זה הרבה יתר קל.
איתן כבל: אנחנו לא רוצים קל.
<ליאת לב: אבל אין צורך בזה.
איתן כבל: הדברים שלפעמים אנחנו נדרשים אליהם הם במנעד יותר רחב.
איתן כבל: זאת אומרת, אם כבר הסמכנו וכבר נתנו לו, אז למה לא לסיים?
<גבריאלה פיסמן: לפעמים המפקחים האחרים לא הוסמכו לסמכויות חקירה.
איתן כבל: אבל לכן היא מציינת את הסעיף.
<מירב ישראלי: כתוב כאן כולן או חלקן.
<מירב ישראלי: אני חושבת שמבחינה מערכתית אתה בכל מקרה חייב הסכמה.
<גבריאלה פיסמן: הסכמה חייבת להיות.
<מירב ישראלי: לדעתי הפתרון לגבי איזה סמכויות, זה בכולן או חלקן.
<גבריאלה פיסמן: אבל עדיין המחוקק מאפשר גם מתן סמכויות אכיפה.
עמרם מצנע: שלא נוציא תחת ידינו חוק שהוא מגביל באיזשהו צורך שאולי יהיה.
<גבריאלה פיסמן: הכוונה היא לא להגביל, בוודאי לא את עובדי המשרד להגנת הסביבה.
איתן כבל: אני מדבר על המשרדים האחרים.
<מירב ישראלי: צריך להסביר שלמרות אכיפה, הן סמכויות חקירה.
איתן כבל: זה בדיוק העניין.
איתן כבל: מה זה לא מכירים את המטריה?
איתן כבל: זה לא שבאו למשרד ואמרו אנ.
איתן כבל: דן.
איתן כבל: דינו, אתה.
איתן כבל: בסופו של עניין זה תהליך שהשר פונה כי יש סיבה למה הוא פונה.
איתן כבל: זה יכול להיות שר החקלאות שפונה לשר התיירות נניח, סתם דוגמה, או שר התיירות מבקש משר החקלאות ואז נקודת המוצא היא שהוא מחליט ביחד אם לתת לו את כל הסמכויות או חלקן של הסמכויות והכול לפי העניין.
<נירית ציפורי ברקי: אני אתן דוגמה.
<נירית ציפורי ברקי: יש את עובדי המכס שחוקרים הרבה עבירות אחרות ולא דווקא צער בעלי חיים.
<נירית ציפורי ברקי: מגיעים עם תוכים רדומים במעילים והם עוצרים אותם ובכל מקרה מעכבים אותם.
<נירית ציפורי ברקי: אז הם צריכים את משרד החקלאות שיגיע לחקור.
<גבריאלה פיסמן: דווקא זאת לא נראית לי דוגמה טובה כיוון שלפי הדוגמה הזאת אני גם צריכה לתת להם סמכויות אכיפה לאכיפת עבירות פליליות אחרות.
<נירית ציפורי ברקי: אני מדברת על צער בעלי חיים.
<נירית ציפורי ברקי: הם עוסקים בזה ביום יום.
<יוסי וולפסון: אני חושב שהנקודה היא שצריך להשאיר את הסמכויות, שהחוק ייתן את הפתח לעשות את הדברים האלה.
איתן כבל: הוא לא חייב לתת את זה.
<יוסי וולפסון: לא להגביל מראש את האפשרויות של המשחק בעתיד.
<ג'ריס גנטוס: בכל מקרה כל הסמכה תהיה טעונה אישור של המשטרה.
<מירב ישראלי: אבל המשטרה יכולה לסרב רק אם יש בעיה.
<מירב ישראלי: השיקול שלה הוא אחר.
<ליאת לב: אנחנו הסכמנו לנוסח הזה שמעניק את הסמכויות האלה לעובדי המשרד או לעובדי הגנת הסביבה.
<ליאת לב: הם מבקשים כאן משהו שהוא אחר, שהוא רחב יותר.
<ליאת לב: מדובר בסמכויות חיפוש וחקירה.
<ליאת לב: אנחנו מבקשים שבסמכויות חיפוש וחקירה, אם זה יהיה במשרד אחר, זה יהיה בסמכויות פיקוח ולא לחקירה, תפיסה וחיפוש.
<מירב ישראלי: תאמרו מה העמדה הממשלתית.
<מירב ישראלי: צריך שהמשרדים ידברו ביניהם.
<גבריאלה פיסמן: זה נוגד את העמדה הממשלתית.
איתן כבל: מה העמדה הממשלתית?
<נירית ציפורי ברקי: שאלה רק עובדי המשרד להגנת הסביבה.
<גבריאלה פיסמן: אנחנו מבקשים להיצמד לנוסח.
איתן כבל: זאת לא הצעת חוק ראשונה שלנו כאן.
איתן כבל: נער הייתי וגם זקנתי כאן.
איתן כבל: יושבים, נפגשים ומישהו מעלה משהו שלא מוצא חן בעיני השני או כן מוצא חן בעיניו.
איתן כבל: אני מנסה לומר שצריך לחשוב כאן ולהפעיל כאן את השכל הישר.
איתן כבל: בסופו של עניין הרי אני לא רוצה להביא עכשיו הצעת חוק אחרת שתתקן את זה ואז זה יהיה תלוי במצב רוח ועדת השרים באותו יום לפי מה שהיה בבית בארוחת הבוקר.
איתן כבל: בסופו של עניין אני מנסה להציע כאן.
איתן כבל: אנחנו לא מנסים לייצר מצב חדש.
עמרם מצנע: אני לא רואה כמעט אפשרויות שחוץ מהמפקחים של המשרד להגנת הסביבה ומשרד החקלאות יבואו אחרים ולא רק שיפקחו אלא גם יאכפו.
איתן כבל: לכן אדוני מה שאני מנסה לומר בנקודה הזאת זה בדיוק מהמקום ממנו אתה בא.
איתן כבל: מערכות בדרך כלל כל הזמן עסוקות בשלהן.
איתן כבל: הן לא מסוגלות לעשות שום דבר, הן הרי ממילא כמעט ולא אוכפות את הנושא של זכויות בעלי חיים, הרי הכול "קלמפאדי" של מלים לפרוטוקול כאן.
איתן כבל: בסופו של עניין מה שאני מנסה לומר לך זה שגם הסעיף כפי שהוא מנוסח, כפי שהיועצת המשפטית מציעה אותו, איננו אומר שנניח איש משרד האוצר שעומד במכס מהיום והלאה תפס תוכי, הוא סוגר את הבחור בחדר ואומר לו שנחכה עד שהתוכי יתעורר וידבר.
איתן כבל: אני יודע שאני מתאר זאת באופן ציורי, אבל מה לעשות, זה אני.
איתן כבל: אני מנסה לומר שכדי שזה יקרה, נדרשת ממילא הסכמה.
איתן כבל: השרים יושבים ביניהם.
איתן כבל: למה לי למנוע מראש לומר את האפשרות הזאת ששר החקלאות מגיע עם שר האוצר להבנה שלעניין מסוים הוא נותן לו לא רק סמכות פיקוח אלא גם סמכות אכיפה?
איתן כבל: רוב הסיכויים שהוא לא ייתן לו.
איתן כבל: 99,9 אחוזים מהמקרים הוא לא ייתן אבל למה למנוע את זה?
עמרם מצנע: המשטרה במקרה הזה אומרת שהיא לא רוצה שיסתובבו עוד כל מיני אנשים עם סמכות מעצר, חקירה וחיפוש.
עמרם מצנע: אני גם לא רואה מקרים כאלה.
עמרם מצנע: אני מציע שנוותר על זה ונשאיר את המפקחים.
איתן כבל: אני אדבר עם מקלב.
איתן כבל: נגיש תיקון.
עמרם מצנע: נשאיר את מפקחי משרד החקלאות והמשרד להגנת הסביבה.
<מירב ישראלי: לא לעשות משרדים אחרים, פיקוח?
איתן כבל: ההפך.
איתן כבל: עכשיו אתה כבר הרחקת לכת.
<מירב ישראלי: אני מסכמת.
<מירב ישראלי: המשרד להגנת הסביבה ומשרד החקלאות – כל הסמכויות.
<מירב ישראלי: זאת אפשרות.
<מירב ישראלי: משרדים אחרים – רק פיקוח.
איתן כבל: רק שיפקחו.
<משה רפאלוביץ: צריך להבין מה המשמעות של זה.
<משה רפאלוביץ: לפי זה, אי אפשר יהיה להחרים.
איתן כבל: הם יעשו קונצרטינות ויקראו לשוטר שיתפנה.
עמרם מצנע: באזור סביבת התוכי יש מספיק שוטרים.
<גבריאלה פיסמן: שיתוף פעולה של משרד החקלאות והמשרד להגנת הסביבה.
<גבריאלה פיסמן: יש בזה משהו חיובי שהשלמת התהליך תהיה על אחד מהמשרדים המקצועיים.
<מירב ישראלי: אם אני מבינה נכון את עמדתכם, אנחנו צריכים לעשות השלמות.
<מירב ישראלי: הסכמת השר לדעתי נדרשת בכל סוגי הסמכויות אבל כשזה רק פיקוח, לא נדרש אישור משטרה בדרך כל.
<מירב ישראלי: זה הסטנדרטי שאלא אם כן יש לו עבר פלילי, שזה השר יכול לבדוק.
<מירב ישראלי: לא צריך את הסכמת השר לביטחון פנים להכשרה בדרך כלל.
<ג'ריס גנטוס: אם זה פיקוח.
<יוסי וולפסון: לתפוס בעל חיים למשל.
עמרם מצנע: הקדשנו לזה מספיק זמן ואני חושב שמיצינו את העניין.
איתן כבל: העניין מוצה.
עמרם מצנע: קיבלנו שתי עצות שלך וזה יפה ליום אחד.
<מירב ישראלי: בניסוח יש לנו לסגור את העניין של כניסה לתוקף של הסעיף של הביטחון.
עמרם מצנע: אנחנו אומרים שנה, על פי הצעת איתן כבל.
עמרם מצנע: אני לא הייתי נדיב כמוהו.
איתן כבל: תאמין לי, אני מעדיף שהם יבואו ויגידו איזה תירוץ יהיה להם לשנה.
איתן כבל: חצי שנה, קל להם.
עמרם מצנע: כמה זמן שלא תיתן, הם יעשו בשבוע האחרון.
איתן כבל: אין ספק.
איתן כבל: לפחות אולי המצפון יציק להם.
איתן כבל: תתחילי לעבוד על המצפון.
<מירב ישראלי: זה אומר רק שבעצם בשנה הזאת מה שחל זה סעיף 16א המקורי כשהמשטרה וכולי, גם היא לפי המצב הקיים.
איתן כבל: וגם חובת מינוי, אדוני היושב ראש.
עמרם מצנע: כן, בסדר.
איתן כבל: צריך שהעניין הזה יהיה ברור כי בסוף זה לפעמים גם מביך.
<מירב ישראלי: אני אומר שגם אם כתוב רשאי למנות, זה צריך להיות להסמיך, וגם אם כתוב ימנה או יסמיך, בעיקרון ברגע שהחוק דורש אכיפה, השר למעשה רשאי במשמעות של חייב.
<מירב ישראלי: זאת אומרת, הוא חייב למנות מפקחים כי אחרת הוא לא מקיים את החוק.
<מירב ישראלי: תאריך תחילה הרגיל הוא מיידי.
<מירב ישראלי: זה בסדר מבחינת כל הסעיפים האחרים או שיש איזה בעיות?
<מירב ישראלי: אנחנו קובעים.
<מירב ישראלי: רציתי לשאול את גבי.
<מירב ישראלי: יש חוקים שיש סעיף הפרעה למפקח ויש חוקים בלי.
<מירב ישראלי: האם יש צורך כאן בסעיף הזה או לא?
<גבריאלה פיסמן: בעיקרון יש את הסעיף בחוק.
<מירב ישראלי: השאלה אם הוא מספיק.
<גבריאלה פיסמן: אנחנו לא אוהבים את הסעיף הזה.
<גבריאלה פיסמן: אנחנו לא אוהבים שגוף אוכף כלפי עצמו הפרעה למפקחים שלו.
עמרם מצנע: עוד הערות?
<יוסי וולפסון: דבר אחד קטן.
<יוסי וולפסון: אני רוצה לשבח גם את המציעים אבל גם את העבודה עם הלשכה המשפטית של משרד החקלאות בחוק הזה.
<יוסי וולפסון: זאת אמירה שהיא לא מובנת מאליה.
עמרם מצנע: אנחנו מצביעים על אישור הצעת החוק עם התיקונים.
עמרם מצנע: בעד – 2 הצעת חוק צער בעלי חיים (הגנה על בעלי חיים) (תיקון מס' 10) (סמכויות פיקוח ואכיפה), התשע"ב-2012 – אושרה פה אחד
עמרם מצנע: הצעת החוק עם התיקונים אושרה פה אחד.
עמרם מצנע: אנחנו פותחים את הדיון, הדיון הוא במסגרת דיון מהיר והנושא שחבר הכנסת אראל מרגלית וחברת הכנסת רות קלדרון הגדירו אותו כסכנת הסגירה של מפעל שנת השירות.
עמרם מצנע: יש לנו שעה לדיון.
עמרם מצנע: בבקשה, חבר הכנסת אראל מרגלית.
עמרם מצנע: למה יש סכנה כזאת בכלל?
אראל מרגלית: תראו, השנה היה עוד פעם משבר של הרגע האחרון בהעברת הכספים וכו', אבל בעצם כבר הרבה שנים ואני מתעסק עם זה 11 שנה, הרבה מאיתנו מרגישים שהכלי הזה - שנת השירות – הוא כלי שבמקום שהמדינה תשמש בו בכל הכוח ובצורה הרבה יותר רחבה, הוא כלי שכל פעם כאילו צריך לקבל את התקציבים שלו ברגעים האחרונים ובהשאלה.
אראל מרגלית: מה שאנחנו רוצים לעשות היום, דווקא המשבר שהיה כנראה נפתר - כמו כל שנה כשברגע האחרון מגיעים אליו – אבל מה שאנחנו רוצים היום, זה לפתוח איזה שהוא דיון רחב יותר, גם עם הנציגים של הגורמים המשלחים של שנת השירות, כמה מהם, וגם עם משרד החינוך וגם עם משרד הביטחון; ואנחנו בעצם רוצים לדבר על למה שנת השירות היא כל כך מוגבלת מבחינת המכסות שנותנים בכל שנה.
אראל מרגלית: אנחנו טוענים, ואנחנו נרצה לתת כמה דוגמאות, שבעצם המושג הזה של שנת השירות, הכלי הזה שאיך שהוא הוא התפתח פה בצורה מאד ספונטנית על ידי תנועות הנוער ותנועת הקיבוצים ותנועת המושבים, בצורות כאלה ואחרות בכמה ארגונים חברתיים, הוא אחד הכלים המדהימים לשינוי חברתי דרך מערכת החינוך במדינת ישראל.
אראל מרגלית: אנחנו יודעים שיש ויכוח ואני ניהלתי את הויכוח הזה כמישהו שמפעיל עמותה שכל שנה ב-11 השנים האחרונות היה לה 50 ש"ש, אז ויכוח מאד גדול בעבר עם משרד הביטחון לגבי המכסות, ואנחנו בעצם היינו רוצים לדעת ולנסות לראות אם ביחד – משרד החינוך, תנועות הנוער, תנועת הקיבוצים, תנועת המושבים, משרד הביטחון – אם אנחנו יכולים להסכים שאנחנו רוצים להגיע למתווה הרבה יותר רחב.
אראל מרגלית: כלומר, אם היום יש בערך 2,000 מתנדבי שנת שירות שמשרתים במקומות שונים במדינה, בעיקר באזורים נזקקים כאלה ואחרים, ועוד 2,400 חברים במכינה, שזה בכלל תכנית אחרת שתיכף נדבר עליה, אנחנו שואלים את עצמנו למה ששנת השירות במדינת ישראל, שזה בסך הכל אנשים שדוחים את השירות הצבאי שלהם בשנה ואחר כך עושים אותו במלואו, ובדרך כלל מגיעים לשירות הצבאי כשהם הרבה יותר מבושלים אחרי שנה של התנדבות בקהילה, למה בעצם שאנחנו לא נתווה לעצמנו איזה שהוא מתווה, שאנחנו תוך שלוש-ארבע שנים נבחר ביחד את המתווה, נגיע ל-20,000 מתנדבי שנת שירות.
אראל מרגלית: הטענה שלנו, קודם כל אנחנו נסתכל על התקציבים המוחלטים, התקציבים האלה הם מאד קטנים באופן יחסי.
אראל מרגלית: תיכף נספור את זה פר מתנדב, אבל גם נסתכל על זה ברמה הגלובאלית ונראה מה התקציב.
אראל מרגלית: התקציבים האלה באופן יחסי הם מאד קטנים, והאופן שבו ההשפעה מתבצעת הוא דרמטי.
אראל מרגלית: כלומר, מורה שנמצאת בבית ספר מתקשה, שיש לה בתוך הכיתה 2 מתנדבי שנת שירות או מתנדב שנת שירות אחד, שמלווה את התלמיד בבוקר, שנמצא שם הרבה פעמים גם סביב הארוחה החמה, שנמצא במרכז הלימודי שבית הספר בדרך כלל, הש"ש האלה מקימים בבית הספר עצמו, והש"ש האלה בדרך כלל מפעילים את הילדים גם אחרי הצהריים, עד ארבע, ונמצא אחר כך בשכונה ועובד במתנ"ס, ובדרך כלל יוזם, בין אם זה קורס כדורסל או קורס לתחנת רדיו, גלים קצרים, או היפ-הופ לכאלה שמרביצים.
אראל מרגלית: אני פשוט לוקח מהרפרטואר שלנו בקטמון ח'.
אראל מרגלית: או ליגת כדורגל לילדים במקום אחר.
אראל מרגלית: לא משנה.
אראל מרגלית: או כתיבת בלוגים של ילדות שבחיים לא ראו מחשב, ודרך כתיבת בלוג על אופנה הן פתאום מגלות את המחשב וכותבות על האופנה אצלן בשכונה, או כל מיני דברים אחרים.
אראל מרגלית: ובאמת, מקבלים שני דברים מאד מאד דרמטיים.
אראל מרגלית: אחד, - --
עמרם מצנע: תראה, אין פה מישהו בחדר הזה, להערכתי, ואם יש כזה שיקום, אחרי שאני אגיד את מה שאני אגיד, שלא רואה את החשיבות, את הערכיות ואת הרצון להרחיב את הפרויקט הזה שנקרא שנת שירות.
עמרם מצנע: פעם קראו לו ש.ש.ש – שנת שירות שלישית, כשהשירות הצבאי היה שנתיים.
עמרם מצנע: מאחר שזמננו הוא די מוגבל ואנחנו כבר ערכנו לא מעט דיונים ממש עם תחילתה של הכנסת ה-19, אז בוא רגע נבין מה צווארי הבקבוק.
אראל מרגלית: אולי קודם ששניים שלושה אנשים פה יתנו לנו איזו שהיא תמונה מה הם עושים.
אראל מרגלית: כלומר, תנועות הנוער, כדי שנקבל איזה - - -
עמרם מצנע: מהצעירים?
אראל מרגלית: לא, דווקא מהתנועות המשלחות בשלב א'.
עמרם מצנע: כן, יואל.
<יואל מרשק: שמי יואל מרשק מהתנועה הקיבוצית.
<יואל מרשק: קודם כל חסר לי פה נציג צה"ל.
<יואל מרשק: צריך לדבר על נושא המכסות.
<אהוד דרור: שמי אודי דרור, נציג משרד הביטחון.
<יואל מרשק: זה לא נציג צה"ל.
<יואל מרשק: אני רוצה להגיד שניים-שלושה משפטים ברקע.
<יואל מרשק: לפני קרוב ל-60 שנה, קמה כל התופעה הזאת של שנת שירות, שהתחילה עם התנועה הקיבוצית.
<יואל מרשק: קיבוץ גבעת חיים הוציא 10 חברה להדרכה, הוא קרא להם גרעיני עודד, להדרכה בעיירות פיתוח.
<יואל מרשק: ככה התחילה שנת השירות.
<יואל מרשק: מאז היא התפתחה והתפתחה והתפתחה.
<יואל מרשק: היום התנועה הקיבוצית משלחת 800 חברה.
<יואל מרשק: יש לה מכסה של 600 חברה ועוד 200 חברה בעזרתו של אודי ובעזרת הרישום לנח"ל, אנחנו מצליחים להגיע ל-800 חברה.
<יואל מרשק: אנחנו יותר משליש ממשרתי שנת שירות, אחרי ...
עמרם מצנע: ה-800 האלה, כמה יש במחזור גיוס בתנועה הקיבוצית?
<יואל מרשק: מחצית מה-800 זה המושבים, יישובים קהילתיים.
עמרם מצנע: מתוך כמה מתגייסים?
<יואל מרשק: מחזור י"ב הוא 1,300 חברה.
<יואל מרשק: עכשיו רק היה לנו.