GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אופיר כץ: אני עורך-הדין של יד יצחק בן צבי, היועץ המשפטי.
עמרם מצנע: של יד יצחק בן צבי.
<מירב ישראלי: רק אולי תגיד באמת לפרוטוקול על ההליך הפנימי בתוך יד יצחק בן צבי להבאת הפרוטוקול להתייעצות איתנו.
אופיר כץ: נושא התיקון של התקנון נדון הן בוועד המנהל והן במועצה של יד יצחק בן צבי, - -
<מירב ישראלי: ואושר.
אופיר כץ: - - ואושר.
אופיר כץ: והוועד המנהל פונה בעצם לקבל את האישור בהתאם לתקנון - -
<מירב ישראלי: להתייעץ.
אופיר כץ: - - להתייעץ.
אופיר כץ: בדיוק, להתייעץ בהתאם לתקנון יד יצחק בן צבי.
אופיר כץ: ואכן אנחנו פה.
אופיר כץ: והתיקונים, כמובן, הם אותם תיקונים שעורכת-הדין מירב ישראלי דיברה עליהם.
עמרם מצנע: אז בואי, תקריאי.
<מירב ישראלי: אוקיי, אז נקריא.
עמרם מצנע: מקריאה רק את התיקונים?
<מירב ישראלי: כן, רק את התיקונים.
<מירב ישראלי: אז טוב, התיקון בפתיח הוא כמובן טכני בשם הוועדה – ועדת החינוך, התרבות והספורט.
<מירב ישראלי: סעיף 1 מדבר על הפעולות של יד יצחק בן צבי.
<מירב ישראלי: בפסקה (1), הפסקה אומרת: "תפעל לקיים במשכן היד את מכון בן צבי, את הספרייה וכתבי היד של המכון ואת הספרייה של יצחק בן צבי", ונמחקה המילה "וארכיונו".
<מירב ישראלי: אז תסבירו למה זה נמחק.
<מירב ישראלי: זה עבר לארכיון המדינה?
אופיר כץ: לא, זה עבר לספרייה פשוט.
אופיר כץ: זה חלק בלתי נפרד.
<מירב ישראלי: בעצם, הארכיון הוא חלק מהספרייה.
<מירב ישראלי: בפסקה (3) – "תעודד מחקר ולימוד של קהילות ישראל בארצות המזרח באמצעות מכון בן צבי, - - -", נוסף פה "- - - ומחקר ולימוד באמצעות המכון לחקר ארץ ישראל ויישובה, תאסוף ותרכז כתבי-יד, תעודות וספרים הנוגעים למחקר בתחומים אלה, ותפרסם ספרים בתחום פעולות המכונים".
<מירב ישראלי: יש פה תוספת של – "- - - המכון לחקר ארץ ישראל ויישובה".
<מירב ישראלי: אולי תסבירו מה המכון הזה, ואיך הוא קשור ליד יצחק בן צבי.
אופיר כץ: המכון לחקר ארץ ישראל ויישובה הוא חלק בלתי נפרד מיד יצחק בן צבי.
אופיר כץ: זה מכון שבו עוסקים בעיקרון בפעילות מחקרית ובפרסומים.
אופיר כץ: זה מאז, מקדמה-דנא זה היה חלק בלתי נפרד - - -
<מירב ישראלי: הוא פשוט לא היה חלק מהתקנון?
אופיר כץ: הוא לא היה חלק מהתקנון.
אופיר כץ: הוא מהיום הראשון בעצם - - -
<מירב ישראלי: זה לא משהו חדש.
אופיר כץ: זה לא משהו חדש.
עמרם מצנע: הוא ישות עצמאית?
אופיר כץ: לא, לא, לא.
אופיר כץ: לכן, זה חלק מהמטרות של יד יצחק בן צבי.
<מירב ישראלי: זה בעצם גוף של - - -
<מירב ישראלי: סעיף (4) זה חדש: "תפעיל ותקיים בית ספר ללימודי ירושלים".
<מירב ישראלי: תסבירו מה ההבדל בין בית ספר ללימודי ירושלים לבין כינוסים, הרצאות, חוגי לימוד, ימי עיון, ערבי פולקלור וכולי שבפסקה שהופכת להיות פסקה 8.
אופיר כץ: זה ממש בית ספר ללימודי ירושלים, באישור של משרד החינוך.
<מירב ישראלי: זהו, כי אני דיברתי עם משרד החינוך כשראיתי את זה – גם הזמנתי אותם, דרך אגב, לישיבה, והם בחרו לא להגיע – והם אמרו לי דווקא שזה לא בית ספר שצריך אישור לפי חוק הפיקוח על בתי ספר.
אופיר כץ: זה לא בית ספר שצריך סמל בית ספר לפי חוק הפיקוח, אבל זה בית ספר שהם אישרו אותו.
אופיר כץ: הוא קרוי על שמו של חיים קוברסקי המנוח שהיה יושב-ראש יד יצחק בן צבי - - -
עמרם מצנע: משרד הפנים, כן.
אופיר כץ: משרד הפנים וגם היה יושב ראש יד יצחק בן צבי, ועל שמו קרוי בית הספר.
אופיר כץ: זה בעצם פרויקט שמומן בזמנו על ידי משרד החינוך, משרד הפנים ותרומות שהביאו.
אופיר כץ: ועכשיו בית הספר הזה התחיל לפעול - - -
<מירב ישראלי: אבל מי לומד שם?
אופיר כץ: זה לא לימודים פרונטליים של ילדים שבאים מכיתה א' עד ה'.
אופיר כץ: יש שם כל מיני סוגי העשרה למיניהם, בעיקר - - -
<מירב ישראלי: בתי ספר?
<מירב ישראלי: מבוגרים?
אופיר כץ: מבוגרים, בעיקר.
<עדנה הראל: - - - מה זה שונה מהכנסים?
עמרם מצנע: כן, אבל, לדעתי, השימוש במונח בית ספר הוא בעייתי.
<מירב ישראלי: בית ספר, זהו, זה מה שהקפיץ - - -
אופיר כץ: לא, לא, למיטב זכרוני, אני מצטער, אבל למיטב זכרוני זה על דעת משרד החינוך – נקרא בית ספר לענייני ירושלים.
אופיר כץ: זה לא דבר שיד יצחק בן צבי יצרה.
<מירב ישראלי: אומרים לי שיש משהו דומה ביד ושם, למרות שזה לא מופיע בתקנון שלהם.
<מירב ישראלי: בדקתי.
אופיר כץ: אוקיי, אוקיי.
<עדנה הראל: ואז במה זה שונה מהכנסים?
אופיר כץ: זה לא כנסים.
אופיר כץ: זה סוג של תכנית לימודים מסודרת של שנתיים, של שלוש.
<מירב ישראלי: אז אדם בעצם בא לקורס של - - -
אופיר כץ: ודאי - - -
עמרם מצנע: אבל למה להשתמש במונח בית ספר?
<יהודית גידלי: יש לך מונח אחר?
עמרם מצנע: תפעיל ותקיים תהליך למידה, אני יודע מה.
עמרם מצנע: אבל יש פה בעיה.
<עדנה הראל: המונח בית ספר הוא לא מיועד.
<עדנה הראל: הוא לא מונח שאסור להשתמש בו מחוץ לבתי ספר.
עמרם מצנע: בית ספר זה לא משהו - -
עמרם מצנע: - - הגדרתי שמחייב - - -
<עדנה הראל: לא, זה לא בהכרח.
<מירב ישראלי: אם הוא עומד בתנאים מסוימים אז הוא חייב באמת רישיון, אבל אפשר להשתמש במונח בית ספר.
<עדנה הראל: יש נסיבות שבהן הוא חייב רישיון או שיש נסיבות שבהן צריך ללמד בו תכנית לימודים מסוימת.
<עדנה הראל: אבל אין מניעה לקרוא לכל מוסד שבו אני בוחרת ללמד משהו - - - בית ספר.
<מירב ישראלי: משרד החינוך כתב לנו מייל שמבחינתו זה בסדר.
עמרם מצנע: זה מזכיר לי שאת זוכרת שרצינו – המונח מכללה.
עמרם מצנע: אז תזכרי.
עמרם מצנע: אל תשכחי.
<עדנה הראל: גם המונח מכללה איננו - - -
עמרם מצנע: אני יודע, - -
אופיר כץ: אקדמית.
עמרם מצנע: - - אבל אנחנו דווקא דיברנו על זה להכניס אותו למונחים, שלא יהיה בו שימוש סתם.
<מירב ישראלי: המונח מכללה - - - נכון.
<מירב ישראלי: שאסור.
<מירב ישראלי: הרי לפי חוק המל"ג אסור - - -
<עדנה הראל: אבל - - -
עמרם מצנע: זה לא - - -
אופיר כץ: לא, לא, לא, אקדמית אסור להשתמש בו.
<מירב ישראלי: אקדמית.
<עדנה הראל: נכון.
<מירב ישראלי: - - -
<עדנה הראל: נדבר על זה בהזדמנות כי - - -
<מירב ישראלי: דיברנו על זה.
עמרם מצנע: נדבר על זה, נדבר על זה.
עמרם מצנע: זה עלה באיזה דיון אחר.
<עדנה הראל: זה - - - שלי.
<מירב ישראלי: - - - הנה, יש לנו את הרפרנטית פה.
<מירב ישראלי: לגמרי.
<עדנה הראל: אני עשיתי את תיקון מספר 10 שהגדיר מכללה אקדמית דווקא ולא מכללה סתם כמונח מוגן, ואני מוכנה לנסות להסביר - - -
עמרם מצנע: אוקיי, לא עכשיו.
עמרם מצנע: לא כי אני חושב שגם בית ספר צריך להיכנס לאיזשהו מונח.
עמרם מצנע: אתה לא משתמש סתם במילה בית ספר.
אופיר כץ: כן, בית ספר לנהיגה, מה.
אופיר כץ: בית ספר - - -
<עדנה הראל: אז האידך גיסא, זה שיש כאלה – כל התפיסה הזאת של הגנה על מונחים נראית ארכאית בעיני חלק מהגורמים שעוסקים בתחומים שונים.
<עדנה הראל: ואפילו ביקרו אותי לאחרונה על זה שיש - - -
עמרם מצנע: טוב, אנחנו ארכאיים פה.
<מירב ישראלי: וזה לא בהכרח דבר שלילי.
<עדנה הראל: נכון, נכון, אבל אני רק אומרת שהטיעונים האלה גם מתעוררים.
<עדנה הראל: שביקרו אותי לאחרונה על זה שיש רשימה כל כך גדולה של מונחים מוגנים בחוק המועצה להשכלה גבוהה היום, וזה האידך גיסא.
<עדנה הראל: ולכן אני חושבת שיש פה כמה - - -
<מירב ישראלי: טוב, סעיף 2(א) – "חברי מועצת היד - - -".
<מירב ישראלי: מכיוון שהיה תיקון בחוק ויש לנו שלושה חברי כנסת הרי שהם חברים במועצה, אז יש פה תיקון בהתאם לחוק: 2(א)(1) – 3 חברי כנסת שתבחר ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת.
<מירב ישראלי: ויש תוספת: (3) – במקום "אישי ציבור אחרים, שעליהם המליץ הוועד המנהל", "נציגי ציבור המעורים בתרבות, אמנות או מחקר או בעלי כישורים בתחומי הכלכלה או ניהול, שימונו לאחר היוועצות עם הוועד המנהל".
<מירב ישראלי: שבעצם מי שממנה זה השר, ואני חושבת שזה תיקון נכון.
עמרם מצנע: איפה כתוב פה שזה השר?
<מירב ישראלי: למטה, בהמשך.
<מירב ישראלי: תיכף - - -
אופיר כץ: תיכף נגיע לזה.
<מירב ישראלי: עכשיו, בסעיף קטן (ב) שבנוסח המתוקן, עורכת-הדין עדנה הראל, אין בו תיקון, בנוסח שהועבר אלינו היה בו תיקון, שהוא לדעתי נכון, ואני לא יודעת אם זו השמטה.
<מירב ישראלי: איך קוראים לך?
<יעלה לשם: יעלה.
<מירב ישראלי: אז אולי עורכת-הדין יעלה לשם תוכל להגיד לנו.
<מירב ישראלי: סעיף (ב) כיום אומר, סעיף 2(ב) – "מספר חברי המועצה ייקבע על ידי הוועד המנהל - - -", כשלמעשה זה צריך להיות השר.
<מירב ישראלי: וזה תיקון שלא מופיע בתיקונים של הדס, אבל הוא מופיע בנוסח הקודם - - -
<עדנה הראל: רק לא נכון.
<עדנה הראל: אני לא יודעת למה זה נשמט.
<יעלה לשם: זה נראה לי טעות.
<עדנה הראל: זו טעות, נראה לי.
אופיר כץ: כן, כן, טעות.
<מירב ישראלי: טעות.
<מירב ישראלי: אז בסדר, אז אוקיי.
<מירב ישראלי: אז תזכרו להכניס את זה.
עמרם מצנע: - - - "שר"?
<מירב ישראלי: השר, כן.
<מירב ישראלי: וזה בסדר גמור.
<מירב ישראלי: אז הנה, בסעיף 3 אתה רואה, כתוב: "חברי המועצה - - - יתמנו על ידי הממונה לפי סעיף 11 - - -", שזה היה בעבר ראש הממשלה, ועכשיו זה שר התרבות.
<מירב ישראלי: זה עשוי להשתנות, לכן זה "להלן – השר".
<מירב ישראלי: סעיף 4 – "יושב ראש המועצה יתמנה על ידי השר, מבין חברי המועצה".
<מירב ישראלי: אמנם, זה תיקון טכני, אבל נראה לי שאולי כדאי להכניס כאן מינוי של ממלא מקום גם.
<מירב ישראלי: חשבתם על זה?
אופיר כץ: לא חושבים.
אופיר כץ: תגיעי לסעיף 5(ג), אז - - -
<יעלה לשם: ממלא מקום של היושב ראש.
<מירב ישראלי: של יושב ראש המועצה.
<מירב ישראלי: בדרך כלל, בחוקים יש את הדבר הזה, אז השאלה למה פה זה - - -
אופיר כץ: תראי, אנחנו פה עם מה שאושר.
אופיר כץ: יכול להיות - - -
<מירב ישראלי: אנחנו מייעצים פה.
אופיר כץ: אני לא הייתי חושב להתחיל את התהליך ולהעביר אותו עכשיו את כל הגלגולים.
אופיר כץ: יכול להיות שאנחנו - - -
<עדנה הראל: ולהביא שוב לוועד המנהל כדי שהוועד המנהל יסכים.
אופיר כץ: יכול להיות שאנחנו יום אחד - - -
<מירב ישראלי: בסדר, אז אני שלחתי לכם הערות על כל הסעיפים בזמנו.
<מירב ישראלי: תשקלו.
אופיר כץ: בסדר גמור, מאה אחוז.
אופיר כץ: בדיוק
אופיר כץ: ואז אנחנו נטפל בזה.
<עדנה הראל: אנחנו נשקול - - -
אופיר כץ: היו שם עוד הערות שאנחנו נשקול, כמובן.
<עדנה הראל: לפרוטוקול, בצורה מסודרת: כל ההערות ששלחת בגין המחשבה שמדובר בתקנון חדש, הן כולן יישקלו על ידינו בחיוב.
<עדנה הראל: אבל לא היינו רוצים לערבב עוד פעם עם - - -
<מירב ישראלי: לא, לא, בסדר.
<מירב ישראלי: אז אני מעירה כרגע לסעיפים שתוקנו.
<מירב ישראלי: סעיף 5(ג) הוא חדש – "חבר המועצה שתקופת כהונתו תמה יוסיף לכהן עד מינויו מחדש או עד מינוי חבר אחר במקומו, ורשאי השר להודיע לחבר על סיום כהונתו לאחר תום תקופת כהונתו לפי סעיף (א), ולא למנות חבר חדש במקומו, והכול בלבד שמספר חברי המועצה יהיה בהתאם לסעיף 2(ב)".
<מירב ישראלי: סעיף 5(ד) – אני לא יודעת למה הוא נמחק.
<מירב ישראלי: למה סעיף 5(ד) נמחק?
אופיר כץ: כי יש לנו את סעיף 5(ג).
אופיר כץ: סעיף 5(ג) בא במקומו.
<מירב ישראלי: לא, "כהונתו תמה" – לא ברור מתי כהונתו תמה.
אופיר כץ: אם הוא נפטר זה תמה.
<מירב ישראלי: אבל מחקת את זה.
אופיר כץ: אדם שנפטר כהונתו לא תמה?
<מירב ישראלי: נפטר, בוודאי.
<מירב ישראלי: אבל התפטר או נבצר ממנו דרך קבע?
<יעלה לשם: "תקופת כהונתו תמה" זה - - -
<מירב ישראלי: מה זה "תמה"?
<מירב ישראלי: לא ברור מתי היא תמה.
<מירב ישראלי: אני לא מבינה למה מחקתם.
<מירב ישראלי: "תמה" לא אומרת מתי היא תמה.
עמרם מצנע: כתוב שהוא יתמנה לתקופה של ארבע שנים, ויכול שנית, אבל לא שלישית.
<יהודית גידלי: בתוך התקופה שלו.
<מירב ישראלי: לא, לא, לא על זה אני מדברת.
<מירב ישראלי: אני מדברת על זה שסעיף 5(ד) נמחק.
עמרם מצנע: אני מבין, אבל אני אומר המונח של "תמה" - - -
<מירב ישראלי: אתה לא יודע.
<מירב ישראלי: למשל, נבצר ממנו דרך קבע למלא את תפקידו, לא בכל החוקים בהכרח תמה כהונתו.
<מירב ישראלי: הוא עדיין חבר.
<מירב ישראלי: הוא לא בא, אבל הוא עדיין חבר.
<מירב ישראלי: אתה מבין?
<מירב ישראלי: אין הליך של תום הכהונה.
<מירב ישראלי: אין סיבה למחוק את הסעיף הזה, הוא סעיף נחוץ.
<מירב ישראלי: אני חושבת שצריך להרחיב אותו: כמו כתב אישום, כמו - - - פלילית.
<מירב ישראלי: אני לא מתערבת להם כרגע בתוכן, אבל צריך לפחות להחזיר את סעיף 5(ד).
<מירב ישראלי: אנחנו מייעצים, הוועדה מייעצת.
<עדנה הראל: בסדר.
<עדנה הראל: העצה נשמעת בחיוב.
<עדנה הראל: אנחנו נבדוק את השתלשלות הדברים כי אנחנו – לא נהיר לי למה הייתה - - -
<מירב ישראלי: אנחנו נוציא מכתב עם כל הדברים האלה.
<מירב ישראלי: אוקיי, אז סעיף 5(ד) – בעצם, צריך להחזיר אותו ואף להרחיב אותו, אבל את זה תשקלו.
אופיר כץ: זה בכל מקרה - - -
עמרם מצנע: הוועדה מאשרת או - - -
<מירב ישראלי: לא, מייעצת.
<מירב ישראלי: זה אומר שאנחנו מוציאים זה, והם שוקלים את עצותינו.
<מירב ישראלי: תפקידי המועצה – סעיף 6.
<מירב ישראלי: בסעיף 6(2) יש תיקון: "לדון בסקירות ובדו"חות הכספיים של הוועד המנהל, ולאשר את התקציב השנתי ואת הדו"חות הכספיים של היד".
<מירב ישראלי: עכשיו, יש פה הערה של משרד האוצר, שהם שלחו לי במייל, שלפי חוק יסודות התקציב זה צריך להיות כמובן מועבר לאישורו של שר האוצר.
<עדנה הראל: אבל זה לא גורע.
<עדנה הראל: חוק יסודות התקציב אומר - - - מבלי לגרוע.
אופיר כץ: זה מכוח חוק.
<מירב ישראלי: אני אומרת שזו הערה של משרד האוצר.
אופיר כץ: זה ברור לגמרי.
<מירב ישראלי: אתם כאילו כותבים פה את התקנון.
<מירב ישראלי: ובחוק, בדרך כלל, אנחנו כותבים שיעבירו לאישורו של שר האוצר.
<מירב ישראלי: זה הנושא.
אופיר כץ: ברגע שכתבנו בחוק שזה גוף מתוקצב, בזה נגמר הסיפור.
<מירב ישראלי: אבל אני אומרת, בדרך כלל בחוקים של תאגידים סטטוטוריים, למרות שזה כתוב בחוק יסודות התקציב זה כתוב גם בחוק.
אופיר כץ: אין לי בעיה עם זה.
<עדנה הראל: - - -
אופיר כץ: לא, לא, רגע, סליחה.
אופיר כץ: בסעיף 5(ד), שאנחנו הולכים לשקול לקבל את הצעתכם, צריך רק לתקן את זה.
אופיר כץ: כאן כתוב: "ימנה הוועד המנהל", וזה לא היה הוועד המנהל כי זה היה השר.
<מירב ישראלי: נכון, נכון.
<מירב ישראלי: כמובן.
<מירב ישראלי: זה בהתאם.
אופיר כץ: פשוט לפרוטוקול אני אומר את זה, כן?
<מירב ישראלי: בסדר גמור.
עמרם מצנע: כן, אבל הסעיף הקודם סותר כי הוא קובע שהשר לא חייב למנות במקומו.
אופיר כץ: הוא ממנה.
<מירב ישראלי: צריך להתאים את זה.
<מירב ישראלי: בעצם, סעיף 5(ד) צריך להגיד מתי תמה תקופת כהונתו של חבר.
עמרם מצנע: בלי המינוי.
<מירב ישראלי: בלי הסיפא.
<עדנה הראל: בלי - - -
<עדנה הראל: זה כנראה מקור הטעות שלנו.
<מירב ישראלי: יכול להיות שמחקו את זה.
<עדנה הראל: זה - - -
<מירב ישראלי: את צודקת.
<עדנה הראל: כן, כן, - - - זה מקור הטעות.
<מירב ישראלי: כן, זו כנראה הייתה הטעות.
אופיר כץ: נא לרבות פטירה, נבצרות וכיוצא בזה.
עמרם מצנע: רק מה זה - - -
<מירב ישראלי: סעיף 10(א) – "השר ימנה את הוועד המנהל של היד מבין חברי המועצה, ובהם לפחות נציג אחד של כל גוף האמור בפסקאות משנה (א)-(ה) של סעיף 2(א)(2), ונציג אחד של האוניברסיטה העברית בירושלים".
<מירב ישראלי: זה פשוט התאמה לתיקון הקודם.
<מירב ישראלי: סעיף 10(ב).
<מירב ישראלי: כאן גם – "השר יקבע את מספר חברי הוועד המנהל, ובלבד שלא יפחת משבעה ולא יעלה על אחד עשר איש".
<מירב ישראלי: בעבר זה היה תשעה.
<מירב ישראלי: אתם רוצים להסביר?
<מירב ישראלי: מר אופיר כץ.
אופיר כץ: זה עניין שפשוט נוחיות תפעול, זה הכול.
<עדנה הראל: זו גמישות.
אופיר כץ: גמישות תפעולית.
<מירב ישראלי: גמישות.
עמרם מצנע: זה גם אם אחד פתאום מתפטר אז שזה לא הפך להיות בלתי; אתה לא יכול לכנס אותם.
אופיר כץ: שלא - - -
<עדנה הראל: כן, יש מנעד.
עמרם מצנע: בגלל זה אתה עושה - - -
<מירב ישראלי: סעיף 10(ג) – "חבר הוועד המנהל שתקופת כהונתו תמה יוסיף לכהן עד מינויו מחדש או עד מינוי חבר אחר במקומו, וראשי השר למנות נציג חדש במקומו, ובלבד שהרכב הוועד המנהל יהיה בהתאם לסעיף 10(א)".
<מירב ישראלי: הערה ניסוחית: צריך פשוט לעשות הרמוניה בין הניסוח של הסעיף הזה לניסוח של סעיף המועצה.
<מירב ישראלי: זה עניין ניסוחי.
אופיר כץ: כן, אוקיי.
<מירב ישראלי: בנוסח שהעברתם לנו, הקודם, בסעיף 13, בתפקידי הוועד המנהל, נוספה פסקה 4 חדשה, של להחליט על תקציב היעד ולהעבירו לאישור המועצה.
אופיר כץ: נכון - - -
<מירב ישראלי: וזה נשמט פה, משום מה.
אופיר כץ: את צודקת.
אופיר כץ: יש פה עוד תיקון אחד.
אופיר כץ: פה תוסיפי - - -
<מירב ישראלי: אתם מוסיפים את זה.
<מירב ישראלי: אז אל תשכחו להוסיף את זה.
אופיר כץ: רגע, בסעיף 14 – זה לא שמונה, זה ארבע ישיבות.
אופיר כץ: זה מה שסוכם.
<מירב ישראלי: אז זהו.
<מירב ישראלי: אז זה גם הבדל בין הזה.
<מירב ישראלי: אז זה ארבע ישיבות.
אופיר כץ: בסדר?
<מירב ישראלי: אז אנחנו מוסיפים את זה.
<מירב ישראלי: ובסעיף 14, שהופך לסעיף 14, זה יהיה – במקום שמונה, ארבע ישיבות.
<מירב ישראלי: בעבר זה היה אחת לחודש.
<מירב ישראלי: אתם חושבים שארבע ישיבות בשנה זה מספיק.
אופיר כץ: לפחות.
אופיר כץ: כתוב פה "לפחות".
עמרם מצנע: לפחות.
<מירב ישראלי: אבל לפחות יכול להיות - -
<עדנה הראל: מספיק.
<מירב ישראלי: - - שהוא גם יהיה, השאלה אם זה מספיק בעיניכם.
אופיר כץ: תראו, זו דרישה של המנוח יגאל ברייטמן, שהיה יושב ראש הוועד המנהל עד עכשיו, לפני שהוא נהרג.
אופיר כץ: כי הוא אמר: תראו, אומרים שיהיו בישיבות - - -
עמרם מצנע: לא, לא, זה תמיד טוב לשים קצת פחות כי אחר כך אתה לא - - -
<מירב ישראלי: לא, הוועד המנהל הוא למעשה הגוף, הוא לא המועצה.
<מירב ישראלי: למעשה, הגוף שמנהל את המוסד.
<מירב ישראלי: ואנחנו - - -
אופיר כץ: לא, יש מנהל.
אופיר כץ: יש מנהל.
<עדנה הראל: בסדר, עד שהדירקטוריון.
<עדנה הראל: - - - הדירקטוריון.
<מירב ישראלי: כן, ברור.
<מירב ישראלי: אבל הוא זה, הוא בעצם הדירקטוריון, נגיד, של המוסד.
<מירב ישראלי: אז השאלה – תמיד אנחנו מעלים את השאלה, גם בחקיקה: מה המינימום של הישיבות שבאמת נדרש - - -.
<מירב ישראלי: אז אני רק שואלת אותך, אני לא מתערבת.
אופיר כץ: אבל אם הייתה דרישה של יושב ראש - - -, אומר לי: תשמע, אני לא אכנס את האנשים, אין לי על מה לדבר איתם.
אופיר כץ: זה בכל אופן, בגלל שכתוב פעם בחודש.
<מירב ישראלי: לא, זה ברור.
<מירב ישראלי: אז לכן - - -
<עדנה הראל: ככה זה פעם ברבעון.
אופיר כץ: לא, זה יהיה יותר מזה, דרך אגב.
אופיר כץ: אבל זה לפחות ארבע.
<מירב ישראלי: ועוד תיקון שלא נכנס משום מה, זה בסעיף 14(ב), בתקנון הקיים, זו ישיבה נוספת.
אופיר כץ: שניים.
<מירב ישראלי: נדרשת דרישה של שלושה ולא - - -.
<מירב ישראלי: אז בסדר.
<מירב ישראלי: אז גם את זה צריך לתקן.
<מירב ישראלי: מניין חוקי בישיבות – סעיף 15: "המניין החוקי לישיבות הוועד המנהל יהיה ארבעה חברים.
<מירב ישראלי: נעדר יושב ראש מהאסיפה, רשאים החברים הנוכחים באסיפה למנות יושב ראש זמני לאסיפה".
אופיר כץ: במקום "האסיפה" צריך להיות "הישיבה".
אופיר כץ: בישיבת הוועד המנהל ולא האסיפה.
<מירב ישראלי: אז גם.
<מירב ישראלי: זה תיקון ניסוחי, אז אין בעיה.
<מירב ישראלי: סעיף 16.
<מירב ישראלי: פשוט אני שואלת בגלל התיקון שנעשה בסעיף 15 – האם הקול המכריע ליושב ראש הוועד המנהל וליושב ראש זמני שמונה גם?
<מירב ישראלי: לפי סעיף 15.
אופיר כץ: כתוב ליושב ראש הוועד המנהל, לא ליושב ראש הישיבה.
אופיר כץ: ליושב ראש הוועד המנהל כתוב.
<עדנה הראל: אני גם לא חושבת שזה נכון לעשות "יושב ראש הישיבה".
אופיר כץ: אני יכול להרגיע אותך - - -
<מירב ישראלי: פשוט אפשר לפרש את זה.
אופיר כץ: אני רוצה להרגיע אותך שאני עורך-הדין שלהם למעלה מ-30 שנה, ועוד אף פעם זה לא קרה.
<מירב ישראלי: אני שואלת כי יש פה אי בהירות לגבי העניין הזה.
<עדנה הראל: לא, כתוב יושב-ראש הוועד המנהל, לא כתוב יושב-ראש הישיבה.
אופיר כץ: כן, יושב-ראש הוועד המנהל - - -
<עדנה הראל: כן, זה בכוונה.
<עדנה הראל: במודע.
<מירב ישראלי: בכוונה יושב-ראש זמני אם זה - - -
אופיר כץ: בכוונה יושב-ראש הוועד המנהל.
<מירב ישראלי: אוקיי, בסדר.
<מירב ישראלי: אז אנחנו משאירים את זה ככה.
<מירב ישראלי: בסעיף 17 בסוף נוסף שהוועד המנהל יקבע, "ככל שלא נקבעו בתקנון זה", את סדרי עבודתו וכולי.
<מירב ישראלי: לגבי המינהל, בסעיף 19(ב): "המנהל הכללי יביא לאישור הוועד המנהל את מינוי סגן או סגני המנהל הכללי ומינוי ראשי המכונים האקדמיים".
<מירב ישראלי: כאן רק, כי המכונים האקדמיים זה שני המכונים שבזה, אז רק מבחינת הגדרה תגדירו אותם ב-3-1.
<מירב ישראלי: שיהיה ברור שזה זה.
<מירב ישראלי: פשוט הגדרה.
<מירב ישראלי: רק תסבירו את התיקון, כי בעצם בעבר היה צריך להביא לוועד המנהל את מינוי כל העובדים.
<מירב ישראלי: אז רק תסבירו את התיקון.
אופיר כץ: כי זה ארגון גדול, יש מנכ"ל, יש משאבי אנוש - - -
<מירב ישראלי: אתם חושבים שרק התפקידים האלה בעצם דורשים את אישור הוועד המנהל?
אופיר כץ: רק בכירים.
אופיר כץ: אין צורך להביא כל עובד.
<מירב ישראלי: סעיף 20 – תקציב: "הוועד המנהל ידון בהצעת התקציב של היד לכל שנת כספים".
<מירב ישראלי: למה נמחק: "ויביא אותו לאישור המועצה"?
אופיר כץ: לא צריך.
אופיר כץ: צריך להיות, להישאר פה.
<מירב ישראלי: להישאר.
אופיר כץ: להיפך, זה מופיע למעלה.
<מירב ישראלי: אז זה יישאר.
<מירב ישראלי: ואולי כדאי להגיד: לא ברור מי מכין את הצעת התקציב.
אופיר כץ: כתוב למעלה.
אופיר כץ: הכנסנו בסעיף 13(4).
<עדנה הראל: מי מכין או מי מאשר?
<מירב ישראלי: מי מכין.
<מירב ישראלי: מי מכין אותו.
<מירב ישראלי: מי מכין את ההצעה, זה המנכ"ל?
<עדנה הראל: מי מכין אותו - - - הוועד המנהל.
<מירב ישראלי: המנכ"ל מכין את ההצעה?
אופיר כץ: זה חלק מתפקיד של ניהול - - -
<מירב ישראלי: לא, כי את החוקים, בדרך כלל, אנחנו כותבים שהמנכ"ל יביא את הצעת התקציב - - -
אופיר כץ: המנכ"ל, אין לי בעיה.
<עדנה הראל: אז להוסיף את זה.
<מירב ישראלי: שיכין המנכ"ל?
אופיר כץ: - - - המנכ"ל.
אופיר כץ: שיוכן על ידי המנכ"ל.
אופיר כץ: הוועד המנהל ידון בהצעת התקציב של היד שיוגש על ידי המנכ"ל לכל שנת כספים.
עמרם מצנע: ואני מבין שהורדתם את הצורך לאשר - - -
<מירב ישראלי: זו טעות.
<מירב ישראלי: צריך להוסיף.
<מירב ישראלי: כן, כן.
<מירב ישראלי: זה בסדר.
אופיר כץ: לא הורדנו.
אופיר כץ: היה לנו ויכוח, לי היה ויכוח עם משרד המשפטים מי מאשר תקציב – הוועד או המועצה.
אופיר כץ: כי אני אמרתי שהוועד המנהל בעצם הוא הגוף האופרטיבי, והמועצה היא בעצם כמו האסיפה הכללית.
אופיר כץ: הם לא מסכימים לגישתי.
<מירב ישראלי: בכל החוקים גם זה ככה.
אופיר כץ: אמרו שהמועצה היא בעצם הגוף.
עמרם מצנע: בכל החוקים, גם בעמותות הגוף העליון הוא מאשר תקציב.
<מירב ישראלי: היא זאת שגם מגישה את זה לשר.
אופיר כץ: בעמותות – במקרה אני בא עכשיו מדיון בוועדת חוקה, חוק ומשפט – בעמותות, את התקציב מאשר הוועד; את הדו"חות הכספיים מאשרת העמותה.
<מירב ישראלי: כן - - - זה שונה.
אופיר כץ: פה הם רוצים גם את התקציב, שהמועצה - - -
<עדנה הראל: כי התפיסה - - -
אופיר כץ: ואני - - - זה.
<מירב ישראלי: כי זה בתאגיד סטטוטורי - - -
<עדנה הראל: ואז מה שאנחנו עושים זה ששניהם.
<עדנה הראל: בכלל, התפיסה שלנו שצריך להיות רק גוף אחד.
<מירב ישראלי: זהו, זה מה שרציתי להגיד: בחוקים המודרניים כבר אין מועצה וועד מנהל, - -
<עדנה הראל: יש רק גוף.
<מירב ישראלי: - - כי משרד המשפטים עומד על זה שיהיה גוף אחד קטן יותר.
<עדנה הראל: ככל שאפשר.
<מירב ישראלי: ככל שאפשר.
אופיר כץ: זהו.
אופיר כץ: רק השם למטה.
אופיר כץ: הוספנו בסעיף 23 – "והספורט", כמובן.
<מירב ישראלי: עוד פעם.
<מירב ישראלי: סליחה?
אופיר כץ: בסעיף 23 זה: "ועדת החינוך, התרבות והספורט".
אופיר כץ: בסעיף 23 למטה.
אופיר כץ: והתיקון.
<מירב ישראלי: עכשיו, סעיף 24 מיותר כי למעשה אנחנו לא קובעים תקנון חדש.
<מירב ישראלי: אנחנו כותבים - - -
אופיר כץ: תיקון.
<מירב ישראלי: אז בעצם אין לנו יותר מדי הערות.
<מירב ישראלי: אנחנו נסכם את כל הדברים במכתב ההתייעצות.
<מירב ישראלי: אז אנחנו נוציא מכתב על ההערות.
עמרם מצנע: ההתייעצות הושלמה.
<עדנה הראל: תודה רבה.
עמרם מצנע: אנחנו נתחיל את הדיון.
עמרם מצנע: היוזמה למפגש הזה נולדה בעקבות התרסקותה של יחידת הפסיכולוגים של שדרות, שהובאה לידיעתנו עוד לפני כמה חודשים.
עמרם מצנע: מאחר שיש לי היכרות קצת וניסיון ביחידות הייעוץ הפסיכולוגי החינוכי בפריפריה, חשבתי שזה נושא שראוי שנדבר עליו ונבחן את האפשרויות, שמקרים כאלה, שבהם גם כשרשות מקומית נמצאת בקשיים, עד כדי כך שאיננה משלמת שכר לעובדיה, איך אנחנו מונעים מקרים כאלה כמו שקרו בשדרות.
עמרם מצנע: כשדווקא במקומות כאלה- כמו שדרות, אבל זה לא רק שדרות – אין צורך להפריז בחשיבות של הייעוץ הפסיכולוגי החינוכי, כחלק ממערכת החינוך היישובית.
עמרם מצנע: אז זה הנושא.
עמרם מצנע: אני אשמח לכל התייחסות.
עמרם מצנע: אנחנו נתחיל עם משרד החינוך, בבקשה.
<חנה שדמי: אני חנה שדמי, מנהלת השירות הפסיכולוגי ייעוצי במשרד החינוך.
<חנה שדמי: איתי נמצאים גם שתיים מחברות ההנהלה, מנהלת אגף פסיכולוגיה, חוה פרידמן, שוש צימרמן, מנהלת אגף תכניות סיוע ומניעה; הפסיכולוג המחוזי של מחוז דרום והמנהלת לשעבר של שפ"ח שדרות.
<חנה שדמי: אנחנו רוצים לתת איזה שהוא בריף קצר בכלל על השירות הפסיכולוגי הייעוצי ב-60 שניות, כדי שנראה תמונה כללית, ואחרי זה אפשר יהיה להחליט במה להתמקד, וגם לגעת בנושא הזה של שדרות.
<חנה שדמי: אז קודם כל זה ארגון שכפי שאתם רואים ממוקם במנהל הפדגוגי בתוך משרד החינוך.
<חנה שדמי: זה ארגון שמחבר שתי פרופסיות – פסיכולוגים חינוכיים, שעובדים ברשויות המקומיות בשפ"חים, מה שהזכרת, ויש יועצים חינוכיים שנמצאים במסגרות החינוך, בעצם מן עד י"ב.
<חנה שדמי: אלה שתי פרופסיות, ואנחנו נציג קצת על התפקיד של השירות הפסיכולוגי הייעוצי, על המטרות והייעוד שלו, קצת על נושאים מרכזיים שהוא עוסק בהם, ואחר כך הבאנו גם נתונים על התקינה גם של הייעוץ, גם של הפסיכולוגיה, אם נרצה לרדת לרזולוציות האלה.
<חנה שדמי: הייעוד המרכזי של השירות הפסיכולוגי הוא קידום התפתחות רגשית, קוגניטיבית, חברתית, של כלל התלמידים במערכת החינוך, אנחנו עובדים עם כלל התלמידים.
<חנה שדמי: הובלה של בניית סביבה המאפשרת רווחה נפשית לנמצאים ולגדלים בה, בכל אחד מארבעת ההיבטים שאנחנו עובדים.
<חנה שדמי: היבטים של התלמיד כפרט, ההיבט המערכתי של המסגרת החינוכית, ההיבט של תהליכי הוראה ולמידה, וההיבט המשפחתי-קהילתי.
<חנה שדמי: אלה ארבעת התחומים.
<חנה שדמי: אפשר לראות שאנחנו עוסקים אלף בתהליכים של קידום התפתחות, בהעמדה גם של אנשי מקצוע וגם כלים, מתודולוגיות של עבודה בנושאים של רווחה ובריאות נפשית.
<חנה שדמי: אנחנו מעמידים מדדים ודרכי הערכה בנושאים שונים, למשל אקלים ועוד דוגמאות אחרות.
<חנה שדמי: אחד הדברים הם משמעותיים זה להיות שם, במרכזי קבלת ההחלטות, בצוותי קבלת ההחלטות, כדי להיות להאיר היבטים ייעוצים ופסיכולוגים בקבלת החלטות, אם ברמה של הרשות, ברמה של המשרד, ברמה של בית ספר וכו'.
<חנה שדמי: שפ"י פועל בשני נושאים מרכזיים, ואחר כך אני אתן קצת פירוט שלהם.
<חנה שדמי: אחד זה הנושא של קידום בריאות ורווחה נפשית, שפה זו עבודה עם כלל המערכת, כלל התלמידים.
<חנה שדמי: זו ההסתכלות הבריאה על איך יוצרים חוסן אצל כלל התלמידים.
<חנה שדמי: המרכיב השני בעבודה שלנו, זה התמודדות עם ילדים ונוער בסיכון ועם מצבי משבר.
<חנה שדמי: וכאן אנחנו עושים את זה כמובן דרך יועצים ופסיכולוגים שנמצאים בתוך המסגרות ועובדים היום עם ידע עדכני ועם פרקטיקות מבוססות עדות, בתחומים השונים שנציג.
<חנה שדמי: אז מבחינת קידום בריאות, אנחנו עוסקים בכל נושא של אקלים בית ספר והתערבות מערכתית ופרטנית לקידום אקלים בצמצום אלימות.
<חנה שדמי: אנחנו עובדים על תכנית שנקראת כישורי חיים, תכנית רגשית- חברתית, שקיימת היום וכתובה היום מגן עד סוף התיכון.
<חנה שדמי: אנחנו עובדים על היבטים רגשיים ונפשיים בתוך תהליכי למידה.
<חנה שדמי: אתה בטח יודע שהמשרד היום משקיע המון בנושא של למידה משמעותית.
<חנה שדמי: אנחנו לקחנו תפקיד מאד מרכזי, כי הנושא של למידה הוא וודאי נושא שיש בו היבטים מאד רגשיים.
<חנה שדמי: אנחנו עוסקים בליווי התפתחותי של ילדים במערכת, בדגש על גיל הגן, כדי לאתר כמה שיותר מוקדם בעיות התפתחות.
<חנה שדמי: ודגש נוסף שלנו זה הנושא של עבודה עם הורים, שותפות הורים, מעורבות הורים בתוך המערכת ועבודה עם הורים לצד התכניות השונות.
<חנה שדמי: בתחום של מצבי סיכון, אנחנו עוסקים באיתור, אבחון והתערבות חינוכית.
<חנה שדמי: אתה יכול לראות דוגמאות סביב הנושא של בעיות כמובן של פוסט טראומה, בעיות של פגיעות מיניות, בעיות של התנהגות, קבוצות רגשיות סביב נושא של ליקויי למידה וכדומה.
<חנה שדמי: אנחנו עוסקים בזה גם בעבודה פרטנית, גם בליווי הצוות החינוכי, וגם בליווי הורים בנושא.