GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עדי קול: בסופו של דבר יש ביניהם איזשהו קשר כשלבים לפני האקדמיה, שלבי ביניים.
עדי קול: אני חושבת שחשוב לקחת את זה בחשבון.
עדי קול: נושא שני, אני יודעת שפרופסור טרכטנברג דיבר על אחוז הסטודנטים במחזור שמגיעים להשכלה גבוהה.
עדי קול: יש תקרה כזאת שאנחנו לא מצליחים לפרוץ אותה.
עדי קול: אחת המטרות שלי בכנסת הזאת לפרוץ אותה לכיוון למעלה.
עדי קול: אנשים מעל גיל 30, אנחנו שכחנו אותם, בטח עם כל נושא ההשכלה.
עדי קול: העולם הולך לכיוון של למידה לאורך החיים.
עדי קול: אני הקמתי בכנסת שדולה ללמידה לאורך החיים.
עדי קול: אנשים לא מפסיקים ללמוד בגיל 25.
<קריאה: וגם בגיל 65.
עדי קול: דווקא לגמלאים יש תכניות.
עדי קול: באמצע, בגילאי 65-30 אין כמעט אופציות, וקשה להם מאוד להשתלב בהשכלה הגבוהה.
עדי קול: יש מכללות שנותנות להם מענה מעט.
עדי קול: יש בעיה גם עם הדרישה לסיים תואר בשלוש שנים.
עדי קול: הדרישה ללמוד כמות מסוימת של שעות בשבוע, נקודות.
עדי קול: קשה מאוד לשלב את זה עם עבודה.
עדי קול: אנחנו כבר יודעים היום שהכלכלה דורשת שינוי, החלפת מקצוע פעם-פעמיים לפחות, אפילו שלוש.
עדי קול: אנחנו דורשים עובדים מיומנים יותר, ואנחנו צריכים שאנשים ישתלבו בהשכלה הגבוהה גם בשלבים מאוחרים.
עדי קול: אני חושבת שאנחנו צריכים גם כמחוקקים, אבל בכלל, כוועדת חינוך, לדבר על השכלת מבוגרים כשלב משמעותי מאוד.
עדי קול: זה לא רק השכלה אקדמית כמובן.
עדי קול: זה השלמת השכלה בסיסית, זה העשרה, זה כלים בסיסיים, זו הכשרה מקצועית.
עדי קול: אני חושבת שכל זה צריך להיות תחת משרד החינוך.
עדי קול: זה אחד הדברים שאני רוצה לקדם.
עדי קול: דיברתי על זה כבר עם פרופסור טרכטנברג, איך אנחנו מכניסים עוד נגלה של אנשים שלמדו כבר, ואולי רוצים ללמוד שוב, ואנשים שלא יצא להם ללמוד עד גיל 30.
עדי קול: תמיד אנחנו אומרים שאף פעם לא מאוחר, רק הרבה פעמים כשזה מגיע לתנאי הקבלה, זה כן מאוחר.
עדי קול: זה נושא משמעותי מאוד, ורציתי לדבר עליו.
עדי קול: אני חושבת שהנושא של ההנגשה לאוכלוסיות המיוחדות – הנושא האחרון שאני רוצה לשים על השולחן, לקויות למידה.
עדי קול: סטודנטים עם לקויות למידה.
עדי קול: אני לא יודעת אם התייחסו לזה כאן.
עדי קול: דוח מבקר המדינה התייחס להשכלה הגבוהה, ואיך היא מאפשרת לאנשים עם לקויות למידה קודם כל לעבור את האבחונים בצורה מפוקחת וראויה, ואחר כך לקבל הקלות.
עדי קול: יש תקנות שאנחנו מחכים להן.
עדי קול: אני מקווה לדחוף את התהליך הזה.
עדי קול: אבל יש מכללות שעשו תהליכים מדהימים.
עדי קול: "תל-חי" היא אחת מהן.
עדי קול: עוד מכללות.
עדי קול: מכללות להוראה, שנתנו פתח לסטודנטים עם לקויות למידה קודם כל לעבור מכינה מקדימה - - -
<ד"ר ענת פלדמן: במכללת "אחווה", שממנה אני באה, יש גם לעיוורים.
<ד"ר ענת פלדמן: נגישות לכל בעיה של לקויי למידה, פיזית ומנטלית.
עדי קול: הרעיון הוא אנשים שיש להם הפרעות קשב וריכוז.
עדי קול: חוסר יכולת לגשת לפסיכומטרי.
עדי קול: יש תהליך שלם שצריך לעשות מול הפסיכומטרי בנושא הזה, וגם מערכת ההשכלה הגבוהה.
עדי קול: אני מקבלת לוועדה לפניות הציבור עשרות פניות של סטודנטים בנושא הזה.
עדי קול: אני מקווה שנוכל לטפל גם הזה.
עדי קול: אלו שלוש סוגיות שמטרידות אותי, ואני מקווה שנעסוק בהן.
עדי קול: שוב, יישר כוח לכל העוסקים במלאכה.
עדי קול: פרופסור טרכטנברג הביא את הלב שלו להשכלה הגבוהה.
עדי קול: הלב תמיד היה חבר, ואנחנו שמחים שהוא שם.
עמרם מצנע: חבר הכנסת אוחיון, אתה רוצה מילה?
שמעון אוחיון: אני מצטער שנאלצתי ללכת גם לדיון אחר.
עמרם מצנע: קצר בבקשה.
שמעון אוחיון: קצר מאוד.
שמעון אוחיון: אני אשאל שאלה לגבי המגזר החרדי.
שמעון אוחיון: אנחנו יודעים שהיום המגזר החרדי, רובו ככולו נמצא לא בצורה במסגרת המתוקצבת בצורה שוטפת על-ידי המל"ג.
שמעון אוחיון: אתמול ביקרנו – השדולה למען הסטודנטים וההשכלה הגבוהה, עם חברנו בועז טופורובסקי ועם מיכאלי, אנוכי ועוד אחרים שהיו אתנו – והתרשמנו מן העשייה ומן התרומה המיוחדת של מכללת "אונו" לגבי המגזר החרדי.
שמעון אוחיון: זו תרומה כבירה, בניגוד, לשמחתי, לכל הדעות הקדומות.
שמעון אוחיון: אני כואב את הדעות הקדומות שיש כלפי המגזר החרדי והאפשרויות והפוטנציאל שיש לו להשתלבות במערכת ההשכלה הגבוהה.
שמעון אוחיון: חורה לי מאוד העניין הזה.
שמעון אוחיון: אני תמהה באיזו מידה תקציב ההשכלה הגבוהה, המערכות המתוקצבות נותנות אפשרות גם לאחרים מחוץ למסגרת, בגלל הבעיה הלאומית המיוחדת הזאת.
שמעון אוחיון: אתמול שמעתי שבמכללת "אונו" לומדים כ-3,000 סטודנטים חרדים במסגרת כזאת או אחרת.
<פרופ' לאה קסן: ב"לוינסקי" 180.
שמעון אוחיון: 180.
שמעון אוחיון: נדמה לי ש"לוינסקי" מתוקצב על-ידי משרד החינוך.
<פרופ' לאה קסן: לא לתוכניות החרדיות.
שמעון אוחיון: לא לתוכניות החרדיות.
שמעון אוחיון: דבר שני, אנחנו נמצאים היום בעיצומה של השביתה של המערך הטכנולוגי, המכללות הטכנולוגיות.
שמעון אוחיון: בסופו של דבר, כל הגופים הללו עוברים גם תהליך אקדמיזציה.
שמעון אוחיון: אני חושב שנעשה עוול גדול לכל החינוך הטכנולוגי, שהוזנח מבחינת ההשקעה בתשתיות, בתנאי העסקה, בתנאי העבודה של הסגל.
שמעון אוחיון: זה דבר שזועק לשמיים.
שמעון אוחיון: באיזו מידה המל"ג והות"ת נערכים לקלוט.
שמעון אוחיון: הלא הם נמצאים כבן חורג במסגרת משרד הכלכלה.
שמעון אוחיון: זה דבר לא טבעי בכלל.
שמעון אוחיון: זה לא טבעי כשאנחנו מדברים על הכשרה טכנולוגית ברמה מקצועית ואקדמית, ואני אשייך אותם למשרד הכלכלה, שזה איננו עניינו.
שמעון אוחיון: זהו.
עמרם מצנע: זה מאפשר לי לתת לך לדבר, דוקטור פנחסי.
<ד"ר יוכבד פנחסי: תודה רבה.
<ד"ר יוכבד פנחסי: אנחנו נכנסנו לאחר פגישה עם יושב-ראש הכנסת.
<ד"ר יוכבד פנחסי: אני משמשת כיושבת-ראש פורום המכללות הטכנולוגיות.
<ד"ר יוכבד פנחסי: אני בעצמי מנהלת את המרכז באריאל.
<ד"ר יוכבד פנחסי: למעשה, אנחנו היינו שכנים שלכם כבר שבוע, כשדרנו באוהל כאן ליד הכנסת, אנחנו כמנהלים.
<ד"ר יוכבד פנחסי: היום 24,000 סטודנטים יושבים בבית.
<ד"ר יוכבד פנחסי: 24,000 סטודנטים שמשתייכים למערכת של השכלה טכנולוגית.
<ד"ר יוכבד פנחסי: מערכת שכל כך דואגים לדבר עליה, אבל למעשה לא קורה שום דבר.
<ד"ר יוכבד פנחסי: ואתה צודק אדוני.
<ד"ר יוכבד פנחסי: אתה צודק בהחלט.
<ד"ר יוכבד פנחסי: היא כנראה לא נמצאת בבית הנכון.
<ד"ר יוכבד פנחסי: יש לנו שר ממונה שהוא שר הכלכלה.
<ד"ר יוכבד פנחסי: לצערנו הרב, שר הכלכלה לא נמצא בשיח אתנו.
<ד"ר יוכבד פנחסי: למעשה אנחנו יתומים.
<ד"ר יוכבד פנחסי: אני חושבת שהוועדה החשובה הזו – ואני מכבדת מאוד את הביקור שלך, חבר הכנסת מצנע במאהל שלנו, שם נפגשנו ושוחחנו על הסוגיה – בהחלט צריכה לחפש לנו בית.
<ד"ר יוכבד פנחסי: כרגע אנחנו יתומים מאב ואם, ובטח אין לנו בית כרגע לשרוד בו.
<ד"ר יוכבד פנחסי: המכללות הטכנולוגיות נמצאות במשבר בימים אלו.
<ד"ר יוכבד פנחסי: אני חוזרת, הסטודנטים בבית, ולאף אחד לא אכפת.
<ד"ר יוכבד פנחסי: אז תעזרו לנו.
<ד"ר יוכבד פנחסי: תעזרו לנו למצוא את הבית, ושייכו אותנו למקום הנכון.
עמרם מצנע: בקשר לדברים שלך, אני בהחלט מתכוון לקחת יוזמה בנושא הזה.
עמרם מצנע: אין לי ספק מלכתחילה שהמקום של מכללות שעוסקות בחינוך ובלימוד צריכות להיות במשרד החינוך ובוועדת החינוך.
עמרם מצנע: זה נושא שנמצא על השולחן.
עמרם מצנע: אבל עד שמגיעים להסדר העקרוני, הגדול, צריך לפתור את הבעיה המידית, ואנחנו בהחלט נתערב בזה.
עמרם מצנע: אני רוצה לסכם את הדיון וקודם כל להודות לכל המשתתפים.
עמרם מצנע: בסך הכול זה מפגש חגיגי של התחלה חדשה.
עמרם מצנע: או כפי שאמר פרופסור בן-ששון, תחנה בין סיום והתחלה.
עמרם מצנע: אני מוכרח לומר שבעיסוקי הרבים לאורך הרבה מאוד שנים – חוץ מזה שלמדתי באוניברסיטה ועשיתי תואר ראשון ושני – לא הייתי מספיק מעורה ומספיק בקי בתחום.
עמרם מצנע: הוא מרתק.
עמרם מצנע: יש לי מפגשי לימוד עם פרופסור טרכטנברג בשבועות האחרונים כדי ללמוד.
עמרם מצנע: זה עולם עצום.
עמרם מצנע: אני רשמתי לעצמי נושאים פרטניים יותר שהוועדה בהחלט מתכוונת ליזום דיוני עומק כדי לקדם, להעיר תשומת לב, ולתת "הייד פארק" פרלמנטרי כדי לעסוק בנושאים.
עמרם מצנע: אחד מהם, בהסכמה עם פרופסור טרכטנברג, תוצג בוועדה התכנית של הות"ת-מל"ג והמשמעויות התקציביות.
עמרם מצנע: נדמה לי שזו תהיה הפעם הראשונה שזה יוצג בוועדה בצורה מפורטת.
עמרם מצנע: דיבר שר החינוך על נושא הבגרויות, שהוא חשוב מאוד בהקשר של מערכת ההשכלה הגבוהה, הבחינות הפסיכוטכניות שנמצאות על שולחננו.
עמרם מצנע: נושא מדעי הרוח.
עמרם מצנע: האוכלוסיות המוחלשות – ערבים, חרדים, עולים חדשים, בעיקר אתיופים.
עמרם מצנע: מכללות ההוראה.
עמרם מצנע: הנושא הזה של מעבר הדרגתי אל כנפי המל"ג-ות"ת.
עמרם מצנע: כל נושא החוק ההיסטורי של מל"ג-ות"ת והשלטון המרכזי.
עמרם מצנע: דובר על זה.
עמרם מצנע: אנחנו בהחלט ננסה להתערב בזה.
עמרם מצנע: רשמתי לעצמי גם את אכזבתו של פרופסור בן-ששון מכך שהוא לא הספיק ולא הצליח לקבע את חוק ההשכלה הגבוהה לחוק יסוד.
עמרם מצנע: נשמע, נלמד ונראה.
עמרם מצנע: הנושא של הגדלת הפוטנציאל, קרי, הרצף והמעבר מהחינוך התיכון אל האקדמיה, החצי החסר – נושא מרכזי מאוד.
עמרם מצנע: זה קשור גם לאותן מכינות קדם אקדמיות, שגם כן לא תמיד יש להם אבא ואימא מספיק אכפתיים כדי לקדם אותם.
עמרם מצנע: הסגל הזוטר – לאחרונה נחשפנו גם למה שנקרא מרצים מן החוץ, שנצטרך להתמודד ולנסות.
עמרם מצנע: וכמובן, אורי רשטיק העלה את הנושא של מצב הסטודנט.
עמרם מצנע: בכלל, התחום הזה שחברת הכנסת סתיו שפיר פירטה אותו.
עמרם מצנע: תחום יוקר המחייה והחיים הסטודנטיאליים, והיכולת של הדור הצעיר לפלס את דרכו כדי להתערות בתוך החברה הישראלית.
עמרם מצנע: כלומר, שלל נושאים שאני מניח שכינוס חורף אחד לא יספיק להם.
עמרם מצנע: אבל אנחנו ננסה להיות מעורבים ולהתערב.
עמרם מצנע: לא רק ישיבות ועדה דחופות על נושאים וכותרות בעיתונים, אלא גם נושאים שאנחנו ניזום ביחד עם מערכת החינוך, ננסה לקדם אותם ולתת להם את סדר העדיפות הנכון בתוך המערכת.
עמרם מצנע: תודה לכולכם, ובהצלחה בשנת הלימודים.
עמרם מצנע: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה.
עמרם מצנע: היוזמה לדיון הייתה בעקבות השביתה של המכללות הטכנולוגיות ברחבי הארץ, שביתה שפתחה צוהר, מיקדה והאירה נושא שמחייב דיון בכמה תחומים.
עמרם מצנע: כמובן שגם בעקבות הצעה לסדר שהובאה ביום רביעי וישר ביום שני אנו מממשים אותה.
עמרם מצנע: נכון שהשביתה הסתיימה ונכון שהבעיה הקונקרטית, המידית נפתרה, אבל אין לי ספק, שבתחום החינוך הטכנולוגי בכלל והמכללות הטכנולוגיות עם לימודי ההנדסאות והטכנאות, זהו תחום שיש בו לא מעט נושאים שמחייבים דיון לעומק.
עמרם מצנע: אנחנו לא נצליח לגעת בכל הנושאים הללו היום, כי הדיון הזה יותר דיון דחוף, בעקבות האירועים של השבועות האחרונים.
עמרם מצנע: אין ספק שנחזור חזרה, בעיקר לנושא המרכזי, של החינוך הטכנולוגי, מקצועי ומקומו – אם במשרד החינוך, משרד העבודה, הכלכלה.
עמרם מצנע: נושא שילוב תלמידי יג', יד', בתי הספר התעשייתיים בצה"ל ודברים רבים נוספים, שמחייבים טיפול עומק וניסיון לשנות את אשר ראוי לשינוי.
עמרם מצנע: כדרכי, אתן למי שהגיש את ההצעה לסדר לומר מספר מילים, חבר הכנסת ד"ר נחמן שי בבקשה.
נחמן שי: אני שמח על כך שלא המתנת זמן רב מידי והעלית את הנושא בוועדה.
נחמן שי: בינתיים, שמחתי גם על כך שהושג הסכם והמכללות חזרו לתפקד.
נחמן שי: הצטערתי שהם היו צריכות לנקוט צעדים מרחיקי לכת, כמוש ביתה, השבתה, שביתת רעב, התייצבות בשערי הכנסת, דברים שלא ראויים בפני עצמם אבל כנראה שנדרשו.
נחמן שי: אני אשתף בתחושתי, כפי שהבעתי גם במליאה.
נחמן שי: על החשיבות של החינוך הטכנולוגי לא צריך להוסיף.
נחמן שי: כולנו מבינים אותו.
נחמן שי: הבעיה אם מדינת ישראל יודעת, לא רק לדבר על הצורך, אלא גם לעשות את המעשה הראוי כדי לתת את התשובה לכך.
נחמן שי: לא היינו רוצים שכל התלמידים במדינת ישראל ילכו למקצועות מסוימים ולאוניברסיטאות, או אפילו למכללות, אנו זקוקים לדור שלם, תאב דעת, שיבוא לעסוק גם במקצועות הטכנולוגיים ויוכל להשתלב במשק, כי המשק הישראלי משווע לתוספת כוח אדם ואנחנו יודעים שבהעדרם, מוצאים כל מיני פתרונות לא נכונים ולא ראויים.
נחמן שי: ברור מעל לכל ספק שהמכללות מקופחות, שההקצאה הממשלתית אליהן היא יותר נמוכה באופן בולט מאשר למכללות אקדמאיות, כמובן אוניברסיטאות, ושחייבת לבוא פה רפורמה משמעותית ביחס אליהן.
נחמן שי: אני לא בטוח שאני יודע בדיוק איך זה יסתיים, כי כשעלה שר הכלכלה לדבר, הוא חזר ואמר דברים שאני מוצא את השורשים שלהם בדו"ח מבקר המדינה מ-2008, שמצמיד בין מספר הלומדים לבין שיטת התקציב המסוימת, בין מספר הלומדים, שיעור מקבלי הדיפלומה וכדומה.
נחמן שי: כנראה שדברים מסוימים היו טעוני תיקון ב-2008, אבל למה חיכו עד 2013?
נחמן שי: אני לא יודע איך זה יסתיים, אשמח לשמוע האם דרישות משרד הכלכלה התקבלו והאם אנחנו באמת פותחים פתח חדש.
נחמן שי: בכל הדברים ששמעתי, זה לא בדיוק כך.
נחמן שי: בכל מקרה, אני רוצה להסב את תשומת לבך לדבר, שבעיני הוא לא נכון וזה המשך הטיפול במכללות במשרד הכלכלה.
נחמן שי: אני חושב שזה תחום שמשרד החינוך צריך לקחת אותו על עצמו, כפי שהוועדה הזו מטפלת בו.
נחמן שי: זאת מערכת חינוך לכל דבר.
נחמן שי: נכון שהתוכן שלה יותר מקצועי טכנולוגי, אבל בסופו של דבר זו מערכת החינוך.
נחמן שי: יכול להיות, שאם המערכת הזו תעבור לבית הטבעי שלה, גם ההתייחסות אליה תהיה שונה.
שמעון אוחיון: אני מצטרף לברכות של חבר הכנסת עמרם מצנע, על הזריזות בהתייחסות לנושא.
שמעון אוחיון: אני מצטרף לחברי נחמן שי בפתיחת דבריו.
שמעון אוחיון: אני חושב שבנקודה הזו היה ליקוי חמור ומתמשך.
שמעון אוחיון: יש כאן פתח מצד שר הכלכלה, שכבר במענה לדיון שהתקיים בשבוע שעבר הסכים ואמר שזה לא עניין טריטוריאלי והוא מוכן לשקול העברת המכללות הטכנולוגיות והסייעות למשרד החינוך.
שמעון אוחיון: הסייעות במעונות שנמצאות שם, תלויות בין שלושה גורמים, גם משרד הפנים, גם הרשויות המקומיות ומשרד החינוך, שלושתם עוסקים בסייעות המסכנות האלה, אבל זה לא עניינו.
שמעון אוחיון: עניינו הוא התקצוב.
שמעון אוחיון: כשאני מסתכל על היחס בתקציב בין הגבייה בשכר הלימוד לבין החלקיות של התקצוב של הממשלה, אני רואה פער רציני, בהשוואה למוסדות להשכלה גבוהה.
שמעון אוחיון: אני מבין מה סטודנט שלומד ספרות, או תנ"ך, ששם, המכשור או הכלים שנדרשים הם יחסית מינימאליים.
שמעון אוחיון: מה שצריך בעיקר זו ספרייה טובה וקצת מחשוב.
שמעון אוחיון: השקעה בתשתיות היא זעומה ובכל זאת, היחס בין שכר הלימוד לתקציב הממשלה, הוא פי שלושה אם לא יותר.
שמעון אוחיון: לכן, כשמדברים על מוסד טכנולוגי, כאן צריכה להיות הרפורמה כדי לקדם.
שמעון אוחיון: מתוך הבדיקה שעשיתי, אני שמח לראות שחלק מהלומדים והמסיימים הם בעלי תעודות בגרות, כלומר יש להם כבר נתונים המכינים אותם לתואר אקדמי ואפשר לקבל אותם יחסית בהשקעה נמוכה.
שמעון אוחיון: אנשים בעלי הכשרה מקצועית ואקדמית.
שמעון אוחיון: לגבי התקצוב עצמו, להגיד "מה שמקובל בהשכלה הגבוהה", על מה שמקובל בהשכלה הגבוהה אני אתחשבן אתך לפי המסיימים.
שמעון אוחיון: אנחנו עושים את ההתחשבנות ולפי זה אני אתן לך את התקצוב.
שמעון אוחיון: יש כאן הצעה דומה, אבל לפני כן תן להם את האפשרות להגיע לעמדה רצינית ומבוססת.
שמעון אוחיון: עד שלא תיתן לו את האפשרות להתפתח ולהעמיד בוגרים ולסגור את הפער, לפי תשתית ותקצוב שתיתן לו.
שמעון אוחיון: אני מציע לאמץ את השיטה הזו, כפי שהיא קיימת במועצה להשכלה גבוהה, ששם אנחנו מתקצבים לפי המסיימים.
שמעון אוחיון: אבל קודם תיתן לי נקודת התחלה טובה, שאותם אנשים שנכנסו אלי, אני אוכל לתת להם להשלים את הלימודים.
שמעון אוחיון: לכן בואו לא נקדים את הביצה, נתחיל עם התרנגולת, ניתן לה אתה תנאים ואת הכלים, נזין אותה כמו שצריך ונקבע בעוד כמה שנים, שאנחנו משווים את התנאים ומתחילים לספור.
שמעון אוחיון: אני מבין את החשש של משרד האוצר ואת החששות שהועלו גם על ידי משרד המבקר, שיביאו אנשים אבל לא עם דיפלומה או אנשים שסיימו.
שמעון אוחיון: אני חוזר, תן את הכלים, תקבע זמן תתחיל לספור ראשי מסיימים וכך נגיע לעניין.
שמעון אוחיון: אני רוצה להזכיר, גם אותם אנשים מוכשרים, אותה בריחת מוחות, נעשית בגלל שאין לנו אפשרות להעמיד את המעבדות ואת ההנדסאים והטכנאים הראויים כדי לקיים מחקר ראוי.
שמעון אוחיון: זכרו, אנשים כאלה, אם לא ניתן להם את ההכשרה הראויה, בבית הראוי, לא נוכל להעמיד אותם, לא רק לתעשייה, אלא גם לפיתוח ומחקר.
עמרם מצנע: נציג משרד הכלכלה בבקשה.
<לימור ניסן: שמי לימור ניסן, מנהלת מה"ט, בשבועות האחרונים הייתה פעילות רבה בכל הנושא של המכללות, זה נגמר אתמול והיום יש לנו תקציבים, שמאפשרים לנו 6 שנות עבודה אינטנסיביות לייצור רפורמה, שתעזור לנו להעלות את קרנו של ההנדסאי, ליצור ערך שוק והכשרה מעשית טובה לעתיד, כדי שכל אותם הנדסאים שאנחנו מייצרים למשק, יוכלו להוביל ולהיות בשדרה המרכזית של שוק העבודה.
<לימור ניסן: יש לנו ולמכללות הרבה עבודה ויד ביד נוכל להצעיד את כל פעילות ההנדסאים.
עמרם מצנע: את יכולה לעדכן אותנו במה סוכם?
<לימור ניסן: המתווה העיקרי שסוכם זה תקציב של 108 מיליון ₪ ל-6 שנים.
<לימור ניסן: זו הגדלה של 70% של התקציב הקיים היום.
<לימור ניסן: התקציב שניתן למכללות היום הוא 173 מיליון ₪, ועוד תוספת של עוד 108 מיליון ₪.
עמרם מצנע: ה-180 מיליון זה שנתי, ה-108 מיליון זה לכל שנה?
<לימור ניסן: 108 ל-6 שנים.
נחמן שי: כמה היום הוא התקציב?
<לימור ניסן: 137 מיליון ₪.
נחמן שי: כמה הם יקבלו בשנה הבאה?
<לימור ניסן: לפי המתווה, 23.5 מיליון ₪ תוספת לשנת הלימודים תשע"ד.
עמרם מצנע: אני רוצה להבין, זה מצטבר?
עמרם מצנע: זאת אומרת השנה 137 מיליון?
<לימור ניסן: היה 137 מיליון ויתווסף לזה עוד 23 מיליון, שנה אחרי זה עוד 21.5 לבסיס.
<לימור ניסן: אלה תוספות לבסיס.
נחמן שי: זה בטח הולך ויורד משנה.
<לימור ניסן: זה תוספות לבסיס, הגדלה לבסיס.
<לימור ניסן: בסך הכול 108 מיליון.
עמרם מצנע: ומה יקרה אחרי ה-6 שנים?
<לימור ניסן: ה-23 של תשע"ד הם הבסיס.
<לימור ניסן: הבסיס של תשע"ה הוא 160, עליו יתווספו עוד 21.
<לימור ניסן: אחרי 6 שנים התקציב השנתי גדל ב-108 ואז כל שנה יהיה 108 תוספת.
נחמן שי: אז זה שונה.
נחמן שי: ובשנה השלישית 181 ומעלה.
עמרם מצנע: הבסיס גדל כל שנה עד שזה 138 פלוס 108 מיליון.
עמרם מצנע: סוכמו עוד דברים?
עמרם מצנע: הנושא של שיטת התקצוב?
<לימור ניסן: זה היה הדבר העיקרי.
<לימור ניסן: מעבר לכך, גיבו את המכללות בצורך בשינויים פדגוגיים ותוקם ועדה להתאמת ההיבטים הפדגוגיים.
עמרם מצנע: אני שואל על עניין שיטת התקציב פר ראש.
עמרם מצנע: יש את הוויכוח הנודע אם זה על פי לומדים?
עמרם מצנע: על פי מסיימים?
עמרם מצנע: או על פי בעלי דיפלומה?
<לימור ניסן: השיטה נשארה על פי דיפלומה.
<לימור ניסן: נערכו תיקונים בתוך המודל, שהותקנו גם על ידי המכללות.
עמרם מצנע: אני קורא בדו"ח של מחלקת המחקר שלנו בכנסת, שאחוז נמוך מאד מהלומדים מגיעים בסוף לדיפלומה.
<לימור ניסן: נכון, 40% מגיעים בסוף הדרך לדיפלומה.
<לימור ניסן: כתוצאה מזה, ממה שמצא מבקר המדינה, הלכנו להתוויה של שינוי שיטת התקצוב ב-4 השנים האחרונות, כשבעצם החל משנה שעברה התחלנו במודל דיפלומות.
<לימור ניסן: לפני זה יצרנו מודלים על פי תפוקות שונות, כדי שאותם מודלים יובילו למודל תפוקות כפי שהוא היום וכפי שסוכם כחלק מהמשא ומתן.
עמרם מצנע: משרד החינוך.
<עופר רימון: שמי עופר רימון, אני מנהל את מנהל מדע וטכנולוגיה, המנהל שאחראי על כל המגמות הטכנולוגיות והמקצועיות במשרד החינוך.
<עופר רימון: אני אתן סקירה קצרה על החינוך הטכנולוגי מקצועי בכלל ואצלול למכללות להנדסאים וטכנאים שלנו.
<עופר רימון: אני רוצה להודות לך על הדיון הזה.
<עופר רימון: כל דיון על החינוך הטכנולוגי והמקצועי הוא רב ערך בעיננו.
<עופר רימון: במשרד החינוך יש 19 מגמות של החינוך הטכנולוגי מקצועי, שמתחלקות לכ-40 התמחויות.
<עופר רימון: כל מגמה, יש בתוכה התמחויות שונות.
<עופר רימון: הציר הראשון הוא ציר המגמות ההנדסיות, אלה תלמידים שבסופו של דבר רבים מהם יהפכו להיות מהנדסים, מגמות טכנולוגיות ומגמות יותר תעסוקתיות.
<עופר רימון: חלק מהמגמות שלנו מובילות להסמכה בסוף יב'.
<עופר רימון: בשנים האחרונות, מ-112,000 תלמידים בי'-יב' בשנת תשס"ט עלינו ל-130,000 תלמידים, שמהווים היום 83% מהתלמידים בחטיבה העליונה.
<עופר רימון: גם בהשוואה ל-OECD אנחנו רואים גידול יפה בשיעור התלמידים שלומדים חינוך טכנולוגי ומקצועי במדינת ישראל.
<עופר רימון: מבחינת הפילוח, י'-יב', כ-38% לומדים אצלנו בחינוך הטכנולוגי מקצועי, 3% לומדים בבתי הספר של משרד הכלכלה, שהם חלק מאד קטן מהלומדים בחינוך טכנולוגי מקצועי ו-59% - - - עכשיו ברשותך אני נכנס ישר ל-יג',יד'.
<עופר רימון: מה שמייחד אותנו, אנחנו מייצרים רצף מ-יב' והלאה ל-יג', יד'.
<עופר רימון: רוב התלמידים אצלנו שנכנסים ל-יג', יד' מקבלים דחיית שירות.
<עופר רימון: אני אומר רוב כי יש לנו תלמידים גם מהמגזר הלא יהודי, שלא מתגייסים לצה"ל, בנות מהממלכתי דתי שלא מתגייסות לצה"ל.
עמרם מצנע: בוגרי יד' מקבלים דיפלומה של הנדסאי?
<עופר רימון: בוודאי.
<עופר רימון: בוגרי יג' מקבלים טכנאי ו-יד' מקבלים הנדסאי.
עמרם מצנע: כמה מתוך המתחילים יג' מסיימים יד'?
<עופר רימון: בערך 75% מהתלמידים שנכנסים פנימה מסיימים בסוף עם דיפלומה.
עמרם מצנע: אתה יודע להגיד מה השוני בתקצוב פר תלמיד ב-יג'-יד' לבין המכללות ?
<עופר רימון: תכף יהיה שקף שיראה איך אנחנו מתקצבים.
<עופר רימון: מי שמנהל מכללה למבוגרים יגיד לך, כי יש לו גם וגם.
<עופר רימון: אני אתן לך תמונת מאקרו ברמת מדינה.
<עופר רימון: אפשר לראות בשקף את המסגרות שבהם אנחנו עובדים.
<עופר רימון: אחד החידושים שהכנסנו ב-5 השנים האחרונות היא תכנית טו"ב, טכנאי ובגרות, תכנית שנכנסה יחד עם התאחדות התעשיינים, קבלנו תקציבים ייעודיים אליה, שבאו ואמרו שעד סוף יב' הם רוצים להכניס תכנית מיוחדת, שיהיו תלמידים שיסיימו את יב' עם תעודת בגרות ותעודת טכנאי.
<עופר רימון: קוראים לתכנית הזו תכנית טו"ב.
<עופר רימון: בשנת תש"ע היו 141 תלמידים, שבסוף יב' גמרו גם עם תעודת בגרות וגם עם תעודת טכנאי.
<עופר רימון: בתשע"ד יש כבר 1,200 תלמידים שלומדים עכשיו בכיתה יב' ומכוונים לסיים עם תעודת בגרות ותעודת טכנאי.
<עופר רימון: זו מהפכה, אם לא רעידת אדמה, בעולם של הטכנאים וההנדסאים.
<עופר רימון: מהפכה, שיש לנו שותפים מצה"ל שיציגו את זה בהמשך, הם הולכים אתנו את הדרך הזו אבל עדיין, צה"ל לא נערך לשינוי הזה מבחינת המכסות שלו.
<עופר רימון: בכיתה יג' אנחנו גם רואים גידול, אם כי לא גדול, במספר הלומדים במגמות שלנו.
<עופר רימון: כיתה יד' גם רואים גידול ובסך הכול אנחנו רואים גידול בתשע"ד מ- 2,700 תלמידים לכ-6,000 ואנחנו מקווים להמשיך עם הגידול הזה.
<עופר רימון: אפשר לקבל פרישה מהם המגמות העיקריות, קודם כל תחום החשמל והאלקטרוניקה.
<עופר רימון: אחת המגמות שאנחנו מפתחים מאד חזק זו מגמת תקשוב, שצמחה על ילדים שלרובם אין תעודת בגרות ואנחנו עומדים מול צה"ל כדי לוודא שהתלמידים האלה ייקלטו אחר כך כטכנאים והנדסאים, כי מבחינתנו זו דרך לחבר אותם לחברה הישראלית ולהפוך אותם לאזרחים שאחר כך ישתלבו בשוק העבודה.
<עופר רימון: בנושא התקצוב, שכר הלימוד שלנו הוא כ-3 ש"ש לתלמיד, אנחנו מתקצבים פר תלמיד.
<עופר רימון: הש"ש שלנו נע בין 7,000 ל- 10,000 ₪, תלוי בפרופיל המוסד.
<עופר רימון: על שכר הלימוד הזה, כל תלמיד משלם כ-6,400 ₪, שמקוזזים משכר הלימוד שאנחנו מעבירים למוסד.
<עופר רימון: יש לנו תשלומים נוספים, שהתלמידים צריכים לשלם, כמו דמי רישום ודמי טיפול, זה משתנה לפי המכללות ומגמות הלימוד.
<עופר רימון: בסופו של דבר יש מימון לתלמידים ומלגות דרך חוזים עם צה"ל, מלגות שמכסות גם את ההשתתפות של התלמיד.
<יעקב דור: אני רוצה בבקשה רק להוסיף, יש עיוות שצריך להבין ברמה הפשוטה.
<יעקב דור: הפרופיל בבתי הספר יג'-יד' נקבע לפי כל בית ספר, לפי רמת המורים שיש אצלו התעריף, אם נכמת ש"ש לסטודנט מבחינה שנתית לפי מה שנאמר, מדברים על תקצוב פר סטודנט שנע בין 18,000 ל- 24,000 ₪ לשנה לסטודנט, בלי שכר לימוד, תלוי פרופיל בית הספר.
<יעקב דור: כשאנחנו מדברים על הנדסאים, תקצוב ממוצע של 7,500, זה אומר שבעוד 6 שנים, כשנקבל את כל ה-140 מיליון, נגיע אולי ל-60% מהתקצוב שקיים במערכת החינוך, המקבילה שלנו ל-יג', יד'.
<יעקב דור: זהו הפער האדיר שנוצר במערכת.
<יעקב דור: אני מניח שהם ימשיכו לגדול בשנים האלה וגם אנחנו נמשיך לגדול, בגלל גידול בתלמידים.
עמרם מצנע: כמה משלם סטודנט?
<יעקב דור: גם שכר הלימוד של הסטודנט הוקפא עשרות שנים, הוא עומד היום על 6,900 ₪ ויש לזה נלווים.
<עופר רימון: אותו דבר מבוגרים משלמים אצלכם?
<יעקב דור: אין לנו יג', יד'.
<יעקב דור: יש מערכות מסוימות שיש, אבל היחס באוכלוסייה הוא שיש היום כ-25,000 סטודנטים שלומדים לתואר הנדסאים במשרד הכלכלה וכ-5,000 במסגרת יג', יד'.
עמרם מצנע: משרד האוצר בבקשה.
<רן רידניק: כדי לחדד ולקבל תמונה של ההסדר שהושג אתמול, הוא כולל 4 רכיבים עיקריים: הרכיב הראשון- תקצוב על פי מודל תפוקות, בהמשך, תקצוב על פי מודל תפוקות מוסכם, שמגיע להבשלה מלאה בעוד 6 שנים, זה חלק יסודי ועיקרי בכל ההסדר שיש.
<רן רידניק: במטרה להגיע למצב בו שיעור הדיפלום גבוה מהמצב היום.
<רן רידניק: רכיב שני – הגדלת מספר התלמידים המינימאלי למכללה, במטרה להגיע למכללות חזקות ויציבות יותר.
עמרם מצנע: מה המספר המינימאלי?
<רן רידניק: אין כיום הגבלה, יש היום מכללות של 20.
<רן רידניק: אתה יכול להבין שזה לא תרם לאיתנות פיננסית.
<רן רידניק: כרגע ההסבר מדבר על כך שנגיע ל-450 תלמידים כדרישה מינימאלית בעוד 5 שנים.
עמרם מצנע: כמה מכללות היו צריכות להסגר היום, אם היו צריכים לעמוד במספר הזה?
עמרם מצנע: שהם פחות מ-450.
<לימור ניסן: יש היום 19 מכללות של 450.
<רן רידניק: סדר גודל של כ-20.
<רן רידניק: מדובר במתווה הדרגתי על פני 5 שנים, כשבשנה הקרובה אין בכלל דרישה של גודל מינימאלי, שנה הבאה-100, 200.
עמרם מצנע: זה יאלץ מכללות להתאחד.
<רן רידניק: כן, יש גם הרבה מקומות שאני לא בטוח שיש הצדקה לשתי מכללות שונות, למשל באילת, שם אני חושב שזה נכון להתאחד מבחינה פיננסית.
<רן רידניק: זה מאד מחזק ומאפשר להסב מחלקות לסטודנטים מתוך מחלקות קיימות וזה שיפור משמעותי.
<רן רידניק: רכיב שלישי – הרכיב של ההתאמות הפדגוגיות.
<רן רידניק: לצורך העניין הוקם צוות פדגוגי עם משרד הכלכלה ועם פורום המכללות, שמציע התאמות פדגוגיות מוסכמות, יבחן תוך כחודש וחצי, זה רכיב שהמכללות הצביעו עליו כרכיב משמעותי, שקלנו לסיים דיפלום תוך שמירה על איכות והגענו עד לאפשר התאמה של תכני הלימודים לשוק העבודה של ה-121.
<רן רידניק: רכיב רביעי – הסדרה תקציבית רב שנתית, שכמו שתיארו, זה בתוספות תקציביות מאד מכובדות לטעמי וזה הישג מרשים של המכללות, של כ-108 מיליון מצטברים שייכנסו לבסיס על פני 6 שנים.
<רן רידניק: בסך הכול זה יגיע לכ-245 מיליון שקלים בשנת הלימודים התשע"ד.
<רן רידניק: יכול להיות שבהסדר הזה אף צד לא השיג את כל מה שרצה, כמו בכל הסכם ובכל משא ומתן.
<רן רידניק: אבל יכול להיות שהמכללות עצמן השיגו הישגים משמעותיים, אני חושב שגם משרד הכלכלה והאוצר קבלו את השינויים המבניים הרצויים, אני מקווה מאד שזה יגרום למערכת להיות יותר חזקה ויציבה ולהביא תפוקות טובות יותר, תוך שימוש בתשומות, בצורה מושכלת יותר.
שמעון אוחיון: אתה יכול להוסיף על מודל התפוקות?
שמעון אוחיון: אני מבין שזה מותנה בתפוקות, למה הכוונה?
<רן רידניק: מודל התקצוב מפורט בסיכום בהרחבה, זה מעט טכני.
<רן רידניק: כפי שבעבר התקצוב היה לפי מספר תלמידים, ראו שזו דרך פחות אפקטיבית כדי להגיע לתפוקות הנדרשות, היה את דו"ח מבקר המדינה ושתי החלטות ממשלה בנושא, החל מהשנה התחיל מודל תפוקות, כאשר יש הסכמה ברורה מה מודל התפוקות הנדרש, מה מקדמי ההסתגלות, מה מקדמי הנשירה בכל שנה.
<רן רידניק: המטרה שזה יתוקצב בעיקר על פי מספר מסיימים, זאת אומרת אנשים שמקבלים דיפלומה.
<רן רידניק: אמורים להגיע להבשלה מלאה של זה תוך 6 עד 8 שנים, תלוי בהתאמות הפדגוגיות.
עמרם מצנע: האם יש תמריץ בהסכם הזה שמדרבן את המכללות להקטין את כמות הבוגרים שאינם מגיעים לדיפלומה?
עמרם מצנע: אני זוכר שיש מודל שנותן תמריץ לפי מספר מסיימים.
<רן רידניק: כל המודל מבוסס על כך שככל ששיעורי הדיפלומות גבוהים יותר, התקצוב שלך עולה.
<רן רידניק: או הפוך, ככל ששיעורי הדיפלומות נמוכים יותר, התקצוב שלך נמוך יותר.
<רן רידניק: זה החלק האינהרנטי בתוך המודל, שעל בסיסו יש כל מיני התאמות של מקדמי נשירה, הסתגלות.
<רן רידניק: בסופו של דבר אני חושב שגם המכללות וגם משרד הכלכלה וגם אנחנו מבינים שנכון לתגמל מערכת על בסיס התפוקות הנדרשות ממנה.