GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<יואב ללום: לגבי הפרסום, האם שקלתם, דווקא מכיוון שאתם עוסקים בחינוך מוכר שאינו רשמי, שלהרבה שם אין גישה לאינטרנט, פרסום בתוך המוסד בצורה בולטת, על מסמכי הרישום?
<יואב ללום: ושאלה שנייה, כמה מפקחים מוקצים לצורך אכיפה של נושא תשלומי ההורים, שזאת העבודה היחידה שלהם?
<חגית מאיר: אין דבר כזה במשרד החינוך.
<יואב ללום: מפקחים לא מספיקים לעשות את מה שהם צריכים לעשות.
עמרם מצנע: עוד שאלות?
עמרם מצנע: אם אין שאלות, ניכנס לדיון.
עמרם מצנע: מר קדמן, בבקשה.
<יצחק קדמן: אני חושב שזה בלתי-רגיל חשוב, שאתה מכנס את הישיבה בנושא תשלומי הורים בחודש נובמבר ולא בבהלת חודש מאי, יוני, יולי, אוגוסט, שאז אומרים לנו תמיד: אין ברירה, בואו תאשרו את זה, כי אחרת לא תיפתח שנת הלימודים.
<יצחק קדמן: אבל אני מבקש ממך, אדוני היושב-ראש, בוא נצא מהקופסה.
<יצחק קדמן: השאלה היא לא עוד חוזר מנכ"ל ולא עוד שם מאלפי שמות מכבסת המילים שמשתמשים בהם לתשלומי הורים.
<יצחק קדמן: למה צריכים הורים בישראל לשלם עבור חינוך, כאשר כל קברניטי המדינה בכל הממשלות אמרו:
<יצחק קדמן: החינוך זה הדבר הכי חשוב במדינת ישראל.
<יצחק קדמן: אנחנו לא משלמים עבור שירותי צבא, אנחנו לא משלמים עבור שירותי משטרה - בינתיים, אנחנו לא משלמים עבור שירותי רווחה.
<יצחק קדמן: למה צריך לשלם עבור שירותי חינוך?
<יצחק קדמן: זה התחיל מדברים קטנים וזה היום מפלצת שגובה כ-3 מיליארד שקל בשנה.
<יצחק קדמן: מדובר פה בסכומי עתק.
<יצחק קדמן: לפני 21 שנה הוקמה ועדה ממלכתית.
<יצחק קדמן: היה לי הכבוד להיות חבר בה – שמינה שר החינוך דאז המנוח זבולון המר, בנושא תשלומי הורים.
<יצחק קדמן: הוועדה הזאת קיבלה החלטה פה אחד, להוציא את נציג האוצר, שהשתפן בישיבה האחרונה ופשוט לא הופיע, כשהיה צריך לחתום על ההמלצות – לבטל מכול וכול את תשלומי הורים.
<יצחק קדמן: היא הציעה גם אלטרנטיבה – איך אובדן ההכנסה הזאת למדינה, איך הוא ימומש.
<יצחק קדמן: הציעה הצעה של 4 פרומיל תוספת לדמי הביטוח הלאומי כך שהעול ייפול על הציבור כולו, לא יכביד רק על ההורים, ודאי לא ההורים הצעירים.
<יצחק קדמן: 21 שנה עברו מאז, כל שרי ושרות החינוך לדורותיהם הצהירו – יש לי ההצהרות של כולם – אנחנו בעד המלצות ועדת לנגרמן.
<יצחק קדמן: אף אחד מהם לא עבר משלב האימוץ לשלב הביצוע.
<יצחק קדמן: לפני כשנתיים-שלוש – הזכרת, אדוני, את המחאה החברתית.
<יצחק קדמן: בין יתר הדברים שעשתה ועדת טרכטנברג יש מתווה לא לביטול, לצערי, אבל להפחתה הדרגתית של תשלומי הורים.
<יצחק קדמן: הדבר הזה התקבל כהחלטת ממשלה.
<יצחק קדמן: 200 מיליון שקל ראשונים כבר הועברו לצורך זה, ובזכות זה הטיולים הוזלו לפני שנה.
<יצחק קדמן: יש הורים ששילמו את מלוא הכסף ללא הוזלה.
<יצחק קדמן: אני מזכיר להם - מחכה לכם כסף שאתם צריכים להזדכות בשבילו.
<יצחק קדמן: זה יכול להגיע גם ל-231 שקל להורה.
<יצחק קדמן: הרבה הורים לא יודעים שמגיע להם הכסף חזרה.
<יצחק קדמן: על-פי מתווה טרכטנברג, השנה היו צריכים להיות 350 מיליון שקל תוספת להפחתת תשלומי הורים, ובשנה הבאה ואילך 500 מיליון שקל כל שנה.
<יצחק קדמן: זו החלטה טובה שקיבלה הממשלה הקודמת בעקבות ועדת טרכטנברג.
<יצחק קדמן: היא בוטלה על-ידי הממשלה הנוכחית.
<יצחק קדמן: אגב, הגדילו את קרן המלגות מ-50 ממיליון שקל ל-100 מיליון שקל.
<יצחק קדמן: זה לא נותן כמעט מאומה.
<יצחק קדמן: אגב, כשלוקחים ממך 350 מיליון שקל – זה מה שעשו השנה – ונותנים לך 50, אתה עדיין במינוס 300; לא בתוספת 50.
<יצחק קדמן: לכן מה שצריך לעשות זה תוכנית פעולה עם כמה שלבים: ראשית, לאשר מחדש את ההחלטה.
<יצחק קדמן: אגב, יש הצעת חוק שעברה בקריאה טרומית בכנסת הקודמת, שקראה לבטל את תשלומי ההורים מכול וכול.
<יצחק קדמן: זה הדבר הראשון יש לעשותו.
<יצחק קדמן: גם אם אהיה יותר סקפטי, ואולי יותר ריאלי, ואי-אפשר לעשות את זה בבת אחת, צריך לפחות לקבוע תוכנית רב-שנתית - לטעמי, לא יותר משלוש שנים – שבהם ייקבע בהדרגה ביטול מוחלט של תשלומי הורים.
<יצחק קדמן: אבל בינתיים אפשר לעשות כמה דברים נוספים, ואמנה אותם.
<יצחק קדמן: אל"ף, תוציאו את הגבייה של תשלומי הורים מבתי ספר.
<יצחק קדמן: זה ביזיון למורים, למנהלים, לתלמידים.
<יצחק קדמן: מי שמתכחש לעובדה שמורידים עדיין ילדים מאוטובוסים לפני טיול כי ההורים לא שילמו, לא יודע מה הוא מדבר.
<יצחק קדמן: עד שתבוטל הגבייה, תעבירו אותה לרשות המקומית.
<יצחק קדמן: נתקו את המשולש הזה: הורים-מורים-כסף.
<יצחק קדמן: לא צריך להיות בבית ספר הדבר הנורא הזה.
<יצחק קדמן: זה הופך את החיים לבלתי-נסבלים.
<יצחק קדמן: הדבר השני, שאפשר לעשות אותו באופן מיידי, והומלץ גם בוועדת שושני – היום תשלומי הורים, שבסך הכול זה מס חינוך, מס רגרסיבי לחלוטין - אדם עני ואדם עשיר משלמים אותו דבר.
<יצחק קדמן: זה לא נכון, כי אדם עני משלם באחוזים מתוך הכנסתו פי כמה מאדם עשיר.
<יצחק קדמן: תשלומי ההורים במתכונתם היום מעבירים כסף מעניים לעשירים – בדיוק הפוך ממה שצריך להיות.
<יצחק קדמן: הטבלה צריכה להיות פרוגרסיבית.
<יצחק קדמן: היא צריכה להיות לפי הכנסת ההורה, לפי הכנסת המשפחה.
<יצחק קדמן: עושים את זה כבר היום במפעל ההזנה, עושים את זה כבר היום בתשלומים למעונות יום.
<יצחק קדמן: רק בתשלומי הורים במערכת החינוך יש לנו מס רגרסיבי, שהעניים משלמים הרבה יותר מאשר העניים.
<יצחק קדמן: אפשר להפסיק את זה.
<יצחק קדמן: בנוסף, צריך להתחיל – ואני אומר להתחיל, כי שמענו אין ספר הצהרות – לאכוף ולו את ההוראות של משרד החינוך.
<יצחק קדמן: כיום יש בשטח הפקרות מוחלטת.
<יצחק קדמן: אני , להגדרתה של הגברת חגית מאיר, עוכר ישראל.
<יצחק קדמן: אני לא מוכן לשלם עבור טיול סכום שעולה על מה שמשרד החינוך קבע, ואני לא מוכן שיכתבו לי פה בסעיף אחד: תשלום עבור טיולים, ובסעיף הבא: תשלום עבור בית ספר מטייל.
<יצחק קדמן: כל העסק הזה זה ישראבלוף אחד גדול.
<יצחק קדמן: אתה נדרש לשלם עבור מגמות, ואתה נדרש לשלם עבור טרום מגמות.
<יצחק קדמן: בטופס נכתב לך: אתה לא חייב שהילד שלך יהיה בטרום מגמה, אבל כשבשנה הבאה ירצה לבחור מגמה, אנחנו נתחשב, אם הוא היה בטרום מגמה או לא היה בטרום מגמה.
<יצחק קדמן: כולכם מבינים מה הסחטנות הזאת אומרת.
<יצחק קדמן: אני לא מוכן כעוכר ישראל, למרות שאני ציוני נאמן, לשלם – אני קורא מתוך טופס תשלומי הורים – תרומה עבור זרי זיכרון לאנדרטאות.
<יצחק קדמן: חבר'ה, השתגעתם.
<חגית מאיר: למה החוזר לא הועבר אלינו?
<חגית מאיר: הוא מנופנף פה ולא הועבר?
<חגית מאיר: האם שם בית הספר מחוק?
<יצחק קדמן: כן, כי ההורים רועדים מפחד.
<יצחק קדמן: אנא, אדוני היושב-ראש, יחד עם הוועדה הנכבדה שלך, תוביל לצעד היסטורי, לבטל סוף-סוף את תשלומי ההורים, לעשות את החינוך שוויוני, בחינם.
עמרם מצנע: זאב, בבקשה.
<זאב גולדבלט: לא אביא את הציטוטים של כל השרים; רק ציוטט קצר של השר הנוכחי בתחילת הקדנציה שלו ביוני 2012 – אמר: החזון שלי, שבמהלך הקדנציה הנוכחית שלי, תשלומי ההורים יבוטלו.
<זאב גולדבלט: לזה מצטרפים דבריו של מר קדמן, כמובן, שציטט כאן גם מדוח ועדת לנגרמן וגם דוח ועדת טרכטנברג, שקראו גם הם לביטול תשלומי ההורים, ואנחנו כארגון ההורים הארצי תומכים במסקנות שתי הוועדות האלה בכל לב.
<זאב גולדבלט: כשלוקחים את ההצהרה על חזון שר החינוך, כבר ביקשנו בישיבה ההיא- - -
עמרם מצנע: אתה יודע שההורים וארגוני ההורים משתפים פעולה עם גביית יתר היסטרית שקיימת בהרבה מאוד מבתי הספר?
<זאב גולדבלט: אתייחס לזה.
<זאב גולדבלט: כבר אז ביקשתי מהשר, שבמהלך השנה הנוכחית, שאנחנו אוטוטו מסיימים אותה, כי כבר ביוני צריכים להגיש את החוזרים החדשים, שיבוצע בשיתוף פעולה אתנו או שיציגו או שיכינו תוכנית, איך בצורה מדורגת מפחיתים בצורה דרמטית את תשלומי ההורים, מתוך הנחה שביטולם במכה אחת בשנה אחת, אולי הוא בלתי-אפשרי.
<זאב גולדבלט: עד רגע זה לא ראינו תוכנית, כולל כאן, למרות שהשר אמר שילכו לכיוון הזה.
<זאב גולדבלט: אני חושב שיש מקום לעשות את זה, ואפשר.
<זאב גולדבלט: כמה דברים שאנחנו חושבים שיכולים לסייע כדי להתקדם לכיוון הנכון – אחד, הקפדה על יישום נהלים המחייבים של אישור חוזר המנכ"ל בפני מליאת ועד ההורים המוסדי – דבר שמופיע בחוזר מנכ"ל, מופיע בתקנון הארגון; לא מבוצע בכל בתי הספר, לצערי.
<זאב גולדבלט: יש להקפיד על זה, ולחייב את מנהלי בתי הספר לעשות את זה.
<זאב גולדבלט: הדבר השני, שנובע מהראשון – שוב, מחויב בחוזר מנכ"ל, רק חלק קטן מבתי הספר משיימים את זה בפועל - דוח שימושים שחייב להיות מוגש בישיבה ראשונה של ועד ההורים המוסדי על-ידי מנהל בית הספר ובאישור יושב-ראש ועד ההורים.
<זאב גולדבלט: לא מבוצע.
<זאב גולדבלט: לכן בפועל חלק לא קטן מההורים לא יודעים באמת אילו שימושים עשו בכספים שלהם, עד כדי כך שמצאנו לא פעם בית ספר כזה או אחר, שבהם הנהלת בית הספר עשתה בכספי ההורים כבתוך שלה.
<זאב גולדבלט: נושא נוסף, הפצנו, כדי להקל על ועדי הורים, חוברת הדרכה.
<זאב גולדבלט: נשמח אם משרד החינוך, שהחוברת הועברה אליו, יעבור עליה, וייתן סוף-סוף התייחסות, כי יש שם גם הנחיות לוועדי הורים, מה הזכויות שלהם, ואיך הם צריכים לפעול בנושאי כספי ההורים, כולל כל התהליך שמתחיל במאי.
<זאב גולדבלט: אנו מבקשים שהנהלת משרד החינוך תנחה את בתי הספר אפילו באיומים, בכל מה ששייך לתשלומי יתר, והאחריות שלהם שהכספים יגיעו לייעודם.
<זאב גולדבלט: רק בשבוע שעבר נאלצנו לטפל בכמה בתי ספר שבהם הכספים לא הגיעו לייעודם.
<זאב גולדבלט: תשלומי היתר בשנה שעברה הגיעו לקרוב למיליארד שקל.
<זאב גולדבלט: זה תשלומים לא חוקיים שנגבים בפועל.
<זאב גולדבלט: כדי לצמצם את התופעה צריך, אל"ף, את השקיפות שדיברתי עליה קודם; בי"ת, הצענו כבר בישיבה הקודמת למשרד החינוך, ליצור איזשהו מנגנון, בשיתוף אתנו ההורים, שיצמצם את העלויות – אם זה של הטיולים, על-ידי זה שאנחנו עושים את זה בריכוז יישובי או בריכוז ארצי.
<זאב גולדבלט: יש לך העצמה, שאתה חותם חוזה מול חברה מטיילת, כגוף שמונה 30-20 בתי ספר כגוש אחד, העלות של כל טיול מצטמצמת בצורה דרמטית.
<זאב גולדבלט: לא עושים שום דבר בכיוון הזה, לצערי, עד רגע זה.
<זאב גולדבלט: אותו דבר לגבי סל התרבות – כשרוכשים הצגות, יש הבדל אם תיאטרון זה או אחר חותם על חוזה של 90-80, אפילו מעל 100 הצגות, לבין זה שהוא חותם על חוזה על הצגה בודדת.
<זאב גולדבלט: אפשר לצמצם את העלויות גם כאן בצורה די דרמטית, וכארגון הורים אמר לי אז יושב-ראש הוועדה: תרים את הכפפה.
<זאב גולדבלט: הרמתי את הכפפה, ואני מוכן לשבת עם משרד החינוך בכל עת, בכל זמן ומקום - רק שיגידו שמוכנים, ונעשה את התכנון יחד.
<זאב גולדבלט: בנוסף, דבר קטן אך משמעותי, לפחות לגבי שלושה שנתונים.
<זאב גולדבלט: גני הילדים – לא דיברו עליהם פה.
<זאב גולדבלט: נדמה לי שיש מקום לדבר גם עליהם, וגם אותם להכניס תחת הפיקוח של תשלומי ההורים.
<זאב גולדבלט: מהרגע שהוחל חוק חינוך חובה מגיל 3, נא להכניס גם אותם למעטפת בקרה גם של הוועדה וגם שר המשרד.
יוני שטבון: אני רוצה להבין את המציאות בהקשר של חוזר המנכ"ל, גם לגבי תל"ן וגם לגבי תשלומי הורים מרצון, רשות – כל המושגים האלה, שמרכיבים את שכר הלימוד ואת תשלומי ההורים.
יוני שטבון: לגבי כל מה שקשור למציאות בשטח, אנחנו מכירים שיש הרבה משפחות, שנגררות, שגם כשיש הסכמה בין ועד מנהל מוסדי – זו מציאות שנכנסים אליה הורים, שאין להם ברירה אחרת.
יוני שטבון: יש תל"ן מוסכם או תשלומי הורים מרצון מוסכמים לכאורה, ולא מעט מהמשפחות, בגלל שזו הנורמה שנוצרה – דיברתי לפני שבועיים עם משפחה שסיפרה לי שההורים לא קנו לעצמם בגדים הרבה שנים, כי הם רוצים חינוך הכי טוב לילדים שלהם, ופה הנורמה בשכונה או באזור, ככה משלמים, ואם אנחנו לא משלמים, פשוט לא משתלבים חברתית.
יוני שטבון: אני מעיר פה לגבי מודל השותפות של הוועד המנהל המוסדי מול המוסד, לראות איך עושים את זה בצורה חכמה ונכונה יותר, ובקרה של משרד החינוך – לראות שלא נוצרת מציאות שבה קבוצת ועד מנהל, שלא מייצגת בפועל את אוכלוסיית ההורים, ונוצרת מציאות לא בריאה של הורים שנגררים חברתית לתוך המציאות.
יוני שטבון: ברור לי שאי-אפשר לעשות את זה בכתב, שחור על גבי לבן.
יוני שטבון: אני אומר את זה כהערה לפרוטוקול על המציאות.
יוני שטבון: דבר שני, שקיפות.
יוני שטבון: טיוטת חוזר המנכ"ל לא מופיעה בפנינו – עד כמה הוא מופיע בצורה נכונה – תודה.
יוני שטבון: אשמח לקבל התייחסות לשקיפות תשלום ההורים מול השימושים – איפה זה נמצא בחוזר מנכ"ל או בצו אחר.
<חגית מאיר: אלה הנחיות חוזר מנכ"ל, שבסוף שנת לימודים צריך הנהלת בית הספר להגיש לוועד המוסדי את הדוח על שימושים.
<חגית מאיר: רק לצד הזה יש שני צדדים: יש ועד מוסדי ויש הורים.
<חגית מאיר: צריך הוועד המוסדי לדרוש, אם יש בעיות של מנהל שעושה בעיות, תמיד הפיקוח יתערב במקרים האלה.
<חגית מאיר: הורים שאינם דורשים, מוזמנים לדרוש.
<זאב גולדבלט: תוספת קטנה: חוזר מנכ"ל לא מדבר על סוף השנה אלא אומר:
<זאב גולדבלט: בישיבה הראשונה של ועד ההורים המוסדי מנהל המוסד חייב לתת דין וחשבון על כל השימושים שנעשו בכספי תשלומי הרשות ורכישת שירותים מרצון.
<חגית מאיר: על הכול.
יוני שטבון: הדוח הוא בסוף השנה?
<חגית מאיר: בתחילת שנה על השנה שהסתיימה.
יוני שטבון: הורה שמשלם, יודע על מה הוא עתיד לשלם?
<זאב גולדבלט: חוזר התשלומים צריך לפרט בדיוק, כל כסף, מה הייעוד שלו.
יוני שטבון: לגבי הדרגתיות, המציאות שנוצרה פה עשרות שנים – אני לא מסכים עם ד"ר קדמן, שאפשר לעשות ביטול, למרות שזה המצב האידיאלי, של כל מוסד התשלומים וכו', כי בחברה הישראלית יש גוונים מסוימים ויש חינוך דיפרנציאלי, וטוב שיש אכיפה וטוב שיש פיקוח.
יוני שטבון: יש צרכים ייחודיים.
יוני שטבון: מצד שני, כשעושים תהליכים כאלה, צריך לעשות בהדרגה.
יוני שטבון: אם לא ייווצר פה תהליך הדרגתי, גם המוסדות עצמם – אנחנו מכירים את זה, כשפורסמה הטיוטה הראשונה, התגובות של המוסדות, שגם הם צריכים לעשות שינויים בתוכם, כדי להחיל את חוזר המנכ"ל החדש.
שמעון אוחיון: בשבוע הבא יש כנס שדרות, והוא יעסוק, בין היתר, בסוגיית התקצוב הדיפרנציאלי במערכת החינוך, מערכות החינוך; בכלל, סוגיית צמצום הפערים.
שמעון אוחיון: אני תמה, איך אנחנו צועדים בעניין הזה לכיוון צמצום פערים?
שמעון אוחיון: אפילו אם אני מסכים כמעט עם כל מה שאמר ד"ר קדמן לגבי השאיפה בעניין הזה, עצם המחשבה שאתה עדיין משאיר פתח למס פרוגרסיבי – הוא תמיד פתח להמשך קיום פערים.
שמעון אוחיון: אתה לא תתמודד לא עם האוצר ולא עם אחרים.
שמעון אוחיון: נדמה לי שפה צריכה להיות רפורמה רצינית, יסודית, שאומרת: יש סל חינוך מסוים, בסיסי, ארצי, שהמדינה חייבת לספק אותו, ואם יש רשויות מקומיות חזקות, ויש כאלה היום, שנענות ליוזמות מבורכות של הורים, אבל תפקידנו כאן - גם להקשיב לאלה שאין להם קול, אין להם מי שיוביל אותם, אין מי שיציג אותם, אין מי שיתבע יוזמה חדשה בעניין הזה.
שמעון אוחיון: לכן ועדת החינוך צריכה להיות כאן על המשמר, כן להיענות ליוזמות במידת האפשר, אבל גם שוויון הזדמנויות.
שמעון אוחיון: יש, ברוך השם, רשויות מקומיות שיכולות לממן, כאלה שמסיימות בעודפים.
שמעון אוחיון: אז בואו ניתן סל בסיסי שווה לכולם, ללא תשלומי הורים.
שמעון אוחיון: נכון שאי-אפשר לעשות את זה בבת אחת, ואני מסכים עם ארגון ההורים – צריך לומר: אדוני השר, תציג לנו תוכנית, שתוך שנתיים-שלוש העניין הזה מתבטל.
שמעון אוחיון: כל ילד במדינת ישראל זכאי לסל כזה או אחר, ואם יש קבוצות ייחודיות שרוצות תגבור בתורני, הייתי אומר: בבקשה תבחר במסלול.
שמעון אוחיון: אתה לא מעוניין בזה?
שמעון אוחיון: לך למסלול ההומני.
שמעון אוחיון: חסרה גם הכשרה בתחום מדעי הרוח.
שמעון אוחיון: אתה רוצה להתחזק?
שמעון אוחיון: שהמדינה תיתן מענה, אבל במסגרת סל שירותים אחיד.
שמעון אוחיון: יש לה אפשרות היום.
שמעון אוחיון: במקום לקיים מערכת בירוקרטית שמעודדת כל מיני אנשים לגבות כל מיני תשלומים כאלה - זה גם יוצר לא רק מבחינת מניעת שוויון אלא גם מבחינה ערכית.
שמעון אוחיון: דנו פה בוועדת החינוך במצב שהיינו צריכים לבוא בטענות לוועדי הורים: איך אתם משתפים פעולה עם גביית תשלום למסיבה כזו או אחרת?
שמעון אוחיון: ילד באופקים לא ראוי למסיבה, וילד ברעננה ראוי למסיבה בסדר גודל כזה או אחר?
שמעון אוחיון: אבל מסיבות הן רק סימפטום שולי בעניין הזה.
שמעון אוחיון: אנחנו מדברים על אתגר, שהמדינה צריכה להתמודד אתו – צמצום הפערים, ולומר לשר החינוך: תכין תוכנית בעניין הזה לצמצום וביטול כל סל השירותים.
שמעון אוחיון: תהיה תוכנית אחידה, ישבו פה על המדוכה.
שמעון אוחיון: אני רואה פה כל מיני רעיונות, איך מתמודדים ואיך מוצאים קריטריונים לזה, וזה מוכר וזה שאינו מוכר, וזה מגיע לו ולזה לא מגיע.
שמעון אוחיון: מערכת כזו סבוכה?
שמעון אוחיון: ודאי אם היינו מדברים על סל שירותים אחיד, בסיסי, שהוא שוויוני, שמייצג את כל המגזרים – ודאי המגזר הערבי רוצה משהו, והמגזר החרדי רוצה משהו, שהמדינה גם מחויבת לו.
שמעון אוחיון: מדוע שהמינהל הפדגוגי לא יציע לנו תוכנית מקיפה בצורה אחידה את העניין הזה, וימנע מאתנו את הצעידה להעמקת הפערים החברתיים במשך השנים?
עמרם מצנע: רויטל.
<רויטל לן כהן: אני רוצה לדבר על הילדים עם הצרכים המיוחדים.
<רויטל לן כהן: אני נמצאת פה כנציגה של קואליציית הורים לילדים עם צרכים מיוחד – לא עמותה מסוימת, סקטוריאלית, אלא כלל הילדים עם צרכים מיוחדים בארץ.
<רויטל לן כהן: יש כמה סוגים של תשלומי הורים, שאנחנו בכלל לא חושבים עליהם, אבל הם לחלוטין תשלומי הורים, והם נמצאים בחסות או בעצימת עין של המערכת.
<רויטל לן כהן: התשלומים הראשונים קשורים לגני חינוך מיוחד או לכיתות חינוך מיוחד.
<רויטל לן כהן: הם קשורים לתוספת כוח הוראה, כוח מסייע.
<רויטל לן כהן: הם קשורים לתוספת טיפולים והם קשורים לדברים הכי בסיסיים שקשורים לנגישות, כי כל עוד משרד החינוך תופס נגישות כרמפה, אבל הוא לא תופס טאבלט כנגישות או סייעת כנגישות, ההורים משלמים את זה.
<רויטל לן כהן: לא ייתכן שילד, שיש להורים שלו כסף לטאבלט, יוכל לתקשר, וילד שאין להורים שלו כסף לטאבלט, יישאר עם לוח עם אותיות שמוצמדות אליו בסלוטייפ.
<רויטל לן כהן: זה לגבי הגנים ולכיתות החינוך המיוחד.
<רויטל לן כהן: לגבי השילוב היחידני, הנושא של הסייעות, כמה שאנחנו לא צועקים אותו, ממשיך להישאר באותו מקום.
עמרם מצנע: נעשה על כך ישיבה מיוחדת.
<רויטל לן כהן: אבל חשוב לי שבנוגע לתשלומי הורים זה יישמע.
<רויטל לן כהן: אני אמא לילד משולב.
<רויטל לן כהן: אם לא הייתי מוסיפה מתחת לשולחן, באפור, כספים למשלב שלו, מה שהיה לי זה מישהי שהיתה מגיעה דרך העירייה, שהגדרות התפקיד שלה – הדרישות ממשרד החינוך – זה עדיפות ל-12 שנות לימוד.
<רויטל לן כהן: כדי לשלב ילד מורכב כמו הילד שלי וכמו ילדים אחרים, נדרש איש מקצוע.
<רויטל לן כהן: אז כדאי שיהיה שם מישהו שיש לו תואר או בחינוך או בעבודה סוציאלית או בכל דבר אחר.
<רויטל לן כהן: אני לא יכולה לצפות ממנו לעבוד ב-21 שקלים לשעה, ובכל הכבוד הראוי לשוויון הזדמנויות, גם לילד שלי מגיע שוויון הזדמנויות.
<רויטל לן כהן: השנה צריכה להיות השנה האחרונה שבה הילדים נחשפים להתעללות הזאת - זאת המילה היחידה.
<רויטל לן כהן: השלמת טיפולים אחר הצהריים.
<רויטל לן כהן: משרד החינוך כותב בחוזר מנכ"ל, שהטיפולים שהילדים יכולים לקבל במסגרת סל השילוב שלהם, הם מה שלמערכת יש.
<רויטל לן כהן: המערכת משלמת מעט לאנשי המקצוע ולכן אין, ולכן התשובה להורים היא: אין.
<רויטל לן כהן: הילדים עדיין צריכים לקבל טיפולים, ואז הם מקבלים את זה על-ידי ההורים שלהם אחר הצהריים, למי שיש.
<רויטל לן כהן: גם אלה תשלומי הורים.
<רויטל לן כהן: והנושא של נגישות, זה לא קשור למסגרת, בין אם זה בחינוך המיוחד ובין אם זה בשילוב.
<רויטל לן כהן: נושא תשלומים אפורים של הוראה מתקנת.
<רויטל לן כהן: אין מספיק הוראה מתקנת במשרד החינוך.
<רויטל לן כהן: ההוראה המתוקנת שיש במשרד החינוך מאוד מוגבלת בשיטות ההוראה שלה.
<רויטל לן כהן: התוצאה היא שילד שההוראה המתקנת שבית ספר יכול לתת לו, רוצה לתת לו, או הסגנון שיש לא מתאים לילד, ההורים נאלצים לתת לו, וזה הכי בסיסי- אני מדברת על ילדים שמגיעים למצב שהם אנאלאפאביתים בכיתות ג' וד', בחינוך הרגיל.
<רויטל לן כהן: גם זה תשלומים אפורים.
<רויטל לן כהן: זה אומר שמי שלהורים שלו יש כסף לשלוח אותו לניצ"ן או לחינוך כזה או אחר, לומד לקרוא ולכתוב, ומי שלא, לא.
<רויטל לן כהן: דיברו פה על עיקרון השוויון, ושלא יהיה ילד שלהורים שלו יש ולהורים שלו אין.
<רויטל לן כהן: עיקרון השוויון זה כמו מטבע עם שני צדדים.
<רויטל לן כהן: עיקרון השוויון זה גם לאפשר לילדים שהדרישות הלימודיות שלהם אחרות, לקבל אותם, ואי-אפשר בשם עיקרון השוויון למנוע מילדים שוויון הזדמנויות.
<רויטל לן כהן: כשמדברים על עיקרון השוויון, בבקשה לזכור שהוא חרב פיפיות מעל ראשם של חלק מהילדים.
עמרם מצנע: משרד האוצר.
<נועה היימן: אני רוצה להתייחס בעיקר לנושא סל התלמיד.
<נועה היימן: נושא סל התלמיד והחינוך הדיפרנציאלי שעלה פה הוא נושא חשוב ומורכב, שאנחנו מנסים לתת לו פתרונות.
<נועה היימן: האופן שבו בנוי כל התקצוב של מערכת החינוך, מאוד מורכב, להפוך אותו לצורה של סל אחד לתלמיד.
<נועה היימן: אתן דוגמה לקושי שכזה.
<נועה היימן: המדינה משלמת את משכורות המורים בבתי הספר היסודיים ובחטיבות הביניים, ובגני החובה, בחינוך המיוחד.
<נועה היימן: כאשר אנחנו נותנים סל פר תלמיד, שהולך אחרי התלמיד עצמו לבית הספר, אין אפשרות לעשות השלמות של כיתות, אין אפשרות לעשות ניידות למורים.
עמרם מצנע: אבל בתיכונים יש סל תלמיד.
<נועה היימן: כן, אבל בתיכונים המדינה היא לא המעסיקה של המורים.
<נועה היימן: בחינוך העל-יסודי המדינה היא לא המעסיק, ולכן יש אפשרות לעשות שם סל תלמיד; בחינוך היסודי ובחטיבות הביניים, בגלל שהמדינה היא המעסיק, זה יותר מסובך.
עמרם מצנע: זה לא מדויק, כי גם בחינוך התיכוני זכויות המורים, מבחינת שעות הלימוד ופיטורים והעסקה, הם על-ידי ארגון מורים, אותן מגבלות.
<נועה היימן: זה לא אותן מגבלות לגבי השלמה.
<נועה היימן: בחינוך היסודי, כשיש לך 20 תלמידים, המדינה משלימה את מרב שעות הלימוד שנדרשות לכיתה; בחינוך העל-יסודי אין השלמה כזאת.
<נועה היימן: אתה מקבל לפי מספר הילדים שלך, ואם לא הצלחת לבנות עם זה כיתה, תסתדר.
עמרם מצנע: ומסתדרים.
<נועה היימן: אבל זה משהו שהמדינה לא יכולה לעשות – כדי לעשות היצע לתלמיד דרוש לא רק מהלך מאוד מורכב של איגום כל משאבי החינוך לכדי סל; הוא גם מצריך שינוי של כל מבנה מערכת החינוך בסוג ההעסקה.
<נועה היימן: לכן זו שאלה מאוד מורכבת.
<נועה היימן: דבר נוסף שעומד בפנינו בעודנו באים לדבר על סל תלמיד, וזה עלה בדיון שהיה כאן – מול השלטון המקומי היום יש לנו, תקצוב דיפרנציאלי בהכרח אומר לקחת מהחזקים ולתת לחלשים.
עמרם מצנע: צריך אומץ פוליטי.
<נועה היימן: משרד האוצר תומך בו.
<נועה היימן: משרד האוצר הוא לא חסם לתקצוב דיפרנציאלי.
<נועה היימן: אנחנו תומכים בנושא.
<נועה היימן: סבסוד תשלומי הורים תוגבר גם במלגות ומענקים וגם תוגברה תוכנית השאלת ספרי לימוד, תוגברו מלגות ומענקים לסבסוד תשלומי הורים, שמתבטאים גם בסבסוד נסיעות לפולין וגם בסבסוד טיולים.
<נועה היימן: אלה מועברים לבית הספר, ומנהל בית הספר, על סמך קריטריונים סוציו אקונומיים של ההורים, נותנים הטבות להורה.
<זאב גולדבלט: סבסוד טיולים לא היה השנה אפילו לא באגורה.
עמרם מצנע: היה תקציב.
עמרם מצנע: מה עשו אתו – זו שאלה אחרת.
<זאב גולדבלט: לא.
<זאב גולדבלט: אמרו כאן אצלך בוועדה שהורידו את זה לחלוטין.
עמרם מצנע: שר החינוך הוריד את המגבלות, ואמר למנהל בית הספר: אתה יכול להחליט על השימוש בכספי המלגות – האם זה לטיולים או לדברים אחרים.
<יצחק קדמן: רק שבמקום 1,000 יש לך 100.
<דפנה הר אבן: אני רוצה להעלות את נושא הגדלת הפער בחינוך העל-יסודי.
<דפנה הר אבן: אליי מגיעים הורים בבכי רב, שהם נאלצים לרשום את הילד שלהם למגמה שעולה כמה שפחות כסף, כי אין ידם משגת לאלפי שקלים שנדרשים לשלם עבור מגמה אחרת.
<דפנה הר אבן: זה אומר שאחר כך, כשהם רוצים להמשיך בלימודים אקדמאיים, הם צריכים להשלים את כל מה שהם לא מצליחים לעשות בבית הספר העל-יסודי.
<דפנה הר אבן: את אותם 100 מיליון שקלים, שניתנים לשנה הזאת, הם מיועדים למימון טיולים שנתיים, סל תרבות וציוד לימודי.
<דפנה הר אבן: אני חושבת שהגיע הזמן שאם הורה לצורך מגמה צריך עזרה, שזה גם יינתן מאותם מיליון השקלים ולא רק לצורך טיולים, כי המגמה תכתיב לו, איפה יהיה בחייו הבוגרים.
<דפנה הר אבן: טיול הוא חשוב, אין ספק בזה, אבל ילד שמתחיל את החיים שלו במגמה שהיא סו קאלד יותר נחותה, גם ביציאה מבית הספר התיכון לעבר האקדמיה מצבו יהיה הרבה פחות טוב.
<נועה היימן: אני רוצה להתייחס לעניין המגמות בחינוך העל-יסודי.
<נועה היימן: משרד החינוך מתקצב לכל תלמיד שתי מגמות בהרחבה מלאה.
<נועה היימן: בתור מישהי שעברה במערכת ההשכלה הגבוהה, המקצועות הכי נחשבים כדי להתקבל לאוניברסיטה, שבהם אתה צריך לעשות בגרות, זה 5 יח"ל פיזיקה.
<נועה היימן: זה 5 יחידות שמתוקצבות באופן מלא.
<נועה היימן: זה לא מגמה מיוחדת.
<נועה היימן: האמירה שלפיה - אני למדתי 5 יחידות מחול ו-5 יחידות פילוסופיה, כי בית הספר שלי הציע את זה, ואהבתי לרקוד.
<נועה היימן: ההורים שלי שילמו במסגרת התל"ן, כי היו שם שעות נוספות.
<נועה היימן: זה שמדינת ישראל לא מאפשרת לכל תלמיד במדינה לבחור במגמת מחול בתוספת 15 שעות לימוד בשבוע, זה עניין אחד, אבל לעניין האפשרות של כל תלמיד לבצע בגרות איכותית ומלאה עם 5 יח"ל בנושאים כמו מתמטיקה ופיזיקה וספרות והיסטוריה – זה ניתן על-ידי המדינה.
<יצחק קדמן: זה לא המגמות שקיימות היום.
<קרן רז מורג: אני עו"ד קרן רז-מורג.
<קרן רז מורג: אני מייצגת הרבה מוסדות בחינוך העל-יסודי ובחינוך המוכר שאינו רשמי.
<קרן רז מורג: הייתי רוצה להחזיר את הדיון לכותרת שלו, לתשלומי ההורים המוכר שאינו רשמי, בעקבות חוזר המנכ"ל שאמור להתפרסם כאן.
<קרן רז מורג: אני ציפיתי שהדיון יתנהל כך שטיוטת חוזר המנכ"ל תוצג בפני הוועדה, וניתן יהיה להתייחס אליה.
עמרם מצנע: העיקרים שלה הוצגו.
<קרן רז מורג: אני רוצה להתייחס לכמה נקודות שלא קיבלו התייחסות, ולפחות לפי הטיוטה שפורסמה עד עכשיו, צפויות ליצור בעיות משמעותיות בכל הקשור לתקצוב ולביצוע החינוך המוכר שאינו רשמי בארץ.
<קרן רז מורג: מדברים פה הרבה על התשלומים האפורים.
<קרן רז מורג: לצערי הרב, החוזר הנוכחי, שעומד להתפרסם, אם הוא יתפרסם, בדומה לטיוטה שפורסמה, הולך להשאיר הרבה מאוד מהתשלומים מחוץ לגדר, הרבה מאוד תשלומים אפורים בלית ברירה.
<קרן רז מורג: היום החינוך המוכר שאינו רשמי מתוקצב – נדון על זה בדיון הבא, אבל הוא מתוקצב בצורה חסרה באופן משמעותי.
<קרן רז מורג: אין היום קורלציה בין מה שמתוקצב עבור אופק חדש ועוז לתמורה לבין התקצוב שניתן במוכר שאינו רשמי.
<קרן רז מורג: המוכר שאינו רשמי מתוקצב על-ידי המודל הישן.
<קרן רז מורג: מהצד השני, המורים עובדי ההוראה עד רמת הסייעות היום בגני הילדים צריכים לקבל שכר, וזה מוצדק, בהתאם למקובל במשרד החינוך.
<קרן רז מורג: נוצר כאן פער משמעותי מאוד בתקצוב.
<קרן רז מורג: חוזר המנכ"ל הנוכחי מנסה לדבר בשפה שסוף-סוף, להשלים את הפער הזה מכספי - - - אבל הוא שוכח כאן נקודה מרכזית: מעבר לזה שצריך לראות שהדבר הזה ישלים את החסר- - -
עמרם מצנע: צריך לתת ערכים כמותיים לאחוזים.
עמרם מצנע: זה הדיון הבא.
<קרן רז מורג: נכון, יש פה גם עניין של ממה נגזרים ה-100 אחוז, נדבר על זה בדיון הבא, אבל יש פה גם עניין מהותי.
<קרן רז מורג: הורים שבוחרים בחינוך מוכר שאינו רשמי בחרו לצאת מתוך המערכת הרגילה.
<קרן רז מורג: לפעמים הם בוחרים לעשות את זה כי הם רוצים חינוך חרדי, לפעמים כי הם רוצים חינוך ייחודי, שלא ניתן במסגרת הרגילה.
<קרן רז מורג: בחלק מהערים ההגבלה של החינוך המוכר שאינו רשמי בגביית תשלומי הורים, שמתייחסת רק לאותם אחוזים, לא מאפשרת שום דבר שונה מהחינוך הרשמי.
<קרן רז מורג: התוצאה של זה היא שכל הייחודיות שבשלה ההורה בוחר להגיע לחינוך המוכר שאינו רשמי, מתמסמסת או קורית על-ידי תשלומים עקיפים בתרומות לעמותות שליד בית ספר ובכל הדרכים האחרות.
<דפנה הר אבן: כלומר איכות שווה כסף?
<קרן רז מורג: שונות שווה כסף בהרבה מהמקרים.
<קרן רז מורג: ד"ר קדמן אמר דבר מאוד נכון – שלמרבה הצער, יש מכבסת מילים סביב כל הנושא של תשלומי הורים, ומה שמטריד אותי בעניין הזה, שהיום גובים תשלומי הורים עבור כל מייני שירותים סתמיים ולא עבור הדבר המרכזי שמטריד את ההורים – רמת החינוך.
<קרן רז מורג: הורים רוצים יותר שיעורים, הורים רוצים כיתות קטנות, הורים רוצים שיטת לימוד אחרת.
<קרן רז מורג: עבור כל הדברים האלה אסור לגבות.
<קרן רז מורג: מותר לגבות עבור עוד טיול.
<קרן רז מורג: לא ברור שהטיול הנוסף הזה, יש לו משמעות כל כך חשובה עבור הילדים כמו, למשל, היכולת של ילד ללמוד בכיתה של 20 ילדים ולא של 35 ילדים או של 40 ילדים.