GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דב חנין: אני משפטן בהכשרתי, אבל אני חושב שזה רעיון בכלל לא רע שמשפטים יהיה תואר שני בישראל ולא תואר ראשון, וכדי להגיע למשפטים, כמו בארצות-הברית, אתה תצטרך איזושהי השכלה קודמת.
דב חנין: אולי בכלל כדאי שלאנשים הלומדים באוניברסיטה תהיה שנת השכלה, הכשרה, תרבותית כללית.
דב חנין: במה זה מזיק לעומת במה זה מועיל מבחינת המערכות?
דב חנין: איך אנחנו מעודדים את ההעסקה של אנשים שיוצאים במדעי הרוח?
דב חנין: איזה מנגנונים אנחנו נותנים לדבר הזה?
דב חנין: נקודה אחרונה שהיא ראויה לדיון נפרד היא איך אנחנו משפרים את מצב מדעי הרוח בבית-הספר, החל מבית-הספר היסודי וכלה בתיכון.
עמרם מצנע: אני חושב שהמשפט האחרון שלך מביא אותנו לתת זכות דיבור ליושב-ראש מועצת התלמידים והנוער של מחוז ירושלים.
<בר רבנו: שלום לכולם.
<בר רבנו: לי קוראים בר רבנו, אני יושב-ראש מועצת התלמידים והנוער של מחוז ירושלים ואני נציג במועצה הארצית.
<בר רבנו: בהתייחסות למה שאמרה חברת הכנסת קלדרון אני חושב שבאמת אנחנו נמצאים במדינה שזה עולם היי-טק כזה, שמה שמוביל זה הטכנולוגיה, זה החדשנות, ומה שנשאר מאחור זה באמת עולם הרוח, העולם ההומני.
<בר רבנו: גם בבית-הספר מבפנים זה נתפס בתור דבר פחות חשוב.
<בר רבנו: כשאני בוחר במה לעשות את הבגרות שלי אני אומר: האוניברסיטאות נותנות לי בונוסים על מקצועות מדעיים, אני אבחר מקצועות מדעיים כי כנראה שזה מה שיותר חשוב כי על זה אני מקבל תוספת.
<בר רבנו: חוץ מזה, מה קורה בבתי-הספר?
<בר רבנו: אמרו כאן שצריך להעלות את שעות הלימוד, לעשות יותר לימודים של מדעי הרוח.
<בר רבנו: אני חושב שמעבר לשעות של לימודי הרוח צריך לחשוב מה אנחנו עושים בשעות האלה, איך אנחנו לומדים מדעי הרוח.
<בר רבנו: אני לוקח, למשל, יצירה של חיים נחמן ביאליק.
<בר רבנו: אם מכתיבים לי: המשמעות של היצירה הזאת היא א', ב', ג', אז זאת לא אומנות.
<בר רבנו: אומנות טובה היא אומנות פוליסמית, יש לה הרבה משמעויות.
<בר רבנו: כל בן-אדם שיש לו רקע שונה יקלוט את האומנות הזאת ויבין ממנה משהו שונה.
<בר רבנו: ברגע שמכתיבים לנו קו מאוד ברור של אמצעים אומנותיים: א', ב', ג' שאומר: ד', ה', ו', ואני לא יכול להתפתח לשום כיוון אני מאבד את מדעי הרוח ולכן זה לא מעניין.
<בר רבנו: דבר ראשון, אנחנו, במועצה הארצית, חושבים שצריך לעשות מיתוג מחדש של מדעי רוח בתור דבר חשוב יותר כי גם השעות באמת ירדו במהלך השנים בעקבות הצמצום התקציבי.
<בר רבנו: אבל חוץ מזה להתעסק מאוד מאוד מאוד באיך אנחנו מעבירים את התוכן הלימודי של מדעי הרוח.
<בר רבנו: כתלמיד כיף לי מאוד בשיעור היסטוריה כי בשיעור היסטוריה המורה מלמד אותנו דרך דיונים על מה שקרה, דרך תובנות.
<בר רבנו: אם לוקחים אירוע מסוים והוא מציג את זה בפנינו ואנחנו דנים על התהליכים החברתיים ודנים מה אנחנו היינו עושים ודנים על הדברים ומגיעים לזה, כל אחד עם מבט העולם שלו, זה הרבה יותר מעניין ומרתק לעומת שיעור ספרות שבו אני מאוד מאוד משתעמם כי פשוט אומרים לי.
<בר רבנו: זה עצוב, אני מרגיש בור כי אני באמת לא מבין ולא מאפשרים לי מבחינה חינוכית ללמוד אומנות, ספרות, ולנתח את היצירות בצורה הרבה יותר מעניינת.
<בר רבנו: הנקודה שאנחנו רוצים להתייחס אליה היא איך ולא הכמות.
עמרם מצנע: חבר הכנסת אוחיון צריך ללכת כי יש לנו עוד מעט את השדולה לקיום מעמד המורים.
עמרם מצנע: הנה, תראו איך הכול נשזר אחד בשני.
שמעון אוחיון: אני באמת רוצה להצביע ולהתחבר גם לדב חנין וכמובן גם למה שאחרים אמרו בעניין הזה.
שמעון אוחיון: ההצעות לשינוים מבניים - אני קורא אותן אחת לאחת.
שמעון אוחיון: זה בעצם מראה שהעולם האקדמי מנותק ממה שקורה בבתי-הספר שצריכים להיות הספקים של הסטודנטים.
שמעון אוחיון: כמעט ואין התייחסות להצעה לגבי מה שקורה בבתי-הספר התיכוניים וזה חבל.
שמעון אוחיון: אני הייתי עד למחלקות שכן הצליחו להביא לעצמן, לאוניברסיטאות, עתודות כי יש חיבור, אפילו במקצועות פחות נדרשים או פחות פופולאריים כמו מתמטיקה.
שמעון אוחיון: אני מסכים עם הבחור בעניין הזה של לימוד מקצועות כמו ספרות ועברית.
שמעון אוחיון: אנחנו לא מודעים מספיק לכל שיטות הלימוד, להערכה חלופית.
שמעון אוחיון: שנים ליוויתי פרויקטים של עבודות גמר שבהם מספקים לסטודנט אפשרות ועניין לחקור ולהתחבר אל נושא בהיסטוריה ובספרות עברית מתוך עניין ומתוך רצון להתקדם ולהתפתח.
שמעון אוחיון: אני בא בטענות גם אל האקדמיה.
שמעון אוחיון: לכו את בתי-הספר ותדריכו אותם ותתחברו אליהם ותסייעו להם כדי למשוך גם את אותה עתודה שהיא בוודאי תשתלב אחר כך במדעי הרוח.
שמעון אוחיון: במקומות שזה נעשה - נעשה.
שמעון אוחיון: מרכז שז"ר, מרכז דהן, עושים עבודות נפלאות.
שמעון אוחיון: משרד החינוך, מערכת החינוך לבד, לצערי, את עניין עבודות הגמר לא הרימה למעלה.
שמעון אוחיון: ההירתמות של האוניברסיטאות היא זו שהרימה את זה כי להן יש את כלי החקר.
שמעון אוחיון: הן יודעות לחקור, הן אמונות על כלי המחקר ויוצרות עניין.
שמעון אוחיון: כשאתה נותן עבודה בספרות או בהיסטוריה שעוסקת בזהות קהילתית, בתיעוד ההיסטוריה והסיפור של הקהילה שלך - שאלו אותי כמה פעמים ואמרתי שהופתעתי.
שמעון אוחיון: שאלו: לא מתעסקים בנושא השואה?
שמעון אוחיון: אמרתי: בואו תראה.
שמעון אוחיון: 80% מעבודות הגמר צעירים רוצים לכתוב עבודת חקר ברמה של ארבע-חמש יחידות בגרות בנושא השואה.
שמעון אוחיון: חסרים כאן יצירתיות ועניין.
שמעון אוחיון: אל תשבו במגדל השן, תתחברו גם אתם אל המערכת.
שמעון אוחיון: יש לי טענות כלפי המערכת, זה נכון.
שמעון אוחיון: היא גם נסחפת.
עמרם מצנע: למי אתה מתכוון כשאתה אומר "המערכת"?
שמעון אוחיון: אני אומר.
שמעון אוחיון: לצערי, גם בצד הפופוליסטי הפוליטי.
שמעון אוחיון: כששר חשוב בישראל שם סטטוס בפייסבוק שלו ואומר: יש צורך לבטל את בחינת הבגרות בהיסטוריה, הוא לא התכוון לאיזשהו חיפוש, להערכה חלופית שהבחינה לא תהיה, אלא בעצם הוא התכוון לזה שהיסטוריה לא חשובה.
יפעת קריב: בדיוק ההיפך.
שמעון אוחיון: לא משנה, בסדר.
שמעון אוחיון: אני יודע מה המסר וכיצד הוא התקבל.
שמעון אוחיון: אני מקבל היום מכתב ממפקחים שעוסקים בהוראת הלשון העברית וזועקים עד לשמיים.
שמעון אוחיון: רוצים לחבר לשון עברית, הבעה, יחד עם ספרות עברית, לצמצם, להתייעל במירכאות, לדלדל את השפה, לדלדל את כושר ההבעה שלנו בכתב ובעל-פה ושל הנוער שלנו.
שמעון אוחיון: אנחנו לומדים שפות כמו: אנגלית, צרפתית, ערבית ברמה של שלוש-ארבע-חמש יחידות, שפה עברית מספיק שתי יחידות.
שמעון אוחיון: אם נחבר את זה גם לספרות עברית והרי לכם דלות בהבעה, דלות בתרבות ובכל מה שאתם רוצים בעניין הזה.
שמעון אוחיון: אני מסכים איתכם שהצעת החוק יכולה להיות כאן איזושהי הגנה, למנוע את הסחף הזה.
שמעון אוחיון: נכון שהיא חסרת תוכן ואנחנו לא מצליחים להבין בדיוק לאיזה כיוון אתם רוצים להוביל את זה ומה הסיכויים שזה באמת יעבור מבחינת המבנה של החקיקה.
שמעון אוחיון: אנחנו צריכים ליצוק תוכן ברעיון הזה וגם לבנות אותו כהלכה כדי למנוע את הסחף בפגיעה במדעי הרוח.
רות קלדרון: לעשות חוק שאסור לשעמם.
עמרם מצנע: חוק חשוב.
<מלכה רפופורט-חובב: שמי מלכה חובב ואני ראש בית-ספר למדעי הלשון באוניברסיטה העברית ואני גם חברת ות"ת.
<מלכה רפופורט-חובב: אני היחידה בוות"ת שעוסקת במדעי הרוח אז אני פחות או יותר אמונה על כל העניינים שעוסקים במדעי הרוח בוות"ת.
<מלכה רפופורט-חובב: אני לא מתכוונת לנסות לשכנע את האנשים שיושבים פה על חשיבות מדעי הרוח, לא באקדמיה ולא בחברה.
<מלכה רפופורט-חובב: זה להתפרץ לדלת פתוחה.
עמרם מצנע: נדמה לי שכל מי שבא לכאן והטריח את עצמו ביום שני בבוקר מאמין שזה חשוב.
<מלכה רפופורט-חובב: אני מצטרפת להערכתם של אלו האומרים שיש צימאון מאוד גדול בקרב הציבור למדעי הרוח.
<מלכה רפופורט-חובב: קודם כל, הייתי רוצה לספר לכם על היוזמות שקיימות היום בוות"ת ובמל"ג שאותם הם מקדמים די בהצלחה, הייתי אומרת.
<מלכה רפופורט-חובב: אומנם אנחנו רק בתחילת התנעת תהליכים שהם ארוכי טווח, אחר כך אולי אם יישאר זמן להתוות את מה שאני חושבת שצריך לעשות בעתיד.
<מלכה רפופורט-חובב: בגדול מה שוות"ת רוצה לעזור זה לעזור לפקולטות להתאים את עצמן למציאות חדשה, כי זה נכון - מה שהיה טוב לפני שלושים-ארבעים שנה, דרכי הלימוד, תכני הלימוד, לאו דווקא מתאימים למציאות היום.
<מלכה רפופורט-חובב: יש שתי יוזמות גדולות בעניין הזה ואת שתיהן ליאור הזכיר במצגת שלו: האחת, קידום תוכניות ללימודי העשרה כדוגמת "אבני פינה" ו"שאר רוח" ו"כלים שלובים" במוסדות.
<מלכה רפופורט-חובב: היוזמה השנייה היא קרן לקידום מדעי הרוח ומימון משותף של ות"ת ויד הנדיב.
<מלכה רפופורט-חובב: אני אתחיל עם היוזמה השנייה.
<מלכה רפופורט-חובב: אגב, הקרן הזאת יצאה בשנת 2008 עם תקציב של 30 מיליון שקל.
<מלכה רפופורט-חובב: התקציב הזה מוצה, הוא חודש והתקציב הוכפל.
<מלכה רפופורט-חובב: עכשיו יש תקציב לחמש שנים של 60 מיליון - התנעת תהליכים ארוכי טווח בתוך האוניברסיטאות.
<מלכה רפופורט-חובב: מה אנחנו רוצים לעשות?
<מלכה רפופורט-חובב: אחד האתגרים המאוד גדולים בפקולטות למדעי הרוח הוא שהחוגים בנויים הן על צירים דיסציפלינאריים, למשל, פילוסופיה, ספרות ושפה, והן על צירים אזוריים.
<מלכה רפופורט-חובב: מלמדים לימודי מזרח אסיה, לימודי יהדות, לימודי מזרח-התיכון או דרום אמריקה, כך שיש הרבה מאוד כפילות כי מי שלומד פילוסופיה יכול ללמוד פילוסופיה בחוג לפילוסופיה והוא יכול ללמוד פילוסופיה בחוג לערבית.
<מלכה רפופורט-חובב: יוצא מזה שיש הרבה מאוד כפילות בין הפקולטות ויש הרבה מאוד חוגים מאוד מאוד קטנים כך שלחוגים הקטנים האלה אין קיימות מבנית מבחינת האפשרות לקיים תוכניות לימודים מבחינה תקציבית.
<מלכה רפופורט-חובב: יש הרבה מידור, מי שלומד פילוסופיה לא מכיר את מי שלומד פילוסופיה ערבית וכו'.
<מלכה רפופורט-חובב: יש הרבה מאוד מחיצות ואנחנו גם לא מבדילים מספיק בין האוכלוסייה הרחבה שרוצה באמת להרחיב את הדעת לאלה שרוצים אחר כך ללמוד לתואר שני ושלישי.
<מלכה רפופורט-חובב: רוב תוכניות הלימוד שלנו הן תוכניות צרות שמתאימות יותר לאנשים שהולכים למחקר.
<מלכה רפופורט-חובב: יש שלוש תוכניות גדולות בקרן למדעי הרוח: האחת, תוכנית שמיועדת להוריד את המחיצות בין היחידות השונות בתוך הפקולטות כך שאפשר לתת לתלמידים השכלה הרבה יותר רחבה.
<מלכה רפופורט-חובב: אפשר לנצל את המשאבים בצורה יותר גדולה, וכך מול ההנהלות אפשר לבוא ולומר שלתוכניות שלנו יש קיימות תקציבית.
עמרם מצנע: מלכה, שימי בבקשה שורה תחתונה כי אנחנו לא יכולים להרחיב יתר על המידה.
<מלכה רפופורט-חובב: היוזמה הגדולה היא קרן לקידום מדעי הרוח, בעצם לעזור להתאים את תוכניות הלימודים בתוך האוניברסיטאות למציאות משתנה.
<מלכה רפופורט-חובב: התוכנית השנייה היא עידוד לימודי העשרה בתוך המוסדות.
<מלכה רפופורט-חובב: פה צריך להדגיש שזה לא רק להנגיש את מדעי הרוח לאנשים שלומדים מקצועות אחרים, זה גם להנגיש מקצועות אחרים לתלמידים שלומדים מדעי הרוח כי גם הם צריכים את האוריינות הטכנית והמדעית כדי שיהיו להם כלים להתמודד כשהם יצאו לעולם.
<מלכה רפופורט-חובב: אנחנו צריכים לתת השכלה הרבה יותר רחבה גם לאנשים שבאים ממדעי הרוח.
<מלכה רפופורט-חובב: אם מדובר על חוק הייתי רוצה לראות שני דברים: קודם כל, אני באמת מסכימה לכל מה שנאמר פה - החיבור בין כל הגופים שעוסקים במדעי הרוח: ור"ה, ות"ת, מל"ג, משרד החינוך.
<מלכה רפופורט-חובב: חסר באמת גוף שיתאם ביניהם.
<מלכה רפופורט-חובב: אני חושבת שמאוד מאוד חשוב להקים גוף כזה.
עמרם מצנע: אנחנו נקים את משרד החינוך מחדש.
עמרם מצנע: זו ההזדמנות לעבור למשרד החינוך ולבקש מהגברת אלירז קראוס, מנהלת אגף חברה ורוח במזכירות הפדגוגית.
<אלירז קראוס: שלום.
<אלירז קראוס: קודם כל, אני רוצה לברך על הדיון הזה.
<אלירז קראוס: אני חושבת שהוא דיון חשוב וגם במשרד אנחנו עסוקים בשאלה הזו של מקומם של מדעי הרוח, במיוחד עכשיו, ולימודי הליבה ההומניסטיים למרות שאני מופקדת גם על לימודי החברה בתוך מערכת החינוך.
<אלירז קראוס: התחלנו לעשות צעדים בכיוון הזה.
<אלירז קראוס: היתה פה התייחסות לחוזר מנכ"לית דלית שטאובר שפורסם בסוף שנת הלימודים הקודמת שבא לקדם הוראה חדשנית ויצירתית של תחומי הליבה ההומניסטיים.
<אלירז קראוס: יש היום במערכת תשעה מדריכים שהתפקיד שלהם הוא לאתר בתי-ספר שפועלים באופן יצירתי וחדשני עם דגש על פיתוח חשיבה, על למידה בין-תחומית, אפרופו שבירת מחיצות.
עמרם מצנע: איך את מתייחסת לדברים של בר, נציג מועצת התלמידים?
<אלירז קראוס: קודם כל, אני חושבת שהוא צודק.
<אלירז קראוס: אולי זה המורה להיסטוריה.
<אלירז קראוס: דיברנו פה בינינו שמישהו עשה עבודה טובה לפי איך שאתה מנתח את הדברים ומציג אותם.
<אלירז קראוס: המורה להיסטוריה, הוא גם המחנך שלי - מדהים.
<אלירז קראוס: בהחלט.
<אלירז קראוס: כשאמרתי שישנם היום תשעה מדריכים בתחומי הליבה: היסטוריה, ספרות ותנ"ך, שתפקידם לאתר יוזמות בשטח וגם פרסמנו קולות קוראים שבתי-ספר שיש להם תוכניות מצטיינות, חדשניות בכל חטיבות הגיל יקבלו תקצוב כדי שהם יוכלו לבצע את התוכניות האלה, תלמידים שכותבים עבודות מצטיינות, עבודות גמר ועבודות חקר.
<אלירז קראוס: יש בהחלט חשיבה על דרכי ההוראה באופן שיגביר את החדשנות, את הבין-תחומיות, את החשיבה והדיון הערכי, את הדילמות.
<אלירז קראוס: אנחנו בתחילת הדרך בעניין הזה.
<אלירז קראוס: אני חושבת שהדברים שלך הראו שיש מקומות שהתקדמנו יותר ויש מקומות שפחות.
<אלירז קראוס: זה גם יכול להיות מקרה פרטי, אבל אני לא רוצה להסתתר מאחורי זה.
עמרם מצנע: איפה אתם עומדים עם המשבר בלימודי האזרחות שהוא חלק מתוך המכלול הזה?
<אלירז קראוס: לימודי האזרחות - אני אגיד את זה פה מאוד בקצרה כי חשוב לי להתקדם לגבי לימודי הליבה ההומניסטיים.
<אלירז קראוס: אני מאוד מקווה שבקרוב יתמנה מפמ"ר.
<אלירז קראוס: בסך הכול במערכת אנחנו ממשיכים בתהליך של יישום תוכנית הלימודים המעודכנת שהוחלט עליה בקיץ תשע"א.
<אלירז קראוס: אני מקווה שהמינוי של מפמ"ר קבוע ייתן עוד דחיפה לתוך המקצוע החשוב והיקר הזה במערכת החינוך.
<אלירז קראוס: לגבי נושא לימודי הרוח - אנחנו נמצאים בקשר עם "דרך רוח".
<אלירז קראוס: אני מקווה, אני מטפלת כרגע בהשתתפות תקציבית למרכז בחיפה.
<אלירז קראוס: הייתי רוצה לראות שאנחנו נוכל לפתח יותר כיתות כאלה.
<אלירז קראוס: אגב, יש דילמה כמה לפתוח כיתות עירוניות וכמה לנסות לעודד בתוך בתי-הספר.
<אלירז קראוס: יש השנה הכפלה של תקצוב שעות להרחבה לחמש יחידות, פי 3 לעומת הקצאת השעות שהיתה בתשע"ג, בתשע"ד, לפתיחת מגמות בהיקף של חמש יחידות לימוד בתוך בתי-הספר.
<אלירז קראוס: אני יודעת שיש עלייה מתונות בבגרויות בהיסטוריה, עדיין אין בספרות ובתנ"ך.
<אלירז קראוס: זה עומד במקום.
<אלירז קראוס: גם בשנה שעברה וגם השנה בהיסטוריה יש כבר עלייה של 15%.
<אלירז קראוס: כרגע נכתבת תוכנית לימודים חדשה לחמש יחידות בהיסטוריה שבאמת מנסה לקחת גם את הפדגוגיה הדיגיטאלית, גם את הבין-תחומיות וגם את החשיבה לקחת נושאי רוחב, שהלימוד של ההיסטוריה יהיה תוך כדי הסתכלות על תהליכים היסטוריים ארוכי טווח כמו התפתחות הטכנולוגיה במערב, הודו, סין ויפן, התפתחות מדינות הלאום.
<אלירז קראוס: יש שם ניסיון באמת להסתכל בפרספקטיבה הרבה יותר מעמיקה והיסטורית על הדברים.
<אלירז קראוס: זו התחלה ואני באמת חושבת שצריך לומר פה, ואני מייצגת אומנם את המשרד, שהניסיון לבנות שיתוף פעולה עם יד הנדיב ועם האקדמיה בתחומים ממוקדים של עבודות גמר ושל פיתוח יוזמה להשקעה במנהיגות או מורים חוקרים לא הצליחה בינתיים ובאמת ההתלבטות היתה תקציבית אם ללכת לכיוון של תקצוב בקנה מידה גדול בתוך המערכת או לפיתוח מצוינות בדמות תלמידים שבאמת עושים עבודות או מורים מצטיינים.
<אלירז קראוס: צריך להמשיך לחשוב על זה.
עמרם מצנע: ההערה של מלכה על הצורך בגוף מתאם וזה בעצם משרד החינוך שהוא ראש הפירמידה האדמיניסטרטיבית.
<מלכה רפופורט חובב: זה לא במשרד החינוך.
עמרם מצנע: נדמה לי שיושב-ראש מל"ג הוא שר החינוך.
עמרם מצנע: משרד החינוך בהגדרת המשרד הזה הוא אחראי על כל תחומי ההשכלה, כולל ההשכלה הגבוהה שיש לה חופש אקדמי רחב מאוד.
יפעת קריב: איפה זה יושב במל"ג?
יפעת קריב: זה יושב אצל מישהו.
<מיכל נויימן: מה זה אצל מישהו?
<מיכל נויימן: זה תאגיד שהוקם על-פי חוק, תאגיד סטטוטורי.
<מיכל נויימן: יש מועצה.
<מיכל נויימן: שר החינוך הוא יו"ר המל"ג אקס-אופיציו.
<מיכל נויימן: אנחנו לא עובדי משרד החינוך.
<מיכל נויימן: כמובן חייב להיות קשר.
עמרם מצנע: קודם כל, אני כבר למדתי שצריך פה גם כן לעשות לא מעט חושבים על כל הקשרים האלה: מל"ג, ות"ת.
עמרם מצנע: זה באמת חוק מיושן מאוד.
עמרם מצנע: הקשר והיכולת לתאם בלי לפגוע חס וחלילה בחופש האקדמי – איך יוצרים בסוף תיאום מתוך הבנה והסכמה, לא מתוך כפייה ומתן פקודות.
<שלי שנדור אלקיים: אבל מה עם משרד התרבות?
<שלי שנדור אלקיים: אני לא מכירה רוח בלי סופרים ובלי משוררים.
<שלי שנדור אלקיים: זה הטקסט.
עמרם מצנע: זה ועדת החינוך והתרבות.
עמרם מצנע: התכוונתי להתנהג בהתאם.
<שלי שנדור אלקיים: בגלל זה אני מדברת, אדוני היושב-ראש.
עמרם מצנע: מאחר ודיברנו עכשיו גם על מל"ג, גם על ות"ת, וגם על שיתופי פעולה אז אני חושב שאפשר לפנות למשה ויגדור, לשעבר מנכ"ל ות"ת-מל"ג והיום קרן מנדל-ישראל.
<משה ויגדור: תודה.
<משה ויגדור: רק מספר מילים.
<משה ויגדור: אני לא אחזור על מה שנאמר, אני רק אדגיש מספר מילים.
<משה ויגדור: קודם כל, הדיון הזה הוא חשוב ואני מברך עליו משום שאני חושב שחלק מהשינוי בכל התהליך של תפיסת העולם של מדעי הרוח בכל המערכות, ואני מכיר בעיקר בצורה אינטימית את המערכת של ההשכלה הגבוהה, זה יצירת אווירה ציבורית נכונה שתתמוך ותדחוף לכיוון הזה כי אנחנו סבלנו ונאמר כבר מקודם הרבה על העניין הזה של הדרדרות במדעי הרוח משום שהיו תהליכים שונים שקרו בחברה.
<משה ויגדור: צריך ליצור תהליכים שיבלמו ויחזירו את המקום למסלול צמיחה משלו.
<משה ויגדור: בניסיון שלנו בקרן מנדל-ישראל שעוסקת בעיקר בטיפוח מנהיגות, אבל גם בתמיכה חזקה מאוד בהשכלה גבוהה, בעיקר בתחום מדעי הרוח, עם דגש על מדעי הרוח, נעשו מספר פעולות בעקבות חשיבה שנראה לנו שהן אומנם לא יוצרות איזשהו משהו כזה כאילו גדול עם איזשהו חור גדול או דבר שהוא מגה ועושה אולי איזשהו שינוי דרמטי כשהוא יקרה אלא יוצרים בעבודה מסודרת בשטח שינוי, נקודה אחרי נקודה, ובסך הכול יכולים להוות איזושהי דוגמה ומודל שממנו אפשר להתקדם ולהגיע להישגים בתחום של מדעי הרוח בהשכלה הגבוהה.
<משה ויגדור: הדבר הראשון זה מלגות לתלמידי מדעי הרוח.
<משה ויגדור: מלגות לתלמידי מדעי הרוח, ומלגות בכלל, מושכות תלמידים טובים שאפשר יהיה להשיג אותם ולמיין אותם מכיוון שהם מקבלים מלגות.
<משה ויגדור: בעקבות זה גם מורים טובים ומרצים טובים, פיתוח של המערכת.
<משה ויגדור: זה תהליך שכבר הוזכר קודם, דבר תלוי בדבר, דבר מגלגל דבר.
<משה ויגדור: זה נושא ראשון שצריך לשים עליו דגש.
<משה ויגדור: דבר נוסף שהוא ללא ספק גם מידת החדשנות שקיימת, אני יודע, בהשכלה הגבוהה אבל צריך לטפח אותה וזה פיתוח תחומי לימוד חדשים שמשלבים את מדעי הרוח עם תחומים קיימים ובונים מסגרות חדשות של מדעי הרוח.
<משה ויגדור: יש ניסיונות כאלה באוניברסיטה העברית ויש דוגמאות נוספות.
<משה ויגדור: פה אני מתחבר למה שאמרה גם חברת הכנסת ד"ר רות קלדרון - העניין של היכולת לקיים דיאלוג ולפתוח מסגרות חדשות והדבר הזה מוכרח להיות.
<משה ויגדור: נכון, צריך בעניין הזה הרבה פעמים עזרה של גורמים חיצונים פילנתרופים.
<משה ויגדור: אי-אפשר להתעלם מזה שחלק מהמערכת נבנה וקיים לפחות בהתחלה על גורמים פילנתרופיים, אבל זה דבר שיכול לעשות שינוי.
<משה ויגדור: דבר נוסף הוא לימודי חובה בתחום מדעי הרוח לכלל הסטודנטים בכל המקצועות.
<משה ויגדור: מעבר לתועלת הערכית בכך שהדבר נוטע ערכים וערכי יסוד ורוח ויכולת של צעירים וצעירות להשתלב בחברה דמוקרטית עם סט ערכים נכון, זה מאפשר גם את היכולת של מדעי הרוח להתקיים ולהתפתח וגם להעמיד אותם במקום הנכון ולתת להם את התרומה.
<משה ויגדור: יש כמובן עוד דברים, לא אציין את כולם.
<משה ויגדור: אני כן רוצה לחזור למה שפתחתי בו וזה הדבר האחרון שאני חושב שהוא חשוב בצורה לא רגילה והוא קיים וקורה פה עכשיו והרגע וזה יצירת אווירה ציבורית שנותנת דחיפה וחשיבות למדעי הרוח.
<משה ויגדור: תודה רבה.
עמרם מצנע: פרופ' אילנה אלקד-להמן, מכללת לוינסקי.
<אילנה אלקד-להמן: אני דיקנית הפקולטה הרב-תחומית במכללת לוינסקי.
<אילנה אלקד-להמן: קודם כל, אני מצרה שאין לך מורה טובה לספרות כמו שיש לך מורה טוב להיסטוריה כי אני חושבת שזה העניין של איך מלמדים.
<בר רבנו: אני גם מצר.
<אילנה אלקד-להמן: לב העיסוק שלנו בהכשרת מורים הוא להכשיר מורים טובים שיודעים איך ללמד, שבוערת בהם איזושהי תשוקה להוראת המקצוע ושנותנים לתלמיד שלהם מקום לחשוב, להרגיש, ליהנות, להביע את עצמו.
<אילנה אלקד-להמן: לצערי הרב, זה לא קורה.
<אילנה אלקד-להמן: זה לא קורה וליאור וסיגל הציגו קודם נתונים שעולים בקנה אחד עם מחקרים שלי ומחקרים של סטודנטים שלי ושל עמיתים שלי.
<אילנה אלקד-להמן: בערך 50% מהמורים שמלמדים מקצועות הומניסטיקה, בעיקר ספרות ולשון עברית בבית-הספר היסודי, מעולם לא קיבלו הכשרה להוראת המקצוע הזה.
<אילנה אלקד-להמן: הם קיבלו הכשרה להוראה של משהו.
<אילנה אלקד-להמן: הם בעלי תעודת הוראה, הם מלמדים ספרות, הבעה עברית, כמי שנאלצו ללמד את המקצוע הזה בלי הנאה, בלי שמחה.
<אילנה אלקד-להמן: זה עובר לתלמידים שלהם הלאה, צר לי.
<אילנה אלקד-להמן: מצב ההכשרה להוראה, לצערי הרב, לא כל כך טוב.
<אילנה אלקד-להמן: אנחנו שכנים של אוניברסיטת תל-אביב מבחינה גיאוגרפית.
<אילנה אלקד-להמן: אני יכולה להעיד על מה שקורה אצלנו במכללה.
<אילנה אלקד-להמן: יש היבט מאוד מעודד והיבט מאוד מצער.
<אילנה אלקד-להמן: לתואר הראשון נרשמים היום ללימודי מדעי הרוח להוראה בחטיבה עליונה, זאת אומרת, מכיתה ז' עד כיתה י', זה הרישיון שאנחנו נותנים, בערך חמישית ממספר הסטודנטים שנרשמו בתחילת המאה.
<אילנה אלקד-להמן: זאת אומרת, אם בשנת 2000 - 2001 היו לנו בין חמישים לשישים נרשמים בשנה, השנה יש לנו עשרה למקצועות הומניסטיקה לעל-יסודי, לצערי הרב.
<אילנה אלקד-להמן: זה מספר מדאיג מאוד.
<אילנה אלקד-להמן: מצד שני, יש מגמה הפוכה הודות למענקים כספיים של משרד החינוך לסטודנטים בתוכניות ה-M.teach ומשם אני שואבת בשורה של הרבה אופטימיות.
<אילנה אלקד-להמן: תוכניות ה-M.teach נפתחו בארבע מכללות.
<אילנה אלקד-להמן: הן תוכניות לתואר שני להוראה.
<אילנה אלקד-להמן: מגיעים אליהן סטודנטים בעלי תואר ראשון מהאוניברסיטאות השונות בארץ.
<אילנה אלקד-להמן: חלקם בעלי תואר ראשון בתחום הדעת שהם מבקשים ללמד, וחלקם עושים לימודי השלמה במכללה בהיקף כזה ואחר.
<אילנה אלקד-להמן: פתאום אני רואה בוועדות קבלה שאני מקיימת לסטודנטים, וראיתי בסביבות 250 סטודנטים בשנתיים האחרונות, אני רואה אנשים שמאוכזבים מקריירה שאין בה מגע אנושי, אנשים שרוצים לעשות עבודה שיש בה שליחות חברתית, שיש בה מסר, שיש בה מגע עם בני אדם, שיש בה השפעה, אנשים שרוצים ללכת בשמחה לעבודה בבוקר ולא לעשות עוד משהו.
<אילנה אלקד-להמן: האנשים האלה באים ללמד.
<אילנה אלקד-להמן: יש לנו השנה שישים סטודנטים בשנה של ה-M.teach, מחציתם בתחום ההומניסטיקה, מחציתם עומדים להיות מורים למתמטיקה.
<אילנה אלקד-להמן: אנשים מקסימים.
<אילנה אלקד-להמן: בשנה שעברה היו לנו קצת פחות, התוכנית היתה עדיין חדשה.
<אילנה אלקד-להמן: אני יודעת שיש באורנים תוכנית כזאת, אני יודעת שיש בבית-ברל ובסמינר הקיבוצים תוכניות כאלה.
<אילנה אלקד-להמן: אין פתרון אחר אלא לתת איזושהי תמיכה כספית, וכאן אני מצטרפת למשה ויגדור, לסטודנטים שבאים ללמוד לתואר ראשון בהוראה.
<אילנה אלקד-להמן: מה שמושך את הסטודנטים ללימודי ה-M.teach זה לא רק הרצון שלהם לעשות שינוי בחיים אלא גם התמיכה הכספית שהם מקבלים באמצעות מלגות שמממנות את הלימודים שלהם הוראה, מלגות שהם גם מתחייבים להחזיר משהו תמורת זה למדינה כשהם מתחייבים לעבוד בהוראה.
<אילנה אלקד-להמן: אנחנו מצויים כרגע במעגל קסמים.
<אילנה אלקד-להמן: ילדים שלומדים בבית-ספר יסודי אצל מורים שאין להם שמחת הוראה ותשוקת ההוראה של המקצועות ההומניסטיים עוברים לתיכון ושם זה נמשך.
<אילנה אלקד-להמן: הם לא מגיעים ללמוד את המקצועות ההומניסטיים באוניברסיטה, ואם הם מגיעים איכשהו להוראה במכללה לחינוך הם גם לא מגיעים למכללה עם שמחה ללמוד מקצוע הומניסטי.
<אילנה אלקד-להמן: כדי לשבור את המעגל הזה צריך להגיע לזה שיהיו מורים טובים בבתי-ספר יסודיים ובבתי-ספר תיכוניים.
<אילנה אלקד-להמן: תודה רבה.
עמרם מצנע: אנחנו לקראת סיכום אז ממש כמה בודדים בקיצור.
<ג'ק פסטור: שלום, שמי ד"ר ג'ק פסטור ואני דיקן הפקולטה למדעי החברה והרוח במכללת אורנים ואני גם מייצג היום את רמ"א - ראשי מכללות להוראה.
<ג'ק פסטור: קודם כל, קצת עידוד.
<ג'ק פסטור: אצלנו המספרים במדעי הרוח עולים.
<ג'ק פסטור: רק לסבר את האוזן, יש לנו השנה 61 נרשמים רק בספרות וכ-50 נרשמים למקרא וכן הלאה והלאה, על יסודי, על-יסודי.
<ג'ק פסטור: אנחנו נותנים B.A.
<ג'ק פסטור: מל"גית למקצועות האלה, זה תולדת העבר שלנו כמסונף לאוניברסיטת חיפה.
<ג'ק פסטור: אני לא אחזור על דברים שנאמרו.
<ג'ק פסטור: יש שתי סיבות לירידת מדעי הרוח: אחת, האופק התעסוקתי.
<ג'ק פסטור: אני לא בטוח שקרן עידוד תעזור בזה אבל אני כמובן לא מתנגד לכל שקל שנמסר למטרה זו.
<ג'ק פסטור: הסיבה השנייה, אדם לומד משהו כשזה כיף, זה מעניין.
<ג'ק פסטור: אני מתחבר לדברים שנאמרו על-ידי נציג אוניברסיטת תל-אביב.
<ג'ק פסטור: איזה חוגים אצלו פופולריים?
<ג'ק פסטור: פילוסופיה, מזרח אסיה, היסטוריה כללית.
<ג'ק פסטור: מה לא לומדים בבית-הספר?
<ג'ק פסטור: מזרח אסיה, פילוסופיה והיסטוריה כללית.
<ג'ק פסטור: אצלנו בחוג להיסטוריה יש פי 2 נרשמים להיסטוריה כללית מאשר להיסטוריה של עם ישראל, למה?
<ג'ק פסטור: כי אמרו שבבית-הספר ואמרתי: מספיק עם ישראל לכל החיים.
<ג'ק פסטור: אני בעד הרחבת התשתיות להכשרת מורים.
<ג'ק פסטור: היסוד של אהבת המקצוע, בין אם זה ספרות, תנ"ך או היסטוריה, היסוד הזה קם בימי בית-הספר.
<ג'ק פסטור: אנשים שיוצאים מי"ב בשנאה לספרות לא ילכו ללמוד ספרות מעולם.
<ג'ק פסטור: אני אשמח אם יקראו ספר.
<ג'ק פסטור: אני חושב שיש לנו עוד איזושהי בעיה שמתחברת לישיבה הבאה.
<ג'ק פסטור: הבגרות הוא אחד המכשירים שמשניאים את המקצועות האלה על התלמידים.
<ג'ק פסטור: יש מורים, אפילו עם כל הבעיות שיש לנו בהכשרת מורים, ודרך אגב, אני מתחבר לעמיתיי פה.
<ג'ק פסטור: אצלנו ה-M.teach משגשג וההסבות משגשגות.
<ג'ק פסטור: אנשים שהיו בתוכניות צוות, אנשי קבע שרוצים להיות מורים, אנשים שהיו בעסקים, משפטנים שאומרים: מספיק עם זה, והם רוצים עכשיו ללמד.
<ג'ק פסטור: יש לנו אנשים שיכולים ללמד את המקצועות.
<ג'ק פסטור: אנחנו פשוט צריכים ליצור את התנאים שיוכלו ללמד את זה בחדווה.
עמרם מצנע: בבקשה, קצר.
<רענן בן-טובים: בוקר טוב.
<רענן בן-טובים: רענן בן טובים, אני משורר ששייך להתארגנות שנקראת מאבק המשוררים.
<רענן בן-טובים: קודם כל, אני מברך מאוד על הדיון הזה כאן ואני חושב שאנחנו נמצאים פה בתמימות דעים - לא יודע אם נדירה או לא נדירה.
<רענן בן-טובים: אבל אני אוהב להגיד שהמשורר הוא נושא הלפיד הפואטי.
<רענן בן-טובים: הוא מזהה את שברי המחר בסדקי היום.
<רענן בן-טובים: בשנתיים האחרונות שאנחנו פועלים, ועוד לפני כן, אנחנו מזהים שבר עצום והתרחקות של עולם הרוח מעולם החומר.
<רענן בן-טובים: אנחנו התרגלנו לראות סחף מאוד מהותי לכיוון המדעים המדויקים על חשבון עולם הרוח.
<רענן בן-טובים: אנחנו חייבים לזכור שחברה נבנית על אתוס, אתוס חברתי, ואתוס חברתי נבנה מתרבות.
<רענן בן-טובים: ספרות היא אחד הנדבכים של תרבות.
<רענן בן-טובים: עולם הרוח הוא הנדבך של התרבות.
<רענן בן-טובים: מעבר לזה, אנחנו בונים הלאה את הנדבכים האחרים שהם המדעים המדויקים.
<רענן בן-טובים: המדען לעתיד, המתמטיקאי לעתיד, לא יישאר כאן בארץ אם אנחנו לא ניתן לו את האפשרות להתחבר להוויה החברתית.
<רענן בן-טובים: דיברתי עם פרופ' דני שכטמן ביוני בכנס עולם הספרות שדיברתי עליו בפעם הקודמת שהייתי פה שאנחנו יצרנו בספרייה הלאומית.
<רענן בן-טובים: הוא אומר בדיוק את אותם דברים.
<רענן בן-טובים: ביוני האחרון אנחנו יצרנו כנס שנועד להניח את אבן הפינה לחוק ספרות שייתן מענה לפן נרחב של עולם הרוח ובמקרה הזה הגיעו לשם אנשים גדולים וטובים וכולם דיברו בדיוק על אותו הדבר כמו שאנחנו מדברים כאן עכשיו.
<רענן בן-טובים: זה לא משהו שנמצא באוויר, אנחנו מדברים על מודל שכבר קיים כמו מודל חוק הקולנוע שנותן תקציבים באופן מהותי ושאנחנו יכולים לקחת את התקציבים האלה ולבנות על זה עולם רוח שלם.
<רענן בן-טובים: קודם כל, אני שמח לראות שיש כאן תלמיד שאוהב גם ללמוד כי זה לא הצליח לי בתיכון.