GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<קרן רז מורג: משרד חינוך מוכר שאינו רשמי או מוסד פטור מקבל את התקציב שלו מדי חודש, מקבל מספר.
<קרן רז מורג: הוא לא יודע על מה הוא מתוקצב.
<קרן רז מורג: הוא לא יודע אילו רכיבים נכללים בערך השעה שלו, הוא לא יודע איך הוא יכול לשפר את רמת התקצוב שלו, ואם מורידים לו סכום מהתקתוב, הוא לא יודע על מה הורידו לו את הסכום הזה.
<קרן רז מורג: לפני כמה חודשים יצא מכתב בן שתי שורות מראש האגף לשעבר על חינוך מוכר שאינו רשמי, מר יהודה פינסקי, שכתב:
<קרן רז מורג: החל משנת הלימודים התשע"ד יירדו עוד שני רכיבים מהתקצוב שלכם: אתם לא תתוקצבו יותר על ערך שעה עבור תוספת של כיתות גדולות ושעות טיפוח.
<קרן רז מורג: על שני הרכיבים האלה הורידו תקצוב בשיעור שנע בין 8 ל-15 אחוזים- - -
עמרם מצנע: מה התלונה על זה שזה לא שקוף?
עמרם מצנע: הסבירו על מה מורידים.
<קרן רז מורג: לא יכול להיות שדבר כזה קורה בהודעה לקונית למוסדות חינוך, בלי שיש על זה איזשהו שיח, משהו שמשנה החלטות של ועדות שישבו – ועדת שושני שהחליטה שהרכיבים הללו ייכללו בתקציב, והם מוסרים בצורה שחצי מהמוסדות בכלל לא קיבלו אותו.
<קרן רז מורג: ואני לא מדברת על זה שרכיבים שלמים מתוך התקצוב – יש מוסדות שבכלל לא ידעו שהם מתוקצבים על העניין הזה, ולכן הם לא בכלל התייחסו לנושא הזה, כי אף אחד לא יודע מה נכלל בתוך הרכיבים האלה.
<קרן רז מורג: לפני כמה שנים היינו בבית המשפט, כי מוסד חינוך, הוזזו לו כספים על כך שהוא לא שילם למורות שלו תוספת אם, והסתבר במקרה לחלוטין, בגלל טעות של משרד החינוך, שלא התכוון להעביר את המידע הזה והעביר אותו בטעות, הסתבר שהמוסדות האלה בכלל לא מתוקצבים על אותה תוספת שבגינה קיזזו לו כספים.
<קרן רז מורג: המערכת הזאת, שהיא מערכת סודית לחלוטין, הופכת את התקצוב של מוסדות הפטור ומוסדות המוכרים שאינם רשמיים למערך שקורה במדינות חשוכות.
<קרן רז מורג: לא יכול להיות שהתקצוב שנקבע על-ידי הכנסת, ולכן גם הגענו למצב הזה, שאנחנו מדברים על אחוזים שלא תואמים את האחוזים שהכנסת החליטה עליהם.
עמרם מצנע: מעניין באיזה להט היית מציגה את הצד ההפוך, לו היית מייצג אותו.
<קרן רז מורג: אני תמיד מייצגת- - - לטוב ולרע.
<קרן רז מורג: אני יכולה לומר שמשרד החינוך מפקח מאוד על מה שמשולם לעובדי החינוך, ועוצר תקציבים על ימין ועל שמאל למוסדות שלא משלמים כמו שצריך את שכר המורים, גם באופן רטרואקטיבי, אבל הוא לא מפרסם את הדברים.
<קרן רז מורג: הוא לא נותן למוסדות לדעת על מה הם באמת מתוקצבים, וליצור אתו שיח.
<קרן רז מורג: שלחנו מכתב למשרד החינוך לפני שלושה חודשים על נושא ההפחתה של שני הרכיבים האלה, ועוד לא קיבלנו תשובה אפילו שאומרת שזה עבר לבדיקה של האחראי.
<משה שגיא: על כל תשלום חודשי שיוצא במערכת, כולל למוסדות המוכרים, יש פירוט במערכת ביתר על פירוט מלא, איך הגיעו לחישוב, מדי חודש בחודשו.
<משה שגיא: אי-אפשר לומר שהנושא אינו שקוף.
<משה שגיא: יש גם פירוט של השעות בתקינט, שכל המוסדות המוכרים יכולים להיכנס ולראות את הנתונים בתוך המערכות האלה.
<אביגיל שקוביצקי: משרד החינוך מאוד התקדם בעניין הזה, ובאמת תודה.
<אביגיל שקוביצקי: הרבה יותר קל למוסדות להבין, להיכנס.
<אביגיל שקוביצקי: הם לא חייבים ללכת לרואי חשבון בכירים.
<אביגיל שקוביצקי: היא התכוונה בעיקר בערך שעה של משרה, שלא שקופה ולא ידוע, איך ערך משרה של בית ספר יסודי מורכב.
<אביגיל שקוביצקי: זה התגלגל במקרה.
<אביגיל שקוביצקי: אין אפשרות היום לדעת איך מורכבת משרה של עובד ביסודי.
<אביגיל שקוביצקי: זה לא פתוח לציבור.
<רויטל לן כהן: כרגיל, לגבי הילדים בעלי הצרכים המיוחדים – אל"ף, שלא נשכח.
<רויטל לן כהן: אתה תראה אותי בכל דיון, עד שמשרד החינוך יפנים שאין אגף חינוך רגיל ואגף חינוך מיוחד.
<רויטל לן כהן: הילדים שייכים למשרד החינוך, נקודה.
<רויטל לן כהן: כל דיון פה נוגע גם לנו.
יעקב אשר: אנחנו בעד כל הזמן.
<רויטל לן כהן: מצוין.
<רויטל לן כהן: אז בואו נבטל את ההפרדה האגפית הזאת.
<רויטל לן כהן: היא רעה מאוד.
<רויטל לן כהן: אני רוצה לציין את הנושא של הסייעות, שהשכר שמעביר משרד החינוך לרשויות המקומיות הוא עלום, לא שקוף.
<רויטל לן כהן: אף אחד לא יודע כמה משרד החינוך מעביר לרשות המקומית שכר סייעת.
<רויטל לן כהן: אנחנו יודעים ומשערים לפי דברים שהגיעו אלינו, אבל גם בקשה שהוגשה לפני שלוש שנים, לדעתי, במסגרת חופש המידע, לא נענתה עד היום.
<רויטל לן כהן: אין לנו מושג כמה מועבר.
<רויטל לן כהן: אנחנו יודעים כמה הן מקבלות, ועד כמה שאנחנו יודעים מהמידע שהגיע אלינו, אין שום קשר בין מה שמעביר משרד החינוך למה שהן מקבלות בפועל.
<רויטל לן כהן: דבר שני, שלא שקוף ולא ברור, משרד החינוך דיבר בזמנו על התגמול של מחנכות שמשלבות בכיתתן ילדים עם צרכים מיוחדים.
<רויטל לן כהן: בפועל אפילו המורות לא יודעות במה מדובר.
עמרם מצנע: את מדברת על החינוך הפורמלי.
<רויטל לן כהן: גם לא בחינוך הפורמלי, כי חלק מהילדים האלה לומדים במוסדות מוכרים שאינם רשמיים כדי שיוכלו לקבל את הדברים שמשרד החינוך לא רוצה לתת להם.
<יואב ללום: שעות שילוב כן מקבלים החרדים?
<רויטל לן כהן: אני לא מדברת על זה שבמוסדות הפטור אין בכלל שילוב, משום סוג.
<רויטל לן כהן: לא מתוקצב שם כלום, אבל גם ילדים שלומדים במקומות אחרים לא מקבלים את מה שהם צריכים, והמחנכים שלהם, שגם במוכר שאינו רשמי שהוא לאו דווקא החרדי, המורים לא מקבלים את התגמול שהם צריכים לקבל – בשום מקום, אגב – לא בפטור, לא במוכר שאינו רשמי, לא במוכר הרשמי.
<רויטל לן כהן: לא מקבלים.
<רויטל לן כהן: לכן כדאי לשים לב גם לפערים התקציביים האלה.
יעקב אשר: רציתי להוסיף, שאין בעיה לעשות שיח, ונעשה שיח וייעשה שיח, אבל כשהשיח יתחיל להיגמר, באותו משפט – למשל, דיברו קודם על הדיווחים, ואני בעד שיהיה שקוף ומסודר, אבל ברגע שאמר תוך כדי הדברים נציג שר החינוך, או מישהו אחר, שהם יהיו עובדי מדינה, כבר מובן מאליו שהשיח הזה נסגר כאן, כי השיח הזה מתנהל שנים רבות, ואפשר להבין אותו ואפשר גם לא להבין אותו.
יעקב אשר: אם אומרים: אנחנו מכירים בזה שאתם משהו אחר, ובוא ננסה לעשות את זה הכי מסודר והכי נכון בתוך הדבר המיוחד שלכם – זה בסדר.
יעקב אשר: הרי מה יהיה השלב הבא – יבוא שר חינוך אחר, או אותו שר, עם יועץ כזה או אחר, שיגיד: אחרי שהתקדמנו בשיח, הנה הדיווחים, עכשיו נתנה עוד תנאי, וכל פעם יכו אותנו.
יעקב אשר: לכן הקדמתי – בואו נבנה, מה מגיע לתלמיד.
יעקב אשר: לאחר מכן את הדברים הנוספים – אחד ברשמי ואחד שבאינו רשמי, ומה הוא מקופח, ובצדק.
יעקב אשר: גם בבלגאן הזה צריך להיות סדר.
יעקב אשר: לא יכול להיות רק שוט של הורדה, בלי להסתכל, כמה שווה ילד כזה וכמה שווה ילד כזה.
יעקב אשר: זה שורש העניין.
יעקב אשר: השיח יכול להיות קיים.
יעקב אשר: הוא יהיה קיים ביום שיבינו שזה שיח ולא כפייה.
יעקב אשר: למדינה גם מותר לכפות לכאורה.
יעקב אשר: יש כאלה שיגידו כך.
יעקב אשר: אם נגיע לשם, נגיע לשם.
<אביגיל שקוביצקי: אני רוצה לקשור את הדיון לדיון הקודם.
<אביגיל שקוביצקי: אם מדברים על אחוזים שהם לא בהירים למוסדות, ואני מתייחסת עכשיו למוכר שאינו רשמי, יוצא שהדלתא שדיברו עליה קודם, שיהיה מותר לגבות, היא 25 אחוזים, אבל אם ידייקו ויגידו: זה לא 75 אחוז אלא 54 אחוז וכן הלאה, יהיה קל יותר למוסדות להתמודד מול ההורים, ולחשה דלתא בצורה נכונה, ואז גם חוזר המנכ"ל יהיה יותר מדויק.
<אביגיל שקוביצקי: ברגע שיוצרים שפה לא אחידה – פעם מדברות על שעות מלאות, פעם זורקים את זה בערך השעה – עושים ערבוב, שקשה להתמודד אתו, גם בהתמודדות של קביעת שכר לימוד.
<אביגיל שקוביצקי: ועוד שאלה שלא ברורה לי.
<אביגיל שקוביצקי: ברגע שמוסדות, החליטו בחוק שהם חוקיים, למה כל הזמן מסיטים את הדיון, אם הם ממלכתיים או לא?
<אביגיל שקוביצקי: הדיון, אם זה מוסד חוקי, וכמה שיעור התקצוב שהמדינה מוכנה לתקצב אותו.
<אביגיל שקוביצקי: הבנו, שאם יהיו ממלכתיים, יהיה שטיח אדום וכו', אבל ברגע שבחרו לא להיות ממלכתיים, ואפשרתם בכוח החוק לקבל רשיון בית ספר, תגידו בצורה גלויה מה האחוז, ועם זה נתמודד לרע ולטוב.
<אביגיל שקוביצקי: יכול להיות שהורה יגיד: פה אני צריך 70 אחוז – אני הולך לבית ספר אחר.
<אביגיל שקוביצקי: ברגע שאין בהירות, גם ההורים לא מבינים למה גובים מהם.
<אביגיל שקוביצקי: לא רק מוסדות.
<אביגיל שקוביצקי: שולחים ילד לבית ספר, וגובים סכום גדול - ההורה הרבה פעמים מופתע – מקבלים 75 אחוזים, אז למה גובים ממני סכומים כאלה ואחרים?
<אביגיל שקוביצקי: לכן בואו נתמקד בדיון, איך בית ספר חוקי, כמה מגיע לו וכמה המדינה רוצה לתת לו, ולא כל הזמן למשוך את זה – בואו תהיו ממלכתיים.
<אביגיל שקוביצקי: את זה אמרו לפני כמעט שנה.
<אביגיל שקוביצקי: לא צריכים כל שבועיים לומר: אם תהיו ממלכתיים – בסדר, ואם לא, לא מדברים אתכם.
מנחם אליעזר מוזס: זה דיון משולב עם ההצעה שבאה מהמליאה?
עמרם מצנע: במקום לעשות שני דיונים מראש, אמרנו שזה גם בהצעה לסדר.
מנחם אליעזר מוזס: אני לא יודע מה דיברו כאן קודם.
עמרם מצנע: הדיון התחיל ב-11:00.
מנחם אליעזר מוזס: היה ב-11:00 דיון מהיר בוועדת הפנים על בית שמש.
עמרם מצנע: אתה יכול לומר את הדברים שאת מאמין בהם בלי ששמעת מה נאמר.
מנחם אליעזר מוזס: אדוני היושב-ראש, חברים, בתוך התקציב הלאומי של המדינה מי יודע כמה התקציב הלאומי לחינוך של המדינה?
מנחם אליעזר מוזס: 78 מיליארד.
מנחם אליעזר מוזס: זה התקציב הלאומי.
מנחם אליעזר מוזס: 18 מיליארד זה הרשויות במשקי הבית.
מנחם אליעזר מוזס: 59 מיליארד ו-400 – המדינה, הממשלה.
עמרם מצנע: כולל השכלה גבוהה.
מנחם אליעזר מוזס: לא.
מנחם אליעזר מוזס: עד השכלה גבוהה.
מנחם אליעזר מוזס: אם אני לוקח את הנתונים של התלמידים, מה מספר התלמידים במערכת החרדית?
מנחם אליעזר מוזס: לכאורה היו צריכים לקבל 25 אחוז מהתקציב הזה.
מנחם אליעזר מוזס: כמה מקבלים?
מנחם אליעזר מוזס: מקסימום, עם ההסכמים הקואליציוניים, היו מקבלים 3 מיליארד.
מנחם אליעזר מוזס: היום בלי זה ירד עוד מיליארד.
מנחם אליעזר מוזס: עומדים על 2 מיליארד.
מנחם אליעזר מוזס: זה במקרו, בגדול.
מנחם אליעזר מוזס: אני רוצה לגשת לנקודה, איפה רואים את השינויים שחלים בכל זה.
מנחם אליעזר מוזס: אם לוקחים את המערכת המוכר שאינו רשמי כמו מוסדות אפילו של החינוך העצמאי או מעיין החינוך ומוסדות אחרים, כמה מקבלים היום בתקצוב?
מנחם אליעזר מוזס: 75 אחוז, מהממלכתי.
מנחם אליעזר מוזס: וממה?
מנחם אליעזר מוזס: אם תיקח את המוסדות המוכרים שאינם רשמיים, הכול בנוי, 75 אחוז מהשכר, מהמנה העיקרית, ולא מכל התוספות שנותנים סביב לצלחות.
מנחם אליעזר מוזס: אם אני לוקח כמה תוכניות, ואני מקריא, ברשותך: קרב, מילת, שחר – יש כל מיני שמות, שבעזרת השם, וזה כמה מיליארדים יפים, לא תמצא שם את המערכת החרדית בתוכנית האלה.
מנחם אליעזר מוזס: אני מדבר כאחד שבא משם.
מנחם אליעזר מוזס: הייתי סגן שר החינוך, והייתי הרבה שנים במשרד.
מנחם אליעזר מוזס: אני מכיר את המערכת הזאת.
מנחם אליעזר מוזס: גם באופק חדש שתי מילים הרגו את הפתרון של אופק חדש גם לחרדים.
מנחם אליעזר מוזס: מה כתבו - עובדי מדינה.
מנחם אליעזר מוזס: שתי מילים הרגו את הכול.
מנחם אליעזר מוזס: זה נתן מפלט, שלא צריך לתת לחרדים, ובזה יצאנו ידי חובה.
מנחם אליעזר מוזס: עובדי מדינה – אז זה לא כולל את המערכת החרדית.
מנחם אליעזר מוזס: זה חשוב לעורכי הדין, שישמעו את זה, אם לא שמעתם עד היום, כי אנחנו מתכוננים להגיש בנושא הזה, פרט לעמרם מצנע, גם ללכת – אולי להיוושע – לא יודע מאיפה – אולי מהיועץ המשפטי או מהבג"ץ.
מנחם אליעזר מוזס: התחלנו בדרך חדשה, שמתם לב.
מנחם אליעזר מוזס: אנחנו מתחילים גם בנושא הישיבות, התקצוב, האפליה, ישיבות שמעודדות צבא, שאינן מעודדות צבא.
מנחם אליעזר מוזס: מכאן אני בא לנושא העיקרי, שמאוד כאוב לי – ביטול חוק נהרי.
מנחם אליעזר מוזס: אני רוצה לשאול את היושב-ראש, האם אתה יכול לומר לי, מה יהיה מינואר?
מנחם אליעזר מוזס: האם יקבלו חשמל, מים, ניקיון במוסדות המוכרים שאינם רשמיים?
מנחם אליעזר מוזס: אני לא מדבר במוסדות הפטור.
מנחם אליעזר מוזס: הרי השנה החליטו 70 אחוז.
מנחם אליעזר מוזס: שאלתי את שר האוצר: מה זה אומר?
מנחם אליעזר מוזס: יום אחד הילדים שלי יקבלו מים מהברזים, יום שני יביאו מי עדן?
מנחם אליעזר מוזס: יום אחד תבוא המנקה ויום שני תבוא הסבתא או האמא לנקות?
מנחם אליעזר מוזס: מה הכוונה, 70 אחוז?
מנחם אליעזר מוזס: הרגיעו אותי, שלינואר לא יהיה שום דבר.
מנחם אליעזר מוזס: שלא תהיה לי הבעיה, יום כן חשמל ויום לא, מינואר אין חוק נהרי, ורישום חיוב רשויות מקומיות להקצות משאבים לחשמל, מים וניקיון.
מנחם אליעזר מוזס: הדברים הבסיסיים ביותר לכל תלמיד - דבר שעמרם מצנע לפני עשרים שנה, היה ראש עיריית חיפה, הבין שזה מגיע לכולם.
מנחם אליעזר מוזס: הוא הקציב סכומים נכבדים.
מנחם אליעזר מוזס: אביא לך עדות בפרוטוקולים של העירייה.
מנחם אליעזר מוזס: אתה פרצת דרך בעיריית חיפה.
עמרם מצנע: המחמאות לא תמיד נכונות, אבל בסדר.
מנחם אליעזר מוזס: מה שעשית שם, אני רוצה שתהיה פורץ דרך כאן.
עמרם מצנע: גנסלר ניהל בית ספר שהיה ברשת של החינוך העצמאי.
מנחם אליעזר מוזס: זה היה שערי תורה, גם שערי אהרון.
מנחם אליעזר מוזס: הקצבת למערכת רמת ויז'ניץ, למים חשמל, ואמרת: אין מקום לדיפרנציאציה.
עמרם מצנע: אבל הוא לא לימד בית ספר ברמת ויז'ניץ אלא בחאליסה, ש-98 אחוז מתלמידיו היו עולים חדשים, וההנהלה היתה של רשת החינוך העצמאית.
עמרם מצנע: שנוציא פרוטוקול?
מנחם אליעזר מוזס: ומי היה דואג לרמת ויז'ניץ?
מנחם אליעזר מוזס: ארצ'ור ואתה.
עמרם מצנע: מדיניות הממשלה הנוכחית שמקובלת עליי, זה חיזוק החינוך הציבורי.
עמרם מצנע: המדיניות הזאת כוללת גם קריאה לשאר מוסדות החינוך, שהם לא החינוך הציבורי, להצטרף.
עמרם מצנע: אני מקווה שתעודדו באמת בתי ספר מסוימים, להיכנס לאותו פילוט של החינוך החרדי הציבורי.
<רויטל לן כהן: זה לא רק החרדים, כבודו.
עמרם מצנע: אני רואה אותך, אני זוכר.
<רויטל לן כהן: דווקא לא דיברתי על החינוך המיוחד.
<רויטל לן כהן: הילדים שלי לומדים בדמוקרטי.
עמרם מצנע: הילדים שלומדים בדמוקרטי, זה לא החינוך הממלכתי.
עמרם מצנע: אני מדבר על החינוך הציבורי, המוכר והרשמי.
עמרם מצנע: אני חושב שהמדיניות הזאת נכונה.
עמרם מצנע: חלק מהתופעות של הורים שמוצאים כל מיני פתרונות מחוץ לחינוך הממלכתי, זה כתוצאה מכך שהחינוך הממלכתי קצת פחות מדי אטרקטיבי - גם בגלל בעיות תקציביות וגם בגלל בעיות נוהליות.
עמרם מצנע: אני בהחלט חושב שצריך לחזק אותו, וזו המדיניות.
עמרם מצנע: המשמעות היא תקצוב דיפרנציאלי על-פי מידת הפיקוח, על-פי מידת היקף לימודי הבסיס והליבה וכל הדברים הקשורים בכך.
עמרם מצנע: אין פה כוונה להעניש אף אחד או לגרום למישהו להגיע למצב בלתי-אפשרי מבחינתו, שאז הוא יגיד: אין לי ברירה - אני מצטרף.
עמרם מצנע: ואין גם כוונה להעביר על דתם ועל דעתם את אנשי החינוך החרדי, העצמאי, מעיין התורה, כל אותם דברים.
עמרם מצנע: אני חושב שזה רחוק מהכוונה הזאת.
עמרם מצנע: הבעיה היא שקיפות ושימוש בהגדרות, שכולם מבינים למה מתכוונים.
עמרם מצנע: לזה אני מסכים.
עמרם מצנע: אם אומרים: 55 אחוז או 35 אחוז או 75 אחוז – צריך שיהיה מכנה משותף, מה המשמעות של זה.
עמרם מצנע: על זה דיברנו בדיון לקראת אישור תקציב המדינה וחוק ההסדרים.
עמרם מצנע: אני חוזר על זה פה.
עמרם מצנע: נדמה לי שפחות או יותר, אין על זה ויכוח.
עמרם מצנע: גם משרד החינוך צריך להביא – אני מניח שהוא יביא - בחודשים הקרובים, עד ינואר הוא צריך להציג להתקין תקנות.
עמרם מצנע: אני בטוח שתסכימו להציג בפנינו.
עמרם מצנע: הוא צריך להוציא תקנות שמבהירות מהו הבסיס, מהו תקן הבסיס.
עמרם מצנע: הוא יאמר, להערכתי, את אותם אחוזים, למעט תוכניות חדשות – עיין אופק חדש – ולמעט דברים נוספים, שקשורים בשעות רוחב ותוכניות מיוחדות.
עמרם מצנע: כל מה שרצינו בוועדה הזאת לעשות, ליצור את השקיפות ואת הטרמינולוגיה המשותפת.
עמרם מצנע: המדיניות, כפי שנקבעה על-ידי משרד החינוך והממשלה, נראית לי ולרבים נכונה.
עמרם מצנע: אני תקווה שהיא תקטין את הפערים ולא תגדיל אותם, ותנסה ליצור שיח משותף.
עמרם מצנע: אני מתרשם שאמור להיות כזה, קיים כזה בין משרד החינוך לבין הרשתות והמחוזות.
עמרם מצנע: אנחנו פה לרשותכם.
עמרם מצנע: אם השיח המשותף הזה יעלה נושאים נוספים, יציג בעיות נוספות, אנחנו נהיה מוכנים לשמוע ולהתייחס.
עמרם מצנע: אני מודה לכם, הישיבה נעולה.
עמרם מצנע: אנחנו מתחילים בדיון.
עמרם מצנע: יוזמת הדיון היא בקשה של מספר חברי כנסת לקיים דיון מה שנקרא בכנסת דיון מהיר בנושא תוצאות המיצ"ב כפי שפורסמו.
עמרם מצנע: חבר הכנסת ברכה כתב:
עמרם מצנע: הפער המעמיק לטובת העשירים, חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה: פער בתוצאות המיצ"ב על רקע כלכלי-חברתי, חבר הכנסת נסים זאב וחבר הכנסת מסעוד גנאים וחבר הכנסת יעקב אשר.
עמרם מצנע: אף אחד מחברי הכנסת שביקשו את הדיון לא נמצאים פה.
עמרם מצנע: אני מבין שאתה מחליף את ברכה.
חנא סוייד: חבר הכנסת ברכה ביקש שאני אהיה במקומו כאן כי הוא בחו"ל.
עמרם מצנע: אני רוצה לומר שאנחנו מתעתדים לעשות דיון עומק כמובן על נושא המיצ"ב לאחר שבהחלטת משרד החינוך השימוש במיצ"ב הוקפא לשנה הקרובה עם כמובן מחשבה ובדיקה כיצד להתמודד עם זה לקראת שנה שלאחר מכן.
עמרם מצנע: לכן, הדיון הזה יהיה דיון שכשמו כן הוא, מהיר וקצר.
עמרם מצנע: אני מניח שגם הוא לא ימצה ולא יביא לידי ביטוי את כל המשמעויות והנושאים השונים הקשורים בכך.
עמרם מצנע: אנחנו אולי נתמקד באמת באחד הדברים הבולטים שעולה גם מהמיצ"ב הזה וזה החמרה בפערים החברתיים שניכרים מתוך המיצ"ב בין סוציו-אקונומי חלש לסוציו-אקונומי יותר חזק, פריפריה - מרכז.
עמרם מצנע: הנה חבר הכנסת זחאלקה.
עמרם מצנע: לא צריך להוסיף שהוועדה עוד עם כינונה של הכנסת התשע-עשרה שמה לעצמה כנושא מרכזי את נושא הפערים החברתיים כפי שבאים לידי ביטוי בתוך מערכת החינוך ורואה במערכת החינוך כפלטפורמה העיקרית, הכלי המרכזי כדי לסגור פערים.
עמרם מצנע: חבר הכנסת זחאלקה, מאחר ואתה אחד מהמבקשים של הדיון המהיר אז בבקשה.
ג'מאל זחאלקה: עוד פעם אנחנו התבשרנו על תוצאות המיצ"ב.
ג'מאל זחאלקה: לא היו הפתעות לטובה.
ג'מאל זחאלקה: הפתעות לרעה הפסיקו להיות הפתעות.
ג'מאל זחאלקה: כלומר, זה צפוי.
ג'מאל זחאלקה: ישנו דבר אחד מדאיג מבחינתי.
ג'מאל זחאלקה: אני יותר מעשר שנים חבר בוועדת החינוך, מ-2003.
ג'מאל זחאלקה: גם כשאני לא חבר אני נמצא פה ואני פעיל.
ג'מאל זחאלקה: כל הזמן דיברנו על צמצום פערים וכל פעם שטענו אמרו שזה תהליך, זה לא יבוא ביום אחד, צריך לבחון את זה לאורך זמן.
ג'מאל זחאלקה: אמרו את זה כמה שרי חינוך ופקידי החינוך.
ג'מאל זחאלקה: המשפט הכי מדאיג הוא שלאורך שנים אין שיפור, אין צמצום של הפערים לאורך שנים וזה הדבר הכי מדאיג.
ג'מאל זחאלקה: בהינתן שהסיבה העיקרית לפערים אלה היא המצב הסוציו-אקונומי שזה הנתון שמערכת החינוך באופן ישיר לא יכולה להשפיע עליו.
ג'מאל זחאלקה: היא יכולה להשפיע לאורך זמן, אבל באופן ישיר לבוא ולשפר מצב סוציו-אקונומי ביישוב מסוים כדי שישתפרו ההישגים בחינוך זה אפילו לא תפקידה של מערכת החינוך באופן ישיר.
ג'מאל זחאלקה: יש גופים אחרים שאחראים על זה.
ג'מאל זחאלקה: אני רוצה למקד דווקא את הדיון בתפקידה של מערכת החינוך.
ג'מאל זחאלקה: הנה אנחנו רואים שמערכת החינוך בשורה התחתונה, למרות שדיברו הרבה על מימון דיפרנציאלי ועל חלוקה צודקת של משאבי החינוך, זה לא באמת כך.
ג'מאל זחאלקה: אביא כמה דוגמאות.
ג'מאל זחאלקה: למשל, סל מנהלת מחוז או מנהל מחוז.
ג'מאל זחאלקה: זו טעות פרוידאנית שאני אומר מנהלת מחוז, לא מנהל.
ג'מאל זחאלקה: סל מנהל מחוז זה קופסה שחורה.
ג'מאל זחאלקה: אני ביקשתי כמה פעמים מוועדת החינוך שזה ייחשף ושזה יהיה שקוף, על-פי איזה קריטריונים נותנים.
ג'מאל זחאלקה: זה הרבה שעות.
ג'מאל זחאלקה: זה אחד המקורות החשובים של אפליה בין בתי-ספר, אי-אפשר לדעת.
ג'מאל זחאלקה: יש למנהלת המחוז מספר שעות שהיא מחלקת או שהוא מחלק על-פי ראות עיניו.
ג'מאל זחאלקה: ביקשנו נתונים, אי-אפשר לקבל.
ג'מאל זחאלקה: על-פי קריטריונים אי-אפשר לדעת.
ג'מאל זחאלקה: מנהל לא יודע אם הוא יכול לפנות ולקבל.
ג'מאל זחאלקה: זה נעשה באפילה, זה תיקים באפליה או שעות לימוד באפילה - זה אחד.
ג'מאל זחאלקה: פיקוח מקצועי - האם לאורך השנים יש יותר פיקוח מקצועי בבתי-הספר הערבים?
ג'מאל זחאלקה: יש מצב בלתי נסבל שבו למפקח יש מאות בתי-ספר והוא לא יכול לפקח על כלום מרוב עבודה.
עמרם מצנע: זה לא רק בחינוך הערבי.
ג'מאל זחאלקה: בסדר, אתה יודע שיש מקומות שבהם אפילו הפיקוח הוא לא גורם מכריע.
ג'מאל זחאלקה: יש פיקוח ויש פיקוח.
ג'מאל זחאלקה: יש מקומות שבהם הכל דופק ועובד והמפקח לא משקיע שעות.
ג'מאל זחאלקה: אבל כשיש בעיות הוא צריך להשקיע הרבה שעות וצריך יותר מפקחים.
ג'מאל זחאלקה: יש הרבה פעמים מינויים לא ראויים, יש בעיות בהכשרה.
ג'מאל זחאלקה: אני רוצה להפנות את תשומת הלב לכמה נקודות שבהן אני רוצה לסיים ושהן יהיו רק חומר למחשבה.
ג'מאל זחאלקה: הנתונים - לפני שנתיים ביקשתי דוח על פערים בין בנים ובנות.
ג'מאל זחאלקה: כל אחד יכול לראות באתר הכנסת את הדוח שהוכן על-פי בקשתי בזמנו על פערים בין בנים לבנות.
ג'מאל זחאלקה: אנחנו רואים שיש פערים גדולים מאוד ובשום חברה אני לא מכיר דבר כזה.
ג'מאל זחאלקה: בחברה היהודית והישראלית אין כאלו פערים בין בנים לבנות.
ג'מאל זחאלקה: ההישגים של הבנות הם הרבה יותר גבוהים.
ג'מאל זחאלקה: בהינתן שבית-הספר הוא שוויוני ולא מבדיל בין בת לב, הבעיה היא בסביבה החיצונית.
ג'מאל זחאלקה: אם הם חיים באותם בתים אז איפה הבעיה?
ג'מאל זחאלקה: הבעיה היא בספירה הציבורית, מחוץ לבית.
ג'מאל זחאלקה: כלומר, הבית ובית-הספר הם שוויוניים בין בנים ובנות.
עמרם מצנע: לא, הבית לא שוויוני.
עמרם מצנע: אתה יודע את זה.
ג'מאל זחאלקה: ההתנהגות לא שוויונית.
ג'מאל זחאלקה: יש כאלה שאומרים שהבנות יושבות בבית ולומדות והבנים מסתובבים בחוץ.
עמרם מצנע: הולכים לעבודה.
ג'מאל זחאלקה: לא לעבודה, ילדים בכיתה ה', בכיתה ב', בכיתה ח'.
עמרם מצנע: גם אצל החרדים, אגב, הבנות לומדות והבנים לומדים דברים קודש.
עמרם מצנע: הבנות לומדות תכל'ס.
יעקב אשר: הבנים לומדים דברי קודש ומתמקצעים בזה, אבל הם לומדים ללמוד, אדוני היושב-ראש.
עמרם מצנע: לא ראיתי אותך, אחרת לא הייתי מעיר.
ג'מאל זחאלקה: אני רוצה לכוון למקום מסוים.
ג'מאל זחאלקה: הדיבורים שלי הם מגמתיים ואני רוצה להגיע לנקודה מסוימת.
ג'מאל זחאלקה: אני חושב שהפערים האלה משקפים את המחסור במוסדות ציבור לטיפול בנוער ובילדים.
ג'מאל זחאלקה: כלומר, אם היו היום מתנ"סים פעילים שיכולים לקלוט ילדים ולעזור להם אפילו בלימודים ולתת להם פעילות ואווירה אז זה היה עוזר.
ג'מאל זחאלקה: כשאתה רוצה לשפר מתמטיקה אתה לא מתחבר רק למתמטיקה כי זו תהיה טעות.
ג'מאל זחאלקה: אם תיתן לילדים עוד עשרה שיעורים במתמטיקה כשאין להם סביבה חינוכית ומוטיבציה או שפת אם ודברים אחרים אז זה לא יעבוד.
ג'מאל זחאלקה: אי-אפשר לשפר מתמטיקה רק על-ידי מתמטיקה, צריך גם דברים אחרים.
ג'מאל זחאלקה: אני חושב שהסביבה הציבורית שבה יכולים לקבל בני נוער לקבל מוטיבציה חינוכית ולבלות יכולה לשפר את המצב, זה אחד הדברים החשובים ביותר.
ג'מאל זחאלקה: אני רוצה להביע עמדה בעניין המיצ"ב ומבנה המיצ"ב.
ג'מאל זחאלקה: מבנה המיצ"ב - הוא בוחן אנגלית, מדעים, שפת אם ומתמטיקה.
ג'מאל זחאלקה: אם אנחנו רוצים לנבא בצורה נכונה את ההצלחה או למדוד את ההצלחה של התלמיד הערבי בישראל יש להתייחס גם להישגים בעברית כי תלמיד שמגיע לתיכון ואחר כך לאוניברסיטה והעברית שלו לא טובה אז זה מחסום גדול.
ג'מאל זחאלקה: לתלמיד הערבי העברית יותר חשובה מאנגלית ועל זה אף פעם משרד החינוך לא נתן דעתו בצורה מסודרת.
ג'מאל זחאלקה: אני קורא לך לנהל כאן דיון על לימודי העברית בבתי-הספר הערביים.
ג'מאל זחאלקה: זה כל כך חשוב להצלחה בלימודים.
ג'מאל זחאלקה: בשבוע הבא נדבר על טרכטנברג.
ג'מאל זחאלקה: רוב הסטודנטים הערבים לא גומרים תוך שלוש שנים כשאחת הסיבות היא קשיי שפה.
ג'מאל זחאלקה: את זה אפשר לשפר.
עמרם מצנע: יש הצעת חוק של מאיר שיטרית על התחלת לימודי עברית במגזר הערבי מכיתה א'.
עמרם מצנע: זה לא קיים היום.
ג'מאל זחאלקה: אם אנחנו רוצים לחשוב על שיטות לשיפור ההישגים של התלמידים הערביים וגם התלמידים בפריפריה במבחני מיצ"ב ובכל הבחינות אני חושב שצריך להשקיע השקעה ראויה גם בהכשרת הורים.
ג'מאל זחאלקה: נעשו ניסיונות כאלה ולפי מיטב ידיעתי, ואם יש למשרד החינוך אני רוצה לשמוע אותם, אני יודע שבכמה בתי-ספר שנעשה ניסיון להכשיר הורים בעזרה לילדים שלהם במתמטיקה, ההצלחה היתה גדולה מאוד.
ג'מאל זחאלקה: גם היום הורים אשמים.
ג'מאל זחאלקה: אי-אפשר לעקוב אחרי תוכניות הלימודים.
ג'מאל זחאלקה: פעם הביאו לנו מתמטיקה עם המקלות המוזרים, הבדידים.
ג'מאל זחאלקה: אני זוכר את זה, גם אני הייתי הורה.
ג'מאל זחאלקה: כל ההורים היו צריכים ללמוד איך עושים את זה.
ג'מאל זחאלקה: אחר כך הורידו את זה ואחר כך עוד פעם.
ג'מאל זחאלקה: ההורים לא עוקבים.
ג'מאל זחאלקה: לפעמים הבנות שלי שואלות אותי שאלה ואני לא מצליח לעקוב למרות שאני הייתי תלמיד טוב במתמטיקה.
ג'מאל זחאלקה: אני חושב שצריך להשקיע השקעה נבונה גם בהכשרת ההורים, ובכלל לבחון מחדש את כל עניין החלוקה הצודקת של משאבים במערכת החינוך, כולל במימון שניתן על-ידי הממשלה לרשויות המקומיות שזה גם משהו שלא נוגעים בו בגלל הכוח האדיר של הרשויות המקומיות החזקות והעשירות.
ג'מאל זחאלקה: היתה כוונה כזאת.
ג'מאל זחאלקה: משרד האוצר הכין הצעת חוק ושלמה בוחבוט ומרכז השלטון המקומי עם 15 הרשויות הגדולות לחצו.
ג'מאל זחאלקה: אני יודע שבני-ברק רצו שהחוק יעבור, גם ירושלים רצו, גם נתיבות, גם כפר קרע וכל היישובים הערביים.
ג'מאל זחאלקה: יש לנו אינטרס פה שתהיה חלוקה צודקת.
ג'מאל זחאלקה: אני אומר שלא יכול להיות שביישוב ג'סר א-זרקא שהוא היישוב של העוזר הפרלמנטרי שלי שהוא אחד היישובים העניים ביותר בארץ, ישלמו על פסיכולוג כמו בהרצלייה.
ג'מאל זחאלקה: הוא צריך לשלם פה 35% ופה 35%.
ג'מאל זחאלקה: עלות הפסיכולוג פה ושם היא אותו הדבר.
ג'מאל זחאלקה: צריכה להיות חלוקה צודקת כך שבג'סר א-זרקא ישלמו 10%, ועם כל הכבוד בהרצלייה ישלמו 50%.
ג'מאל זחאלקה: אני חושב שיש הרבה מה לעשות, אבל צריך לעבור מרטוריקה למעשים.
ג'מאל זחאלקה: המילים שלי מופנות למשרד החינוך.
ג'מאל זחאלקה: יש הרבה מה לעשות.
ג'מאל זחאלקה: אפשר להתמקד בעניין ההבדלים בין בנים לבנות.
ג'מאל זחאלקה: אנחנו ביקשנו.
ג'מאל זחאלקה: משרד החינוך הבטיח לך לבוא עם מחקר בנושא הזה, ולבוא עם תוצאות בעניין הפערים בין בנות ובנות והם לא עשו את זה עדיין.
ג'מאל זחאלקה: כמו כן, להתמקד בהורים ובבניית מוסדות.
ג'מאל זחאלקה: כלומר, לחשוב איך לטפל בילדים בשעות שהן אחרי הלימודים כדי שההישגים יגדלו.
ג'מאל זחאלקה: וכמובן, חלוקה צודקת יותר של המשאבים, כולל סל חינוך, כולל מימון לרשויות המקומיות, כולל שעות, כולל השקעה.
ג'מאל זחאלקה: אני חושב שזו תהיה בחינה אמיתית יותר אם אנחנו נוסיף את העברית לתלמידים הערבים בבחינת המיצ"ב ובכל הבחינות.
יעקב אשר: תודה, אדוני היושב-ראש, על שאפשרת לנו את הדיון המהיר בנושא.
יעקב אשר: אני אשתדל לדבר כרגע לא כנציג של מגזר חרדי.
יעקב אשר: לדעתי, משרד החינוך עסוק מאוד בנושאים של המגזר הזה דווקא ואני חושב שזה מסיבות פוליטיות ולא מסיבות של באמת רצון לשפר את המגזר הזה, אבל אני אשאיר את זה לכל אחד בהתבוננות שלו.
יעקב אשר: מה שצף מנתוני המיצ"ב הוא שיש לנו באמת בעיה אמיתית במדינת ישראל שבה רואים פערים אדירים והפערים האלה מגיעים לדברים שהם אובייקטיבים.
יעקב אשר: הם אובייקטיבים אבל הם בידינו.
יעקב אשר: למשל, דיברו על המגזר הערבי.
יעקב אשר: למדתי קצת את המחקר ומתברר שהיה דווקא שיפור גדול מאוד בהישגים במגזר הערבי.
יעקב אשר: אבל שוב, זה היה באותן משפחות או באותם סוגי אנשים שגרים באזורים יותר חזקים מבחינה סוציו-אקונומית.
יעקב אשר: זאת אומרת, גם הפערים הגדולים שיש במגזר הערבי שחלקם צומצמו, הם צומצמו רק לאותן משפחות בעלות יכולת או באותן רשויות ערביות חזקות יותר וכו'.
יעקב אשר: זאת אומרת, יש כאן בעיה מובנית וזה אומר גם שיש קשר ישיר בין המצב הכלכלי של האזור, היישוב, שבו חי אותו ילד או המשפחה של אותו ילד לבין מצבם של האחרים.
יעקב אשר: זה לא רק עניינים חינוכיים, אנחנו שומעים כל הזמן על כל מיני יוזמות כאלה ואחרות וכל מיני רפורמות בחינוך והשקעות של תקציבים למרות שכולנו יודעים שלא מושקע הרבה תקציב, בטח לא בשנה הזאת.
יעקב אשר: בחינוך הרבה דברים הם המשכיים והרבה דברים זה דברים של שכר שזוחל מעצמו וגדל ולא נוגעים בשורש העניין.
יעקב אשר: לדעתי, שורש העניין, כמו שאמר גם חברי, הנושא של דיפרנציאליות בתקציבי החינוך.
יעקב אשר: זה אומר בלי תוספת כסף למדינה.