GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<חגית מאיר: יש פסיקה מפורשת של בג"ץ, שהסדירה את הגבייה עבור תל"ן – מתי חייבים לשתף תלמיד על אף שהוריו לא שילמו, ומתי אסור.
<חגית מאיר: אנחנו הולכים לאור הפסקה הזאת.
<חגית מאיר: חוזרי מנכ"ל מעוצבים לפיה.
<יצחק קדמן: אין לזה שום קשר למציאות.
<חגית מאיר: קיימים מקרים של פרויקטים מיוחדים, שמאושרים כניסוי, כרכישה מרצון.
<חגית מאיר: אנחנו מאוד מגבילים את זה, ורוצים להסדיר את הנושא הזה בצורה מחמירה יותר.
<חגית מאיר: גם שם צריך חתימה של כל הורה על הסכמתו.
<חגית מאיר: אלה הנושאים שהגבייה מאושרת.
<חגית מאיר: בפירוש יש נושאים שהגבייה לא מאושרת – לא הבאתי אותם פה - שהיא אסורה בפירוש, לא משנה אם מסכימים או לא, וזה קודם כל תוספות לכל הדברים האלה.
<חגית מאיר: היתה לנו תופעה בתחילת שנות ה-2000, למשל, שבתי ספר ביקשו להאריך את הטיולים שלהם או להרחיב אותם מעבר למה שמתאפשר מהגבייה שמאושרת בוועדה.
<חגית מאיר: ואז היו פונים ואומרים: כל ההורים מסכימים, אז נאריך.
<חגית מאיר: במקרה כזה הורה אחת עתר עתירה מינהלית, ואנחנו הצטרפנו לעמדתו; אמרנו שרצון של אזרחים, עם כל הכבוד, לא יכול להוות מעקף להחלטה של הכנסת.
<חגית מאיר: בנושא הזה הנושא הודק.
<חגית מאיר: בנוסף, כל הדברים שהמדינה או רשות מקומית אמורות לממן, אסורים בגבייה מהורים, ואפילו ההורים מסכימים, החל מנושאים של היגיינה.
<חגית מאיר: הורים רצו מתקנים מיוחדים לסבון, לגבות.
<חגית מאיר: סירבנו להם בתוקף, כי כל הנושא של התקנות בבית ספר, הם בחובת הרשות המקומית.
<חגית מאיר: למשל, תקנות לחוק חינוך חובה קובעות במפורש שירותים שאסור לגבות בעדם כגון שיעורי עברית לעולים חדשים, שיעורי עזרה ראשונה בבתי ספר.
<חגית מאיר: יש רשימת שירותים שנקראים שירותים מקובלים, ואסור לגבות בעדם, וחייבים לתת אותם ממקורות של המדינה או הרשות המקומית.
<חגית מאיר: המצב הוא בעיתי, ולא נתכחש לזה.
<חגית מאיר: הוא בעייתי מעצם קיומו.
<חגית מאיר: כל הזמן מתקיים קונפליקט, גם בין ההורים לבין עצמם, גם בינם לבין בית הספר, גם בתוך מוסדות החינוך, בינם לבין הפיקוח.
<חגית מאיר: לכולם יש רצון לקבל ולתת שירותים טובים יותר, משופרים יותר, רבים יותר, גדולים יותר, אבל זה כרוך בנטל כלכלי, כי זה מעבר למתוקצב על-ידי המדינה.
<חגית מאיר: הדברים הללו הם מאוד בעייתיים.
<חגית מאיר: יש פער, הפער הכי בסיסי של המחשבה המדינית בין החירות לקיים חינוך שנתפס כרצוי וראוי לבין פגיעה בשוויון ההזדמנויות.
<חגית מאיר: אתן דוגמה הכי קטנה שנפלה על שולחני לפני שבועיים – תוכנית חדשנית, ללמד תלמידים באמצעות מחשבי מחברת, מה שיפטור אותם מהצורך בספרי לימוד, במחברות וכו' – כל החומר במחשב.
<חגית מאיר: היוזמה היתה של רשות מקומית קטנה, שרצתה מאוד לקדם את החינוך בצורה חדשנית.
<חגית מאיר: הרשות אף עשתה מכרז לאספקת מחשבים כאלה בניסיון לנצל את יתרון הגודל, להוזיל את מחירם.
<חגית מאיר: היה רק קוץ אחד באליה הזאת – שהורים צריכים לרכוש מחשב לילדים בשווי 1,700 שקל.
<חגית מאיר: היו הורים שששו ושמחו, כי זאת הקדמה, והיו הורים שאמרו: למה אני חייב לשלם דבר כזה עבור חינוך?
<חגית מאיר: היה גורם מקצועי במשרד, שמאוד רוצה לקדם החדרה של טכנולוגיה חינוכית.
<חגית מאיר: כאן התחילו קונפליקטים בין הורים לבין עצמם.
<חגית מאיר: כשהגיעו אליי, אמרתי: יש לנו נקודה אחת בלבד.
<חגית מאיר: אם הדבר הזה באמת חיוני, אנא שכנעו את שר החינוך, והוא בטובו יפנה לוועדה הזאת, וישכנע אותה שהדבר באמת חיוני.
<חגית מאיר: כל עוד הדבר הזה לא אושר, אנחנו לא יכולים לקיים אותו.
<חגית מאיר: מצד שני, באים בצעקות – אתם עורכי ישראל, עוצרי הקדמה החינוכית.
<חגית מאיר: אנחנו כל הזמן בקונפליקט הזה.
<חגית מאיר: זה קיים לאורך כל הדרך.
<חגית מאיר: דבר שני, יש לנו חריגות גבייה מן המותר.
<חגית מאיר: אחת הבעיות הקשות שלהם, שהם מכבידות את הנטל הכלכלי על ציבור ההורים.
<חגית מאיר: ברגע שאדם הוא הורה לתלמיד במערכת החינוך, הוא צריך לשלם.
<חגית מאיר: לפני שנתיים יצא הציבור לרחובות על הנטל הכלכלי, וצריך להתחשב בעובדה הזאת, כי עצם העובדה שחלק מהדברים בבתי הספר בנויים על תשלומי הורים, המשמעות הישירה של זה היא נטל כלכלי על הורים.
<חגית מאיר: זו תופעה מובנית, שצריך לתת עליה את הדעת.
<חגית מאיר: דבר נוסף, הפיכת בית הספר לגובה יוצרת מחלוקות בין ההורים לבין המוסד החינוכי, בין ההורים לבין עצמם.
<חגית מאיר: יש פה העכרת יחסים, שהיא מיותרת לחלוטין.
<חגית מאיר: וכשאני אומרת ההורים – כמניין ההורים כן מניין האינטרסים: יש הורים שרוצים לשלם כמה שיותר, ולוחצים על בתי הספר להרבות גבייה כדי להעלות את רמת השירות; יש הורים שאין להם פרוטה לשלם; יש הורים שלכאורה לא נחשבים מה שנקרא מקרה סוציאלי, אבל הם חיים ממשכורת, ושמענו כולנו שהשכר החציוני במשק נמוך מהשכר הממוצע, והפירוש הוא שאנשים נלחמים כדי לקיים את עצמם כלכלית ללא גירעונות; ויש לנו הורים שישלמו כי הם חושבים שזה חשוב, אבל זה מעיק עליהם; יש הורים שלא יכולים לשלם; ולצערי, יש גם טרמפיסטים ועוכרי ישראל, בעלי הפרינציפים- - -
<יצחק קדמן: למה עוכרי ישראל?
<יצחק קדמן: למה לקלל אותם?
<יצחק קדמן: הם דורשים לקבל חינוך כמו שצריך.
<יצחק קדמן: עוכרי ישראל.
עמרם מצנע: המונח באמת לא מתאים.
<חגית מאיר: הורים שדורשים שחבריהם יממנו את השירות גם עבור ילדיהם, על אף שביכולתם לשלם.
<חגית מאיר: יש לי מכל המינים, וכל הציבור הזה, כל אחד עם האינטרסים שלו, מעכירים את האווירה סביב הגבייה בבית הספר.
<חגית מאיר: צר לי שהצוות החינוכי נסחף לזה, כי זה נוצר מקשה אחת, ועצם קיום הגבייה בבית הספר הוא בעייתי.
<חגית מאיר: דבר נוסף שיש לזה הד ציבורי שלילי, כי אנשים מתלוננים ובצדק, כי העול הוא עול.
<חגית מאיר: בנוסף, יש לנו ארגונים ציבוריים וגם יחידים שפועלים באפיק המשפטי.
<חגית מאיר: זה חיובי מהבחינה שמקומות שלא הוסדרו על-ידי המחוקק, והרשות המבצעת אולי לא תפקדה בהם כמו שצריך, יבואו לידי הסדרה.
<חגית מאיר: מצד שני, עדיף שההסדרה תבוא ברמת הרשות המחוקקת והרשות המבצעת, כי כשהדברים תלויים ועומדים בבית המשפט, נוסף גורם נוסף.
<חגית מאיר: אנחנו עומדים באי-ודאות עד שבית המשפט אומר את דברו.
<חגית מאיר: אני סבורה שעדיף להסדיר את הדברים ברמת המחוקק.
<חגית מאיר: הבעייתיות היא שארגונים פונים לאפיק המשפטי, גם הורים.
<חגית מאיר: לצערי, היו מקרים שהורים פנו לאפיק משפטי כאשר לא צדקו, ועפו מכל המדרגות בבית המשפט – סיפור אחד, אבל היו מקרים שהורים צדקו, רק ניגשו בצורה לא נכונה לבית המשפט, ולא קיבלו את הסעד.
עמרם מצנע: אני מציע שנעבור להנחיות החדשות שהוצאו.
<חגית מאיר: בחרנו להסדיר שלושה גורמים שמאוד הטרידו אותנו, כי היו בחזקת - אין לי פה, משום שהחוזר הזה עדיין בעבודה משפטית עליו, בעקבות הערות הציבור בחרנו להסדיר שלושה תחומי: אחד, עניין שכר הלימוד במוכר שאינו רשמי, שכאמור, עניין מוסדר.
<חגית מאיר: לאור זאת שר החינוך הקודם גדעון סער הושיב ועדה ציבורית לדון בנושא ולקבל מסקנות.
<חגית מאיר: ועדה מכובדת, עבדה שמונה חודשים, כמדומני, ועדת מתוקי.
<חגית מאיר: היא שמעה עדויות והמליצה את המלצותיה לשר החינוך הקודם.
<חגית מאיר: הניחה אותן על שולחנו.
<חגית מאיר: בינתיים התחלף השלטון.
<חגית מאיר: שר החינוך החדש קיבל את ההמלצה, לכתוב חוזר מנכ"ל חדש, שיסדיר את הנושא.
<חגית מאיר: כמובן, חוזר מנכ"ל לא ייתכן בלא הסדרה משפטית – שאנחנו צריכים נושא של צו שכר לימוד וכו'.
<חגית מאיר: נכתבה טיוטה של חוזר מנכ"ל, והחלטנו שהיות שהמהלך הוא מאוד יסודי, אנו רוצים את הערות הציבור.
<חגית מאיר: הטיוטה היתה פתוחה להערות הציבור באתר משרד החינוך, פורסם בעיתונים שהיא פתוחה להערות הציבור.
<חגית מאיר: קיבלנו עשרות רבות של הערות – חלקן קונקרטיות פרטיות; חלקן מאוד עמוקות של ארגונים, ציבורים ואחרים, ובעלי עניין.
<חגית מאיר: רובן הערות מהתחום המשפטי.
<חגית מאיר: היתה שם גם הערה של רואת חשבון, שמתמחה בתקצוב חינוך, לגבי נוסחת החישוב של שכר הלימוד.
<חגית מאיר: ההערות האלה בהחלט מובאות בשלב התיקונים של החוזר, כי היא עלתה על מספר נקודות, שצריך היה לשפר את הנוסחה.
עמרם מצנע: מה חוזר המנכ"ל הזה מנסה לשנות, ואם את יכולה להוסיף את ההערות העקרוניות שאתם שוקלים.
<חגית מאיר: תענה היועצת המשפטית שלנו, עו"ד דורית מורג.
שמעון אוחיון: אפשר לקבל את החוזר?
<דורית מורג: התפרסמו שלוש טיוטות של חוזר מנכ"ל.
<דורית מורג: התקבלו הערות רבות – לא רק משפטיות.
<דורית מורג: הנושא אמור להיות גם בהנהלת המשרד, כלומר עדיין לא התקבלה החלטה.
<דורית מורג: אפשר לקבל כאן, כמו שביקשנו, את הערות הציבור, אפשר גם לשמוע כאן את הערות הציבור, במקום הנכבד הזה, אבל אני חושבת שלא נכון שנציג היום את אותן טיוטות חוזרי מנכ"ל.
<דורית מורג: כי הם עדיין בשלב- - -.
עמרם מצנע: גברתי היועצת המשפטית, אתם הפצתם טיוטה להערות לציבור.
עמרם מצנע: הכנסת זה גם הציבור.
עמרם מצנע: מה הבעיה, להציג את החוזר מנכ"ל בטיוטותיו, להציג בפנינו גם כמה נושאים שעלו, ולהציג את ההתלבטויות?
עמרם מצנע: על זה הערתי בכמה דיונים.
עמרם מצנע: הוועדה הזאת אינה חותמת גומי.
עמרם מצנע: היא לא מתכנסת רק כשמשרד החינוך הגיע למסקנה בנושאים אלה ואלה; היא בהחלט רוצה שמשרד החיינוך והגורמים השונים, ולדעתי זה רק לתועלת למשרד החינוך, יבוא לכאן כשיש לו נושא שהוא עדיין לא סיכם אותו, הוא מתלבט, יש אפשרויות שונות, עולים נושאים שונים - להציג את זה.
עמרם מצנע: מה הפחד?
<דורית מורג: עדיין לא התקבלו הערות.
עמרם מצנע: אז תציגו רק את הטיוטה, ואנחנו נדון עליה.
<דורית מורג: מתוך אזהרה?
עמרם מצנע: רשמנו את האזהרה.
עמרם מצנע: אני חוזר גם לך וגם לאנשי משרד החינוך ואומר גם לחברי הכנסת ולמוזמנים – חברים, הדרך הנכונה ציבורית, לדון בנושא, בטח בנושא עקרוני, גם כשאין החלטת הממשלה – היא באה לפה, אומרת: זה הנושא, אלה האפשרויות, יש לנו התלבטויות כאלה, אחרות.
עמרם מצנע: זה סדר הדברים הנכון, לדעתי.
<דורית מורג: ככל שאנחנו מתייחסים לדיון הזה כחלק מהדיון הציבורי, אכן, וכך צריך להיות.
עיסאווי פריג': מתי חזר מנכ"ל אחרון יצא לפני הטיוטה הזאת, בעניין התשלומים?
עיסאווי פריג': מתי החוזר האחרון שהופץ, לפניו?
עמרם מצנע: חגית אמרה שעד היום לא היתה הסדרה בנושא הזה.
<חגית מאיר: לא היה חוזר מנכ"ל לגבי שכר לימוד במוכר שאינו רשמי.
<דורית מורג: חוזרי המנכ"ל יצאו, אותה הנחיה יצאה הן למוסדות הרשמיים והן למוסדות המוכרים שאינם רשמיים.
<דורית מורג: חוזר מנכ"ל שמדבר על תשלומי ההורים, על תוכנית לימודים נוספת אומר במפורש שהוא חל גם על המוסדות הרשמיים וגם על המוסדות המוכרים שאינם רשמיים.
<דורית מורג: כך יצא כל השנים, וגם חוזר המנכ"ל האחרון.
<דורית מורג: זה היה הנוסח.
<דורית מורג: הנושא אולי פרוץ היה בגלל היעדר פיקוח, אבל מבחינת חוזר המנכ"ל, זו היתה הכוונה.
<דורית מורג: הטיוטות מדברות לגבי הגבייה במוכר שאינו רשמי היסודי – עם חשיבה, אולי כן היה מן הראוי להסדיר בכל זאת, כפי שהחוק אכן מאפשר, גביית שכר לימוד בנושאים מסוימים.
עמרם מצנע: אני מבין את הזהירות המונעת בדבריך לפרוטוקול, אבל העובדה היא שהנושא הזה לא הוסדר עד היום, תשלומי הורים במוכר שאינו רשמי ובבתי הספר הייחודיים.
עמרם מצנע: נעזוב את העבר עכשיו.
עמרם מצנע: יצא חוזר מנכ"ל, טיוטה – אגב, עשיתם דבר נכון: הפצתם אותו לציבור, ואמרתם: תנו הערות.
עמרם מצנע: אנחנו מתכוונים להחיל אותו לתשע"ה, אמרתם: מי שרוצה, יכול להחיל אותו כבר, אבל הוא ייכנס לתוקף לקראת תשע"ה - נא העירו את הערותיכם.
עמרם מצנע: אתם לא צריכים לעניין הזה להתנצל אלא כמובן, רק להתנצל על שלא עסקו בנושא הזה מזמן – עסקתם בזה, כי זה היה פרוץ לחלוטין.
עמרם מצנע: בתי ספר ייחודיים, גם בתי הספר בעיקר בממלכתי-דתי, שבו יש גם לימודי קודש, והתל"ן – כל הדברים האלה יצרו מציאות שבה הורים נדרשו לשלם תשלומים גבוהים מאוד.
עמרם מצנע: כפי שנאמר, ההיסטוריה מוכיחה שרוב ההורים נענו לבקשה ברצון, וחלק מההורים אמרו: זה בלתי-אפשרי.
עמרם מצנע: לכן אתם מסדירים את זה.
עמרם מצנע: לשאלתך, חבר הכנסת עיסאווי, זה לא הוסדר עד היום.
עמרם מצנע: זה הוסדר בכלל, לא היה שום פיקוח על זה, זה יצא מכלל שליטה.
עמרם מצנע: לכן נדרש משרד החינוך - תכף ניכנס לתוכן ותשמע את ההערות השונות – אבל נדרש להציג את זה.
עמרם מצנע: אני חוזר ומבקש שתציגו, מה אומר חוזר מנכ"ל, טיוטה, להערות, שמונח היום בפני הציבור.
<חגית מאיר: החוזר בעיקרון אומר כך: אנחנו בודקים קודם כל את אותם מקומות שבהם משרד החינוך לא מתקצב את מלוא שכר הלימוד.
<חגית מאיר: לגבי המוסדות האלה, כאמור נקבעה נוסחה, שעכשיו נמצאת בתיקון, לאור ההערות שהתקבלו, שאומרת מה אפשר לגבות מהורים עבור החלק החסר להשלמת ה-100 אחוז.
<חגית מאיר: הגבייה הזאת בפירוש לא נועדה, ויש נגדה סנקציות, כדי לקיים רמת שירות מעל מה שהמדינה נותנת, כלומר זה לא היתר לייסד בתי ספר שבהם גובים מהורים סכומים גדולים ונותנים שירותים מעל ומעבר לסטנדרט הרגיל.
שמעון אוחיון: למה זה ביחד בדיון?
שמעון אוחיון: הלוא פה מדובר בשתי רמות דיון לגמרי – העניין של החינוך הבלתי-מוכר והשלמת התקציב.
שמעון אוחיון: היא באמת בעיה קרדינלית.
עמרם מצנע: זה הנושא המרכזי.
עמרם מצנע: הנושא המרכזי היום אינו תשלומי הורים.
<יואב ללום: זה אומר שחוזר מנכ"ל לא חל על רשת החינוך ועל החינוך העצמאי?
<חגית מאיר: הם 100 אחוז.
<יואב ללום: ולהם מותר לגבות תשלומי הורים?
<חגית מאיר: רק תשלומי הורים כמו במערכת- - -
<יואב ללום: הם גובים תשלומי הורים מעבר, וזה בסדר.
<יואב ללום: זו המציאות בשטח.
עמרם מצנע: אנחנו לא מדברים עדיין על המציאות.
עמרם מצנע: בואו נחזור רגע למסלול הדיון.
עמרם מצנע: כפי שהזכירה חגית, חוזר המנכ"ל עוסק בשלושה תחומים: תחום אחד, מה מותר לגבות במוסדות שלא מתוקצבים ב-100 אחוז על-ידי המדינה.
עמרם מצנע: אלה שמתוקצבים ב-100 אחוז על המדינה, אסור להם לגבות שום תשלום מיוחד שאינו מופיע בהיתרים שהוועדה נותנת פעם בשנה, כי תשלום החובה היחיד הוא ביטוח, וכל היתר – זכות.
עמרם מצנע: אם גובים, זה מחוץ לכללים.
עמרם מצנע: תל"ן זה דבר אחר.
עמרם מצנע: חגית, פה צריך להבין – לקראת שנת הלימודים תשע"ה אתם אומרים שמי שיגבה יותר מהדלתא של מה שהמשרד מתקצב ל-100 אחוז, תישלל מנו ההקצבה בכלל.
<חגית מאיר: זה שלב הטיוטה.
<חגית מאיר: יש לנו שלוש סנקציות אפשריות שעלו, מדורגות.
<חגית מאיר: פה זה נושא להחלטה, איזו סנקציה.
<חגית מאיר: בכל מקרה, לא ייתכן מצב שמישהו יחרוג בגבייה מההורים, וייצא נשכר.
<חגית מאיר: הרעיון הוא, היות שמדובר בסך הכול כאמור בכ-320 מוסדות – הוצאנו ממאגר הנתונים של משרד החינוך – כשמתקבל אצלנו מצבת התלמידים במוסד הזה, ואנחנו יודעים פרופיל המוסד, שהרי תקצוב המשרד מביא בחשבון את שכר המורים, ושכר המורים משתנה בהתאם להשכלתם ולוותק שלהם, המקדם הזה שמכליל בתוכו את הדברים האלה, נקרא פרופיל מוסד.
<חגית מאיר: בהתאם, פרופיל גבוה מקבל יותר, ונמוך – פחות.
<חגית מאיר: הכוונה היא שמשרד החינוך יקבע לכל מוסד כזה, מהו הדלתא שהוא יכול לגבות, בתוספת תקורות שהוא יכול לגבות על העניין שהוא לא מתוקצב במלואו על-ידי הרשות המקומית לנושאים של אחזקת המוסד.
<חגית מאיר: כל בית ספר יקבל- - -
<יואב ללום: מה עם ההורים?
<יואב ללום: ההורים צריכים לדעת.
<חגית מאיר: אנחנו מעלים כל דבר לאתר משרד החינוך, כך שהדברים פתוחים לציבור.
עמרם מצנע: זה תחום בתי הספר המוכרים שאינם רשמיים.
עמרם מצנע: יש תחום רחב מאוד, של בתי הספר הניסויים והייחודיים.
עמרם מצנע: גם שם זה היה פרוץ, ואתם פה מגבילים את זה.
עמרם מצנע: אלה בתי ספר שהמשרד משתתף ב-100 אחוז, ובגלל זה שהם ייחודיים וניסויים וכל מיני מונחים נוספים- - -
<חגית מאיר: כל התחום הזה של ייחודיים, ניסויים, על-אזוריים, פתיחת אזורי רישום – כל הנושא הזה נמצא בהסדרה במשרד עכשיו.
<חגית מאיר: קיימת ועדה משפטית מקצועית, הוועדה לבתי ספר ניסויים, ייחודיים ומרחבי חינוך, והיא הוועדה שנותנת בעצם למוסד את האישור, האם הוא ייחודי, האם הוא לא, האם הוא ניסויי, האם הוא על-אזורי וכו'.
<חגית מאיר: העניין הוא שהאישור של הוועדה עד היום, הוא אינו אישור גבייה, וזה נכתב במפורש באישור שנשלח לבית הספר.
<חגית מאיר: האישור הוא אישור לתוכנית החינוכית.
<חגית מאיר: בית הספר מחויב לפעול לפי כל כללי ונוהלי משרד החינוך בכל תחום, והגבייה מהורים בכלל זה, כלומר האישור הזה אינו כרוך בתשלום.
<חגית מאיר: אבל בארץ יש בתי ספר רבים שמכוח המסורת או מכוח פריצת חוק וכו' מגדירים עצמם ייחודים.
עמרם מצנע: אנחנו מדברים על בתי ספר שאתם הגדרתם.
<חגית מאיר: החלטנו בחוזר המנכ"ל הזה, קודם כל, שאם בית ספר כזה, אכן התוכנית הפדגוגית שלו מצריכה תקצוב נוסף, והמשרד אינו מתקצב את זה, בית הספר צריך לגשת לאותה ועדה שאישרה את הפדגוגיה שלו, שתתוגבר במומחים כלכליים, ולהגיש תוכנית תקציבית כפופה לתוכנית פדגוגית.
<חגית מאיר: במרה כזה ועדה של המשרד תבחן את התוכנית, ותאשר, לא תאשר או תאשר חלקית.
יעקב אשר: מאיפה תבוא התוספת התקציבית?
<חגית מאיר: מההורים.
יעקב אשר: כלומר עושים את זה מסודר, אבל בעצם יוצרים פה שתי מערכות חינוך.
<חגית מאיר: המקור החוקי לגבייה הזאת, לגבי רוב המקרים מדובר בתוספת שעות לימוד.
<חגית מאיר: היות שההורים בחרו את בית הספר, המקור החוקי הולך על בסיס תל"ן.
יוני שטבון: גם במוכר שאינו רשמי אותו סיפור.
יוני שטבון: הדיון הוא בתל"ן.
שמעון אוחיון: כדאי שנבהיר, כי התופעה הזאת גם קיימת בממלכתי, הממלכתי-דתי.
שמעון אוחיון: אם קבוצת הורים רוצה ללמוד תחום מסוים בצורה מתוגברת, הם משלמים.
<חגית מאיר: מעבר.
עמרם מצנע: אבל גם זה מוגבל.
שמעון אוחיון: ודאי.
שמעון אוחיון: התופעה הזאת קיימת – היא לא רק לייחודית ניסויית; זה גם נפתח לאחרים.
<חגית מאיר: זה הבסיס החוקי.
עמרם מצנע: חגית, אני מדבר עכשיו על התהליך.
עמרם מצנע: בעצם אתם קובעים בטיוטה, שמדי שנה עד חודש יוני כל בית ספר צריך להגיש בקשה לתוספת גבייה מההורים.
<חגית מאיר: הייחודים.
עמרם מצנע: המוכרים שאינם רשמיים?
<חגית מאיר: לגביהם, המדינה תקבע להם- - -
עמרם מצנע: אבל הם צריכים להגיש את פרופיל בית הספר.
עמרם מצנע: כך כתוב פה לפחות.
<חגית מאיר: הפרופיל - כל המידע נמצא בנתוני משרד החינוך.
<חגית מאיר: לגבי המוכרים, כל המידע נמצא במשרד החינוך.
עמרם מצנע: אני קראתי, אם איני טועה, שבתי ספר מוכרים שאינם רשמיים ומוסדות פטור יגישו מדי שנה לאישור מנהל המחוז עד 15 ביוני בקשה.
עמרם מצנע: הבסיס הוא שהם צריכים להגיש בקשה עד 15 ביוני.
עמרם מצנע: 15 ביוני 2014 הוא אוטוטו.
עמרם מצנע: עד אז אתם צריכים לסכם את הדברים, כדי שהם יוכלו להגיש בקשות, אם רוצים שבתשע"ה זה ייכנס לתוקף.
<חגית מאיר: זה בעבודה ממש.
עמרם מצנע: לפני שאנחנו עוברים לדיון, אני רוצה לבקש, למי שיש שאלות הבהרה, כי המונחים מספיק מסובכים – לא להתווכח, האם המציאות שונה מהכללים – זה אנחנו יודעים, כל אחד עם העוצמה שלו.
עמרם מצנע: שאלות הבהרה, בבקשה.
יעקב אשר: מה הבחינה?
יעקב אשר: אני מבין שלבית ספר ייחודי יש תוכנית לימודים מאוד מיוחדת, היא תוספתית על הקיים.
<חגית מאיר: לא בהכרח; לפעמים מדובר בשיטה פדגוגית.
<חגית מאיר: הוא לומד אותם דברים בדיוק, אותן שעות בדיוק – רק השיטה הפדגוגית חורגת.
שמעון אוחיון: ומשרד החינוך מאשר גביית תוספת בגלל גישה פדגוגית שונה.
עמרם מצנע: יש פה בעיה של שפה משותפת.
עמרם מצנע: המונח ייחודי – תקנו אותי, אנשי משרד החינוך, אם אני טועה – ייחודי זה בתי הספר האזוריים, העל-אזוריים, אזורי רישום פתוחים, וניסויי זה בתי הספר שבהם יש תוכניות לימוד מיוחדות.
<חגית מאיר: את הניסויי, אגב, משרד החינוך מתקצב להם במשך מספר שנים, תוספת שעות לימוד.
שמעון אוחיון: היוזמה באה מצד?
<חגית מאיר: בית הספר.
<חגית מאיר: יש לו גם מחויבות.
<חגית מאיר: אם הוא אושר כניסויי, והניסוי מצליח או קונה הד, יש לו מחויבות, להיות חונך ותומך בתי ספר אחרים, שרוצים להצטרף לשיטה הזאת.
יעקב אשר: ההורים בבית הספר הזה משלמים- - -
<חגית מאיר: הם לא משלמים.
<חגית מאיר: המשרד כאמור משלים.
יעקב אשר: מה ההבדל בבדיקה בין המוסדות המוכרים הרגילים לבין המוסדות הייחודיים, הניסויים?
עמרם מצנע: בתי הספר הניסויים והייחודיים הם כולם במימון מלא של משרד החינוך.
יעקב אשר: לכן אני שואל, מה בודקים במוכר שאינו רשמי?
עמרם מצנע: בודקים את הפער.
יעקב אשר: כרגע הקריא היושב-ראש, שגם המוסדות האלה צריכים להגיש בקשה.
<חגית מאיר: הם צריכים להגיש בקשה לגביית שכר לימוד; הם לא צריכים בדיקה.
<חגית מאיר: פעם אחת הכירו אותם – הם מגישים בקשה, ובהתאם לנתונים ייקבע להם שכר לימוד.
עמרם מצנע: שאלות, בבקשה.
<זאב גולדבלט: בישיבה שהיתה ביוני אמר משרד החינוך, שמספר בתי הספר שהגישו את הנתונים שלהם, נתוני תשלומי רשות, לאישור אפיק, היו כ-40 אחוז.
<זאב גולדבלט: אם את יכולה להציג את הנתון – אל"ף, בסך הכול, כמה בתי ספר הגישו השנה, ובי"ת, מה האחוז של בתי ספר שמוכרים ואינם רשמיים, שעשו את זה?
<חגית מאיר: הנה הטבלה לפניכם, נכון לאמש.
<חגית מאיר: התהליך עדיין נמשך, של האישור, אבל אלה שלא ניגשים לאישור – סרבני אישור, דוחי אישור, דוחי קץ, כמעט כולם – שימו לב לשורה של מוכרים, מוכרים לא חרדיים, המעיין ורשת החינוך העצמאי.
<חגית מאיר: אלה המוסדות, שמתוך 4,300 מוסדות אושרו 1,871, אבל כולם זה המוסדות הרשמיים.
עמרם מצנע: למה מוסד רשמי צריך להגיש בקשה?
<חגית מאיר: זה לאישור תשלומי הורים.
<חגית מאיר: בית הספר מוציא חוזר תשלומים מוסדי, שקודם כל, ההנהלה צריכה לשבת עם ועד ההורים המוסדי, ולדון אתו, אילו שירותים בתשלום הורים היא מבקשת לקיים, ו-וועד ההורים המוסדי קודם כל צריך לאשר את זה.
<חגית מאיר: שום מנהל בית ספר לא הצליח לגבות שקל אם ועד ההורים שלו אמר לו: לא מקובלת עליי התוכנית הזאת, לא מקובלת הגבייה.
<חגית מאיר: זאת תשובה לד"ר קדמן.
<חגית מאיר: כלומר ועד ההורים המוסדי צריך לאשר את הגבייה, ואז הוא צריך לפנות לפיקוח, לגורם המאשר, ולבקש אישור.
עמרם מצנע: גם אם זה במסגרת עמותה?
<זאב גולדבלט: כן, כי תלוי לאילו סעיפים מפנים את הכספים.
<חגית מאיר: כן, כדי שלא ייווצר מצב שגובים עבור אותם שירותים שאסור לגבות עבורם.
עמרם מצנע: בירוקרטיה מיותרת.
עמרם מצנע: אם ועד ההורים ומנהל בית הספר מסכימים- - -
<זאב גולדבלט: אני חושב שאתה טועה.
<זאב גולדבלט: למשל, בית ספר בנהריה, ועד ההורים לא חרג מהמסגרת הכללית, אבל בתוך המסגרת הכללית אישר לבית הספר לרכוש מכספי ההורים ציוד היגיינה, למשל.
עמרם מצנע: אני מדבר על מצב שבו ועד ההורים ומנהל בית הספר מסכימים כלשונה וככתבה, על-פי החקיקה.
עמרם מצנע: למה אז צריך להעביר?
<חגית מאיר: הבעיה היא אחרת - שיוצרים לפעמים מראית עין, שגבו לפי החקיקה, רק לא נותנים את השירות שלשמו זה ניתן.
<חגית מאיר: אתה חייב רגולציה.
יוני שטבון: אתה חייב רגולציה כדי לוודא שוועד ההורים מול בית הספר, מי שמבקר אותו, גורם חיצוני, שזה משרד החינוך.
יוני שטבון: מובן למה צריך.
עמרם מצנע: אני לא מבין.
<חגית מאיר: היו לנו לא מעט מקרים שגבו בהצהרה עבור השאלת ספרי לימוד; השאלת ספרי לימוד לא התקיימה מעולם, והאריכו את הטיול השנתי מעבר לסכום.
<חגית מאיר: כשנעשות הסכמות בין שני הצדדים, מישהו צריך לבקר אותם.
<חגית מאיר: צודק זאב.
<חגית מאיר: האישור נעשה במערכת אינטרנטית, שהגורם המאשר רואה, האם הסעיפים מותרים כן או לא.
<חגית מאיר: מעלתה הגדולה, שמרגע שבית ספר אושר, חוזר התשלומים שלו עולה לפרסום באתר משרד החינוך באינטרנט.
עמרם מצנע: את מבינה באיזו מציאות אנחנו חיים.
עמרם מצנע: אישור הוועדה כאן ניתן ערב פתיחת שנת הלימודים.
עמרם מצנע: בתי הספר והרשויות כבר גובים – מותר להם.
<חגית מאיר: לא מותר להם.
עמרם מצנע: מותר להם לגבות לחלק הראשון, של מה שהיה בשנה שעברה, אבל תראו איזו בירוקרטיה - אתם יודעים שמנהלי בתי הספר הפכו להיות ממלאי טפסים כל הזמן?
<חגית מאיר: דווקא המערכת הזאת היא המקור העיקרי שלנו לדיווחי הורים על חריגות.
<חגית מאיר: הורים אומרים: באתר כתוב ככה, ובפועל תראו איזו חוזר תשלומים שלחו לי, מפה ועד הודעה חדשה.
עמרם מצנע: זה סיפור אחר.
שמעון אוחיון: עקרונית, אני מוטרד מהעניין של שוויון הזדמנויות בחינוך.
שמעון אוחיון: באיזו מידה באמת זה נלקח בחשבון, ומה הסיכויים באמת שנראה שינוי, רפורמה בגישה הזאת?
שמעון אוחיון: אנחנו מדברים כרגע על צמצום- - -
עמרם מצנע: אבל אני רוצה שאלות הבהרה.
שמעון אוחיון: טוב.
שמעון אוחיון: באיזו מידה בא לידי ביטוי העניין של שוויון הזדמנויות בחינוך?
<חגית מאיר: הוא בא לידי ביטוי בעובדה שאנחנו פועלים על-פי החוק וכפופים לחוק, וטיוטת החוזר גם עברה ביקורת.
<חגית מאיר: שוויון ההזדמנויות הוא כמו בחקיקה.
שמעון אוחיון: כלומר את מחזירה את זה אלינו, למחוקק.
<שרית אורן: שרית אורן, הכול חינוך.
<שרית אורן: אשמח להבין, למה תל"ן תורני, למשל, לא יכול להופיע בסוף שעות היום, ואז לאפשר להורים לבחור אם לשלם עבורו או לא?
<שרית אורן: מדוע תל"ן תורני מופיע בשעות הבוקר, ולא מאפשר להם בחירה?
<שרית אורן: מדובר באלפי שקלים בשנה עם קושי עצום.
<שרית אורן: אנחנו מקבלים המון פניות בנושא הזה.
<יצחק קדמן: גם תל"ן חילוני.
<חגית מאיר: התל"ן התורני זה הסדרת מצב שהתקיים עוד לפני קום המדינה במספר מוסדות, שבהם באו הורים ציוניים, הורים אזרחי המדינה, חסידי החינוך הרשמי, שאמרו: אני רוצה לגדל את הילד שלי בן תורה, אבל שיהיה אזרח שלומד בבית ספר רשמי - לפני קום המדינה זה עוד לא היה רשמי.
<חגית מאיר: אני מוכן לשלם על החלק התורני, ואני רוצה לקבל את החלק הרשמי ביחד.
<חגית מאיר: היו כמה מוסדות כאלה לפני קום המדינה, והתופעה התפשטה והלכה.
<חגית מאיר: האפיון של מוסד כזה הוא שלימודי הקודש זה לא תוספת לימודים אלא זה אורח חיים, שמשליך על כלל אורח החיים במוסד.
<חגית מאיר: עם השנים התגבשו כללים מסוימים, שמסדירים את אורח החיים הזה.
<חגית מאיר: בין השאר, נוהגים ללמוד דווקא את לימודי הקודש בשעות הבוקר.
<חגית מאיר: זה חלק מאורח החיים במוסדות הללו.
<חגית מאיר: זו דרישה של ציבור מאוד גדול במדינת ישראל, סוג החינוך הזה.
<שרית אורן: יש כאן דרישה של ציבור מאוד גדול מתוכם, שמבקש שהשעות האלה תהיינה אחר הצהריים.
<חגית מאיר: יש להורים בחירה.
<חגית מאיר: יצא חוזר חדש, ואחד הדברים שהוסדרו בצורה מאוד יסודית, שהורה שאינו מעוניין בתגבור תורני, צריך- - -
עמרם מצנע: אני עדיין רוצה שאלות.
<דפנה הר אבן: דפנה הר-אבן, רשות ההסתדרות לצרכנות.
<דפנה הר אבן: בשקף הקודם שהצגת היה כתוב שאותו חוזר מנכ"ל, פסקה מס' 2, יטפל גם במגמות בחינוך העל-יסודי.
<דפנה הר אבן: השאלה שלי, לכל בתי הספר או אך ורק בתורניים?
<חגית מאיר: לגבי מגמות, הסיפור הוא אחר.
<חגית מאיר: למעשה, קובצו שלושה נושאים, ומדובר בדבר אחד.
<חגית מאיר: מקצועות לימוד ברמה מוגברת, 5 יח"ל, או יש בתי ספר שמגבירים יחידות נוספות, מעבר לתוכנית הלימודים.
<חגית מאיר: השאלה היא, המדינה מממנת את שכר הלימוד המלא לשני מקצועות, 5 יח"ל, במלואו.
עמרם מצנע: כל מקצועות החובה פלוס שני מקצועות בחירה.
<חגית מאיר: כל מקצועות הבחירה פלוס שניים, ויתרה מכך – גם בתוך מקצועות החובה מתמטיקה ואנגלית, המדינה מתקצבת אותם כאילו היו מוגברים גם אצל תלמידים שלומדים ברמה נמוכה יותר, מתוך מחשבה שהשעות האלה ישמשו לתגבור אצל מי שמתקשה.
<דפנה הר אבן: זה בעצם אומר שכל מה שמעבר לזה, כל המגמות, שלוקחים עליהן אלפי שקלים, זה מותר, כי יש שני דברים, בדרך כלל האנגלית והמתמטיקה, שהם ברמה מתוגברת – 5 יחידות.
<חגית מאיר: שני מקצועות ברמה מתוגברת – המשרד מתקצב.
<דפנה הר אבן: והשאר על חשבון ההורים.
<חגית מאיר: בשביל זכאות לתעודת בגרות צריך תלמיד את כל מקצועות החובה ברמה מסוימת פלוס מקצוע ברמה מוגברת אחד.
<חגית מאיר: המדינה מתקצבת את כל מקצועות החובה, ואנגלית ומתמטיקה בשיא כאמור, פלוס שני מקצועות.
<חגית מאיר: כלומר זכאות לבגרות איכותית, שמאפשרת קבלה לאוניברסיטאות, מתקצבת המדינה.
<דפנה הר אבן: האם אותו חוזר מנכ"ל יטפל גם בשאר המגמות והתוספות?
עמרם מצנע: לפי הכתוב בחוזר, הוא מגביל.
<מירב ישראלי: זה גם תל"ן?
<חגית מאיר: אם זה תוספת שעות – בחזקת תל"ן.
<שמחה שמואל: שמחה שמואל, יושבת-ראש ארגון המנהלים הדתיים בישראל.
<שמחה שמואל: יש לי שתי שאלות: כפי שציין היושב-ראש, אם ועדת החינוך של הכנסת מאשרת את תשלומי ההורים בפורום מסוימים, בבתי הספר כבר גבינו שליש מתשלומי ההורים טרם אפילו אישור ועדת החינוך, כי יש סכום מסוים שבתי ספר יכולים לגבות.
<שמחה שמואל: מדוע פיקוח צריך לאשר אחרי שוועדת החינוך אישרה, אחרי שוועד הורים מוסדי אישר, בתיאום עם ועד הורים עירוני, ועם כל הגורמים העירוניים?
<שמחה שמואל: מדוע הסרבול הזה מול משרד החינוך?
עמרם מצנע: שאלתי את השאלה וקיבלנו תשובה – כדי לפקח.
<חגית מאיר: כדי לוודא שהגבייה משמשת למטרה שלשמה היא נגבתה, שזה המנדט שלנו.
עמרם מצנע: אמרתי את דעתי בעניין.