GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<ורד ליבנה: השנה ממש שמנו לעצמנו למטרה לפרוץ גם את גבולות חדרה-גדרה וגם להגיע, אם שנה שעברה היה כבר מאמץ מאוד מכוון גם לאוכלוסייה האתיופית וגם לאוכלוסייה דוברת הרוסית, השנה שמנו על השולחן גם את האוכלוסייה דוברת הערבית שעד למוקד הזה לא הצלחנו לקבל ממנה אף פעם פניות, גם כי הם לא יודעים וגם כי הם לא מאמינים וגם כי לא סוגרים דברים מהסוג הזה בחוץ, גם להציף דברים שהם לפעמים פנימיים, הטענה היא לא בהכרח כלפי המדינה, זה יכול להיות כלפי הרשות המקומית, זה יכול להיות דברים שפחות קיבלנו בעבר ואני מאוד שמחה, אנחנו נציג את הנתונים הסופיים בסוף, כי אנחנו עדיין ממשיכים לקבל, יש שינוי באוויר, אנחנו כן מקבלים פניות מכל הארץ, מכל המגזרים.
<ורד ליבנה: כשאנחנו מזהים כמה דברים שהם קריטיים, אני תיכף אתן ליערה לספר גם מקרים, אנחנו מזהים בעיות של מיונים לבתי ספר, מיונים אסורים על פי החוק, על פי התקנות, זה הופך להיות קריטי ברמת המעבר לחטיבה העליונה, כי אז הילדים הרבה פעמים פשוט מרגישים שבתי ספר שרוצים להצליח, להראות נתוני הצלחה, והיום לא מנשירים, אז אולי לא מנשירים אבל מקבלים - - -
<יהודית גידלי: לא מקבלים מלכתחילה, כבר אין מה להנשיר.
<ורד ליבנה: למרות שאתמול טיפלנו במקרה של הנשרה, שהחזרנו אותו בחזרה.
<ורד ליבנה: של תלמידה, לא תגידו עם ציונים גרועים, ממוצע מעל 70, אבל זה לא עמד בסטנדרט שבית הספר רצה, אז הודיעו לתלמידה 'אין מקום בבית ספרנו'.
<יהודית גידלי: במעבר מ-י' ל-י"א?
<הרן רייכמן: בין י"א ל-י"ב, באחד מ-200 בתי הספר הערכיים במדינת ישראל.
עמרם מצנע: הערכיים?
<הרן רייכמן: הערכיים.
<ורד ליבנה: זו דוגמה אחת, אבל אנחנו נתקלים בזה.
<ורד ליבנה: ברמת גן יש לנו סיפור שהולך לבג"צ עכשיו.
<ורד ליבנה: זה סיפור חוזר על עצמו בכל מקום.
<ורד ליבנה: בגלל הלחץ של להצטיין בתי ספר מוצאים פתרונות, אם לא ככה, אז ככה, אם לא דרך הדלת, אז דרך החלון, אם לא דרך החלון, דרך ה - - -
עמרם מצנע: זה לא משונה שבית ספר מוציא ילדה אחת?
<ורד ליבנה: לא, זו הילדה שהגיעה אלינו.
<ורד ליבנה: אני אגיד לך איך הגיעו אלינו.
<ורד ליבנה: הייתה לנו סטודנטית במקרה - - - תיכף נדבר קצת גם על הסטודנטים, כי חלק ממה שאני מרגישה שקורה כאן, זה שאנחנו מקבלים סטודנטים מכל רחבי הארץ, דרך הקליניקה למשפט וחינוך באוניברסיטה חיפה, שעורך דין הרן רייכמן הוא המנהל שלה והוא המנהל המקצועי של המוקד והוא מלווה אותנו לאורך כל השנה, הסטודנטים כולם מתנדבים, הם מגיעים מכל רחבי הארץ באמת יום יום בשמונה בבוקר - - -
עמרם מצנע: תחזרי רגע לסיפור עם הילדה הזאת.
<ורד ליבנה: אבל זה מה שקורה.
<ורד ליבנה: התחלנו את זה - - -
עמרם מצנע: לא, אבל הטיפול הוא רק בפנייה שלה, או שעכשיו בודקים את בית הספר כולו מול משרד החינוך?
<ורד ליבנה: מכיוון שהעניין נפתר פרטנית מיידית, אני קיבלתי התחייבות ממנהל הרשת, מעבר לעניין הפרטני שנסגר וכו', שתצא הנחיה שאני אראה אותה ואמרתי לו, 'יהיה לנו מעקב כל השנה'.
עמרם מצנע: הנחיה לבתי הספר של הרשת?
<ורד ליבנה: לכל בתי הספר של הרשת, שתצא, שאנחנו נהיה מכותבים אליה, ואנחנו נעקוב שבאמת אין הנשרה במהלך הזמן.
<ורד ליבנה: ושוב, במקרה הזה גם היה סיפור אישי, בגלל זה זה גם הגיע אלינו, הורים שהתגרשו, שנה נורא קשה והחליטו שלא מתחשבים בזה.
<ורד ליבנה: איך זה הגיע אלינו?
<ורד ליבנה: מסטודנטית.
<ורד ליבנה: הרבה פעמים אתה לא מגיע למקומות האלה, כי זה לא מקום חזק.
<ורד ליבנה: הגיעה אלינו סטודנטית, היא ישבה פה בקליניקה, מהיישוב הזה, ודרכה זה הגיע אלינו, אחרת לא היינו מגיעים, ועכשיו אנחנו מנסים להגיע לעוד דברים שיש בבית הספר.
<ורד ליבנה: אבל זה חלק מהמאמץ המאוד גדול שאנחנו עושים.
<יהודית גידלי: כשאת אומרת מאמץ, את יכולה לפרט לנו במה זה מתבטא?
<יהודית גידלי: איך אתם מפרסמים על קיומכם?
<ורד ליבנה: אז ככה, יש לנו כמה כלים.
<ורד ליבנה: אחד הכלים זה הפצה של זכותון בעברית, ערבית, רוסית ואמהרית, להורים.
<ורד ליבנה: אצל הילדים זה פחות בעייתי, אבל ההורים, בשפה שיש כאלה שאפילו טוענים, לפחות בערבית, שהיא פשוטה מדי, אבל זה האינטלקטואלים, אנחנו אומרים 'ההורים צריכים לדעת לקרוא את זה, לא אתם'.
<ורד ליבנה: מידע על מה מגיע להם.
<ורד ליבנה: אנחנו עושים שיתופי פעולה גם עם ארגונים שעובדים ספציפית עם האוכלוסיות האלה על מנת להפיץ.
<ורד ליבנה: יש לנו עכשיו הצעה לקראת שנה הבאה לעבוד עם מתנדבי השירות הלאומי של מיקי נבו, מרכז מעשה, בכל היישובים.
<ורד ליבנה: מיקי נבו הצטרף גם לוועד המנהל שלנו והוא היה כאן ביום הראשון של המוקד, עיניו אורו, ובשנה הבאה זו תהיה עבודה לכל השנה של זכויות, כולל הרצאות.
<ורד ליבנה: ראינו שזה לא מספיק טוב, הארגונים האלה, בסוף גם הם תקועים, הם לא מצליחים להגיע לחלק גדול של האוכלוסייה - - -
<יהודית גידלי: מה עם ארגון ההורים הארצי?
<ורד ליבנה: רגע.
<ורד ליבנה: יש לנו שיתוף פעולה שהוא, אני מקווה, ייבנה יותר ויותר, עם ארגון ההורים הארצי.
<ורד ליבנה: גדעון פישר קיבל ממני ומשרית את כל החומרים, את כל האפשרויות.
<ורד ליבנה: לצערי, אני יכולה להגיד, לא ממנפים את זה מספיק טוב, למרות הבטחות אישיות והתלהבות שנשמעת מצדו.
<ורד ליבנה: אנחנו לא מסתפקים בזה, אנחנו עובדים גם מול יושבי ראש של ועדים יישוביים.
<ורד ליבנה: יושב ראש הוועד של חולון היה פה, יש לנו קשר עם יושב ראש הוועד של ירושלים, פז, שעובד בכל רחבי ירושלים.
<ורד ליבנה: הם עשו הפצה מסודרת משלהם בנפרד.
<ורד ליבנה: היום יגיע לכאן היושב ראש של רהט.
<ורד ליבנה: היו כאן מערערה, היו כאן מחיפה, היו כאן מנצרת, לקיה.
<ורד ליבנה: אנחנו מנסים לעבוד גם מול יושבי ראש וחלק נמצאים איתנו בקשר אינטרנטי כל הזמן.
<ורד ליבנה: זה לא רק הכלי הזה.
<ורד ליבנה: אבל אני רוצה לספר לכם על עוד ניסיון שעשינו, שנבדוק אותו בסוף השנה.
<ורד ליבנה: עשינו שיתוף פעולה עם רשת רמי לוי, כי לשם מגיעה האוכלוסייה יחסית במעמד סוציו אקונומי יותר נמוך וזו רשת פזורה והם קיבלו על עצמם גם להפיץ אלפי עותקים שיושבים אצלם והקופאיות מציעות להורים את זה.
<ורד ליבנה: אנחנו נבדוק את התוצאות.
<ורד ליבנה: זה ניסיון שעשינו השנה פעם ראשונה וכל המוקד הוא פריפריה.
<ורד ליבנה: איש הלוגיסטיקה שלנו נסע עם הארגזים ביום אחד לצפון ויום אחד לדרום ופיזר את הדברים האלה.
<ורד ליבנה: יש לנו גם שיתוף פעולה עם קול זכות, ששם עולים כל הפעם הזכותונים האלה.
<ורד ליבנה: הזכותון כל שנה עובר תיקוף משפטי לאור השינויים שמתחוללים.
<ורד ליבנה: הרן מבצע את התיקוף הזה, כך שאנחנו מקבלים את הדברים הכי מעודכנים שאפשר ויש עוד מה לשפר.
<ורד ליבנה: אנחנו כל הזמן מנסים לחשוב איך להגיע יותר טוב, איך יותר אוכלוסייה תדע, כדי שנוכל לתת את השירות.
<ורד ליבנה: כי בצד של השירות, אנחנו יודעים שאנחנו נותנים שירות מאוד טוב, בצד של להגיע ולאפשר למקסימום הורים, זה חלק מהמאמץ, אם שאלת.
<ורד ליבנה: אפילו במעט פרסומת שהיה לנו, כי התקציב לנו מאוד מוגבל לפרסומת קנויה, לא מהסוג ששמעתם עכשיו אצל רינו צרור, אנחנו ניתבנו אותו כולו לפריפריה.
<ורד ליבנה: כל המודעות שאתם רואים בעיתונים אחרים, הכול תרומה להכל חינוך, בהארץ, בגלובס, בישראל היום, אני מקווה יהיה מחר, הכול תרומה להכל חינוך של מערכות העיתונים עצמם.
<ורד ליבנה: את כל מעט הכסף שהיה לנו שמנו על זה ועל הדיגיטל.
<ורד ליבנה: יש לנו היום פניות באמצעות הרשת.
<ורד ליבנה: אנחנו מצליחים, אגב, להגיע לאוכלוסייה מאוד מגוונת.
<ורד ליבנה: אני חשבתי שנקבל רק את הסוציו אקונומי הגבוה, אנחנו מקבלים מדתיים, מחרדים, מערבים, מאוכלוסייה שאחרת כנראה לא היינו מגיעים אליה ואנחנו רואים מעורבות הרבה יותר גדולה גם בשיח סביב זכויות חינוך נוספות.
<ורד ליבנה: עמרם, המון עלייה בשאלות על איך פותרים את זה גם ברמה של חקיקה.
<ורד ליבנה: אנחנו מפנים לחוק אחריות המדינה לחינוך ולמשמעות שלו בסופו של דבר ביכולת לגעת בסוגיה התקציבית שהרבה הורים מעלים, בסוגיה של המיונים, דרך הרישום, יש סעיף ספציפי שאנחנו מטפלים בזה, להראות להם שצריכה להיעשות גם עבודה תשתיתית ולא רק נקודתית ומתחיל שיח מאוד מאוד מעניין גם בפורומים שלנו.
<ורד ליבנה: אנחנו יודעים שבפורומים אחרים שעוסקים בחינוך הנושאים האלה קיימים.
עמרם מצנע: לא מעודכן אצלכם הביטוח לתאונות אישיות.
<הרן רייכמן: זה נכון לעת ההוצאה.
<ורד ליבנה: בשנה הבאה אנחנו - - -
<דב נינווה: זו המגבלה של החומר המודפס.
עמרם מצנע: ביטוח שיניים זה חובה רק אם ועד ההורים החליט, נכון?
<ורד ליבנה: ככל שאני יודעת כן.
עמרם מצנע: זה לא חובה.
<הרן רייכמן: לא.
<הרן רייכמן: אל"ף, זה בכיתות מסוימות, ואם החליטו שהוא קיים אז יש, כן.
עמרם מצנע: אבל זו החלטה מקומית אם נותנים את הזכות ואז זה חובה.
<הרן רייכמן: אני חייב להגיד, מי מתעסק ב-60 שקל האלה כשאנחנו נמצאים בטירוף שקיים במערכת?
<הרן רייכמן: ההורים שואלים אותי אם חייבים לשלם את ה-5,000 וה-6,000 ואת ה-8,000 ולא שואלים על ה-34.
<הרן רייכמן: כל תשלומי הרשות המינימליים האלה כולם אומרים - - - זה כאילו בסדר, זה מותר להם לבוא לדרוש, ואז אתה יודע, כן יהיה בתוך פעילות, לא בתוך פעילות.
<הרן רייכמן: מדברים על ההלאה, על התל"נים והלאה.
<ורד ליבנה: אנחנו מגיעים, דרך אגב, לא רק לתל"נים.
<ורד ליבנה: סתם, קיבלנו פנייה ממישהי מתל אביב ששאלה אותנו, היא אמרה, 'הבן שלי הולך לראשונה לגן, קיבלתי דרישה מהעירייה ל-400 ומשהו שקלים לציוד לגן.
<ורד ליבנה: אני אמורה - - -?' שאלות אינסופיות שעולות.
עמרם מצנע: עכשיו תסבירו איך זה עובד.
עמרם מצנע: בן אדם מתקשר, רשמתם את הפנייה שלו, לאן אתם פונים?
<ורד ליבנה: אני מעבירה את זה למנהל המקצועי.
<הרן רייכמן: נעשה ככה, ראשית, זו שנה שלישית שלי, משנה שעברה התעקשנו, עשינו מערכת ניהול פניות, שיהיה אפשר לעבוד באופן מסודר.
<הרן רייכמן: פנייה יכולה להיות, מתקשרים סטודנטים, מקבלים את הפנייה.
<הרן רייכמן: כולם סטודנטים מהקליניקה למשפט ומדיניות חינוך, עברו הכשרה לקראת המוקד.
<הרן רייכמן: סטודנטים למשפטים, בקליניקה למשפט ומדיניות חינוך.
<ורד ליבנה: אולי תציגו אותם כאן?
<ורד ליבנה: איריס, מאיפה את?
<איריס דה פריז: חיפאית.
<ורד ליבנה: אוה, יש לנו גם חיפאית אחת.
<הרן רייכמן: מה זה גם?
<הרן רייכמן: חיפאים זה רוב.
<ורד ליבנה: לא, כי כולם לומדים בחיפה, אבל הייתה לנו מישהו מפטיש ומירקה ומ - - -
עמרם מצנע: בואו נשמע.
עמרם מצנע: זה לא מספיק חיפאית.
עמרם מצנע: מה את לומדת?
<איריס דה פריז: משפטים ותקשורת.
עמרם מצנע: ואיפה למדת בתיכון?
<איריס דה פריז: בריאלי.
<שחר אזולאי: אני מקיבוץ רשפים, בית שאן.
<הרן רייכמן: חבר קיבוץ, נולדת שם?
<שחר אזולאי: כן, לומד משפטים.
<הרן רייכמן: כולם אצלי, זה חלק מקורס שנתי שכולם עושים, של שילוב בין קורס עיוני ומעשי, זה חלק ממערך הקליניקות בפקולטה.
עמרם מצנע: והצוות הזה מגיע כל ימי המוקד, או שהם מתחלפים?
<הרן רייכמן: יש 12 סטודנטים וכל אחד עושה שלושה-ארבעה ימים.
<הרן רייכמן: הם באמת מכל הארץ.
<הרן רייכמן: שחר, ספר מה אתה עובד?
<שחר אזולאי: בפנימייה, בכפר יחזקאל, פנייה לא של מצוינות, פנימייה שמגיעים לשם עם צו שופט או מצב סוציו אקונומי קשה.
עמרם מצנע: זו פנימייה של משרד הרווחה?
<שחר אזולאי: כן.
<שרית אורן: שמגיעים בצו בית משפט, אז זה בדרך כלל - - -
עמרם מצנע: לא, זה יכול להיות גם מופרט.
<שרית אורן: כן, או מופרט או רווחה.
<שירה צפיר: אני מכפר תבור.
<שירה צפיר: לומדת משפטים.
<שירה צפיר: רק משפטים.
<שירה צפיר: למדתי בכדורי.
עמרם מצנע: דרך אגב, הבת שלי גמרה משפטים בחיפה במחזור הראשון, כשזמיר היה ראש הפקולטה, החוג.
<הרן רייכמן: הדיקן.
<ורד ליבנה: אגב, כמו שאמרתי, זה ייצוג מקרי.
<ורד ליבנה: הסטודנטים, אחד הדברים היפים ואתה רואה גם את ההתלהבות שלהם, ישבה כאן סטודנטית ממושב פטיש בדרום והיא קיבלה פנייה ביום הראשון ובתורנות שלה שלשום והילדה שובצה ונסגר והיא אמרה, 'עכשיו אני מבינה בשביל מה אני לומדת משפטים'.
עמרם מצנע: אז בואו נחזור לשאלה.
עמרם מצנע: קח דוגמה את הבחורה מבית הספר שסיפרתם כרגע.
<הרן רייכמן: הסטודנט מקבל, הוא מזין את הפרטים לתוך המערכת.
<הרן רייכמן: הוא מונחה לשאול את כל השאלות כדי להבין את התהליך ולבקש את כל המסמכים.
<הרן רייכמן: כלומר דבר ראשון - - -
עמרם מצנע: מה זה לבקש?
עמרם מצנע: שולחים לכם אותם?
<הרן רייכמן: כן.
<הרן רייכמן: אנחנו מבקשים שהם ישלחו לנו, בפקס, במייל, מה שיכולים, ואז כשיש לנו את החומר הסטודנט יושב איתי, או שאני מגיע דרך המערכת לפנייה ואז מחליטים מה לעשות.
<הרן רייכמן: זה מתחיל מפתרון ברמת הייעוץ המשפטי, שבא ואומר, 'אתה לא חייב לשלם את זה, אתה יכול להודיע שאתה לא חייב.
<הרן רייכמן: אם ידרשו ממך, תפנה אליי, אני משאיר לך פרטים איך לפנות ונעזור לך מעבר לכך'.
<הרן רייכמן: או פניות שאין לי מה לעשות ברמה המשפטית, נניח עכשיו מישהו התקשר, זה סיפור כבד, אבל נניח חבר'ה שעושים חוזי שכירות פיקטיביים כדי לעבור לרשות יותר חזקה, אתה מכיר את ה - - -
עמרם מצנע: או לשכונה יותר חזקה.
<הרן רייכמן: בעיר חיפה אתה מכיר, אבל נניח בית שאן ועמק המעיינות, אני מגיע מתמרת, אותו דבר מגדל העמק, זו בעיה רחבה, אפשר לדון בזה, אבל מבחינה משפטית בטח כשעשית משהו פיקטיבי אז קשה לך לעזור, אז אתה בא ואומר 'זה המצב המשפטי'.
<הרן רייכמן: השלב הבא, כשאנחנו יכולים לטפל, יש מקומות שאנחנו מרימים טלפונים או מנסים פתרונות לא פורמליים, מהיכרויות.
עמרם מצנע: אבל אתם הולכים לבית הספר, או אתם הולכים למשרד החינוך, או למישהו בדרך בשרשרת?
<הרן רייכמן: זה נורא תלוי פר מקרה, מי טיפל בזה קודם.
<הרן רייכמן: כגישה, אני מעדיף דבר ראשון לפנות לבית הספר.
<הרן רייכמן: כלומר בית הספר הפר זכות, אתה פונה אליו, הרבה פעמים זה עושה את העבודה, כי חלק מהמקרים הם גם קליר קאט מבחינה משפטית, הוא מקבל את הפנייה ואומר, 'אני לא רוצה להסתבך', ופותר את הבעיה.
<הרן רייכמן: בית ספר מפקח.
<הרן רייכמן: או כשהדברים יותר עקרוניים, אתה רואה שכבר משרד החינוך, יש מקרים שאנחנו פונים ישירות גם לשר, שברור לך ש - - - כלומר המנעד הוא רחב.
<הרן רייכמן: אז יש ניסיון לפתור בטלפון בפנייה לא פורמלית.
<הרן רייכמן: נניח זה פניות של חרדים, הרבה פעמים מהמרכז.
<הרן רייכמן: היום חרדים מאלעד או מירושלים, הם פחות מפחדים כשאני פונה כעורך דין בשמם, אבל פה בבני ברק, פתח תקווה, אם אני אפנה כעורך דין, אז הוא אומר לי דין רודף, דין מוסר, אי אפשר.
<הרן רייכמן: אז אני נניח פונה ומנסה בנתיבים אחרים כדי לסייע מאחורי הקלעים, בלי שייצא שהוא פנה - - -
עמרם מצנע: למשרד החינוך יש גם כתובות שהם אומרים לאנשים לפנות.
עמרם מצנע: זה פעיל, זה קיים?
<הרן רייכמן: המוקד?
עמרם מצנע: לא, יש את המוקד, היממה הזו של לפני פתיחת שנת הלימודים, חדר מצב.
<הרן רייכמן: בוא נגיד שפנייה שלנו משדרגת את היחס שהם מקבלים ממשרד החינוך.
עמרם מצנע: משרד החינוך נעזר בכם?
<הרן רייכמן: נעזר בנו?
<הרן רייכמן: באופן אישי אני יצרתי נגיד קשר - - -
עמרם מצנע: הלוא בעצם מוקד כזה היה אמור להיות במשרד החינוך.
עמרם מצנע: זה גם מתאים לאופי פעילות השר.
עמרם מצנע: השר בעצמו עונה לאלפי פניות אישיות, תקים מוקד.
<ורד ליבנה: אני אגיד עוד דבר.
<ורד ליבנה: אני אומרת את זה מניסיון בכלל של חברה אזרחית, של סוג הפניות.
<ורד ליבנה: לטוב ובדרך כלל לרע יש חוסר אמון מאוד בוטה בישראל בכל מה שקשור ברשויות וזה חוצה מגזרים וזה חוצה אוכלוסיות ברמה סוציו אקונומית.
<ורד ליבנה: לא מאמינים.
<ורד ליבנה: אם אתה מכיר אישית, כן, אבל כל הפניות האחרות - - -
עמרם מצנע: כן, אבל צריך לבנות אמון.
<ורד ליבנה: אני יודעת, לכן אני אומרת שמקומם והיכולת של ארגוני החברה האזרחית זה להציף נושאים ולאפשר לאנשים מקום יותר בטוח.
<ורד ליבנה: להתקשר למשרד החינוך ולהגיד 'אבל אני רוצה שזה יישאר - - - אני לא יכול, כי המחיר שאני אשלם אחר כך הוא יהיה כל כך גבוה' - - -
עמרם מצנע: כן, אבל זה תפקידו של ה - - -
<ורד ליבנה: יש לנו חובה גם לבני אדם.
<הרן רייכמן: אני אגיד משהו מנקודת המבט שלי.
<הרן רייכמן: בעדינות.
<הרן רייכמן: דוגמה, אני יצרתי קשר סביב עתירה של מיונים בדלית אל כרמל - - - את בית המשפט, ראש המועצה, היה דיון השבוע, זה גם כן צמח במוקד.
<הרן רייכמן: נניח נוצר קשר עם רחל מתוקי, שהיא בעיניי מנהלת מחוז מאוד מרשימה באופן כללי, נוצר איזה קשר אישי, אז אליה אני יודע שאני פונה ויש קיצור תהליכים.
<הרן רייכמן: אבל ברמה העקרונית היחס בין תפקידי הרשות המקומית, בית הספר, ההורים, משרד החינוך בעיניי ברמה הרחבה לא רואה את תפקידו האמיתי לפקח על ענייני זכויות ולהבטיח את זכויות התלמידים במערכת החינוך.
<הרן רייכמן: אני אגיד את זה בבירור, פשוט הם לא שם.
<הרן רייכמן: הפגישה הכי מדהימה שהייתה לי פעם, ישבתי עם מנכ"ל מועצה, בדיון על איזה בעיה בלתי חוקית בבית הספר וישבה שם מפקחת מטעם משרד החינוך.
<הרן רייכמן: החוויה שהיא ישבה שם וכל השיחה היא אמרה 'זה נורא, זה בלתי נתפס, זה לא יכול להיות'.
<הרן רייכמן: ואתה יושב שם ואתה - - -
<שרית אורן: שנייה, החבר'ה כאן ארגנו מעין פורום חי בפייסבוק שלהם - - -
<סטודנטית: זה לא פורום חי, זה פייסבוק שלנו, זה פשוט רץ ויש שם 4,500 חברים, כולם יודעים שאתה כאן עכשיו והם מתחילים להעביר אלינו שאלות אליך.
עמרם מצנע: אז קדימה.
עמרם מצנע: תוך כדי השיחה תזרקו שאלה ונענה עליה.
<ורד ליבנה: זו הייתה תחושה של הורים.
<ורד ליבנה: אנחנו ראינו את ההיענות, מורים פנו אלינו.
<אלי הורוביץ: רוב השאלות הן שאלות מהסוג הזה של מסגרת?
<אלי הורוביץ: כסף, תשלומים וכו'?
<אלי הורוביץ: או גם שאלות של איכות ושל חינוך?
<אלי הורוביץ: זאת אומרת 'קיבלתי מורה שאין לה הכשרה מספקת', 'שיבצו אותי לשלוש יחידות', 'משתמשים בחומרי לימוד שפג תוקפם'.
<אלי הורוביץ: משהו שקשור לחינוך באמת.
<הרן רייכמן: זה גם מגיע, אבל אני אגיד לך על זה שני דברים.
<הרן רייכמן: אל"ף, בעניין של רמת יחידות לימוד, זה משהו שאנחנו מטפלים בו באופן קבוע, גם באופן כללי מתעלמים במערכת מהזכות שלך באופן עקרוני.
<הרן רייכמן: תלמיד בוחר אם הוא רוצה ללמוד ברמה גבוהה, זה באופן עקרוני החלטת התלמיד.
<אלי הורוביץ: לא בדיוק, אבל בערך.
<הרן רייכמן: לא, מבחינה חוקית.
<הרן רייכמן: ברמה החוקית, נקרא לזה הפורמלית, אתה צריך ועדה עם כל צוות בית הספר המוביל, לא מורה, לא רק מנהל, שכולם אומרים 'הוא לא מתאים לדבר הזה', וזה לא עובד ככה.
<הרן רייכמן: זה דבר שכן אנחנו עושים.
<הרן רייכמן: יש פניות על תנאי למידה שאני כן יכול לסייע, אני מקבל גם תלונות על מורים, אבל אני לא רואה את עצמי שיכול לבוא ולהגיד - - -
<אלי הורוביץ: אתה מבין שזה הפער.
<אלי הורוביץ: הרי יושבים בכנסת ובממשלה ופערים פותרים באמצעות תקציב, כי רואים כסף.
<אלי הורוביץ: אבל ילד בכיתה רואה מורה, הוא לא רואה שקל, והפער נוצר, האמת בתוך בית הספר, הרבה יותר מאשר בין בתי הספר, בין המורה הטוב שתלמיד אחד מקבל, למורה כנראה פחות טוב שתלמיד אחר מקבל ונוצרים פערים גדולים.
<אלי הורוביץ: שם, בשביל הילד נוצר פער, ואתה אומר, מול הפערים הללו אתם לא יכולים להתמודד.
<הרן רייכמן: עוד פעם, לי יש את הכלים שלי יש.
<הרן רייכמן: אל"ף, אני משפטן ואני חייב לקבל את הצניעות, אני חייב להיות צנוע, למדתי, עשיתי קורס מנהלים, למדתי הוראה, הייתי במנדל, הכול נחמד, אבל - - -
<אלי הורוביץ: בשנה הבאה אולי תביא גם סטודנטים מבית ספר לחינוך, הם יידעו יותר.
<הרן רייכמן: לא, אבל עוד פעם, גם בשיעור חינוך הוא מקבל את - - - מה הכלים שלו להתערב בזה.
<ורד ליבנה: מה שאתה אומר, אתה מעלה סוגיה שהיא ראויה לדיון, אבל אחת הבעיות שלנו, יכול להיות שאנחנו יכולים להציף את זה, השאלה, עוד פעם, בעוד שכשיש לך כלים משפטיים על דברים אתה יכול גם לתת מענה, פה כל מה שאנחנו יכולים זה להגיד להם 'תראו, אנחנו נעביר הלאה וננסה לשחרר לחץ'.
<ורד ליבנה: אבל אפשר לחשוב איך לפתח את השירות שאנחנו נותנים ממילא לנושאים נוספים שקשורים גם לאיכות ההוראה.
<ורד ליבנה: כמו שאתה אומר, בסופו של דבר התלמיד, זה מה שהוא מקבל, הוא מקבל את המורה שלו בסוף, במפגש.
<ורד ליבנה: אני מזמינה חשיבה של איך אנחנו באמת עושים את זה כדי שזה יהיה אפקטיבי ולא רק ניתן להורים לקטר על המורים, כמו בשיחות יום שישי בסלון, כי זה חשוב, אבל זה לא התפקיד, אני לא רואה את התפקיד שלנו בשחרור קיטור, אני רוצה לראות איך אני אפקטיבית בלעשות משהו עם זה.
<דב נינווה: אפרופו איכויות, בואי נעבור לצד השני.
<דב נינווה: הנושא של לקויות למידה.
<דב נינווה: זה נושא רחב.
<דב נינווה: איך אתם רואים את הנושא?
<הרן רייכמן: ברשותך, אני אעשה זום אין לבעיה ספציפית שקיימת.
<הרן רייכמן: בכל הסיפור של החינוך המיוחד החוק מאוד מסודר בכל הסיפור של ועדות השמה.
<הרן רייכמן: כלומר עם שותפות הורים ואבחונים וזה ו - - -
עמרם מצנע: אני לא יודע אם לזה התכוונת, לקויות למידה זה לא חינוך מיוחד.
<דב נינווה: לא, הקלות במבחנים.
<דב נינווה: התאמות.
<הרן רייכמן: אז בואו נעשה הפרדה.
<הרן רייכמן: לקויות למידה, זה מתחיל באמת מסל השילוב שיש לכל בית ספר לטפל בעניינים האלה ולהתייחס לסוגיה הזו, אבל כאשר הבעיה היא אקוטית זה בהחלט מגיע לתוך מסגרת החינוך המיוחד.
<דב נינווה: לא, אני מדבר על נושא של אבחונים.
<ורד ליבנה: על איזה רמה אתה מדבר?
<דב נינווה: ברמת בית הספר הרגיל.
עמרם מצנע: ראית בטח את התכנית של רביב דרוקר.
<דב נינווה: אני יותר קרוב לזה.
<דב נינווה: אשתי היא מורה ללקויות למידה.
<ורד ליבנה: אז אני אגיד לך, יש מערך שלם בתוך בתי הספר בעניין הזה, שגם הוא, יש בו סוגיות אין סוף מורכבות.
<ורד ליבנה: אנחנו יודעים, יש את החתך הסוציו אקונומי שהוא לא שוויוני לחלוטין, שבו נוצרת תחושה שמי שיש לו כסף קונה הקלות שמאפשרות לו להשיג ציונים גבוהים יותר.
<ורד ליבנה: אז יש כאלה שאומרים שמאבחנים יותר טוב ויש כאלה שאומרים שנותנים להם אפשרות להקלה.
<ורד ליבנה: יש מערך שמצד אחד באמת ניסה לסתום את החורים האלה, בתוך בתי הספר, היום הרבה יותר מקשים וצריך הרבה יותר הוכחות.
<ורד ליבנה: אני יכולה להגיד לך שהיו אליי לא מעט פניות של יועצות מבתי ספר שהן אומרות שהמערך הזה, שאני יכולה להבין מאיפה הוא נולד, פוגע בתלמידים, בסופו של דבר, גם לאלה שמגיע.
<ורד ליבנה: אז אנחנו צריכים לראות איך מתנהלים עם זה, אבל זו סוגיה שלמה, בואו לא - - -
עמרם מצנע: על הפייסבוק, אנחנו נגמור את החלק היותר רשמי ואז אני אשב פה עוד קצת זמן ו - - -
<ורד ליבנה: מעולה.
<ורד ליבנה: אנחנו רוצים להעלות משהו שהוא בעייתי עדיין בחינוך המיוחד.
<ורד ליבנה: אנחנו מקבלים המון פניות, זה מקום שיש בו הרבה הסדרה, אבל יש מקום אחד שהוא מאוד פגוע.
<ורד ליבנה: עמרם, יכול להיות שאתם כן תרצו לקחת את זה ל - - -
עמרם מצנע: הסייעות?
<ורד ליבנה: תיכף תשמע, כי יכול שכן תרצה לקחת את זה לדיון.
<הרן רייכמן: בחינוך המיוחד, כפי שאמרתי, החוק טוב.
<הרן רייכמן: יש בעיות תקצוב ועד בעיות של תקנים, להפעלה יש הרבה בעיות, אבל באופן עקרוני ועדות ההשמה עובדות טוב ושקופות ולהורים יש מקום ביטוי ויש מקום לאבחונים.
<הרן רייכמן: כמובן אם האבחון לא מגיע לבית הספר, מי יכול לממן אבחון.
<הרן רייכמן: יש בעיה מאוד קשה שהתהליך הבא, השלב הבא, בין ועדת השמה עד שהילד בבית ספר, הוא עובר שיבוץ.
<הרן רייכמן: השיבוץ נעשה לכאורה, נניח בחינוך הרגיל, בוועדות שיבוץ בתוך הרשויות, שהן לא שקופות והן לא מסודרות באופן כללי.
<הרן רייכמן: בגלל המנעד המאוד מאוד רחב בין לקויות ובין בעיות חינוך מיוחד, הרי אין אוטיסט כמפגר ואין פיגור קל כפיגור בינוני ואין לקות רגשית כליקוי למידה רגיל.
<הרן רייכמן: המנעד הוא מאוד רחב, במיוחד ברשויות קטנות, מה שנוצר זה שכל התהליך הזה הוא מאוד לא מוסדר.
<הרן רייכמן: ואז גם אם נכון להחליט שהוא ילד בחינוך מיוחד, כן בשילוב, לא בשילוב, בשלב הבא של למצוא את המסגרת המתאימה, זה נעשה במקום לא ראוי ולא מותאם ועם מעט יכולת פיקוח.
<הרן רייכמן: כלומר לי ממש אין כלים אחרי זה שיבטיחו שאותו ילד יגיע למוסד החינוכי המתאים לו.
<הרן רייכמן: כי שמים ילדים ברמות שונות מאוד משמעותיות, שזה משהו ש - - -
עמרם מצנע: יש לי הרבה ניסיון עם החינוך המיוחד וגם עם לקויות למידה, דרך אגב.
עמרם מצנע: ועדת ההשמה לא קובעת חינוך מיוחד, נקודה.
עמרם מצנע: ועדת ההשמה גם פחות או יותר מגדירה לאיזה סוג של חינוך מיוחד, כי יש חינוך מיוחד שהילד משולב בכלל בכיתה רגילה, יש חינוך מיוחד שיש כיתה משלבת בבית הספר, תשעה ילדים בערך, אחר כך יש את כל בתי הספר לחינוך מיוחד.
עמרם מצנע: רק בחיפה יש עשרה כאלה, שכל אחד זה תחום אחר ונוסעים אליהם מחדרה בדרום עד טבריה בצפון.
<ורד ליבנה: מה קורה בירוחם?
עמרם מצנע: בירוחם נוסעים לבאר שבע, יש הסעות מסודרות ויש מועדונית אחרי הצהריים.
<יהודית גידלי: מה משך הנסיעה?
עמרם מצנע: זה לא משנה, אם בית הספר הקרוב לטבריה הוא חיפה, בגלל שהחינוך המיוחד הוא בסוג בית ספר מסוים, אז הוא נוסע מטבריה לחיפה.
עמרם מצנע: אבל זה כבר עניין אחר של פריסת בתי הספר בארץ.
עמרם מצנע: הבעיה היא שאף ילד, גם אם מגדירים אותו פחות או יותר, עם בעיות התנהגות, או בעיות קלות, תמיד בבית ספר מסוים, גם אם הוא מוגדר, עדיין יש מרחק בין הילדים.
עמרם מצנע: אליי הייתה פנייה, למשל, של משפחה שגרה ברחובות ושיבצו את הילד שלהם בראשון ואין להם רכב.
עמרם מצנע: עכשיו, בראשון יש בית ספר מצוין שמתאים לילד, אבל הם רוצים את בית הספר המסוים ברחובות.
עמרם מצנע: אז זו בעיה.
<הרן רייכמן: יש הבדל בין קיטורי הורים לבעיה שבהרבה רשויות - - -
עמרם מצנע: יש בעיה של בתי הספר, שאין מקום.
עמרם מצנע: אבל אני חושב שהמערכת מאוד רגישה, עוד פעם, ברוב המקרים.
<ורד ליבנה: עמרם, אבל אנחנו כן מזהים תופעה שכן טופלה בחלק מהמקרים, דווקא בחלק של הרווחה, של העניין של שיתוף ההורים בתהליך השיבוץ.
עמרם מצנע: היום יש חובה לשתף את ההורים.
עמרם מצנע: ההורים צריכים להסכים בכלל.
<ורד ליבנה: לא בשיבוץ.
<ורד ליבנה: כשאתה לוקח - - -
עמרם מצנע: לא, במעבר לחינוך מיוחד.
<ורד ליבנה: לא, אבל חלק מתחושות התסכול של באמת הורים שמתמודדים עם דברים מאוד מאוד קשים והם מנסים להכי טוב לילדים שלהם, זה כמו כל הורה אבל פי מיליון, אלה תופעות שכן היו בוועדות החלטה.
<ורד ליבנה: בחלק מהרשויות אני יודעת בוודאות שזה עשה שינוי דרמטי.
<ורד ליבנה: אני באה מכפר סבא ואני יודעת שעשו את זה שם דווקא בשירותים החברתיים, התחילו להכניס הורים לוועדות ההחלטה וזה עשה שינוי דרמטי, גם הרבה יותר מקצועי.
<ורד ליבנה: כי הוועדות עצמן שנטו, לעיתים, מטבע האנוש, להיות כאלה 'אה, הילד הזה ככה', פתאום היו צריכים להכין את עצמם אחרת, לדבר לפני ההורה, אם יש לך בעיה, אתה צריך להגדיר אותה, וזה הוריד דרמטית בעיר את התופעה.
<ורד ליבנה: יכול להיות שאפשר להכניס את זה בתקנה לנושא של השיבוצים.
עמרם מצנע: בסדר, אם תזהו דבר שהוא חוזר על עצמו, אז אפשר לבדוק אותו.
עמרם מצנע: אבל יש לכם חתכים סטטיסטיים למה סוג הפניות, הצלחה בטיפול בהם?
עמרם מצנע: מה קורה היום בחינוך החרדי עם הבנות שמה?
<ורד ליבנה: אז התשובה היא, הנתונים שיש לנו מהמוקד הם לא כלליים אלא רק מה שאנחנו מקבלים כמובן מהמוקד.
<ורד ליבנה: יש לנו תמונה, היא תמונה חלקית נכון להיום.
<ורד ליבנה: אנחנו כן נגיש לך בצורה מסודרת דוח מסכם, עם כל הסוגיות, עם החלוקה, גם של סוג הבעיות, גם חיתוכים.
<ורד ליבנה: יש כאן עוגה, אבל היא נותנת בערך שבוע וחצי ראשון, יש לנו עוד את כל החלק.
<ורד ליבנה: אתה יכול לראות כאן את הסוגיות שהגיעו בינתיים.
<ורד ליבנה: זו תמונה חלקית, אבל זה סוג החלוקות שאנחנו יכולים לראות.
<ורד ליבנה: אנחנו נעביר לכם את הדוח המסכם המסודר.
עמרם מצנע: אלה הפניות, בין אם היו מוצדקות או לא מוצדקות?
<ורד ליבנה: לא, אלה רק מוצדקות.
<ורד ליבנה: מה שלא, אנחנו אומרים להם, 'אנחנו מודים לכם שפניתם - - -
<יהודית גידלי: מה אחוז הפניות המוצדקות מבין הפניות?
<ורד ליבנה: השנה מאוד עלה, נכון?
<הרן רייכמן: השאלה איך אתה מגדיר, אבל המילה גבוה תהיה נכונה.
<ורד ליבנה: זה מאוד עלה.
<ורד ליבנה: בשנה שעברה היה לנו סדר גודל של 30%.
<ורד ליבנה: על פי המדדים שלי יש.
עמרם מצנע: אני רואה ש-20%, אי אפשר היה לחלק אותם.
<ורד ליבנה: הם עוד לא מפולחים.
<הרן רייכמן: יש אחר כך טיוב מסוים של הנתונים.
<ורד ליבנה: לכן זה מאוד חלקי.
<ורד ליבנה: התמונה נראית אחרת בסוף כשאנחנו - - -
עמרם מצנע: זה באמת הרבה מאוד נושאים.
<ורד ליבנה: נכון, כי אחר כך זה מתייצב.
<ורד ליבנה: אתה רואה שתשלומי הורים, זה אני יכולה להגיד לך בוודאות, זו סוגיה.
עמרם מצנע: 15%.
<ורד ליבנה: כן, אבל כאן לא בהכרח - - - מה שיש לך זו פנייה, גם אם מדובר ב-40 הורים שעומדים מאחורי יו"ר ועד הורים או - - -
עמרם מצנע: אבל הפנייה הייתה אחת.
<ורד ליבנה: היא מטפלת בבעיה אחת, אבל היא מייצגת קבוצה.
עמרם מצנע: אבל הפנייה היא אחת.