GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<עלי הזימי: הייתה התקדמות בכל היישובים הדרוזים לטובה, הייתה התקדמות מעל 30% בשלוש השנים האחרונות.
<עלי הזימי: כי ראשי המועצות ידעו שהדרך היחידה לפתח את היישוב הדרוזי זה כמה שיותר לתמוך בחינוך.
<עלי הזימי: כבישים עושים כל יום, אבל לבנות בני אדם קשה.
<עלי הזימי: היום יש התנדבות בקרב הצעירים.
<עלי הזימי: מי שמוכן להתנדב, מוכן לתת, מוכן לעזור לאחרים, הוא יכול לקלוט.
<עלי הזימי: יש היום התפתחות, אתה חופשי לדבר.
<עלי הזימי: קודם היו מפחדים לדבר, היום יש להם חופש ביטוי.
<עלי הזימי: לכן מבחינת החינוך זה ראוי שזה חינוך.
<עלי הזימי: באבו סנאן למשל יש בתי ספר, יש לנו אזור של אוכלוסייה שהיום התחילה לעלות על דרך המלך, אוכלוסייה בדואית שאנחנו מברכים אותה, אבל הם באו מרחוק, זה 30% מהתושבים.
<עלי הזימי: הבנים שלהם כבר גומרים בית ספר יסודי והולכים, איפה?
<עלי הזימי: הולכים לעבוד בזוגלובק בעבודה שחורה.
<עלי הזימי: הבנים שלהם, לפי שכבה, נחשבים על בית הספר.
<עלי הזימי: כשאתה עושה את הבגרות של בית הספר, מי שניגש לבגרות, המצב שלנו מעולה, אבל בגלל שהם נחשבים באותה שכבה, המצב שלנו נמוך.
<עלי הזימי: עכשיו, בשנתיים האחרונות, מאחר שיש תכניות והפיקוח התחיל לתת את תשומת הלב והמורים התחילו לעזור והמנהלים, אנחנו רואים גם בשכבה הזאת התקדמות טובה מאוד.
<עלי הזימי: לכן דרושים לנו עוד משאבים, דרושים לנו כמה שפחות תכניות סתם באוויר, שיהיה ריכוז של התכניות.
<עלי הזימי: וכמה שיותר מורים חדשים, להוציא מורים ישנים שהם כבר 30 שנה, לתת דם חדש למערכת החינוך, כל דבר חדש נותן עבודה טובה.
<עלי הזימי: אני מקווה לעזור, אני עוד כמה ימים אצל מנהלת המחוז, מפרקים מי שיש לו מעל 30 שנה, 25 שנה.
<עלי הזימי: יש לנו מורים שעומדים בתור, תבחר את המורים הטובים, תכניס דם חדש וזה יכול להועיל למערכת.
<עלי הזימי: תודה רבה לבית ג'אן ולראש המועצה ומחלקת החינוך וכל המנהלים, בהצלחה.
<מהנא טאפש: קודם כל אני רוצה להודות לכל הנמצאים כאן, רוצה להודות לראש המועצה באופן אישי, שהוא שוחר חינוך ותומך בכל מערכת החינוך ונותן גב לכל מה שאנחנו עושים והוא עורק ראשי בהצלחת מערכת החינוך ביישוב.
<מהנא טאפש: אני רוצה להודות לנסים כהן, עמותת יכולות, שגם לו יש חלק ארי בהצלחת התלמידים שמדובר בהם.
<מהנא טאפש: אני רוצה גם להודות לכל החברים והחברות שעזרו לנו ברשות להכין את המפגש הזה, למנהלי בתי הספר, לוועדי ההורים, לכל מי שתרם את חלקו, לרכז התקשוב שלנו שעזר לי מאוד.
<מהנא טאפש: תודה רבה לכם.
<ביאן קבלאן: יושב ראש עמותת המורים שרוצה לומר משהו.
<ג'מאל סעד: האמת שכשאמרו לי שמגיעים לכאן חברי ועדת החינוך של הכנסת, אני חשבתי שמגיעים לפה 20 חברי כנסת, לכן - - -
<יהודית גידלי: יש רק 15 חברים.
<ג'מאל סעד: אני ג'מאל סעד, מנהל בית ספר גמלאי, יושב ראש עמותת המורים בבית ג'אן.
<ג'מאל סעד: יש לי ארבעה בנים, כולם משרתים בזרועות הביטחון, שני רס"רים ושני קצינים.
<ג'מאל סעד: אני מברך את בואכם לבית ג'אן ומאחל לכם ביקור מהנה ומוצלח.
<ג'מאל סעד: אדוני, עמרם מצנע, אתה מוכר לי אישית, אתה מוכר כאיש שעושה יותר מאשר מדבר.
<ג'מאל סעד: אני מאוכזב מאוד, כמו כל אנשי העדה, החל מראש העדה, מר מוואפק טריף, עד אחרון הצעירים, מכל ממשלות ישראל ומכל חברי הכנסת שהיו עד עכשיו, על זה שעד עכשיו לא השכילו לדעת שלעדה הדרוזית מגיע שוויון זכויות בדיוק כמו שיש לאחינו היהודים.
<ג'מאל סעד: יש לציין שאחוז המתגייסים בקרב העדה הדרוזית הוא 84% ובבית ג'אן עוד יותר, אצל היהודים זה בסביבות 64%, ולצערי הרב אחוז החללים בבית ג'אן הגבוה במדינה.
<ג'מאל סעד: חברים, עד עכשיו שמענו רק מילים יפות והבטחות שווא, כמו 'אתם בחורים טובים, אתם אחינו, אתם גיבורים, מגיע לכם, נאמנים' ועוד ועוד, אבל מעשה אין.
<ג'מאל סעד: זה תלוי בכם, חברי הכנסת.
<ג'מאל סעד: לכן אני מציע, היות שאתם ועדת חינוך, ליזום נושא לדיון בוועדה תחת הכותרת האם זה חינוכי ודמוקרטי להמשיך להפלות את הדרוזים לרעה ולא לתת להם מה שנותנים לתושבי צפון תל אביב ולכרמיאל השכנה.
<ג'מאל סעד: ואת תוכן הדיון ואת המסקנות נא למסור לראש הממשלה ולאחר מכן לחוקק חוק שוויון הדרוזים שיהיה מחייב את כולם.
<ג'מאל סעד: תודה.
<פריד גאנם: ברשותכם, כמה משפטים.
<פריד גאנם: אני חושב שמר מצנע העלה שאלות מאוד חשובות, אין לנו תשובה חד משמעית, אני חושב שגם לממונים על החינוך במשרד החינוך אין תשובה חד משמעית, מאחר שמטבע הדברים - - -
<קריאה: אולי יש.
<פריד גאנם: לא, אין.
<פריד גאנם: אני חושב שגם אם תיתן תשובה היא לא ממצה ואני אגיד לך למה.
<פריד גאנם: יש דברים שאתה לא יכול לעקוב, זה לא אחד פלוס אחד שווה שניים, זה לא מתמטיקה, אבל אני חושב שצריך לעשות בדיקה מחדש של ריבוי כל כך הרבה תכניות, השאלה שלך במקום, יש תכניות שמיועדות לאוכלוסיות מסוימות במסגרת משרד החינוך, לחלשים, למצוינים וכו' וכו', יש דברים שלוקחים את ההיבט החברתי, של השתלבות יותר מאשר פדגוגיה, ולכן אי אפשר לבוא ולמדוד.
<פריד גאנם: זו לא מדידה מדויקת.
<פריד גאנם: אני חושב שהשאלה שלך מחייבת בדיקה ממצה וגם מעקב אחר כך.
<פריד גאנם: אני מברך את בית ג'אן על המקום שהיא כבשה השנה הזאת, סליחה על הביטוי המלחמתי, מראר בשנה שעברה הייתה במקום ראשון במגזר הלא יהודי, תשיעי בכללי, השנה אנחנו במקום שני.
<פריד גאנם: אני חושב שהרצון והמודעות זה אחד הגורמים, צריך להגיד תודה לכל מי שמעורב בכך, אבל תשובות ממצות, ממש מדויקות, אני חושב שזה באמת מחייב חקירה לעומק.
<פריד גאנם: ודבר שני, וזה אני אומר לבית ג'אן ואומר למראר, צריך לפרגן לכל מי שהיה שותף להצלחה הזאת, יש הצלחה גדולה מאוד וצריך לברך ולפרגן, אבל אסור להסתפק בכך, כי הבדיקה היא לא רק מה אחוז הזכאות לבגרות, אלא באיזה מקצועות, כמה יחידות, ואיפה הגענו בעוד חמש, שש, שבע שנים, האם הילדים שלנו והבנות שלנו הגיעו לאוניברסיטאות במקצועות הנבחרים וחזרו עם תעודות ועם כישרונות אמיתיים, או שסתם עשו את הבגרות, מחאנו כפיים וזהו.
<פריד גאנם: אני חושב שצריך בדיקה.
<פריד גאנם: השקעה כספית זה דבר חשוב, כולנו משקיעים, כולכם יודעים שאנחנו יישובים מאוד דלי אמצעים מבחינה כספית ולמרות זאת אנחנו מחויבים להשתתף ב-25% לפחות, ולכן אני חושב שצריך לעשות ראייה כללית ובדיקה מעמיקה, זה מחויב המציאות.
<פריד גאנם: אני חושב, לעניות דעתי, אין לנו תשובות וחשוב לתת תשובות, כי אנחנו אז נדע איפה הצלחנו יותר ואיפה הצלחנו פחות ונשפר את העניינים.
<פריד גאנם: ואני מסכים עם מה שנאמר כאן, אין לנו אוצרות, אין לנו מקורות, היום בעולם המודרני, העולם הפך להיות כפר קטן והכפר הקטן הפך להיות עולם גדול, אני חושב שבלי השכלה והכשרות אמיתיות, לא מכללות וגמרנו אותו מקצוע, אלא הכשרות אמיתיות, נתקשה להתמודד עם הלחצים הכלכליים והקונפליקטים הקיימים.
<פריד גאנם: אני חושב שצריך לתת תשומת לב ולדחוף קדימה.
<פריד גאנם: אנחנו לא מסתפקים במה שהיה, מה שעשינו עד עכשיו, צריך להתקדם הרבה הרבה יותר על מנת שנגיע למצב שנוכל להגיד שאנחנו נושמים לרווחה.
מסעוד גנאים: אנחנו פה כדי תחילה לברך, מברוק לג'מאע, גם לעודד וגם לתמוך, אבל גם ללמוד.
מסעוד גנאים: אני הייתי מורה לשעבר שהרבה תלמידים ניגשו לבגרות בהיסטוריה אצלי, כמורה להיסטוריה, אני חושב שכל מה שנאמר זה נכון, אבל העניין העיקרי והבסיסי לפי דעתי זה איך להחדיר לתוכו של התלמיד את המוטיבציה של ההצלחה והאחריות.
מסעוד גנאים: אתה יכול להביא את האוטו המשוכלל ביותר בעולם, אם בעל האוטו לא רוצה ולא יודע, אין צורך באוטו.
מסעוד גנאים: אין צורך בכל פרויקט, בכל הדברים הפיזיים, אם אתה לא מחדיר לתוכו של התלמיד - - -
עמרם מצנע: אם המורה הוא עם מוטיבציה, אז גם התלמידים.
מסעוד גנאים: גם המורה, בטח.
מסעוד גנאים: אז העניין, לפי דעתי, הוא לא העניין של סוד, זה לא מקל קסם, זה לא הוקוס פוקוס, זה תהליך, התמדה, יעדים והחזון הנכון.
מסעוד גנאים: אני הספקתי לקרוא את החזון.
מסעוד גנאים: החזון, לפי דעתי, אתה לא רודף ציונים, רודף ערכים, הערכים יביאו את הציונים.
מסעוד גנאים: בסוף אני רק רציתי להגיד את מה שאמר מר ג'מאל סעד, ואחרים, עם כל השירות הצבאי והביטחוני ועדיין רוצים שוויון זכויות, אז ריבונו של עולם, מה אתם רוצים בשירות האזרחי שלנו לערבים?
<ביאן קבלאן: אחרון, גבי.
<גבי אשכנזי: רבותיי, תודה רבה לכם.
<גבי אשכנזי: אני מכיר אתכם הרבה שנים, זה ביקור שכולו באמת כבוד וגאווה ואנחנו שמחים, כקרן רש"י, לפעול בכל המגזר, כמו בכל המגזרים.
<גבי אשכנזי: חלק מהאנשים, כבר הספקתי להיות אצלם וזו זכות גדולה שלנו לעבוד בשיתוף פעולה.
<גבי אשכנזי: אני חושב שהסוד מורכב מכמה דברים אבל הוא מתחיל בסוף ממנהיגות.
<גבי אשכנזי: בלי המנהיגות של המקום, של האנשים, עד למג"ד בשטח, מפקד בית הספר ודרכו, זה לא היה עובד.
<גבי אשכנזי: ברכות על ההישג.
<גבי אשכנזי: זה בעיניי הדבר הכי חשוב.
<גבי אשכנזי: אני חושב שבכלל בעדה הדרוזית בשנים האחרונות, אם מותר לי להגיד, גם מדברים אחרים שאני רואה, ראש המועצה פתח בזה, קורים פה תהליכים לפי דעתי יוצאי דופן.
<גבי אשכנזי: אני חושב שעובר פה שינוי עמוק ובכיוון הנכון ואנחנו צריכים להמשיך לסייע איפה שאפשר.
<גבי אשכנזי: אז באמת אני מקווה שבשנה הבאה יהיו הישגים נוספים וכן הלאה.
<גבי אשכנזי: תודה רבה לכם.
עמרם מצנע: תראו מה קורה לרמטכ"ל לשעבר, אלוף לשעבר, בסוף הם בחינוך.
<קריאה: זו הדרך למשהו אחר.
<ביאן קבלאן: חברים, אנחנו עולים לבית הספר.
<ביאן קבלאן: שם אנחנו נעשה את המקצועיות.
<ביאן קבלאן: סיור בבית הספר המקיף בית ג'אן
עלי סלאלחה: חברים, בבקשה, אני אראה לכם את בית הספר, את האווירה.
עלי סלאלחה: קודם כל צריכה להיות אווירה, בית ספר צריך להיות נקי, יפה, ויותר יפה מכל מקום אחר.
עלי סלאלחה: בית הספר שלנו, זה משנת 2000, מה שאתם רואים פה, וזה לא רק פה, גם בתוך בית הספר בפנים, איפה שהתלמידים שלנו.
עלי סלאלחה: יש בתוך בית הספר שלושה אגפים, בכל אגף שמונה חדרים, שתי קומות.
עלי סלאלחה: זה משנת 2000, ואם אתם עומדים פה, אתם יכולים לראות את הגברת הדרוזית היפה ביותר שיכולה להיות באולם - - -
עמרם מצנע: המונה ליזה של - - -
עלי סלאלחה: בדיוק, אתה נתת לי את הרעיון היפה להגיד את זה.
עלי סלאלחה: פה זה מעין שכל בית ג'אן שתו ממנו.
עלי סלאלחה: אנחנו עשינו את זה שהילדים שלנו יירטבו ותהיה להם זיקה למורשת.
עלי סלאלחה: אנחנו קוראים לאגף הזה אגף מורשת ויש אגף טכנולוגיה ויש אגף סולטאן וג'ונבלט.
עלי סלאלחה: סולטאן וג'ונבלט אלה שני מנהיגים גדולים של בני העדה הדרוזית, שיש להם ערכים, ואז הלכנו דרך המנהיגים, גם מנהיגים דתיים יש לנו, גם יש פה מנהיגים של מדע, יש איינשטיין, אם אתם רוצים אנחנו יכולים להראות לכם.
עלי סלאלחה: אם לא, אנחנו נלך לאולם ונתחיל את העבודה שלנו.
עלי סלאלחה: זה בית הספר שלנו.
עלי סלאלחה: למה עשינו את הדבר הזה?
עלי סלאלחה: הסבך הזה הוא לא שלנו, לא מהסביבה שלנו, למה עשינו את זה?
עלי סלאלחה: איזה שהוא אמן מרמת הגולן שהבאנו אותו עשה את כל הדברים האלה, אז יש לי פה צנרת של חימום.
עלי סלאלחה: איך אני יכול להסוות את זה?
עלי סלאלחה: ראש חכם מרמת הגולן עשה את זה.
עלי סלאלחה: יש לי גינה בתוך בית הספר.
עלי סלאלחה: ישיבה בבית הספר המקיף בית ג'אן:
עלי סלאלחה: אני רוצה לברך את אלה מימיני, את אלה משמאלי, את כל מי שנמצאים כאן בברכת חג אל אדחא שיגיע אלינו, בברכת החגים שהחבר'ה היהודים עברו ועדיין נמצאים בחגים ונהנים ואני מקווה שיחזרו כמה שיותר מהר לעבודה, על מנת שנקבל את גיליונות הציונים של הבוגרים שלנו, שמחכים להם בקוצר רוח.
עלי סלאלחה: אני לא רוצה להזכיר שמות, אז אני יכול להגיד מוריי ורבותיי.
עלי סלאלחה: סדר היום שלנו הוא שתי ברכות ממנהל התיכון, מר זיאד קבלאן, מנהל חטיבת הביניים, יוסף חארב, ואנוכי, מנהל המקיף.
עלי סלאלחה: זו הנהלת בית הספר.
עלי סלאלחה: יש לנו עוד שני סגנים, אחד בשם ג'לאל סעד, שהוא המנהל הפדגוגי והוא המנוע, הבולדוזר של ההישג העצום שאנחנו עושים פה.
עלי סלאלחה: בהיותו מנהל פדגוגי הוא מוביל תהליכים רציניים ביותר.
עלי סלאלחה: יחד עם זאת יש לנו פה תלמידים, גם חלשים, שהגיעו לבגרות, גם חזקים, יש לנו ועד הורים, יש לנו גם סטודנטים בטכניון, בוגרי בית הספר וכמובן יועצת בית הספר ואנשים אחרים.
עלי סלאלחה: אז אני מברך את כולם.
עלי סלאלחה: זיאד, בבקשה.
<זיאד קבלאן: ברוכים הבאים, מכובדיי.
<זיאד קבלאן: בית ג'אן נישאת מכל הרים וגבעות וינהרו אליה עמים רבים ללמוד תורה, כי מבית ג'אן תצא תורה.
<זיאד קבלאן: האם חזון אחרית הימים של ישעיהו אכן ימצא את ביטויו במקום הזה?
<זיאד קבלאן: איך יישוב קטן נידח בצפון הפך להיות מוקד עלייה לרגל ובמרכז התקשורת הישראלית וזוכה לביקור רם מעלה כזה?
<זיאד קבלאן: איך בית ספר מקיף בית ג'אן הגיע להישגים המרשימים האלה והתברג במקום השלישי במדינת ישראל מבחינת הזכאות לבגרות?
<זיאד קבלאן: האם יש כאן משהו ייחודי ושונה מבתי ספר אחרים בארץ?
<זיאד קבלאן: מה הם הגורמים להצלחה?
<זיאד קבלאן: בהצלחה הזו ניתן להתמקד בכמה נושאים.
<זיאד קבלאן: אל"ף, זו אמונה.
<זיאד קבלאן: פנינו אל הפסגה, זו סיסמה שקבענו לעצמנו כיעד ברור, מוגדר ואפשרי, מתוך אמונה שאין פסגה שאדם אינו יכול להגיע אליה ואין מכשול שאדם אינו יכול להתגבר עליו.
<זיאד קבלאן: בי"ת, מנהיגות.
<זיאד קבלאן: המנהל של בית הספר, עמיתי עלי, מנהל מקיף בית ג'אן, פתוח, גמיש וזמין, בעל הראש המערבי והלב המזרחי, הפך את החלום למציאות.
<זיאד קבלאן: יש כאן עבודת צוות, הנהלה מלוכדת העובדת בשיתוף פעולה מלא מתוך מתן כבוד הדדי ומתוך הבנה למבנה הארגוני של בית הספר כשכל אחד נותן את חלקו ונרתם למשימתו תוך האצלת סמכויות ושאיפה ליעדים מאתגרים.
<זיאד קבלאן: גימ"ל, פדגוגיה, מנהל פדגוגי מקצועי, עובד לפי תכנית עבודה מדידה, תחומה בזמן וביצועית, מקדם תכניות ומגמות ויורד לפרט של התלמיד.
<זיאד קבלאן: מורים, יש לנו צוות מורים מקצועי שרוכש כלים יישומיים להגברת ההצלחה, צוות מועצם, מאמין ביכולות שלו וגאה בהצלחתו ובהצלחת תלמידיו.
<זיאד קבלאן: יש לנו הורים, בקשר הדוק, ההורים סומכים על בית הספר, משתפים פעולה, בית הספר הוא מקור גאווה להם.
<זיאד קבלאן: יש לנו מועצה מקומית, מחלקת חינוך ומי שעומד בראשה, מר ביאן קבלאן, תורמת ונרתמת לעשייה החינוכית ביישוב.
<זיאד קבלאן: יש לנו משרד החינוך, הממונה על החינוך הדרוזי, שייח' מהנא פארס, מחוז הצפון, מפקח מחוזי מר ג'לאל אסעד, המפקח הישיר של בית הספר, דר' נביל איוב, שותפים בעשייה, מאשרים ומקדמים כל תכנית.
<זיאד קבלאן: יש לנו כאן את עמותת יכולות, קרן רש"י, ומי שעומד בראשה, החבר נסים כהן, המנחים והרכזים, דרך כיתות סטארט.
<זיאד קבלאן: נתנו מענה לתלמידים חלשים ומתקשים וגישרנו על פערים, העלינו את אחוז הזכאות לבגרות.
<זיאד קבלאן: ויש לנו מעל לכולם את התלמידים עצמם, אשר הצליחו ללמוד ולהשקיע וקיבלו על עצמם את המשימה שהם כן יכולים.
<זיאד קבלאן: כל המנויים האלה יחד נותנים את הכוח להמשיך ולצעוד בצעדים איתנים בדרכנו אל הפסגה.
<זיאד קבלאן: התחנה הסופית עוד לפנינו.
<זיאד קבלאן: יחד איתכם נגיע לתחנה הסופית, זה מקום ראשון במדינת ישראל.
<זיאד קבלאן: בברכה חמה אנחנו מקבלים את פניכם, חבר הכנסת עמרם מצנע, יושב ראש ועדת החינוך של הכנסת, חבריו חברי הכנסת, המלווים, מודים לכם על הביקור בבית הספר מקיף בית ג'אן, אהלן וסהלן.
<זיאד קבלאן: תודה.
<יוסף חארב: צהריים טובים, מכובדיי כולם.
<יוסף חארב: אני לא אמנה את השמות שמנה עמיתי וידידי זיאד ונחזור על אותם דברים.
<יוסף חארב: אני מקדם בברכה את חברי ועדת החינוך של הכנסת, בואכם לפה עוזר לנו, תומך ונותן עוד דחיפה קדימה לפסגות שאנחנו מתכננים להגיע בעתיד.
<יוסף חארב: ראשית הרשו לי לברך את תלמידינו ותלמידותינו שסיימו בתשע"ב על ההצלחה הגדולה ואחוזי הבגרות, על המקום המכובד והמיוחד שהגענו אליו וצוות המורים בבית הספר, צוות ההנהלה, כל מערכת החינוך בבית הספר, החל מגני הילדים ועד י"ב, כי כולנו שותפים וכולנו עשינו למען להשיג את המטרה הזאת, ובכל שלב ושלב בחינוך יש חלק בהגעה ובהשגת היעד הזה.
<יוסף חארב: תבורכו כולם.
<יוסף חארב: אני מברך את התלמידים וההורים, ועדי ההורים, את כל תושבי בית ג'אן, המועצה המקומית, על ההישג הנאה והמכובד שהגענו אליו, בזכות כולם, כל אלה שיושבים כאן ואלה שאינם נמצאים כאן.
<יוסף חארב: נקודת הזינוק שלנו, אני לא אחזור על כל מה שאמר ידידי זיאד, זה חזון בית הספר.
<יוסף חארב: אנחנו שואפים לחברה ערכית שיכולה להתמודד עם האתגרים שעומדים בפניה במאה -21.
<יוסף חארב: זה שילוב של ערכים ושל הישגים, וזה המתכון שלנו להצלחה.
<יוסף חארב: אני רוצה להעלות על נס את שיתוף הפעולה, התיאום בין חברי הנהלת בית הספר, עלי מנהל המקיף, זיאד מנהל התיכון ואנוכי, מנהל החטיבה, והמנהל הפדגוגי מר ג'לאל סעד, על שיתוף הפעולה ועל - - -
עמרם מצנע: אתם כולכם תושבי בית ג'אן?
<יוסף חארב: כן.
עמרם מצנע: כל הצוות?
עלי סלאלחה: ההנהלה, יש לנו מורים מחוץ לכפר.
עמרם מצנע: כולם דרוזים?
עלי סלאלחה: יש לנו גם מורה יהודייה.
עלי סלאלחה: היא לא תעזוב אותנו, דרך אגב.
<יוסף חארב: אני רוצה גם להעלות על נס את שיתוף הפעולה בין שלבי החינוך, החל בגנים ועד לתיכון, התיאום הזה גם גרם להצלחה.
<יוסף חארב: כמו שאמרנו, להגיע לפסגה זה קשה, אבל יותר קשה להישאר בפסגה.
<יוסף חארב: אנחנו במקיף בית ג'אן החלטנו לא להישאר בפסגה הזאת ולעשות עוד פסגות ולכבוש עוד פסגות קדימה, כי אנחנו מאמינים קודם כל ביכולות של התלמידים שלנו, שהם כן יכולים, הצלחנו לנטוע בהם את האמונה שהם כן יכולים, שיש להם את היכולות להגיע, לא רק להצליח אלא גם להצטיין.
<יוסף חארב: יש לנו צוות מורים וצוות רכזים וצוות מחנכים נפלא, עם פוטנציאל, עם רצון לתת, עם כל היכולות שנמצאות כאן, עם כל הכוחות, איגום המשאבים הזה, העבודה ביחד, גרמו לנו להגיע וזה גרם לנו להאמין שאנחנו כן יכולים לכבוש עוד פסגות יותר גבוהות והנתונים הראשונים על תשע"ג מצביעים על הכיוון, שאנחנו גם בכיוון הפסגות האחרות.
<יוסף חארב: לכן אני רוצה רק לסיים במשפט אחד, מנהל גדול נבחן בכישרון גדול לגרום לשחקנים, שהם טובים יותר ממה שהם חושבים על עצמם.
<יוסף חארב: אנחנו כן הצלחנו, גם במישור של התלמידים, גם במישור של המורים, יש לנו המון יכולות, הצלחנו לשכנע ש'כן אתם יכולים' ויכולנו לעשות את זה יחד.
<יוסף חארב: עוד פעם ברוכים הבאים, אנחנו מקדמים בברכה את בואכם, זה נותן לנו עוד דחיפה קדימה, ואני מאמין שיחד נגיע לפסגות שאנחנו מתכננים.
עלי סלאלחה: תודה, יוסף.
עלי סלאלחה: נתחיל להקרין מצגת.
עלי סלאלחה: חברים, משפט אחד, חשיבה בגדול הובילה לכל ההישגים הגדולים של המין האנושי.
עלי סלאלחה: שמתי את זה.
עלי סלאלחה: אני לא רוצה להקריא את זה, כל אחד יכול לקרוא את זה לבד, אלה סימני דרך והסתכלויות שלנו.
עלי סלאלחה: פה אנחנו.
עלי סלאלחה: ג'לאל, בבקשה.
<ג'לאל סעד: שלום לכולם.
<ג'לאל סעד: אני צריך מצגת, אבל לפני כן אני רוצה להגיד מילה אחת, שאני קצת מתרגש.
<ג'לאל סעד: אני מתרגש מהביקור של ועדת החינוך.
<ג'לאל סעד: אני הייתי רוצה שוועדת החינוך תבקר אותנו כשהיינו למטה ולא כשהיינו למעלה, כדי לעזור לנו להגיע למעלה.
<ג'לאל סעד: בית הספר המקיף בית ג'אן קודם כל מאמין שכל תלמיד יכול להצליח וגם כל מורה יכול להצליח.
<ג'לאל סעד: בבית הספר שלנו יש 42 כיתות, יש 101 מורים ויש לנו 1,238 תלמידים, בחטיבת הביניים יש לנו 21 כיתות - - -
עמרם מצנע: כמה כיתות של 40 תלמידים יש לכם?
<ג'לאל סעד: יש לנו כיתה אחת של 41 תלמידים.
עלי סלאלחה: אין לנו מקום פיזי.
עמרם מצנע: זאת הבעיה?
עלי סלאלחה: אנחנו מלמדים במקלטים, אבל הם מתחילים לעבור.
<ג'לאל סעד: מגמות בית הספר.
<ג'לאל סעד: יש לנו כיתת מדעים שבה התלמידים לומדים ביולוגיה וכימיה, מתמחים בביולוגיה וכימיה ב-10 יחידות לימוד.
עמרם מצנע: 5, 5.
עמרם מצנע: אין 10, עדיין.
<ג'לאל סעד: כן.
<ג'לאל סעד: ויש לנו את הכיתה עתודה למנהיגות מדעית וטכנולוגית, שמתמחה בפיזיקה, אלקטרוניקה ומחשבים, כאשר באלקטרוניקה יש לנו 15 יחידות, בפיזיקה 5 יחידות, כמובן להוסיף לזה 5 יחידות במתמטיקה, עברית, ערבית ו - - -
עמרם מצנע: איזה אחוז מתלמידי י"ב עושים שלושה מקצועות 5 יחידות?
עמרם מצנע: אתה יודע?
עלי סלאלחה: כמעט כולם.
עמרם מצנע: כמעט כולם?
עלי סלאלחה: ערבית, עברית.
עמרם מצנע: לא, אני מתכוון ל - - -
עלי סלאלחה: מדעים?
עלי סלאלחה: זה שתי כיתות, זה 60 תלמידים כמעט, מתוך המחזור, 188 המחזור הזה.
<ג'לאל סעד: בערך שליש.
עמרם מצנע: שליש עושים שלושת מקצועות הטכנולוגיים 5 יחידות?
<ג'לאל סעד: יש פה שני מקצועות ויש פה ארבעה מקצועות.
עמרם מצנע: ארבעה מקצועות, 5 יחידות, שליש מהילדים?
עלי סלאלחה: 60 תלמידים.
<ג'לאל סעד: יש לי פה 30 תלמידים ויש לי כאן 30 תלמידים.
<ג'לאל סעד: 30 עושים ארבעה מקצועות של 5 יחידות ו-30 עושים שני מקצועות.
עמרם מצנע: אוקיי, זה מספיק מכובד.
עלי סלאלחה: וגם יש ערבית ויש עברית.
עמרם מצנע: אני מדבר על המקצועיים.
<ג'לאל סעד: מינהל וכלכלה, אם אנחנו מצרפים גם את מינהל וכלכלה וחשבונאות, יש שם בין 7 ל-15 יחידות, אז זה עוד 30 או 40, יש שכבות שיש שם 40 תלמידים, אז זה עולה, זה כבר 100 תלמידים, זה יותר מחצי.
<ג'לאל סעד: יש לנו מב"ר.
עמרם מצנע: מתמטיקה לא מופיע פה בטעות או במקרה?
עלי סלאלחה: זה המגמות.
עלי סלאלחה: כולם לומדים - - -
עמרם מצנע: אבל שמתם ביולוגיה, כימיה, פיזיקה.
עלי סלאלחה: הוא לא מגמה, מתמטיקה זה מקצוע.
<ג'לאל סעד: חובה.
עמרם מצנע: גם ביולוגיה זה מקצוע, לא? או שזו מגמה?
עלי סלאלחה: לא, זו מגמת מדעים, מתמחים בביולוגיה וכימיה.
<ג'לאל סעד: במב"ר בארבע השנים האחרונות יש לנו 100% זכאות, כי ידענו איך להתעסק עם התלמידים האלה.
<ג'לאל סעד: בהתחלה היה לנו 5 יחידות מקצוע חובה ותרבות כללית - - -
עמרם מצנע: כמה כיתות מב"ר יש לכם?
<ג'לאל סעד: יש לנו כיתה אחת.
עמרם מצנע: אחת בשכבה?
<ג'לאל סעד: אחת בשכבה.
<ג'לאל סעד: למעשה אנחנו לקחנו את המקצוע המדעי טכנולוגי, שהוא יותר מעניין.
<ג'לאל סעד: אם אנחנו לוקחים 5 יחידות היסטוריה, לתלמידים האלה במיוחד זה יותר מדי.
עלי סלאלחה: לא, זה גם עדכני, זה טוב לזמנים שלנו, טכנולוגיה.
עלי סלאלחה: היסטוריה זה...
<ג'לאל סעד: אז הם עושים 5 יחידות במדע וטכנולוגיה.
<ג'לאל סעד: יש לנו פרויקט טו"ב שזה טכנאי לבגרות.
<ג'לאל סעד: למעשה התלמידים האלה בכיתה י"ב מסיימים עם תעודת טכנאי של אלקטרוניקה ומחשבים.
עמרם מצנע: אין לכם פה י"ג-י"ד.
<ג'לאל סעד: זה למעשה י"ג, אבל זה פרויקט טו"ב.
<ג'לאל סעד: למעשה את ה-י"ג עושים ב-י"ב.
<ג'לאל סעד: יש לנו מינהל וכלכלה לתלמידים הטובים פחות והם עושים בין 7 ל-15 יחידות לימוד, ויש לנו גם המרת אנרגיה, חשמל הספק פיקוד ובקרה, הם עושים גם בין 7 ל-15 יחידות טכנולוגיה.
<ג'לאל סעד: תכניות ופרויקטים בבית הספר.
<ג'לאל סעד: יש לנו פרויקט ליב"ם (לקראת בגרות מלאה) בחטיבה עליונה, יש לנו פרויקט טו"ב, דיברנו על זה, יש לנו קדם עתידים.
עמרם מצנע: קדם עתידים מתחיל בחטיבה, או רק בתיכון?
<ג'לאל סעד: בחטיבה.
<ג'לאל סעד: בכיתה ט'.
<ג'לאל סעד: יש לנו פרויקט יוצאים לטכניון.
<ג'לאל סעד: זה פרויקט שממומן מלשכת נשיא מדינת ישראל, בשיתוף עם משרד החינוך.
<קריאה: אתה מתכוון לחסון.
עלי סלאלחה: בהחלט, הוא המנוע.
<ג'לאל סעד: בפרויקט יוצאים לטכניון בשנה הראשונה מאצלנו התקבלו 25 תלמידים, עברו את הבחינה, מתוך 100, רבע מהתלמידים.
<ג'לאל סעד: שנה שנייה 7 תלמידים, השנה עוד לא קיבלנו את התוצאות.
<ג'לאל סעד: התלמידים האלה יום אחד הם לומדים בטכניון פיזיקה ומתמטיקה וגם איך לעשות עבודות אקדמיות וגם אנגלית טכנית, אם אני לא טועה, תקן אותי.
עמרם מצנע: הם יוצאים מפה לטכניון?
<ג'לאל סעד: יום בשבוע.
עלי סלאלחה: כן, אחרי הצהריים.
<ג'לאל סעד: הם באים לכאן לשני שיעורים ונוסעים לטכניון.
<ג'לאל סעד: יש לנו עתודה ומנהיגות מדעית וטכנולוגית.
<ג'לאל סעד: יש לנו את זה מכיתה ז' עד כיתה י"ב.
<ג'לאל סעד: ב-2009 אנחנו נחשפנו לשתי תכניות מאוד מאוד מעניינות ומאוד מאוד לא רק מאתגרות, אלא גם נתנו לנו לצאת מהקופסה.
<ג'לאל סעד: שתי התכניות האלה, התכנית הראשונה היא תכנית של תפנית של חסם אחד, או שלושה, זה לתלמידים שיש להם חסם אחד לבגרות עד שלושה, והתכנית השנייה היא תכנית סטארט.
<ג'לאל סעד: בשנה הראשונה לקחנו את תכנית תפנית.
<ג'לאל סעד: היה חסם במתמטיקה, אנחנו התחלנו עם מיפויים מזמן ואנחנו מתחילים לאתר תלמידים שיש להם בעיה מסוימת במתמטיקה.
<ג'לאל סעד: כל שנה היו לנו איזה 23 בממוצע, 20, 23, 25 תלמידים, שלא מצליחים לעבור במתמטיקה בגרות, ב-3 יחידות.
עמרם מצנע: אנגלית זה בטח גם כן חסם גדול, לא?
<ג'לאל סעד: דווקא אנגלית לא.
<ג'לאל סעד: החסם אצלנו בבית הספר היה מתמטיקה ואזרחות.
<ג'לאל סעד: ואז מישהו הראה לנו את הדרך.
עלי סלאלחה: ידידנו וחברנו נסים כהן.
<ג'לאל סעד: בהתחלה, לפני שהכרנו את נסים, מי שלקח אותנו לכיוון הזה הוא המפקח ואנחנו שלחנו שני מורים, זה במקרה אני ועוד מורָה, להשתלמות.
<ג'לאל סעד: בהתחלה כשסיפרו לנו אנחנו לא האמנו, איך יכול להיות תלמיד שנכשל כל הזמן במתמטיקה והוא הגיע לכיתה י"ב ובתוך חודשיים-שלושה הוא צריך לעבור 3 יחידות במתמטיקה ובהצלחה ועם ציונים גבוהים.
<ג'לאל סעד: זה נראה משהו כזה פנטזיה.
<ג'לאל סעד: ואז אמרנו, בואו נתחיל.
<ג'לאל סעד: לימדו אותנו את השיטה וגנבנו מהם את כל הרעיון הזה.
עמרם מצנע: אימצתם אותו.
<ג'לאל סעד: גנבנו אותו, זה בסדר.
<ג'לאל סעד: ואז התחלנו במחזור הראשון בשנת 2010, במועד חורף.
<ג'לאל סעד: לקחנו כ-20 תלמידים ולהפתעת כולם הייתה הצלחה של 100%, עם אותם מורים שלנו בבית הספר, לא הבאנו אף מורה, לקחנו את המורה, עשינו לו השתלמות מסוימת והרצנו את הפיילוט לתלמידים.
<ג'לאל סעד: במיוחד ההצלחה שלנו זה לשכנע את התלמידים שיש מישהו שמאמין ביכולות שלכם.
<ג'לאל סעד: כאשר אנחנו משכנעים את התלמיד, ואת ההורים גם, שאנחנו כן מאמינים ביכולת שלך להצליח ועם השיטה החדשה של צמצום פערים מואץ שנסים המציא, זה עבד בצורה פנטסטית.
<ג'לאל סעד: אנחנו היינו מופתעים לגמרי.
<ג'לאל סעד: ואז לסיום המחזור הראשון אמרתי, וואלה, אם לנסים יש את השיטה הזו, בואו ננצל אותה עוד פעם.
<ג'לאל סעד: שלחתי לו מכתב, אני רוצה עוד קבוצה ולשמחתי הרבה הוא נענה וגם משרד החינוך אישר לנו ונתן לנו את שעות התגבור.
<ג'לאל סעד: עשינו עוד מחזור, אמרנו, הופ, אם הם נתנו את השיטה הזו אנחנו ניקח אותה גם כן לכל בית הספר, איפה שיש לנו תלמידים אחרים שצריכים את השיטה הזו ואת העזרה הזו.
<ג'לאל סעד: אמרנו, יאללה קדימה.
<ג'לאל סעד: ואז עשינו חסמים פנימיים, שלנו, של בית הספר, אמרנו לעמותת יכולות, יש לנו את השעות שלנו, שנותנים לנו במשרד החינוך, אנחנו עושים את התכניות שלנו ומלבישים את השעות האלה לתלמידים שצריכים את זה.
<ג'לאל סעד: במיוחד היה לנו חסם פנימי בהתחלה בעברית, היו לנו איזה 11 תלמידים שהייתה להם תקלה בעברית וכולם עברו.
<ג'לאל סעד: יש לנו חסם באזרחות, גם כן חסם פנימי.
<ג'לאל סעד: לקחנו את השעות שהיו משעות תגבור של תכנית החומש של משרד החינוך ועשינו עוד חסם של אזרחות, וזה הצליח.
<ג'לאל סעד: ההצלחה הייתה 100%.
<ג'לאל סעד: ואז סיפרו לנו על פרויקט סטארט.
<ג'לאל סעד: פרויקט סטארט זה למעשה תפנית, במקום חסם אחד, לתלמידים שכל המקצועות שלהם זה חסמים.
<ג'לאל סעד: אמרנו שאנחנו רוצים לקחת את זה, ביקשנו - - -
<גבי אשכנזי: כמה היו כאלה עם יותר מחמישה שליליים?
<ג'לאל סעד: למעשה הייתה לנו כיתת אתגר, של תלמידים, 25 תלמידים, שאין מה לעשות איתם.
<גבי אשכנזי: כמעט 20%, מ-180.
<ג'לאל סעד: אם אני מסתכל על כל מחזור שאנחנו בוגרים, מכיתות ט', יש לנו איזה 200 תלמידים, יש לי לפחות 50 תלמידים שצריכים את הפרויקט הזה.
<גבי אשכנזי: או חסם אחד או שני חסמים או אפילו עד - - - ?
<ג'לאל סעד: לא, אני מדבר על שבעה חסמים ומעלה.
עלי סלאלחה: ג'לאל, נשאיר את השאלות לפאנל.
עלי סלאלחה: נציג קודם כל את מה שיש לנו.
עלי סלאלחה: בפאנל תשאלו את השאלות.
עלי סלאלחה: גבי, אנחנו עושים פאנל.
<ג'לאל סעד: בחטיבת הביניים יש לנו פרויקט יובלים, התחיל מ-2008 לארבע שנים והשנה הם כבר מתחילים לצמצם את הפעילות שלהם, כי הם רוצים לעבור למקום אחר, אז יש לנו עכשיו את פרויקט יובלים בשכבה ט'.
<ג'לאל סעד: יש לנו מיצוי מצוינות במתמטיקה מכיתה ז' עד ט'.
<ג'לאל סעד: יש לנו תל"מ, תנופה לבגרות מלאה, לתלמידים כמו סטארט, שלא מצליחים בכיתה רגילה, אז אנחנו לוקחים אותם, מפצלים אותם, נותנים להם תגבור כדי לצמצם את הפערים הלימודיים שנוצרו.
<ג'לאל סעד: יש פה את הגרף של הבגרויות שלנו לפני שנת 2000 ופה בשנת 2000 הייתה לנו נפילה.
<ג'לאל סעד: אני יודע דבר אחד, אם אנחנו רוצים לעשות שינוי אנחנו צריכים לגרום למשבר רציני ומהמשבר הזה מתחילים השינויים.
<ג'לאל סעד: בשנת 2000 הוחלט כאן למנוע בצורה טוטאלית את עניין ההעתקות, אין יותר העתקות.
<ג'לאל סעד: היו כל מיני מלחמות - - -
<קריאה: פה עשיתם פרויקט טוהר - - -