GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<מירב ישראלי: סימן ג': הוראות כלליות 34.
<מירב ישראלי: ערעור
<מירב ישראלי: אין בהגשת ערעור כאמור בסעיף קטן (א) כדי לעכב את תשלום העיצום הכספי, אלא אם כן הסכים לכך הממונה או שבית המשפט הורה על כך.
<מירב ישראלי: 35.
<מירב ישראלי: פרסום
<מירב ישראלי: דבר הטלת העיצום הכספי.
<מירב ישראלי: סכום העיצום הכספי שהוטל.
<מירב ישראלי: פרטים אודות המפר הנוגעים לעניין.
<מירב ישראלי: הוגש ערעור על דרישת תשלום לפי סעיף 34, יפרסם הממונה את דבר הגשת הערעור ואת תוצאותיו בדרך שבה פרסם את דבר העיצום הכספי.
<מירב ישראלי: 36.
<מירב ישראלי: שמירת אחריות פלילית
<מירב ישראלי: אני לא יודעת אם זה מיותר, אבל צריך לבדוק אם אלה הפרות לפי חוקים אחרים.
<מירב ישראלי: אם אנחנו מורידים את העונשין, צריך לראות אם הסעיף הזה נחוץ.
<מירב ישראלי: צריך להתאים את הנוסח שלו להפרות של חוקים אחרים ולא של החוק הזה.
<מירב ישראלי: אני אשאיר אותו.
<מירב ישראלי: בכל מקרה, זה לא יהיה בנוסח הזה.
<מירב ישראלי: הוגש נגד אדם כתב אישום בשל הפרה המהווה עבירה כאמור בסעיף קטן (א), לא ינקוט נגדו הממונה הליכים לפי פרק זה בשל אותה הפרה, ואם שילם המפר עיצום כספי והוגש נגדו כתב אישום בנסיבות האמורות בסעיף קטן (ב) – יוחזר לו הסכום ששולם, בתוספת הפרשי הצמדה וריבית מיום תשלומו עד החזרתו.
עמרם מצנע: הערות לסימן (ג).
עמרם מצנע: אני מניח שאין.
עמרם מצנע: לא אמורות להיות.
עמרם מצנע: נמשיך הלאה.
<מירב ישראלי: סימן ד': סמכויות נוספות של הממונה 37.
<מירב ישראלי: דרישת מידע
<מירב ישראלי: הממונה רשאי להעביר את המידע שהתקבל מכוח סעיף זה לוועדה המייעצת.
<מירב ישראלי: נראה לי שכדאי שנעצור כאן כי כאן כל סעיף הוא נושא בפני עצמו.
<דוד תדמור: אני מבקש בסעיף הזה, סעיף 37, לוודא שמידע שנמסר, נשמר בסודיות ולא מופץ, כי הוא לא רק הולך לממונה אלא הולך גם לחברי הוועדה וכל חבר ועדה יושב במיניסטריון אחר.
<דוד תדמור: הסמכות כאן היא לא סמכות רגילה שקיימת בכל מצב רגולטורי וצריך לוודא שבמידע נעשה שימוש למטרה שהוא נעשה ולא למטרות אחרות.
<דוד תדמור: הדבר השני שהוא מידע שנחשב מידע מסחרי סודי לצורכי חוק חופש המידע, כי אחרת הוא יהפוך להיות פומבי.
<דוד תדמור: אני חושב שזה רעיון לא טוב.
<דוד תדמור: הדבר האחרון.
<דוד תדמור: המידע שהממונה מבקש, צריך להיות רלוונטי לביצוע תפקידיו על פי החוק.
<דוד תדמור: האפשרות לדרוש כאן מידע, איננה מוגבלת בדבר וזה לא דבר שטוב לאף אחד מהנוגעים בדבר וצריך להיות רלוונטי לסמכויותיו.
עמרם מצנע: אני חושב שההערה נכונה.
<מירב ישראלי: הנוגע לביצוע הוראות חוק זה לרבות.
עמרם מצנע: ההערה של שמירת הסודיות.
<לירון נעים: אני ממשרד המשפטים.
<לירון נעים: בסעיף 117 לחוק העונשין יש טיפול כולל בשאלת המידע שמגיע לממונה במסגרת תפקידו.
<לירון נעים: הסעיף הזה אוסר על העברת מידע לגורמים אחרים ואנחנו חושבים שדי בו כדי להגן על המידע הזה.
עמרם מצנע: אתם לא חושבים שכדאי לציין את זה כאן?
<לירון נעים: לא צריך להחריג באופף מפורש במסגרת החוק הזה, כפי שלא נעשה במסגרת חוקים אחרים.
<לירון נעים: .
עמרם מצנע: אפשר להפנות?
<לירון נעים: אין צורך בהפניה.
<לירון נעים: הדבר לא נעשה גם בחוקים אחרים שגם בהם מועבר מידע שיש בו רגישות מסחרית ואחרת.
<דוד תדמור: אנחנו יודעים שיש הרבה דיונים אחר כך על השאלה מתי המידע הזה פומבי ומתי הוא לא פומבי.
<דוד תדמור: אני חושב שנכון להבטיח את זה מראש.
עמרם מצנע: תבדקו.
עמרם מצנע: גם לי נראה שרצוי יותר שסעיף כזה יירשם מאשר לא יהיה רשום.
<לירון נעים: אנחנו חושבים שאין בו צורך.
<לירון נעים: אנחנו מוכנים לשקול.
<מירב ישראלי: 38.
<מירב ישראלי: מתן הוראות בידי הממונה
<מירב ישראלי: היה הממונה סבור כי אינטרס הציבור מחייב את פרסום נוסח ההוראות שנתן לפי סעיף קטן (א(, יפרסמן באתרי האינטרנט של משרד התרבות והספורט ושל משרד הכלכלה.
<דוד תדמור: יש לנו הסתייגות לסעיף הזה.
<דוד תדמור: אדוני, אנחנו מתנגדים לסעיף הזה.
<דוד תדמור: בסך הכול החוק מטיל חובה מאוד ברורה והוא קובע סנקציות על הפרת החובה.
<דוד תדמור: יש דיון אם הסנקציות מספיקות, אם הן צריכות להיות יותר או צריכות להיות פחות, אבל חזקה שבסופו של דבר הסנקציות שייקבעו בחוק יהיו סנקציות ראויות.
<דוד תדמור: אנחנו לא חושבים שצריך לייחד הוראות אכיפה קודם כל לחנות ספרים.
<דוד תדמור: אין סיבה שתהיינה הוראות אכיפה שהן מיוחדות רק לגוף אחד שהחוק הזה מסדיר.
<דוד תדמור: אם צריך לתת הוראות, שייתן הוראות לכל אחד.
<דוד תדמור: אין סיבה להפלות.
<דוד תדמור: אנחנו נגד ההפליה הזאת.
<דוד תדמור: דבר שני, אנחנו חושבים שכל נושא מתן ההוראות על ידי פקיד, אין לו שחר ולא צריך להיות.
<דוד תדמור: אין כמעט שום מצב בחקיקה במדינת ישראל שפקיד יכול לתת הוראות מהסוג הזה.
<דוד תדמור: יש סמכות חריגה וייחודית לפי חוק ההגבלים העסקיים, גם היא די חדשה למתן הוראות, יש סמכות לבתי משפט לתת הוראות אבל סמכות לפקיד לתת הוראות איננה מקובלת ואנחנו חושבים שאיננה נחוצה.
<דוד תדמור: בכל מקרה, הסעיף הזה הוא לא מידתי לדבר והוא לא שוויוני.
<דוד תדמור: הוא גם לא יכול להיות שונה במסלול הערעור עליו מכל הסנקציות האחרות.
<דוד תדמור: הוא לא צריך להיות כאן.
<דוד תדמור: גם אם הוא נמצא כאן – ואנחנו באמת מבקשים שהוא לא יהיה – הוא צריך להיות כפוף לאותה חובת ערעור שיש לכל סנקציה אחרת.
<דוד תדמור: מעבר לכך.
<דוד תדמור: הסעיף הזה, להבנתי, איננו בנורמה, איננו סעיף מקובל בסנקציות המינהליות, הוא לא מכתיב מראש את זהות הסנקציה, לא ברור מה קורה עם עלויות של סעיף כזה ומה זאת אומרת.
<דוד תדמור: הממונה יכול לתת הוראות שעולות כסף.
<דוד תדמור: זה כמו עונש.
<דוד תדמור: זאת אומרת, זה מתן סמכות ענישה לממונה שמשמעותה גם הטלת חיוב כספי בצדה.
<דוד תדמור: אלה דברים מרחיקי לכת.
<דוד תדמור: אנחנו מבקשים שמשרד המשפטים יסתכל על הסעיף הזה עוד פעם גם מבחינת השוויוניות, גם מבחינת הערר וגם, קודם כל, לעצם קיומו.
<מירב ישראלי: מדובר על הסכמי ההנחה.
<מירב ישראלי: ההוראות יכולות להינתן לגבי הסכמי ההנחה.
<מירב ישראלי: זה הסעיף.
<דוד תדמור: אלה לא רק הסכמי הנחה.
עמרם מצנע: זה סעיף 8 ו-9.
<דוד תדמור: לא רק הסכמי הנחה.
<דוד תדמור: איזה מין דבר זה שיוכל ממונה לבוא ולעצב יחסים חוזיים לצדדים?
<דוד תדמור: יש הבדל גדול בין לבוא ולומר אל תשנה - זה גם לא בסדר, תבקש את אישור הממונה לשנות – גם לא בסדר, אבל לתת לממונה אפשרות להכתיב תוכן של יחסים חוזיים בין צדדים?
<דוד תדמור: זה דבר מרחיק לכת ובלתי סביר.
עמרם מצנע: מה באמת הייתה הסיבה לסעיף הזה?
<הדס פרבר אלמוגי: המטרה הייתה למצוא איזשהו פתרון לכל הסיטואציות שהן סיטואציות ביניים.
<הדס פרבר אלמוגי: כלומר, מצבים בהם לא מגיעים להסכם עד התאריך הנקוב, מצבים בהם יש למשל טענות על הפליה שטעונות איזשהו בירור.
<הדס פרבר אלמוגי: כלומר, למצוא איזשהו מנגנון שהוא לא מנגנון אכיפה והוא לא מנגנון של תביעה אזרחית.
<דוד תדמור: למה הוא מופנה רק נגד צד אחד?
<דוד תדמור: הסעיפים האלה מופנים לשני צדדים.
<דוד תדמור: למה זאת רק הפרה של צד אחד?
<דוד תדמור: למה זה מופנה רק לצד אחד?
<דוד תדמור: זה מה שכתוב כאן.
<דוד תדמור: הפרה חנות ספרים הוראה מהוראות סעיפים 8 ו-9.
<דוד תדמור: הרי כל אחד מהצדדים יכול להפר, כל אחד מהצדדים יכול להיות בהפרה.
<דוד תדמור: איזה מין דבר זה?
עמרם מצנע: ואם זה יהיה חנות ספרים ומו"ל, זה בסדר?
<קריאה: שיהיה הדדי.
<דוד תדמור: אני חושב שזה רע לכולם, אדוני.
<דוד תדמור: חוץ מהרצון להוציא עין שקיים כאן, זה רע לכולם.
<דוד תדמור: לתת לפקיד, זה אפילו לא בית משפט, אפשרות לעצב יחסים חוזיים בין צדדים.
<דוד תדמור: יש בית משפט, יש סנקציות על הפרה, מה פתאום שיבוא פקיד ויכתיב לצדדים איך לנהוג?
<דוד תדמור: מה פתאום בכלל זה יהיה על פי צד אחד?
<דוד תדמור: אבל זה לא צריך להיות בכלל.
<דוד תדמור: זה לא מידתי וזה לא נכון.
<דוד תדמור: צריך מידה של סבירות בדברים האלה.
צלי רשף: הרי כל מה שהחוק מנסה לעשות זה לגרום לבצע את ההוראות שלו.
צלי רשף: ההנחיה כאן היא לא הנחיה כל כך חריגה וכל כך לא מידתית.
צלי רשף: כל מה שהיא אומרת זה שאם הפרת.
צלי רשף: הסעיף מתחיל: הפרה חנות ספרים.
צלי רשף: זאת אומרת, הפרת.
צלי רשף: הוא לא מעצב את היחסים החוזיים שלי עם החנות, הוא לא קובע לי שום דבר, אלא הוא אומר שאם הפרת, הממונה יכול לבוא, להתערב ולהגיד לך אל תפר.
צלי רשף: צריך להבין, זה שוק מאוד דינמי.
צלי רשף: אם לא ייתנו סמכויות כאלה, עד שמישהו יוכל לעשות משהו – כבר אי אפשר יהיה להשפיע על הדבר הזה.
צלי רשף: לכן זה מידתי, זה נכון וזה ראוי.
עמרם מצנע: בסעיף הזה מעיר דודי שתי הערות.
עמרם מצנע: אם אנחנו לא מורידים אותו, למה רק חנות הספרים.
צלי רשף: כי סעיפים 8 ו-9 עוסקים בחנויות הספרים.
<דוד תדמור: לא נכון.
<דוד תדמור: עוסקים גם בהסכם שבין המו"ל לחנות הספרים.
צלי רשף: אני לא נגד.
צלי רשף: אני בעד שייאכף ואני לא נגד.
<דוד תדמור: אני רוצה להוסיף עוד דבר אחד לגבי היחסים החוזיים.
<דוד תדמור: שוב, צריך להבין בהקשר הזה שכל הכוח בידי הקמעונאי במקרה הזה, ולכן התערבות ביחסים חוזיים – זה כל הנושא.
<דוד תדמור: איך לתת הגנה בפני מו"ל שאין לו שום כוח בהתמודדות החוזית העסקית, איך לתת לו סוג של הגנה שמבוגר אחראי יראה את המצב ויגן עליו.
<דוד תדמור: הם לא זקוקים להגנה.
<דוד תדמור: מי שזקוק להגנה, אלה אנחנו.
<דוד תדמור: לכן התערבותו של הממונה חיונית.
עמרם מצנע: רשמנו את ההערה.
צלי רשף: לעומת זאת, כמו"ל, אם אתה תיתן תמריץ לעובד בחנות ספרים - - -
<דוד תדמור: אנחנו לא נעשה את זה.
<קריאה: תכניס את זה.
<קריאה: אסור שיהיה הדבר הזה.
<יפתח דקל: אם נקפוץ לסאונה, כולם ביחד.
עמרם מצנע: נא לרשום שתי הערות.
עמרם מצנע: ראשית, על נחיצותו של הסעיף, ושנית, אם הוא קיים, גם אני חושב שאין שום סיבה שלא יהיה כתוב חנות הספרים והמו"ל.
<מירב ישראלי: אני לא בטוחה שהכוונה לא הייתה לתת גם עוד כלי לאזן לפני שמתחילים עם עיצומים.
עמרם מצנע: גם אני מתרשם שנכון שהסעיף יישאר, אבל שהוא יהיה לכל הצדדים.
<מירב ישראלי: 39.
<מירב ישראלי: חוות דעת מקדמיות
<מירב ישראלי: בקשה לחוות דעת מקדמית תכלול את כל העובדות והפרטים המהותיים הנוגעים לה ויצורפו אליה כל המסמכים וכל פרט מהותי אחר, הנוגעים לעניין.
<מירב ישראלי: הממונה לא ייתן חוות דעת מקדמית בבקשות המחייבות חקירה או בדיקה עובדתית מפורטת, וכן לא ייתן חוות דעת מקדמית אם התברר כי המבקש לא מסר לממונה עובדות מהותיות.
<מירב ישראלי: חוות דעת מקדמית תהא בת תוקף רק אם ניתנה בכתב בחתימת הממונה.
<מירב ישראלי: הממונה רשאי לשנות או לבטל חוות דעת מקדמית לאחר שניתנה אם מצא כי יש הצדקה לעשות כן.
<דוד תדמור: עוד דוגמה איך הופכים זבוב ועושים ממנו פיל.
<דוד תדמור: חוות דעת מקדמיות כאלה נותנת רשות ניירות ערך, נותנת רשות ההגבלים העסקיים, נותן מס הכנסה.
<דוד תדמור: אלה גופי שבאמת עוסקים בסוגיות שמצדיקות חוות דעת מקדמיות.
עמרם מצנע: מה זה חוות דעת מקדמית?
<דוד תדמור: מה שנקרא רולינג בלעז.
<דוד תדמור: למשל, אם אדוני רוצה לעשות עסקה גדולה, הוא הולך למס הכנסה ומבקש ממנו פרה-רולינג.
<דוד תדמור: הממונה הזה, עם כל הכבוד לו, איננו כזה פקיד בכיר ואיננו ישות כל כך חשובה שצריך להפוך אותה למי שמוציא חוות דעת מקדמיות.
עמרם מצנע: חוות דעת מקדמית זה רק אם ביקשו ממנו.
<דוד תדמור: כן אבל זה לא נגמר בזה.
<דוד תדמור: הרי יש לדברים האלה השלכות משפטיות.
<דוד תדמור: ברגע שיש אפשרות לקבל חוות דעת מקדמית, צריך לפנות אבל הוא לא חייב לתת והפרוצדורה הזאת ארוכה.
<דוד תדמור: היא כרוכה בעלויות משפטיות גדולות.
<דוד תדמור: הכתיבה כאן, כשהיא קיימת, יש לה הרבה מאוד השלכות בעולם.
<דוד תדמור: אולי מי שהכניס את הסעיף הזה פנימה, לא מכיר אותן.
<דוד תדמור: יש לזה השלכות על חוות דעת משפטיות, יש לזה השלכות על עלויות ואלה השלכות כבדות.
עמרם מצנע: אני חושב שזה דבר שהוא בא לקראת.
<מירב ישראלי: דובר הרבה על כך שהסעיפים שלה הפרות הם לא תמיד ברורים, כמו נושא של מה זה מאפיינים דומים או העניין של ההצדקה הכלכלית ודברים כאלה.
עמרם מצנע: זה בא לסייע.
<דוד תדמור: הסיוע הזה איננו כל כך מסייע.
<דוד תדמור: בקשתנו, אחת משתיים.
<דוד תדמור: בואו נמחק את זה כי נורמה לא טובה גוררת אכיפה לא רצויה ואחר כך הוצאות שכרוכות בכך.
<דוד תדמור: זה יעלה הרבה כסף לתעשייה הזאת ובסוף הקוראים ישלמו את הסכומים האלה, וזאת טעות.
<דוד תדמור: אם זה כבר קיים, בבקשה שאם פונים אליו לחוות דעת מקדמית, יתכבד החוק ויקבע שהוא צריך לתת אותה.
<דוד תדמור: יש כאן סייגים – אם הוא לא קיבל מידע, שלא ייתן אותה, שייתן אותה לתקופה הנחוצה, אבל אם פונים אליו בבקשה להבהרה, שייתן ושזאת לא תהיה סמכות שבשיקול דעת שהופכת את הסעיף הזה לסעיף שהיישום שלו רחוק מאוד מלהיות אידיאלי בהקשרים שונים.
<רחלי אידלמן: רציתי להעיד לגבי זה שיפתח אמר שלא אכפת לו שבסעיף 38(א) יוסיפו חנות ספרים או מו"ל, הוראה מהוראות סעיף 8 ו-9.
<רחלי אידלמן: בסעיפים האלה כתוב שצריך להגיע להסכם כל שנה עם הרשת על תנאי המכירה של הספרים שבחוק.
<רחלי אידלמן: יכול להיות שהרשת תבוא ותדרוש תנאים קיצוניים ואני לא ארצה לחתום אתה.
עמרם מצנע: זאת לא הפרה.
<מרק עמוס: אני רוצה לבקש לשקול את החובה לפרסם את חוות הדעת המקדמית ואז ליצור מצב של שקיפות, כי בעצם חוות הדעת המקדמית תהווה איזושהי מעבדה בה יילמד החוק.
<עודד מודן: ההצעה היא לבטל את חוות הדעת.
<מרק עמוס: אני לא מסכים.
<עודד מודן: אתה יודע שלא תוכל לתלות פוסטר גדול בחנות בלי חלוקה פרופורציונית, בלי לקבל פרה-רולינג מהממונה אם מותר לך לשים פוסטר של שותפים או שני פוסטרים ביחד.
<עודד מודן: אם תעשה את זה לפני קבלת חוות הדעת, תהיה בצרות.
<יפתח דקל: החוק לא עוסק בכלל בפוסטרים.
<עודד מודן: אני מתפלא עליך.
<עודד מודן: אני מכיר מדברים אחרים את הפקחים של משרד הכלכלה והם נכנסים לפרטים שבחיים אתה לא חושב עליהם.
<יפתח דקל: בחוק לא כתוב פוסטרים.
<עודד מודן: שום דבר לא כתוב בחוק.
<עודד מודן: הסמכות של הפקח, והם יוציאו לך את הנשמה על הדברים האלה.
<עודד מודן: כדאי לבטל את זה.
עמרם מצנע: לגבי הפרסום של חוות דעתו.
עמרם מצנע: אם הוא נותן חוות דעת מקדמית על נושא עקרוני, טוב שכולם ידעו.
<קריאה: בשביל זה צריך, אדוני, פקחים שידעו לכתוב היטב.
<קריאה: הם עוד לא מונו ולכן מותר לדבר עליהם.
עמרם מצנע: בכל זאת, בלי זלזול.
<קריאה: לא אדוני.
<קריאה: ניסיון.
<קריאה: לא רבות הרשויות שיודעות לכתוב כמו שצריך.
<הדס פרבר אלמוגי: אנחנו שקלנו את נושא הפרסום.
<הדס פרבר אלמוגי: החלטנו כרגע לא לכתוב את זה במפורש בחוק, בגלל החשש שחוות דעת כזאת עלולה להכיל פרטים שהם סוד מסחרי.
<הדס פרבר אלמוגי: אנחנו חושבים שגם אם זה לא ייכתב במפורש, הוא רשאי לפרסם כמובן בניכוי הנושאים הרגישים.
עמרם מצנע: פרק ו', עונשין
<מירב ישראלי: על פרק עונשין אנחנו כרגע מדלגים כי הבנתי שיש נטייה למחוק אותו.
<מירב ישראלי: מה החלטתם לגבי סעיף 41?
<הדס פרבר אלמוגי: אם הפרק יימחק, גם הוא יימחק.
<מירב ישראלי: פרק ז': הוועדה המייעצת 42.
<מירב ישראלי: הקמת ועדה מייעצת
<מירב ישראלי: נציג השר מקרב עובדי משרדו, והוא יהיה היושב ראש.
<מירב ישראלי: נציג שר המשפטים מקרב עובדי משרדו.
<מירב ישראלי: נציג הממונה על הגבלים עסקיים מקרב עובדי רשות הגבלים עסקיים.
<מירב ישראלי: נציג ראש הממשלה העוסק בתחום הייעוץ הכלכלי לממשלה שהוא עובד מדינה.
<מירב ישראלי: בתום כל שנה, תגיש הוועדה המייעצת לשר, לשר הכלכלה ולוועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת דוח מפורט על מצב ענף הספרים, ובכלל זה על מידת התחרותיות שבו, על המגוון הספרותי, על מחירי הספרים ועל מרווחי השיווק בענף, וכן מידע בדבר ההליכים שננקטו לפי חוק זה.
צלי רשף: אני מציע לומר משהו כמו כעבור שישים יום מתום כל שנה או משהו.
צלי רשף: להגביל מתי צריכים להגיש את הדוח השנתי הזה, כי זה מאוד מהותי.
צלי רשף: הם רוצים שיסיקו מזה מסקנות ויעשו שינויים.
צלי רשף: אני מדבר על פסקה (ג).
<דוד תדמור: אם אפשר גם להטיל סנקציה מהסנקציות הקבועות בחוק על אי פרסום במועד.
צלי רשף: זה לא מידתי.
עמרם מצנע: פרק ח'.
<מירב ישראלי: פרק ח': הוראות שונות 43.
<מירב ישראלי: ביצוע ותקנות
<מירב ישראלי: על אף האמור בסעיף קטן (א), שר הכלכלה ממונה על ביצוע פרקים ד' ו-ה', והוא רשאי להתקין תקנות לביצועם, לאחר התייעצות עם השר.
<מירב ישראלי: תקנות ההפחתה לא נכנסות לקטע הכללי הזה כי כאן יש הרבה התייעצויות שיכולות לקחת זמן.
<מירב ישראלי: תקנות ההפחתה, יש להן מנגנון משלהן והן אמורות להגיע בזמן.
<מירב ישראלי: 44.
<מירב ישראלי: תיקון חוק בתי משפט לעניינים מינהליים בחוק בתי משפט לעניינים מינהליים, התש"ס-2000, בתוספת הראשונה, אחרי פרט 45 יבוא: "46.
<מירב ישראלי: תרבות – החלטה של רשות לפי חוק להגנת הספרות והסופרים בישראל (הוראת שעה), התשע"ג-2013".
<מירב ישראלי: זה אומר לכן מערערים, לבית משפט לעניינים מינהליים.
<מירב ישראלי: 45.
<מירב ישראלי: תחילה ותוקף
<מירב ישראלי: לאחר בחינת המידע שנמסר לממונה לפי סעיף 37, ואם ראה כי קיים צורך בכך לשם קידום מטרות חוק זה, רשאי השר, לאחר התייעצות עם הממונה, עם הממונה על הגבלים עסקיים, עם הממונה על הגנת הצרכן ועם נציג ראש הממשלה בוועדה המייעצת, ובאישור ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת, להאריך, בצו, את תקופת תוקפו של חוק זה בתקופה אחת נוספת של שנה.
<מירב ישראלי: 46.
<מירב ישראלי: שמירת תוקף
<מירב ישראלי: מסר הממונה למפר הודעה על כוונת חיוב לפי סעיף 22, בתקופת תוקפו של חוק זה, ימשיך בהליכים לפי פרק ה'.
<מירב ישראלי: הוראות לפי סימנים א' עד ג' לפרק ה' יוסיפו לחול על הליכים כאמור בסעיף קטן (א).
<מירב ישראלי: עלתה שאלה בישיבה הקודמת לגבי מה קורה להתקשרויות חוזיות שבעצם ממשיכות לחול לאחר פקיעת תוקפו של החוזה.
<דוד תדמור: זאת השאלה העיקרית שלא מטופלת כאן.
<מירב ישראלי: זה עדיין בגדר שאלה.
<דוד תדמור: זה הנושא העיקרי בכניסת החוק לתוקף.
<מירב ישראלי: יכרתו חוזים לפי הוראות החוק.
<מירב ישראלי: למשל, תמלוגים, שיעור תמלוגים, ואז זה חל אפילו שבע שנים אחרי תקופת ההגנה.
<מירב ישראלי: זה חל לתקופות ארוכות.
<מירב ישראלי: ברגע שהחוק לא חל יותר, לכאורה המחוקק סבור שכבר אין חיוב, ואז השאלה מה היחס בין חוזים שנכרתו בתקופת החוק.
עמרם מצנע: מה ההצעה שלכם?
<לירון נעים: אנחנו חשבנו שברגע שהחוק פוקע, דינם של החוזים האלה כפוף לדיני החוזים.
<לירון נעים: ככל שיש עילת ביטול וככל שאפשר יהיה לבטל או לשנות את החוזה ולכרות חוזה חדש, אפשר יהיה לעשות את זה.
<לירון נעים: ברגע שהחוק פוקע, הוראותיו כולן פוקעות.
<מירב ישראלי: השאלה אם יהיה מנגנון בתוך החוזים האלה שיכפיף אותם לחוק.
<מירב ישראלי: זה למעשה מה שאת אומרת.
<לירון נעים: מדובר בהוראת שעה לשלוש שנים עם אפשרות להאריך בשנה נוספת.
<לירון נעים: יתכן שהחוק יחוקק מחדש.
עמרם מצנע: השאלה היא אם בתוך החוזה שנחתם בין שני צדדים.
<דוד תדמור: אנחנו לא מדברים על חוזים עתידיים, מה יקרה כשהחוק יפקע.
<מירב ישראלי: על זה דיברנו.
<דוד תדמור: לא דיברנו.
<דוד תדמור: דיברנו ולא פתרנו.
<מירב ישראלי: העמדה של משרד המשפטים הייתה שאין צורך בסעיף.
<דוד תדמור: לגבי חוזים קיימים?
עמרם מצנע: אני שואל.
עמרם מצנע: הרי חוזה נחתם בין שניים או יותר.
צלי רשף: אז הוא ממשיך להתקיים, בהסכמתם.
עמרם מצנע: הם יודעים מתי החוק פוקע.
צלי רשף: ואם לא, הוא ממשיך להתקיים כל עוד החוזה לא קבע אחרת.
<דוד תדמור: יש כאן נושאים שונים.
<דוד תדמור: החוזה של המו"לים עם החנויות הוא ממילא חוזה לשנה.
<דוד תדמור: כל שנה הוא נחתם מחדש.
<דוד תדמור: חוזה שנחתם כל שנה מחדש, הוא חוזה לא בעייתי.
<דוד תדמור: החוזים עם סופרים, יש שתי חיות שונות.
<דוד תדמור: יש את החוזים שייחתמו בתקופת החוק הזה.
<דוד תדמור: סביר להניח שאם הצדדים ירצו להגביל את תחולתם לתקופת החוק, הם יעשו את זה.
<דוד תדמור: אם הם ירצו להאריך מעבר, הם יעשו את זה.
<דוד תדמור: זה לשיקול דעתם.
<דוד תדמור: אבל יש את הנושא שאיננו פתור, לגבי התקשרויות קיימות של מו"לים עם סופרים.
<דוד תדמור: ההתקשרויות האלה הן התקשרויות שהביאו בחשבון - - -
עמרם מצנע: התקשרויות קיימות שהיו בתוקף עם כניסת החוק.
<דוד תדמור: שהן היו בתוקף יום לפני שהחוק נכנס לתוקף, שם ניתן תגמול וכולי.
<דוד תדמור: יש מכלול שלם של דברים.
<דוד תדמור: אי אפשר לקחת ולשנות סעיף אחד בדיעבד.
<דוד תדמור: זה לא דבר שאפשר לעשות ולזה אין תשובה.
<דוד תדמור: התשובה שלא צריך לטפל בזה, בוודאי היא לא תשובה.
<מירב ישראלי: לא הייתה תשובה שלא צריך לטפל בזה.
<לירון נעים: התשובה היא שברירת המחדל היא כמובן שאין תחולה רטרואקטיבית לחוק ולכן החוק כרגע אינו בתוקף ולכן הוא לא חל על חוזים שנחתמים היום.
<לירון נעים: מה שאנחנו מציעים, ועוד לא הכנסנו לנוסח, לקבוע שסעיף שמתייחס לתמלוגים ייכנס לתוקפו מרגע פרסום החוק, למרות שיתר הוראות החוק ייכנסו לתקנות חצי שנה מאוחר יותר, כך שכל החוזים שייחתמו מרגע פרסום החוק יהיו כפופים להוראות האלה של שמונה אחוזים תמלוגים, לפי מה שכתוב כרגע.
<קריאה: גם זה למשך שלוש שנים.
<לירון נעים: כמובן שאנחנו מתייחסים אך ורק לספרים שיצאו לאור כשהחוק יהיה בתוקף.
דוד תדמור: אם אני מבין נכון מה שאת אומרת, אלה הדברים הבאים.
דוד תדמור: חוזים שהם בתוקף עד שהחוק מתפרסם, ממשיכים לחיות כמו שהם חיים.
<לירון נעים: הם מתייחסים גם לספרים שכבר חיים.
<דוד תדמור: אבל עדיין הספרים יכולים לצאת לא היום אלא בעוד שנה אבל על פי חוזים היום, חלים החוזים היום.
<לירון נעים: נכון.
<דוד תדמור: יש שאלה שנייה לגבי חוזים בין פרסום החוק לבין כניסתו לתוקף.
<דוד תדמור: יש שאלה שלישית, מהיום שבו החוק נכנס לתוקף.
<דוד תדמור: מהיום שהחוק נכנס לתוקף, אין שאלה.
<דוד תדמור: החוזים קיימים ואז יש רק שאלה לגבי מועד פקיעת החוק שהיא לא שאלה מהותית כי יש אפשרות לעצב את החוזים איך שרוצים.
<לירון נעים: כרגע כתבנו שתחילת החוק היא שישה חודשים מיום פרסומו.
<לירון נעים: מה שאנחנו מציעים לקבוע, לתקן ולקבוע בנוסח הבא, זה שסעיף התמלוגים יחול מרגע פרסום החוק ויתר הוראות החוק יחולו רק שישה חודשים לאחר מכן.
צלי רשף: אבל תהיה בעיה עם המשא ומתן של דצמבר.
צלי רשף: אם את קובעת שישה חודשים, מה קורה עם המשא ומתן של דצמבר הקרוב?
<לירון נעים: הסעיף שמתייחס להסכם ההנחה בין המו"ל לבין החנות, הוא סעיף שייכנס לתוקפו רק חצי שנה מאוחר יותר, חצי שנה אחרי פרסום החוק.
<דוד תדמור: זה לא יהיה נכון להחיל אלמנט אחד.
<מירב ישראלי: יש פירוק של החבילה.
צלי רשף: משהו כאן לא מובן.
<דוד תדמור: מהיום שהחוק חל, ממילא הרי הדברים מתגלגלים.
<דוד תדמור: אנשים לא ממציאים ספרים לפני שהם קיימים.
<דוד תדמור: אורח החיים של הדברים האלה הוא נתון.
<דוד תדמור: לכן לבוא ולהחיל היבט אחד של ההסדר בתקופת מעבר, נראה לי לא נכון.
<הדס פרבר אלמוגי: אנחנו כמובן חוששים ממצב שבו יכרתו חוזים במהלך ששת החודשים האלה שיתייחסו לספרים שעדיין לא באו לעולם.
<דוד תדמור: זה אפשר לעשות גם היום.
<דוד תדמור: מי שרוצה לעשות את זה, יכול לעשות את זה גם עכשיו לפני שהחוק נכנס לתוקף.
עמרם מצנע: הוא יכול לעשות עכשיו, אבל בכל זאת, מרגע שהחוק מפורסם, יש לו איזשהו מעמד.
<דוד תדמור: יש לו מעמד רק מיום שהוא נכנס לתוקף.
<דוד תדמור: הוא לא יכול להיכנס לתוקף בלי שהוא מתפרסם.
עמרם מצנע: זה נכון, אבל יש לו מעמד בזה שהוא פורסם ושידוע בדיוק באיזה יום ובאיזה תאריך הוא נכנס לתוקף.
<דוד תדמור: לעשות הסכם על אחוז ממכירה, אתה לא טיפלת.
<דוד תדמור: כל הנושא של המחיר לצרכן, לא הסדרת אלא רק את הנושא של השמונה אחוזים תמלוגים אותו הסדרת.
<דוד תדמור: זה הסדר חלקי.
<דוד תדמור: אולי הוא לא הסדר טוב מלכתחילה, אבל לפחות אם אתה עושה אותו, שיחול כולו מהיום הרלוונטי.
<ירון סדן: למה אי אפשר לקצר את המועד משישה חודשים לשלושה חודשים כדי להתגבר על חלק גדול מהבעיה?
<קריאה: או לקבוע 1 בינואר 2014.
<הדס פרבר אלמוגי: הקושי הוא הצורך במינוי המפקחים והממונה.
<הדס פרבר אלמוגי: כלומר, זה מכתיב את כל שאר המסגרת.
<הדס פרבר אלמוגי: גם הצורך לתת לשוק להיערך.
צלי רשף: עד שהמשטרה תאשר אותם, זה גם ייקח זמן.
<דוד תדמור: לירון, השוק ערוך.
<איריס בראל: צריך איזושהי מידה של התארגנות.
<איריס בראל: חצי שנה זה זמן סביר.
<איריס בראל: בואו לא נגזים.
<איריס בראל: הרשתות צריכות גם כן להתארגן.
<איריס בראל: אל תשכחו שאנחנו גם כן צריכים להתארגן.
<קריאה: אנחנו חושבים ששלושה חודשים בהחלט אפשר.
<איריס בראל: אם אתם תעזרו לנו ברשתות פיזית, אני מודה לכם מראש.
<דוד תדמור: למשרד המשפטים.
<דוד תדמור: ההסדרה הזאת צריכה להיות כתובה כי כרגע היא לא כתובה.
<דוד תדמור: העדר רטרואקטיביות, תקופת מעבר ומה קורה לחוזים אחרי שתוקף החוק יפוג.
עמרם מצנע: דרך אגב, מבחינה פרקטית, ההבדל בין שלושה חודשים לשישה חודשים, אם אנחנו נעמוד בלוח זמנים שקבענו לעצמנו, זה האם החוק הזה תקף לשנה הבאה או לא.
<דוד תדמור: הוא תקף לא לשנה קלנדרית, אדוני.
<דוד תדמור: הוא תקף.
צלי רשף: צריך לקבוע באמת בחוק שאם אנחנו לא עומדים בתאריך של ה-1 בינואר, צריך לקבוע שהסכם ההנחה הראשון ייעשה תוך חודש מכניסת החוק לתוקפו ויחול עד סוף השנה הקלנדרית.
צלי רשף: אז אתה לא כפוף להגיע דווקא ל-1 בינואר.
צלי רשף: אם הגעת ל-1 בפברואר, במהלך ינואר יתנהל המשא ומתן ומפברואר החוק יעבוד.
צלי רשף: זה פותר בעיה אחת.
עמרם מצנע: למה באמת לא שלושה חודשים?
<קריאה: אנחנו ערוכים.
צלי רשף: אבל אני אומר, אחת מהשתיים.
צלי רשף: על כל פנים, בוודאי אף אחד לא רוצה לדחות את החלת החוק בשנה וחצי אבל זאת יכולה להיות התוצאה אם נעבור את ה-1 בינואר.
<מירב ישראלי: צריך הוראת מעבר לשנה הראשונה.
צלי רשף: הערה נוספת והיא הערה משמעותית.
צלי רשף: צריך להכניס סעיף שאני אציע לו נוסח ואני אגיד במה מטפל הסעיף הזה.
צלי רשף: נניח שהמועד הקובע הוא 1 בינואר 2014 לצורך הדיון.
צלי רשף: צריך להבין שספר שיצא ב-31 בדצמבר 2013, אפשר למכור אותו בארבע במאה וספר שיצא ב-1 בינואר 2014, כבר כפוף לכל הוראות החוק.
צלי רשף: לכן לפי דעתי צריך להיות סעיף שאומר שביום שהחוק נכנס לתוקפו, אנחנו, המו"לים, צריכים לקבוע מחירים לספרים שיצאו שישה חודשים אחורה ומאותו מועד ואילך, הספרים האלה יהיו כפופים להוראות החוק.
צלי רשף: במקרה הזה זה לא נגד הקמעונאים, זה לא נגד המו"לים, זה איזשהו אינטרס משותף שאם רוצים לבצע את החוק הזה, עושים זאת, כי אחרת מה שיקרה, ספר שיצא ב-1 בינואר 2014, פשוט אין שום סיכוי שהוא יימכר.
צלי רשף: זאת אומרת, אם יקבעו לו מחיר חדש, נגיד שישים, שבעים, שמונים שקלים, מה שחושבים שיהיה מחיר הספר החדש, ואת הספר שיצא יום קודם, הוא חדש כמו הספר הזה, יוכלו למכור במחיר אפס, אי אפשר יהיה למכור על פני תקופה ארוכה את הספרים החדשים וזאת תהיה מכה.
<קריאה: זה מה שבכל מקרה יקרה.
<קריאה: אנחנו מאוד מתנגדים להצעה הזאת.
<איריס בראל: גם אנחנו מאוד מתנגדים מכיוון שיש שתי בעיות.
<איריס בראל: האחת, אתם רוצים שאנחנו ניקח את כל הספרים בחנויות – אני מדברת על 142 סניפים – ונשנה להם מחירים.
<איריס בראל: דבר שני, אם הבנתי, כל מטרת החוק היא שכל ספר חדש שיוצא, קדימה.
<איריס בראל: אי אפשר עכשיו להתחיל להגיד מה הם יעשו אחרי שנה.
<איריס בראל: החוק הזה בא ואומר כל ספר חדש שיוצא, חלים עליו א', ב', ג'.
<איריס בראל: להתחיל לקחת רטרואקטיבית, זה לא תפעולי, זה לא הגיוני, זה לא נכון, זאת לא מטרת החוק.
<איריס בראל: למה לא לקחת ספרים ארבע שנים אחורה?
<איריס בראל: למה רק חצי שנה?
<איריס בראל: לא הגיוני.
צלי רשף: בכל זאת, על מנת שהוועדה תוכל לשקול את זה, אני רוצה לקרוא סעיף שאני חושב שפותר כאן בעיה.
צלי רשף: אני גם לא רואה כאן את ניגודי האינטרסים אבל אולי אני טועה במשהו.
צלי רשף: הסעיף שאני קורא אותו בא לעשות סדר בעניין.
צלי רשף: אני אקרא אותו וכמובן שהוועדה תשקול.
צלי רשף: "החוק יחול על ספרים שסופקו לראשונה לחנויות בישראל החל ממועד שהוא שישה חודשים לפני כניסת החוק לתוקפו.
צלי רשף: כל מוציא לאור יודיע על מחיר קטלוגי חדש לכל ספר שסופק לראשונה בתקופה כאמור והמוציא לאור ידאג כי ספרים שיוצאים ממחסניו יהיו עם מדבקה הנושאת את המחיר החדש וחנויות הספרים ידאגו להדבקת מדבקות מתאימות על הספרים שברשותן".
<איריס בראל: מי ישלם את זה?
צלי רשף: "כל הוראות החוק יחולו על ספרים כאמור שיימכרו ממועד כניסת החוק לתוקפו ואילך".
צלי רשף: לטענתי אין דרך אחרת להכניס את החוק הזה לתוקפו.
צלי רשף: כל דבר אחר ייצור מצב שעל פני חודשים ארוכים לא נוכל למכור ספרים חדשים.
<קריאה: אז בוא נצמצם את זה ל-12 חודשים.
<איריס בראל: בואו ניקח ארבע שנים אחורה.
<איריס בראל: הרשתות ידביקו על ארבע שנים אחורה.