GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<הרן רייכמן: כן, אבל מבחינת טיפול בדרך כלל זה לא כמו פנייה אחת, כי אין דבר כזה שאני פונה ל - - - אני צריך לפנות לכל ההורים, לקבל את הסכמתם - - -
עמרם מצנע: תראה, בית ספר שלם, אם משהו לא חוקי, אז - - -
<הרן רייכמן: לא, יש משהו בזה, אבל אם יש בעיות ספציפיות, אז - - -
עמרם מצנע: אבל זה מייצג את מספרי הפניות.
<ורד ליבנה: נכון, וזה רק תמונה, אני אומרת לך, של שבוע וחצי, זה חלקי מאוד.
<ורד ליבנה: אחר כך אני אראה לך פילוחים של שנה שעברה, זה נראה אחרת.
עמרם מצנע: כמה סך הכול פניות היו עד היום?
עמרם מצנע: מספר, לא באחוזים.
<ורד ליבנה: אני אומרת עוד פעם, תלוי, לפעמים זה דורש מאיתנו אחר כך להגיע להרבה יותר - - -
עמרם מצנע: לא, אבל כמה היו?
<ורד ליבנה: קרוב ל-200 יש לנו כרגע.
עמרם מצנע: זה מעט מאוד.
<ורד ליבנה: חכה, הנתונים שיש לי זה תחילת השבוע שעבר, אבל חלק גדול מהם מייצגים, אנחנו אחר כך עושים עבודה, בא הורה ואומר, 'אוקיי, אני מעז', הרבה פעמים הוא נותן לנו דרך, אז יש לנו עבודה שאנחנו חוזרים לקהילה - - -
עמרם מצנע: זה בסדר, אני שואל על מספר הפניות.
<שרית אורן: חשוב מאוד לציין שכל פנייה מייצגת בין תלמיד אחד לבין 300 תלמידים, זה מאוד תלוי.
<שרית אורן: לדוגמה הייתה לנו פנייה משדה בוקר שהייתה של 280 תלמידים, שוועד ההורים פנה, הוא מייצג את כל התלמידים והם ביקשו מאיתנו לסייע בפתרון - - -
<אלי הורוביץ: אבל זה מעט, לעומת 2 מיליון תלמידים.
<אלי הורוביץ: זה שולי השוליים של ה - - -
עמרם מצנע: לא, אתם לא צריכים להתנצל.
<ורד ליבנה: אנחנו לא מתנצלים.
<ורד ליבנה: יש שתי מסקנות.
<ורד ליבנה: אחת, המצב נהדר.
<ורד ליבנה: שתיים - - -
עמרם מצנע: לא, אל"ף, שיש מסלולים - - -
<ורד ליבנה: יש לנו מגבלות.
<ורד ליבנה: אני אומרת לכם, אני רואה, אני לא אגיד את המספרים, כי זה מגוחך ברמת פרסום, כשאני צריכה לפרסם, למה אנחנו עושים את כל השיתופים האלה?
<ורד ליבנה: האוכלוסיות שאני צריכה להגיע אליהן, אם אני רוצה להיות נוכחת, אפילו ברדיו האזורי, שאמרתי, בואו נגיע לפריפריה, הם מאזינים הרבה לרדיו אזורי, כי כשאני נותנת את הכסף שלי לקול ישראל, אז זה נחמד, אבל המרכז מגיע אליי, הרבה פחות מהפריפריה.
<ורד ליבנה: אני הרבה פחות הייתי מודעת לנתוני ההאזנה.
<ורד ליבנה: אבל כל מה שהיה לי בתקציב שלי, וזו חבילה יחסית גדולה לרדיו אזורי, לכל התחנות, זה היה 50,000 שקלים.
<ורד ליבנה: אם היה לי יותר כסף, הייתי עושה הרבה יותר.
<ורד ליבנה: אין לנו ספק שאם נצליח להגיע לרמת ידע של זכויות, ואחד הדברים זה אפשר לחשוב איך אפשר שהנושא הזה לא יהיה וולונטרי של קבוצה כזו או אחרת, שנושא הזכויות ולאן ניתן לפנות יהיה משהו שהוא הרבה יותר ממונף, לא רק על ידי יכולת כלכלית של עמותה בשנה כזו או אחרת, הדברים ייראו לגמרי אחרים.
<ורד ליבנה: אין לנו ספק, איפה שנגענו - - -
<דב נינווה: אני לא יועץ פרסומי, אבל האוכלוסייה שלכם כל כך מוגדרת.
<דב נינווה: לפרסם ברדיו, אתם כבר מפזרים את ה - - - יש לכם ארגוני הורים - - - זה צריך להיות יותר ממוקד.
<ורד ליבנה: אנחנו עובדים איתם.
<ורד ליבנה: תראה, לא נעים לי להגיד, מרגע כניסתי לתפקיד הם יודעים, אחד הדברים ששמתי, וגם ראית את זה בישיבה של השדולה שהייתה לנו אז, זה שיתופי פעולה, גם עם ארגוני ההורים, גם עם מועצות התלמידים, באמת לעבוד בשיטה - - - ואנחנו מגיעים היום גם לקבוצות של מורים, כל הבוגרים קיבלו את כל המידע.
עמרם מצנע: יש היום גם המון פעילות ציבורית של המון גופים.
עמרם מצנע: יש המון גופים שעושים את הפעילויות האלה.
עמרם מצנע: יש ההורים לחינוך מיוחד, שזה מסלולים יותר קצרים לחלק מהאנשים, שמטפלים ופונים.
עמרם מצנע: אני גם חושב שמשרד החינוך, עוד פעם, עם שי, שבא מפה, הוא לפי דעתי ישנה שם את האופי.
<ורד ליבנה: אנחנו מאוד מקווים.
עמרם מצנע: אחת הבעיות שיש לנו, בכלל, זה שכשאתה פונה לשר בדרך כלל אתה מקבל תשובות מאוד מספקות ומאוד חיוביות, הבעיה היא כמובן איך הוא מצליח להטמיע את זה לתוך המערכת, שהיא גדולה וכבדה, אבל אני מניח שזה יקרה.
עמרם מצנע: אם הוא אישית מטפל בבעיה ספציפית, זה מקרין למנהלת המחוז ולמנהל בית הספר.
<ורד ליבנה: אנחנו מנסים גם לייצר שיתופי פעולה.
<ורד ליבנה: למשל למנהלי מחלקות חינוך ברשויות המקומיות, להתחיל להיות נוכחים גם אצלם, כי זה לא רק לבוא מלמעלה.
<ורד ליבנה: כמו שאמרתי, אנחנו בודקים את עצמנו כל הזמן איך להגיע לעוד ועוד אוכלוסיות.
<ורד ליבנה: השנה עשינו באמת פריצות דרך שאני מקווה שיניבו לאורך כל השנה, כי אנחנו מפעילים את ה - - -
עמרם מצנע: מה קורה עם הבנות החרדיות?
עמרם מצנע: מה קורה השנה?
עמרם מצנע: זה נעלם מתחת לרדאר או ש - - -
<ורד ליבנה: לא, לא.
עמרם מצנע: איך קוראים לבחור הזה?
<הרן רייכמן: יואב ללום, יש עתירה לבג"צ.
<הרן רייכמן: בירושלים יש את המכסה הידועה.
<הרן רייכמן: ברוב המקומות בעניין העדתי - - -
עמרם מצנע: כן, הם הלוא מוצאים פטנטים איך לעקוף את זה.
<הרן רייכמן: לא, יש מכסה.
<הרן רייכמן: יש מכסות שהן בעייתיות.
עמרם מצנע: הן לא מכסות פורמליות.
<הרן רייכמן: נכון, הן מפרות, על זה יש עתירה.
<הרן רייכמן: אני חייב להגיד שאצל החרדים, מעבר לעניין העדתי הראשוני, סביב סיפור עמנואל בעצם מה שנבלע בתוך פסק הדין זה ההיתר בכלל למיין על רקע אורח חיים דתי.
<הרן רייכמן: אז מה שקורה, כל המניעים הנסתרים מתועלים לתוך אורח חיים דתי.
<הרן רייכמן: אתה מדבר על אנשים, אתה יודע, גם מהשורה החרדית, הם מקבלים בלי הנמקה, בלי הבנה, אתם לא עוברים אצלנו.
<הרן רייכמן: כלומר הדבר הזה קיים באופן עמוק.
<הרן רייכמן: ואתה נכנס ומדבר עם הורים, אתה גם מקבל תמונה.
<הרן רייכמן: הם אומרים לך, 90%, 80% אשכנזים, אבל קשה לך מאוד, מישהו הגיע, על יסוד הקלטה, או משהו כזה, או שמע שמועה, להראות את המניע שמסתתר מאחורי הסיפור הזה.
עמרם מצנע: יש פניות?
<הרן רייכמן: יחסית הרבה.
<הרן רייכמן: חרדים, יחסית הרבה.
<ורד ליבנה: בלי סוף.
<ורד ליבנה: דרך אגב, אחד הדברים המעניינים, בעניין התקשורתי, למשל, שאנחנו קיבלנו פנייה, לא אנחנו פנינו, לרדיו קול ברמה והם ראיינו אותי, אישה, ואני הייתי מאוד מופתעת מרמת המחויבות של השדרן שחזר שמונה פעמים ואמר 'יש לאן לפנות וזה חשוב שנפנה, יש בעיות באוכלוסייה החרדית שאנחנו מטאטאים' - - -
עמרם מצנע: אנחנו יודעים כמה בנות נשארו בבית?
עמרם מצנע: הלוא זו הייתה תופעה לפני שנה-שנתיים.
<יהודית גידלי: השנה לא הייתה לנו פנייה אחת.
<ורד ליבנה: אז אנחנו יכולים להעביר לכם - - -
עמרם מצנע: לדעתי זה לא אומר שהבעיה פתורה.
<יהודית גידלי: לא אמרתי שהיא פתורה, אבל היא כנראה קטנה יותר מבעבר.
<הרן רייכמן: בעניין הסמינרים, כיתות ט', מבחינה עדתית, אל"ף, באמת יואב ללום - - - יצרו תמונה יותר טובה, זה כן היה ניסיון לפתור, בטוח שיש התקדמות בתוך הסיפור הזה.
עמרם מצנע: פונים אליכם בנושא השכלה גבוהה, או שרק תיכון?
<ורד ליבנה: זה בדיוק היה הדיון שלנו אתמול.
<ורד ליבנה: אנחנו הגדרנו את זה מטרום חובה ועד לסיום התיכון, זה היה חלק מהדיונים שהיו לנו גם בוועד המנהל, ואני בדיוק מנהלת דיון עם עצמי ועם הצוות, קיבלנו פנייה ממכינות קדם אקדמיות על תופעת שינוי הקריטריונים - - -
עמרם מצנע: גיל 19.
<ורד ליבנה: קיבלנו את הפנייה ואמרנו - - -
עמרם מצנע: זו בעיה יותר של האדמיניסטרציה, לא של הילדים.
<ורד ליבנה: אבל זה אבסורד, נוצר מצב שחבר'ה התחילו את שנת הלימודים, המוסדות נערכו בהתאם למספרי התלמידים ואז הודיעו להם שזה מגיל 19, ואז הרבה חבר'ה - - - כי זה בעיקר נועד לחרדים ו - - -
עמרם מצנע: לא, יש תקנה כבר מלפני הרבה שנים שאומרת שאתה יכול ללכת למכינה קדם אקדמית רק בגיל 19, למה?
עמרם מצנע: כדי למנוע מהערבים שלא הולכים לצבא ללכת ישירות מהתיכון.
עמרם מצנע: מאחר שהמדינה מתכוננת לממן את זה, לכל נער ונערה, אז הם חששו ממבול של פניות, וכמובן הסיפור הערבי-יהודי.
עמרם מצנע: זו תקנה שקיימת שנים, אבל לא השתמשו בה ולכן התחילו בגיל 18, שזה בעיקר חרדים וערבים.
<קריאה: אלה שלא הולכים לצבא.
<הרן רייכמן: הם כבר מונעים להיכנס עד 21 למכללות המורים ודברים מהסוג הזה.
<הרן רייכמן: זה עניין של בגרות נפשית, להיות מורה.
<ורד ליבנה: גם להיות רופא, אגב.
<ורד ליבנה: גם להיות הכול.
<ורד ליבנה: אבל מה ההבדל בין 19 ל-21?
עמרם מצנע: בקיצור יש פה בעיה של המכללות עצמן.
<ורד ליבנה: אז אם אתם מטפלים, אז אני עוד יותר רגועה.
עמרם מצנע: אני שמעתי על זה בימים האחרונים.
<ורד ליבנה: הייתה אלינו פנייה אתמול, שנהיה מעורבים.
<ורד ליבנה: בהתחלה אמרתי, על פניו זה מעבר למכסת הגיל שאנחנו עובדים, כי אין לנו התמחות, השכלה גבוהה זו התמחות בפני עצמה ואנחנו לא רוצים לגעת ב - - -
עמרם מצנע: טוב, אוקיי, אני חושב שמיצינו.
<ורד ליבנה: עמרם, המספרים, אני בהחלט אומרת, גם עולים ואני אומרת דבר אחד - - -
<אלי הורוביץ: אבל בגני ילדים אין הרבה.
<אלי הורוביץ: זה מפתיע.
<ורד ליבנה: טרום חובה?
<ורד ליבנה: יש לנו, אני אראה לכם.
<הרן רייכמן: אני אגיד לך על שנה שעברה.
<הרן רייכמן: בשנה שעברה אני חשבתי, כשהתחלנו את המוקד, שאני לא יודע מה אני אעשה אם אני אקבל 1,000 פניות על הסיפור הזה של חבר'ה בלי גנים, ובשנה שעברה על הדבר הספציפי הזה, משום שכל התלונות הגיעו ברמה המקומית.
<הרן רייכמן: ברשויות המקומיות היה בלגן לא נורמלי סביב הנושא הזה.
<הרן רייכמן: אצל מנכ"לית משרד החינוך הם ישבו כל היום והתקשרו לגן במבה וגן - - - בזה משרד החינוך נערך וכן הייתה אמירה, היה מי שמטפל.
<אלי הורוביץ: יכול להיות שחלק ממיעוט הפניות השנה זה בגלל הבחירות ברשויות המקומיות.
<ורד ליבנה: לא, אל"ף, זה לא מיעוט.
<הרן רייכמן: אני יכול להגיד לך שכשהייתה את המחאה החברתית, אז אני מקבל מיד עוד 150 פניות שחלקן הן הפניות הכלליות שהן אפילו לא האקוטיות, היום - - -
<ורד ליבנה: --- זה כלל הפניות.
<ורד ליבנה: אני מדברת רק על מה שמהותי ורציני.
<הרן רייכמן: מבחינתי, היום כשאני מקבל פניות זה מבית ספר, ומי שמתקשרת אליי על זה שגובים ממנה 200 שקל, כשהיא באמת לא יכולה לענות על הסף, הילד לא יגיע לבית הספר.
<הרן רייכמן: ההבדל בשיח, זה גם ברור, ככל שמדברים על - - -
עמרם מצנע: גם המנהלים וגם המורים יודעים שאם יש מישהו - - - הלוא אם הורה לוחץ הוא יקבל תשובה.
<קריאה: זה צרכני.
עמרם מצנע: וזה גם כמה שנים שהם פועלים, הם יצרו עוד פעם מצב של כבר 'רגע, רגע, ההורה הזה יפנה אליהם, אז בואו נפתור לו את הבעיה', ו - - -
<ורד ליבנה: אז אני אומרת, התופעות, חשוב לי להגיד, אני יודעת שאנחנו מגרדים את קצה הסיפור של ההורים ביכולות הבסך הכול מוגבלות שלנו להגיע למודעות.
<ורד ליבנה: מה שכן ברור לי, שמוצפות אלינו לא רק סוגיות פרטניות.
<ורד ליבנה: אפשר לטפל בעוד הרבה מאוד דברים פרטניים, מה שחשוב לנו כגוף שבעצם תכליתו הוא עיסוק בסוגיה של מדיניות החינוך, זה לזהות את התופעות הרוחביות.
<ורד ליבנה: אלי, זה יהיה מעניין לחשוב על ההיבטים שאתה דיברת עליהם, אבל לזהות את התופעות הרוחביות ולנסות להביא אותן אליכם, מקבלי ההחלטות, כדי ש - - -
עמרם מצנע: בואי נסכם שכשאתם תסיימו ותעבדו את כל הנתונים והכנסת תחזור לפעילות נעשה מפגש בוועדה ונשמע את הנתונים, יהיה גם משרד החינוך, יהיו גם ארגוני ההורים והארגונים הרלוונטיים - - -
<ורד ליבנה: מעולה, אנחנו עובדים איתם ככל האפשר - - -
עמרם מצנע: ונראה מה המסקנות מזה.
<דב נינווה: עוד שאלה אחת, עם כל הצניעות, מה המשאבים שעומדים לרשותכם לענות על - - -?
<הרן רייכמן: אני יכול להגיד לך, אין פנייה שלא תזכה למענה, לרבות במקרים המתאימים עד להגיע לבית משפט.
<ורד ליבנה: אני אומרת את זה עכשיו בשיא הרצינות ואני לא מדברת על זה בשביל תרומות ויחסי ציבור, אני אהיה זהירה, קרוב ל-100% מהפניות מטופלות עד לנקודה האחרונה.
<דב נינווה: ויש לכם את המשאבים לתפוס יותר תאוצה ויהיו יותר פניות?
<ורד ליבנה: התשובה היא, אנחנו מאוד מנסים.
<ורד ליבנה: אני מקווה שגם אתם תסייעו לנו, אבל התשובה היא שברור לנו, במשאבים המאוד מוגבלים שלנו, והם באמת מאוד מוגבלים, אנחנו עשינו הרבה מעבר למה שאני חשתי שנוכל בהינתן העובדה שאמרתי שאני מוכנה לשלם מחיר במספרים הכלליים כדי להגיע לאוכלוסייה שיותר צריכה.
<ורד ליבנה: זו הייתה החלטת מדיניות שלי.
<ורד ליבנה: אני מודה שאני אצטרך להסתכל לוועד המנהל בעיניים ולחלק מהתורמים בעיניים ולהגיד 'אבל היה חשוב לנו להגיע', כי בשנים הקודמות, אני בדקתי, אני ישבתי על כל הניתוחים, הגיעו אלינו רק פניות מהמרכז, רק פניות של אוכלוסיות יהודיות, לא הצלחנו לגרד את הדברים האלה, ודיברתם על ועדי הורים, אנחנו הרבה יותר טוב מאשר בשנה שעברה ואני מאוד מקווה שנצליח באמת לייצר שיתופי פעולה יותר עמוקים, כי בינתיים, לצערי, מהאמירה לביצוע יש פער נורא נורא גדול אצלם.
<דב נינווה: ומבחינת משאבי כוח אדם?
<דב נינווה: אלה הסטודנטים, זאת אומרת אלה שלומדים הם ה - - -
<ורד ליבנה: כן, זה כוח האדם המקצועי שעומד לרשותנו, וכמובן כל המערך שלנו.
<ורד ליבנה: ועכשיו נעבור לפייסבוק.
עמרם מצנע: אני אבוא למחשב.
עמרם מצנע: (עונה לשאלות בפייסבוק): כן, שאלה מספר 1: אני סייעת אישית בבית ספר, מקבלת שכר מינימום בתנאי העסקה - - - תשובה: הנושא של סייעות ידוע לנו ומשרד החינוך הבטיח לטפל לשכר הוגן וראוי.
עמרם מצנע: כמו כן אנחנו, בוועדת החינוך, שוקלים להכין חוק שיחייב את התשלומים בנושא חינוך להיות מתוך חשבון סגור.
עמרם מצנע: שאלה: - - - מסגרות חינוך המיועדות לאוטיסטים ומוגבלים, חינוך מיוחד - - - תשובה: אכן, רק בתי ספר של חינוך מיוחד על שלוחותיו השונות מקיים שנת לימודים רצופה, כולל בחופש הגדול.
עמרם מצנע: ילדים המשולבים בחינוך הרגיל מוצמדים ללוח השנה ולחופשות כמקובל בחינוך הרגיל.
עמרם מצנע: הפתרון יכול להיות באמצעות קייטנות עירוניות המכוונות לאוכלוסייה זו.
עמרם מצנע: שאלה: פערים בלתי נתפסים - - - תשובה: אני מאוד מסכים איתך עם הבעיה של חוסר שוויון הזדמנויות לילדים שגדלים בפריפריה הגיאוגרפית והחברתית למול ילדים שגדלים ביישובים מבוססים.
עמרם מצנע: למדתי את זה באופן בלתי אמצעי כאשר הייתי ראש עיריית חיפה ולאחר מכן ראש מועצה בירוחם, ולכן הנושא המרכזי שוועדת החינוך של הכנסת שמה כמטרה זה יצירת תקצוב שונה של המדינה לפריפריה ולמרכז.
עמרם מצנע: יש בעניין הזה שיתוף פעולה טוב עם משרד החינוך ואני מאוד מקווה שנצליח לשנות שינוי מהותי בתחום זה.
עמרם מצנע: שאלה: האם בשם שוויון מותר לפגוע בתלמידים ביישובים חזקים שמשקיעים - - - תשובה: לדעתי שוויון הזדמנויות וצדק חברתי זה היכולת לתקצב שונה אוכלוסיות חזקות אל מול אוכלוסיות חלשות.
עמרם מצנע: מאחר שהעוגה התקציבית היא תמיד נתונה, אין בררה אלא שאחד יקבל מהמדינה יותר והשני פחות.
עמרם מצנע: בית הספר המקיף הוא בבעלות המועצה?
<ביאן קבלאן: כן.
עמרם מצנע: ולומדים בו גם תלמידים מחוץ ליישוב?
<ביאן קבלאן: לא, רק יושבי בית ג'אן.
<ביאן קבלאן: בבקשה, מהנא
<מהנא טאפש: תודה לראש המועצה על ההסבר המקיף ועל הרוח החיובית שהוא מקרין בהסבר.
<מהנא טאפש: ברוכים הנמצאים וברוכים הבאים לכפר בית ג'אן.
<מהנא טאפש: אני, כראש מינהל החינוך ביישוב, אציג בקצרה, מחמת קוצר הזמן, את התכניות שאנחנו מפעילים בבתי הספר.
<מהנא טאפש: התכניות האלה הן לפעמים יותר, לפעמים פחות, תלוי במשאבים, אבל לפני שאני מציג אותן אני רוצה להגיד ליושב ראש ועדת החינוך ולכל הנמצאים המכובדים, כפר בית ג'אן עני במשאבים אבל הוא עשיר בניצול המשאבים הדלים כדי להפוך אותם להישגים וזה מה שקרה אצלנו ביישוב, כשאנחנו הגענו למקום השני ברמת שיא בהישגי הבגרות.
<מהנא טאפש: אתם, כשגרירים שלנו עכשיו, תדאגו לנו ליותר משאבים.
<מהנא טאפש: תודה.
<מהנא טאפש: יש לנו תכניות מגיל 3 שנים ועד 18 שנים והשנה אפילו הכנסנו עוד פרויקט אחד שנקרא מרכז הגיל הרך שגם יכול לטפל בילדים מגיל שנה ועד גיל 3.
<מהנא טאפש: לנו יש אמונה שאם אנחנו מחזקים את היסוד אז הבניין יהיה איתן ועמיד בפני כל רעידה.
<מהנא טאפש: זה מה שקרה במשך השנים האחרונות, הצלחנו להחדיר לבתי הספר הרבה תכניות בגיל הרך והתכניות האלה הניבו פירות והגיעו לאן שהגיעו בתוצאות הבגרות.
<מהנא טאפש: יש לנו את הפרויקט הראשון שנדבר עליו, מעגן.
<מהנא טאפש: מעגן זה איתור תלמידים בגני טרום חובה והילדים האלה מקבלים חיזוק ותשומת לב ממדריכות מקצועיות כדי שהתלמידים האלה יקבלו יישור עם שאר התלמידים, היות שלתלמידים האלה יכול להיות שהייתה חוליה חסרה בבית, מכל מיני סיבות, אז אנחנו העברנו את התכנית הזו.
<מהנא טאפש: התכנית הזו מטפלת בהמון תלמידים והתכנית הזו מניבה פירות.
<מהנא טאפש: ישנה תכנית פוירשטיין שהיא דומה, אבל היא יותר מורחבת ויותר מקצועית, גם בגני חובה.
<מהנא טאפש: יש לנו את התכניות שמפעילים אותם בטיפות חלב, גם במימון שיקום השכונות וגני החובה וגני טרום חובה מגיעות לתכניות האלה ומקבלות גם טיפול וגם הדרכה מקצועית ממפעילות התכנית בתוך טיפות החלב.
<מהנא טאפש: יש לנו תכנית אור, תכנית במימון אגף שח"ר (שירותי חינוך ורווחה), שהוא גוף של משרד החינוך.
<מהנא טאפש: בתכנית הזו מגיעות מדריכות מקצועיות לגנים, מאתרים ילדים חלשים מבחינה חברתית, מחזקים אותם ומשפרים את התדמית שלהם בתוך הכיתה וגם נותנים להם חיזוקים בתחום הרגשי ובתחום הקוגניטיבי, בתחום הלימודי והחברתי.
<מהנא טאפש: יש לנו תכנית 'מהבית לבית הספר', לגילאי 5.
<מהנא טאפש: יש לנו קרוב ל-80 משפחות שמקבלות את הסיוע הזה ויש לנו מדריכות מקצועיות, בוגרות אקדמיה שמגיעות לכל בית ומשכנעות את ההורים שיביאו את הילדים שלהם לגן, כדי לקצר את המרחק ולסגור את הפער בין אווירת הבית לבין בית הספר, כדי שנוכל להביא את התלמידים האלה לישורת של התלמידים המצוינים שמקבלים את מלוא את תשומת הלב מההורים האמידים.
<מהנא טאפש: יש לנו מורות תגבור.
<מהנא טאפש: השנה הפכנו את הפרויקט הזה למרכזי למידה.
<מהנא טאפש: במרכזי למידה בכל בית ספר יסודי יש לנו מורה שהיא בוגרת תואר, עם תעודת הוראה מוכשרת, שהיא מאתרת תלמידים בכיתות א', לוקחת אותם לחדר שמיועד למרכז למידה והיא נותנת להם חיזוק בכל מה שקשור לחולשות או לנקודות החולשה שהתלמידים סובלים מהן.
<מהנא טאפש: כאן המטרה היא לעזור למחנכת הכיתה וגם להוציא את הילדים ממעגל הבדידות שהם חיים בו.
<מהנא טאפש: יכול להיות שזה מגיע מהמשפחה, יכול להיות שהדבר הזה תורשתי ויכול להיות דברים אחרים.
<מהנא טאפש: יש לנו תכנית שעות החומש, שמשרד החינוך מטפל בזה.
<מהנא טאפש: אני לא רוצה להיכנס לזה, המפקחים יעשו את העבודה, התמיכה של משרד החינוך בכל בתי היסודיים, בחטיבת ביניים ובחטיבה עליונה.
<מהנא טאפש: יש לנו את תכנית המעברים.
<מהנא טאפש: כידוע היום המכשול העיקרי בכל מסגרות החינוך שאנחנו מביאים תלמידים ועושים להם העברה ממסגרת למסגרת.
<מהנא טאפש: כדי להקל על התלמידים האלה להיקלט במסגרת החדשה אנחנו עושים תכנית מעברים, בשיתוף מנהלי בתי הספר, בשיתוף אנשי המקצוע, בשיתוף המורים, שיוכלו לתת הקלה ויוכלו לתת הסבר מלא ומקיף על המסגרת החדשה שלתלמידים האלה לא תהיה פוביה מהמסגרת החדשה ושהדבר הזה לא יפריע להם במהלך התקופה החדשה.
<מהנא טאפש: אנחנו, ברוך ה', מפיקים תועלת רבה מהתכנית הזו, כי התלמידים שלנו בחטיבת הביניים ממשיכים באותה תאוצה של הצלחה שמגיעה מהיסודי וזה מגיע גם עד לתיכון.
<מהנא טאפש: יש לנו תכנית יובלים.
<מהנא טאפש: תכנית יובלים היא עמותת יובלים שבאה והשקיעה בפרויקט כאן בסיוע המגבית הבריטית במשרד החינוך, שהנשיא שלו, מר מהנא פארס, והעמותה הזאת פועלת ביישוב כבר חמש שנים, זו השנה השישית, ויש לנו קרוב ל-200 תלמידים שמפיקים תועלת מהתכנית הזו.
<מהנא טאפש: כאן אנחנו לוקחים את הילדים ועושים להם תכניות הפעלה אחר הצהריים, כך שהתלמידים האלה, במקום שיילכו למקומות שאנחנו לא רוצים ולא רצוי לראות אותם שם, נשארים עם מדריכים מקצועיים ועם מורים בהפעלות בכל מיני תחומים.
<מהנא טאפש: התכנית הזו משרתת שתי אוכלוסיות, את אוכלוסיית המצוינים ואת אוכלוסיית החלשים, כדי להביא אותם גם למצב של הצלחה וקידום.
עמרם מצנע: תרשה לי לשאול אותך, הדבר שבולט זה הרבה מאוד תכניות, שונות ומשונות - - -
<מהנא טאפש: אנחנו אמרנו, אנחנו דלים במשאבים, אבל אנחנו מנצלים כל תכנית כדי להפיק ממנה את התועלת.
עמרם מצנע: איך התכניות האלה הגיעו אליכם?
<מהנא טאפש: קודם כל אנחנו יישוב פוטנציאלי להצלחה וכל תכנית במשרד החינוך או במקום אחר שרוצים בהצלחה ורוצים ליישם אותה - - -
עמרם מצנע: מנסים אותה פה.
<מהנא טאפש: כאן יש קרקע פורייה, אם זה תלמידים ואם זה המועצה המקומית, ואם זה בית הספר, המנהלים והמורים, הורים, כולם חובקים את התכנית ואנחנו דוחפים אותה.
עמרם מצנע: אני לא פתחתי, אבל הביקור שלנו הוא חשוב לנו כדי להבין את סוד ההצלחה.
עמרם מצנע: מאוד יפה שהזמנתם ראשי מועצה נוספים מהמגזר הדרוזי.
עמרם מצנע: מה סוד ההצלחה?
עמרם מצנע: האם ריבוי תכניות, האם מעורבות אישית של ראש המועצה?
עמרם מצנע: האם הקשר בין התכניות השונות?
עמרם מצנע: האם הקשר בין הגנים ליסודי לתיכון?
עמרם מצנע: הלוא הילדים הם אותם ילדים, חלק גרים בבית ג'אן, חלק גרים ביישובים אחרים, בראמה, בג'וליס ובכל אחד מהיישובים, מהכרמל לא הגיעו לכאן, השכנים שלי, מה סוד ההצלחה?
עמרם מצנע: הניצול של משאבים, שידעתם איך באמת ליצור את הקשר עם כל מיני גופים ולרתום אותם אליכם?
עלי סלאלחה: את זה אנחנו נשאיר אותך במתח.
עלי סלאלחה: כשתגיע לבית הספר אנחנו מכינים את כל מה שאתה רוצה לדעת.
עלי סלאלחה: פה זה ראש המועצה, פתיחה, ראשי המועצות, נעשה את זה חגיגית.
עלי סלאלחה: מקצועית נעשה את זה בבית הספר.
<ביאן קבלאן: ריבוי התכניות זה קנה מידה, אבל הוא נותן מענה לכל הגילאים.
<ביאן קבלאן: אמרנו, מגיל 0 ועד י"ב.
<ביאן קבלאן: לא כולם מקבלים את כל התכניות, הרי כל שכבה מקבלת את התכנית המתאימה לה.
<ביאן קבלאן: יכולנו להחדיר עוד תכניות, כל תכנית שאנחנו מכירים, אנחנו יוצרים קשר, באים, יושבים ובוחנים לגופו של עניין.
<ביאן קבלאן: מה שתורם לנו ויכול לעזור לנו אנחנו עושים ומה שלא עוזר ולא תורם וקיים אצלנו, לא כל תכנית יכולה להצליח, אבל מה שקיים אצלנו ויש לנו תלונות באותם נושאים, אנחנו דוחים באדיבות.
<ביאן קבלאן: אנחנו לא מפחדים מריבוי התכניות.
<ביאן קבלאן: החוכמה היא לדעת באמת להשריש, שמכל תכנית תפיק את התועלת הדרושה לטובת התלמידים, הן בבית, הן בבית הספר והן בכל מקום שיימצאו.
<ביאן קבלאן: שיתוף הפעולה, זה סוד ההצלחה.
<ביאן קבלאן: בכל הצניעות, אני לפחות פעם בשבוע מבקר בכל בתי הספר, אני מבקר בגנים, בקשר רצוף עם כולם, כל בעיה מופנית אליי, אנחנו נותנים גם מענה לשאר הדברים שלא קשורים לפדגוגיה, גם לסביבה החינוכית והלימודית ולעניין הפיזי אנחנו נותנים חשיבות רבה.
<ביאן קבלאן: התלמיד צריך להרגיש שיש מישהו מאחוריו שנותן לו את התמיכה ואת הרוח הגבית להצליח, ואת זה עושים כולנו ביחד, מועצה, בתי ספר, מנהלים, מורים, הורים, משרד החינוך, ביחד, ואם רוצים אין זו אגדה.
<פדוה דבור: אם אפשר להוסיף, המענה שהמועצה ומערכת החינוך נותנים לילדים מהמשפחות הנזקקות בעיקר, על ידי הפעלת מועדוניות אחר הצהריים, אחוז הנשירה הנמוך יורד לאט לאט ונוצרת תשומת לב שניתנת לאוכלוסייה הקשה כלכלית, שזה גם עוזר.
<פדוה דבור: כל שיתוף הפעולה הזה, גם ביחד עם התוכניות של אחר הצהריים.
<ביאן קבלאן: דבר נוסף ואחרון, על מנת למנוע נשירה, אחוז הנשירה אצלנו הוא מאוד נמוך.
<ביאן קבלאן: אני אישית יחד עם הקב"סיות (קצינות ביקור סדיר), היועץ המשפטי של המועצה, מנהל מחלקת חינוך, מנהל בית הספר, עובדת סוציאלית או עובד סוציאלי, ניגשים למשפחות, יושבים עם הילדים ומביאים אותם חזרה לבית הספר.
<ביאן קבלאן: גם בזה אנחנו מלאים והיו לנו הצלחות וכמעט כל תלמיד או כל ילד בבית ג'אן נמצא במסגרת.
עמרם מצנע: מישהו אמר שהוא הגזבר?
<עלה מעהא: הגזבר לא הגיע.
עמרם מצנע: אז מה התפקיד שלך?
<עלה מעהא: מנהל חשבונות.
עמרם מצנע: מה שאני רוצה לשאול זה כמה כסף נקי המועצה משקיעה, מעבר למשרד החינוך ומעבר למה שהגופים השונים החיצוניים תורמים.
<ביאן קבלאן: אנחנו משקיעים כמעט 30% מהתקציב והחריגה היחידה שיש לנו במועצה המקומית זה בתחום החינוך.
<ביאן קבלאן: אנחנו חורגים לטובת החינוך, על מנת לתת את השירות הטוב לכולם.
<ביאן קבלאן: רק בתחום החינוך יש לנו חריגה.
עמרם מצנע: 30% זה מעבר ל-25% שזה המאטצ'ינג?
<ביאן קבלאן: לא, זה ביחד.
עמרם מצנע: זאת אומרת אתם מוסיפים 5% מעל מה שאתם מחויבים מבחינת המאטצ'ינג.
<ביאן קבלאן: כן, נכון.
עמרם מצנע: שזה לא הרבה.
<ביאן קבלאן: לא הרבה, אבל למועצה מקומית שחיה רק מארנונה על מגורים זה יותר מדי.
<קריאה: אתה משקיע הרבה בתכנית הבראה.
עמרם מצנע: אתם בתכנית הבראה?
<ביאן קבלאן: בבקשה, עלי, הוא יושב ראש הפורום וראש מועצת אבו סנאן.
<עלי הזימי: בוקר טוב וצהריים טובים לכולם, היושב ראש, חברי הוועדה, חברי הכנסת, מנכ"לים, סמנכ"לים, מנהלי בתי ספר, הממונה על החינוך הדרוזי, הממונה על הפיקוח הדרוזי, המפקח נביל איוב, ראשי המועצות, ברוכים הנמצאים, כמובן אגף החינוך בבית ג'אן, מנהלי מחלקות חינוך, ברוכים הנמצאים.
<עלי הזימי: בראשית דבריי, בשם ראשי הרשויות הדרוזיות והצ'רקסיות ובשם כל המגזר הדרוזי אני רוצה לברך את בית ג'אן, אני רוצה לברך את מנהלי בתי הספר ובמיוחד התיכון, אבל זה מתחיל מהיסודי ואפילו מהגנים, את כל מנהלי בתי הספר, את כל עובדי החינוך בבית ג'אן, את המועצה המקומית, מחלקת החינוך, ועדי הורים.
<עלי הזימי: כי בלי שיתופי פעולה של כל הגורמים האלה, לא מגיעים לאיפה שמגיעים.
<עלי הזימי: הדרוזים בשנתיים-שלוש האחרונות התחילו לעלות על הדרך הנכונה מבחינת חינוך, הודות לפיקוח שהוא היום משלב בתוך בתי הספר רכזי שכבות.
<עלי הזימי: קודם היו ערבית מלמדים אנגלית ואנגלית מלמד ערבית, היום יש סדר.
<עלי הזימי: הודות למנהלת מחוז מעולה, שהיא משגיחה על החינוך והיא בקשר טוב עם כל ראשי הרשויות, עם מחלקות החינוך ועם כל הפיקוח הנמצא.
<עלי הזימי: זאת אומרת הפיקוח, עם ועדי ההורים, עם מנהלי בתי הספר ועם ראש מועצה טוב כמו בבית ג'אן הגיעו למה שהגיעו.
<עלי הזימי: כי בלי ראש מועצה שמוכן, הוא אמר 'אני משקיע 5%', לא נכון, הוא לא הבין את השאלה, הוא משקיע מעל 20% חוץ מה-25% שהוא חייב לשלם.
<עלי הזימי: אני משער את זה כך, כי זה בשאר היישוב.
עמרם מצנע: תגיד לי, אז למה אצלך ביישוב זה לא קורה?
<עלי הזימי: עכשיו אני אומר לך, אני מסביר לך.
עמרם מצנע: מה הסוד?
<עלי הזימי: תיכף אני מגיע לזה.
<עלי הזימי: אבל אם אנחנו מדברים על מה שמדברים פה, אומרים ברוך ה', כאילו הדרוזים, מגיע להם הכול וקיבלו את הכול.
<עלי הזימי: זה לא נכון.
<עלי הזימי: גידול הפרויקטים, לצערי במשרד החינוך היו עובדים עם משרדים וריבוי התכניות, ההיפך, זה מזיק ולא עוזר, הכספים היו צריכים להתרכז בכמה פרויקטים חיוניים ולא ביחס של המשרד עם כל מיני קבלנים שעבדו במשרד החינוך ופיזרו הרבה כספים בחוץ.
<עלי הזימי: אנחנו חייבים לרכז את זה בייעוץ עם המפקחים, מה הפרויקטים שיכולים לקדם את המגזר הזה, שאין לו מאיפה לשלם.
<עלי הזימי: היום הרבה משפחות דרוזיות, מאחר שאנחנו סובלים, אין לנו דרך אחרת, הדרך שלנו זה או ביטחון או השכלה.
<עלי הזימי: ביטחון אנחנו עושים, אבל ראינו שהפתרון שלנו ושל העתיד של העדה הדרוזית זה השכלה וזה ללמוד וזה עוד ללמוד, כי אין לנו פתרון אחר, אין לנו אזורי תעשייה.
<עלי הזימי: יש לנו בעיה ולכן צריך להגדיר את השעות ואת הפרויקטים החיוניים עם אנשי מקצוע ולהגיד מה טוב למגזר הדרוזי והצ'רקסי, ובכלל לכל המגזרים, שיכול להועיל.
<עלי הזימי: לא ביותר תכניות שמבזבזים שם הרבה מיליונים, שמים לנו הרבה מיליונים בתכנית החומש, אבל יותר מ-50% מתבזבזים בדרך, נופלים באמצע, ו-50% אפילו פחות מגיעים למגזר.
<עלי הזימי: לכן אני חושב שכדאי שתהיה ישיבה עם השר, עם כבודכם, כוועדה מכובדת, ואני בטוח ומשוכנע, השר הישן קידם את החינוך, גם המנכ"ל שלו וגם הצוות, גם מנהלי המחוזות, גם מפקחים, והשר החדש, כפי שאני רואה, יש לו ראייה טובה לחינוך, עם ועדת החינוך, צריכים לשים דגש על הדברים, אסור לבזבז יותר כספים, המצב שלנו הוא לא קל כפי שכולם אומרים.
<עלי הזימי: בית ג'אן זה גאווה של העדה הדרוזית, זו האמת, אנחנו מתברכים בבית ג'אן - - -
<עלי הזימי: הסוד הוא דבר כזה: בבית ג'אן רוב האנשים שירתו בזרועות הביטחון.
<עלי הזימי: הם הגיעו למסקנה, כל אחד בבית שלו, אין פה אזורי תעשייה, אין פה שום דבר, צריכים ללמד את הבנים שלהם.
עמרם מצנע: זאת אומרת אחת המסקנות זה להחזיר את השירות בצבא.
<עלי הזימי: לא, השירות בצבא לבד.
<עלי הזימי: הם משקיעים אצל הבנים.
<גבי אשכנזי: אני רוצה שתדע ששיעור הגיוס של בני העדה הדרוזית הוא הכי גבוה במדינת ישראל.
<עלי הזימי: והם משקיעים אצל הבנים, ועדי ההורים משקיעים, לראש המועצה יש מדיניות לקדם, הוא תורם מכספו למלגות ולכן זו מדיניות של הרשות המקומית עם מחלקת החינוך ועם כל הנהלות בית הספר.
<עלי הזימי: זה הגיבוש, עם הפיקוח זה מביא תוצאות.
<עלי הזימי: אתה דיברת איתי על אבו סנאן.