GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יוני שטבון: במובן מסוים אני רוצה רק להעיר ב-א' וב-ע', הרגשתי שאני חבר כנסת בסקנדינביה, או באוסטרליה.
יוני שטבון: זה גם מקום נחמד וחם ויותר יפה, שזה באמת נושאים שהם חשובים, נושאים באמת מהותיים וקריטיים בסוגיות החינוך, אבל השאלה, אנחנו נמצאים פה במדינת ישראל, ולמדינת ישראל יש מאפיין מיוחד, מה לעשות, זו מדינה של העם היהודי וכשהשר מדגיש ששאלת היסוד היא מה צריך בית ספר, זו היא שאלת היסוד, אני מצטט אותו, מה צריך להיות בית הספר במאה ה-21, אני חושב ששכחנו פה משהו מסוים.
יוני שטבון: אני מקווה ששכחנו וזה לא משהו מהותי, זה מה עולם הערכים שלנו.
יוני שטבון: שוב פעם אנחנו בורחים ואני רואה שזה חוזר על עצמו פעם אחרי פעם, האם עולם הערכים היהודי הציוני, לא במובן הדתי, אני אומר את זה בצורה חד משמעית, האם זו שאלת היסוד.
יוני שטבון: כשאנחנו מגדירים במצגת או בתכנית החינוך ודנים בסוגיות יסוד, אנחנו לא יכולים פעם אחר פעם להתכחש שיש פה שאלה אמיתית, איפה החברה הישראלית ואיך אנחנו מחנכים את הילדים שלנו בתור העאם היהודי.
יוני שטבון: האם עולם הערכים היהודי נמצא פה?
יוני שטבון: לצערי זה קצת היה חסר מן הספר, אני אשמח להתייחסות.
יוני שטבון: הרבה דברים חשובים נאמרו כאן, אבל לדעתי אנחנו בורחים מסוגיה מאוד משמעותית בעולם התוכן שנקרא עולם החינוך, דווקא בערב הלימודים.
עמרם מצנע: חברת הכנסת יפעת.
יפעת קריב: ראשית אני רוצה להגיד שאני יושבת פה, אני חושבת, בכמה כובעים ואני מסתכלת על הישיבה ועל כל מה שקורה.
יפעת קריב: בעבר הייתי ראש מינהל החינוך בשלטון המקומי, ואני לא זוכרת שפתחנו ישיבה בכזה רוגע ובכזאת אווירה, נכון?
יפעת קריב: כאן, הרבה חברים ישבו, קורה פה משהו אחר.
יפעת קריב: כאשת מקצוע אני רוצה קודם כל באמת לומר לשר ולצוות המשרד ולמנכ"לית, שיש תחושה של משהו אחר שונה קורה.
יפעת קריב: בכובע השני שאני יושבת פה, זה כובע של אמא, מחר ארבעת הילדים שלי מתחילים ארבע מסגרות חדשות.
יפעת קריב: אני חייבת להגיד, הגדול להנדסאים, למחוננים, המתבגרת לדמוקרטי חטיבת ביניים, יש לי ילד בגן ממלכתי וילדה בגן פרטי, תינוקת.
יפעת קריב: זאת אומרת ארבע מסגרות חדשות מחר והבית בהתרגשות מאוד גדולה, האווירה מאוד טובה והדברים שסקרת ודיברת עליהם אלה דברים שאני מרגישה.
יפעת קריב: הרגשתי הקיץ, לפחות עם שלושה ילדים, את ה-24/7, באמת הייתה הרבה מאוד פעילות סביב השעון, הילדים היו הרבה יותר עסוקים, הנושא של ההורים הם שותפים, אני חווה כאמא שותפות בכל אחת ואחת ממסגרות החינוך שאני נמצאת בה.
יפעת קריב: כבר בקיץ, אם זה שיפוצים ואם זה היערכות ואם זה מעבדות ואם זה למידה, הורים יושבים ומדברים, מדברים על תכנית הלימודים.
יפעת קריב: והנושא של אהבת האחר והשונות, שזה משהו שמאוד מלווה אותנו ומאוד משמעותי.
יפעת קריב: אנחנו חיים אותו יותר.
יפעת קריב: דיברתם כאן על רמת החזון וזאת הרמה שצריך לדבר, זו רמה שסוחפת ולוקחת אחריה אנשים.
יפעת קריב: אני מאוד מתחברת למוטו שצוין כאן, ואני רוצה להגיד שלפחות בשביל ארבעת הילדים שלי, אם אני רוצה שהם יצטיינו, הם צריכים בדיוק את האמונה שלהם ואת האהבה.
יפעת קריב: אני רוצה להגיד ולכל מי שנמצא כאן, שתהיה שנה באמת טובה, שתיפתח מחר בהצלחה ושיצליחו להרגיש את האווירה הטובה הזאת, את המשהו החדש שמתחולל, עם הרבה הרבה אהבה.
יפעת קריב: אני באה לכאן מאוד אופטימית היום ואני שמחה, לא כך חשבתי שיהיה.
יפעת קריב: אני כל כך מתרגשת לשמוע את התגובות של כולם ולדעת שמשהו טוב קורה, בהצלחה גדולה.
משולם נהרי: אני אפתח בפרשת השבוע.
משולם נהרי: יצא שהפתיחה החגיגית הזו היא בפרשת נצבים, "אתם נצבים היום כֻּלכם לפני ה' אלקיכם, ראשיכם, שבטיכם, זקניכם ושֹטריכם...
משולם נהרי: טפכם, נשיכם וגרך אשר בקרב מחניך, מחֹטב עציך עד שֹאב מימיך".
משולם נהרי: זאת אומרת אחדות תלויה בכולם.
משולם נהרי: כשמגבשים את כולם, מחוטב עציך עד שואב מימיך, לא רק ראשיכם, שבטיכם, זקניכם ושוטריכם, טפכם, נשיכם, כולם.
משולם נהרי: זו האחדות.
משולם נהרי: אם יש אחדות, אז אין קללות.
משולם נהרי: הפרשה הזאת באה אחרי הקללות של פרשת כי תבוא ועם ישראל מאוד דאגו מהקללות האלה.
משולם נהרי: אם זו התוצאה אז אוי ואבוי לנו.
משולם נהרי: אבל משה מנחם אותם, אתם ניצבים היום כולכם, לא יקרה לכם כלום, אם אתם תתאחדו, תהיו יחד, אף כוח שבעולם לא יוכל לפורר אתכם ולא יוכל לפגוע בכם.
משולם נהרי: אני שמעתי מהרב אלשייך ז"ל, שהיה חתן התנ"ך העולמי בזמנו, שאתם, את"ם, זה ראשי תיבות, אשכנזים, תימנים ומזרחיים.
משולם נהרי: זאת אומרת כל העדות.
משולם נהרי: אחרי הפרשה, אני באמת לא רוצה לקלקל את האווירה החגיגית הזאת ולהישאר באווירה החגיגית, אני יכול להגיד, אחיי, עובדי משרד החינוך, שאני מעריך אותם הרבה מעל ומעבר, אני באמת מזדהה עם מה שהשר אמר לגבי העובדים של משרד החינוך, והם באמת חוד החנית, הם אלה ששומרים על מערכת החינוך והם אלה שמובילים, ולו בגללם רק אפשר קצת לישון בשקט גם כן.
משולם נהרי: אבל אני רוצה להרהר בקול, אני השתתפתי בהרבה ישיבות חגיגיות כאלה, ישיבות שבאו שרים, שרי החינוך, ובאמת מתוך כוונה טובה ורצון טוב ועם לב רחב ונשמה גדולה והציגו כל אחד את תפיסת עולמו, איך הוא רוצה לראות את מערכת החינוך.
משולם נהרי: כולם היו פה בוועדת החינוך בפתיחה חגיגית של מערכת החינוך.
משולם נהרי: כל אחד בדרכו שלו, כל אחד במתק שפתיו, שכנע אותנו, דברים טובים, אף אחד לא בא בכוונה רעה, כולם באו עם כוונות טובות.
משולם נהרי: כל שר רצה להטביע את חותמו על מערכת החינוך, הם שכחו דבר אחד, ששר חינוך לא נבחר לכל החיים, שר החיים נבחר לקדנציה ולוואי שיסיים את הקדנציה.
משולם נהרי: כבר ראיתי דברים כאלה במשך שנות חיי ובשנים שאני בפוליטיקה, ששרים היו גם תקופה קצרה, אפילו היה אחד שלושה חודשים, אבל כולם באו עם רצון טוב, כביכול הם הולכים להישאר במערכת החינוך כל החיים.
משולם נהרי: מה שקרה, לצערי, במערכת החינוך, זה שהיה בבחינת כלה נבואתך וצא.
משולם נהרי: בא שר, אמר מה שהוא רוצה, התכוון לטובה, הלך, בא השר השני ואומר 'שום דבר, תפיסת עולמי שונה, אני צריך למחוק את כל מה שהיה לפני כן', הוא לא אומר 'אני רוצה למחוק', אבל כשהוא בא עם דברים חדשים הוא בעצם מוחק את הדברים הישנים שהיו, וזו הבעיה שאני רואה אותה כבעיה של מערכת החינוך, אני רואה את זה גם כמורה, גם כמי שבא מתוך מערכת החינוך.
משולם נהרי: הטלטלה שיש במערכת החינוך, הזעזועים שיש במערכת החינוך הם קשים, קשים למערכת והם לא תורמים.
משולם נהרי: הלוואי שהיה שר נבחר ונשאר כשר מקצועי והמדינה הייתה ממנה אותו לכל החיים בלי שום קשר לפוליטיקה, ואני מסכים עם השר שצריך להפריד חינוך מפוליטיקה.
משולם נהרי: חינוך צריך להיות חינוך טהור ובאמת מדינת ישראל הייתה צריכה לבחור שר למערכת החינוך, כי להטמיע דברים במערכת החינוך לוקח הרבה זמן.
משולם נהרי: אני אתן לכם דוגמה.
משולם נהרי: כל הדברים שאתם שומעים היום, ואני שומע את זה מהשר, הם לא חדשים בשבילי.
משולם נהרי: אני לא מזדעזע, אני לא קופץ, אני מכיר את התפיסה הזו.
משולם נהרי: התפיסה הזו כתובה, התפיסה הזו קיימת בדוח דוברת, ברובה, אז הנה כתוב במקום אחר, אבל הדברים - - -
שי פירון: אחרי שהבנתי שאתה מתפלל תהיה קצרה עברת עכשיו לדוח - - -
משולם נהרי: הדברים כתובים, אבל הבעיה שהייתה תמיד במערכת החינוך זו בעיית היישום.
משולם נהרי: חוץ מהביקורת הזו מה שאני רוצה להציע - - -
עמרם מצנע: אתה מוכרח לסיים.
משולם נהרי: זה טוב בשבילך, לשמוע.
עמרם מצנע: כן, זה טוב בשבילי, אבל אתה מוכרח לסיים.
משולם נהרי: מה שהייתי רוצה להציע, הייתי מצפה ששר שבא עם איזה תכנית מהפכנית, יביא אותה לוועדת החינוך והתרבות לפני שהוא הולך ומנחית אותה בתוך המערכת, מקיימים דיון ציבורי, ואדרבא, אם יש דברים טובים, מה יותר טוב מלאמץ אותם?
עמרם מצנע: אני רוצה להזכיר לך שזו הייתה המלצת ועדת החינוך להקפיא את המיצ"ב.
עמרם מצנע: זה שיש סיסמאות, השדר יהיה פה, יבוא ויציג - - -
משולם נהרי: סליחה, אם הזכרת את המיצ"ב, בוועדה שדיברו על חקיקה בנושא של המיצ"ב, לא בגלל שזה חרדים/לא חרדים, אני הייתי בעד המיצ"ב, יש את זה גם בכתובים, אבל כשדיברו על המיצ"ב אני אמרתי שלא נכון במערכת החינוך לרוץ כל דבר ולעשות אותו בחקיקה, כי מערכת החינוך צריכה את הגמישות שלה.
עמרם מצנע: חבר הכנסת נהרי, אני מבקש לסיים.
משולם נהרי: מערכת החינוך צריכה את הגמישות שלה.
משולם נהרי: יש לי שני דברים, תן לי - - -
עמרם מצנע: אבל אי אפשר.
עמרם מצנע: אתה התחלת בפרשת השבוע, אחר כך ציטטת את הרבנים ולא נשאר לך זמן לעצמך.
עמרם מצנע: לא, אנחנו צריכים לשחרר את השר בזמן.
משולם נהרי: אני חוזר ואומר, ואני מהרהר בקול ואני חושב שזה נכון, במיוחד בתחלופה שיש היום במערכת החינוך, כדאי באמת שיהיה דיון ציבורי לפני שהולכים ומנחיתים דברים.
עמרם מצנע: בסדר גמור, תודה.
רות קלדרון: אני מבקשת לברך את משרד החינוך הסוער והמסעיר הזה, שיש בו שילוב בין שר חדש למנכ"לית ותיקה, שאני חושבת שזה דבר מאוד חשוב איך שאתם גם בהמשכיות וגם בחידוש.
רות קלדרון: אני מאוד נרגשת מזה שהממשלה כולה מדברת על חינוך והשאלות האלה הפכו להיות שאלות שהן לא רק של אנשי מקצוע, אלא באמת חינוך הוא חינוך של כל המרחב הישראלי.
רות קלדרון: בשבילי העניין היהודי הוא עניין מאוד חשוב, והקמה, אני מקווה, של אגף או איזה שהיא מהות להתחדשות יהודית, גם ליהודים חילוניים, גם ליהודים פלורליסטיים, שנרגיש שמותר לנו ללמוד יהדות בבית ספר, מותר לנו ללמוד יהדות בדרכנו ותהיה הכשרה של מורים כאלה, לחידוש גדול שיש לברך עליו.
רות קלדרון: אצלנו בבית ידעו רק שהחיינו, אז לברך עליו שהחיינו.
רות קלדרון: אני רוצה להגיד שהרגשתי באמת עם אנשי המקצוע, לא רק מתוך המשרד, איזה אחווה וקולגיאליות ואמון ואהבה, שאני חוזרת ואומרת, אני מודה על הזכות להיות חלק מזה.
רות קלדרון: תודה רבה ליושב ראש הוועדה.
רות קלדרון: אני חושבת שאנחנו רואים שר אוצר ושר חינוך שאוהבים חינוך.
רות קלדרון: ראינו את זה לפני שהייתה לנו הזכות להיכנס לעבוד פה, אבל אני מאוד רואה את זה כאן - - -
משולם נהרי: אוהבים לחנך.
רות קלדרון: לא, שהחינוך היה בראש מעיינם ושנלחמו על תיק החינוך ואני ממש גאה להיות חלק מהמהלך הזה.
רות קלדרון: דבר אחרון שאני רוצה להגיד זה שהחינוך הערבי והחינוך החרדי הם חלק מאוד מאוד חשוב מהמהות שלנו כארץ ישראל ונורא חשוב לי שאתם תרגישו כאן בוועדת חינוך, ואני אעשה כל מה שאני יכולה, שחשוב מאוד שיהיה חינוך חרדי ממלכתי הכי טוב בעולם וחינוך ערבי ממלכתי עם אוטונומיה תרבותית הכי טוב שאפשר, כי אני מאמינה שדרך בתי הספר כל המרחב הישראלי יתחזק ויהיה שותף.
רות קלדרון: ואני גם רוצה להגיד לך, חבר הכנסת נהרי, שלמדתי ממך הרבה מאוד ולמדתי מה זה חוק נהרי רק כשהפכתי להיות חברת כנסת - - -
משולם נהרי: אגב, זה חלק מהפעולות שהתחילו בהם, הדבר הראשון זה ביטול חוק נהרי.
רות קלדרון: נכון, ביטלנו, אני לוקחת על זה אחריות.
שי פירון: כי אמרת שאתה לא רוצה לרוץ לחקיקה.
רות קלדרון: אל תתחילו אתם, אני מדברת עכשיו.
משולם נהרי: מה זה לא קשור לרשויות?
משולם נהרי: זה לא קשור - - -
רות קלדרון: חבר הכנסת נהרי, אני מדברת איתך עכשיו.
רות קלדרון: אני רוצה לומר לחבר הכנסת נהרי משהו, רציתי להגיד לך תודה על השנים שהחזקת בחוק הזה את החוק שהיית צריך.
רות קלדרון: היום הממלכה, ארץ ישראל, שר החינוך של מדינת ישראל יהיה אחראי על החינוך - - -
משולם נהרי: אני אוזר כוחות לסיבוב הבא.
עמרם מצנע: רויטל, בבקשה, קואליציית הורים לילדים עם צרכים מיוחדים.
<רויטל לן כהן: תודה.
<רויטל לן כהן: אני אסיים בנימה אופטימית אבל לצערי אני נאלצת להתחיל בנימה קצת אחרת.
<רויטל לן כהן: מדברים פה היום על יום חג מחר, שהילדים הולכים לבתי הספר ולגנים, למערכת החינוך, ואני רוצה להזכיר פה שיש אוכלוסייה רבה מאוד, אלפים, עשרות אלפים, של הורים וילדים שעבורם החג מחר הוא ההיפך מיום חג.
<רויטל לן כהן: מחר הוא יום קשה מאוד מאוד מאוד.
<רויטל לן כהן: אני יכולה להגיד לכם באופן אישי שמרגע שיצאתי מהבית שלי בכפר סבא ועד שהגעתי הנה וישבתי כאן לא הפסקתי לקבל טלפונים של הורים, כולל שיחה קשה מאוד שניהלתי משער הגיא עד הכניסה לירושלים עם אמא שלא יכלה לעשות שום דבר חוץ מלבכות.
<רויטל לן כהן: המצב של הילדים עם הצרכים המיוחדים במערכת החינוך הוא מאוד מאוד מאוד לא פשוט ולכן אני רוצה פשוט שיהיה פה על השולחן, מחר הוא לא יום חג לכל הילדים ובטוח לא לכל ההורים.
<רויטל לן כהן: היה לי חשוב להגיד את זה, כי יום החג עלה פה וכל פעם שמישהו אמר 'יום חג', הייתי צריכה להחזיק את עצמי קצת יותר חזק.
<קריאה: אני לא אמרתי יום חג, אמרתי יום מרגש.
<רויטל לן כהן: הוא גם לא יום מרגש עבורנו.
שי פירון: אני אומר, רויטל, ואני מרשה לעצמי להתפרץ, הוא יום חג קשה, גם לי אין סייעת לבן שלי למחר וגם אשתי בכתה בדרך משער הגיא, ובכל זאת אנחנו נפתח מחר את השנה באופן חגיגי.
<רויטל לן כהן: ולכן אני עוברת להגיד שזה הזכיר לי את הסיפורים של אמא שלי כשהכריזו על מדינת ישראל, ישבנו צמודים למרקעים, זה לשמוע בסוף הדיונים והמשא ומתן הקשה הקשה הקשה ולדעת שאכן אתה עומד להיות שר החינוך החדש שלנו.
<רויטל לן כהן: ידענו שעכשיו אנחנו לא מחפשים את הפתח של המנהרה, יש סיכוי שגם נראה את האור בסופה.
<רויטל לן כהן: אני רוצה באמת להגיד תודה, גם לך וגם למנכ"לית וגם למיכל שיושבת פה.
<רויטל לן כהן: אנחנו יודעים שאנחנו נמצאים בפתחו של יום חדש ועדיין יש בעיות קשות ורבות שצריך לתת עליהן את הדעת.
<רויטל לן כהן: אחד הדברים שמאוד הפתיעו אותי זה לראות את יאיר לפיד, שר האוצר, שולח מייל פעם בכמה זמן של הדברים שהוא עשה והוא עושה ואחד הדברים שהוא אמר, במייל האחרון שלו, זה שנוסף תקציב לשעות סייעות.
<רויטל לן כהן: אני רוצה להגיד שבכל הפניות שפנינו, הורים, למפקחות, בין אם זה המפקחות על החינוך המיוחד בנושא שעות סייעות של השילוב ובין אם זה שעות הסייעות בחינוך המיוחד, ובין אם זה שעות הסייעות הרפואיות, קיבלנו ללא יוצא מן הכלל תשובה 'אין שעות והשנה יש לנו אפילו פחות, כי לא קיבלנו תוספת אפילו לצמיחה הטבעית'.
<רויטל לן כהן: אני לא מבינה איפה הפער פה בין ההכרזה על זה שהוסף תקציב לשעות סייעות לבין התשובה שקיבלנו אפילו היום בבוקר.
<רויטל לן כהן: שלחה לי אמא תשובה שהיא קיבלה אתמול בערב, קיבלתי אותה היום בבוקר, 'אין שעות נוספות' ואין לי מושג על מה מדובר.
<רויטל לן כהן: אז איפה הלכו לאיבוד השעות האלה?
שי פירון: אני אתייחס לזה במהירות ומיכל גם תגיד ממוקד.
שי פירון: קודם כל צריך לומר למה הוספנו, שהדברים יהיו בהירים.
שי פירון: הארכנו את יום הלימודים לילדי CP ולילדים עם פיגור קל, מה שלא היה עד עכשיו באמת.
שי פירון: הוספנו סייעות לחודש ה-11 כדי שגם בחופש הגדול יהיו סייעות בחודש הראשון, בקייטנות.
שי פירון: הוספנו סייעות רפואיות שלא פעלו עד עכשיו.
שי פירון: אז קודם כל אלה שלושת הדברים של סייעות שהוספנו באופן מיידי.
שי פירון: הוספנו סייעות בתקציב ענק, כדי שבכל מסע לפולין שירצה לצאת ילד עם צרכים מיוחדים, הוספנו?
שי פירון: הוספנו.
שי פירון: אז קודם כל הנה ארבעה דברים שהוספנו ועשינו אותם.
שי פירון: לגבי שעות הסייעת.
שי פירון: קודם כל צריך להבחין, יש שתי סוגיות שונות, יש סוגיה שנובעת בעיקר ממחוזות שקיבלו הקצאה של סייעות.
שי פירון: אבל המחוזות גדלו, הוסיפו להם ערים, בעיקר מחוז מרכז תל אביב, ושם אנחנו נפתור את הבעיה, ותיכף מיכל תתייחס.
שי פירון: זאת בעיה נקודתית שנוצרה מהעובדה שמספר שעות הסייעות היה מותאם למחוז כמו בשנים הקודמות, אבל כשנערכו לכך, טעות, לא בסדר, יטופל, לא הגדילו את מספר הימים ביחס לגידולו של המחוז.
שי פירון: הדברים האלה יטופלו, אף ילד לא יישאר מאחור.
<רויטל לן כהן: היה חשוב אולי להנחות - - -
<דלית שטאובר: הודענו את זה גם לרשויות, הן יודעות את זה.
<רויטל לן כהן: לכן אני אומרת, היה חשוב להנחות, כשמפקחות ומנהלות מחוז עונות להורים, לא להגיד 'אין ולא יהיה', היה חשוב להגיד 'אנחנו עובדים על זה'.
שי פירון: רויטל, בשביל זה יצאנו יחד למסע, השינוי הזה יקרה, הוא ייקח זמן.
<רויטל לן כהן: אבל אני אומרת כבר עכשיו, בתשובות שהורים מקבלים, במקום להגיד 'אין', תגידו 'יהיה'.
<מיכל כהן: רויטל, טופל, נאמר, יהיה, נאמר, הוקצה, זה בדרך.
<רויטל לן כהן: דבר נוסף, הנושא של הסעות וליווי בהסעות, שעדיין מאוד בעייתי.
<רויטל לן כהן: יש ילדים שאין להם ליווי בהסעה, הם לא יכולים אפילו להגיע מחר לגן או לבית הספר.
<רויטל לן כהן: ונושא חשוב נוסף, צוותי החינוך, בין אם זה מנהלות ובין אם זה מורים, הרבה פעמים, וזה באמת חלק מהקושי בהתנהלות החדשה הזאת מול הורים שעד היום התייחסו אלינו בתור הגורם שמנגד והגורם המפריע, ועדיין צוותים לא מוכנים לשמוע מהורים, ופנתה אליי הבוקר אמא שלילד שלה יש תסמונת אלכוהול עוברי, והמנהלת לא מוכנה לשמוע ממנה מילה וחצי מילה מה זה.
<רויטל לן כהן: איך יהיה אפשר לשלב את הילד שלה שם?
עמרם מצנע: אמרת שתסיימי במשהו אופטימי.
<רויטל לן כהן: אני עברתי למשהו אופטימי, בזה שאנחנו כרגע רואים את המנהרה ומאמינים שבקצה יש אור, וזה משהו שלא היה לנו קודם ומאוד חשוב להגיד.
עמרם מצנע: אני נורא מצטער שאי אפשר היה לתת לכולם לדבר.
עמרם מצנע: אני רוצה באמת להתנצל שאי אפשר היה, אבל - - -
שי פירון: אני אומר מפורשות, כל מי שרצה להתייחס, מוזמן לגשת אליי, לקחת את המייל שלי, לשלוח, אני מבטיח לענות לכולם.
שי פירון: זה לא יהיה היום, זה ייקח יום-יומיים, כי השנה נפתחת, אבל אני מתחייב שכל מי שיכתוב לי, אני עונה על המיילים לבד, באופן אישי, לא על ידי אחרים.
שי פירון: כל מי שיש לו איזה שהיא בעיה מוזמן לכתוב.
שי פירון: במקרה הספציפי הזה זה ייקח כמה ימים, אני מבקש קצת הקלה בעומס, אבל אני מבטיח לענות לכולם.
שי פירון: זה אחת.
שי פירון: שתיים, יושבים פה אנשי מרכז ההיגוי למען עולי אתיופיה ואני לא יכול שלא להתייחס לזה, אני, למרות שאין זמן, אז אני רוצה להתייחס.
שי פירון: אני לא אתן לכם ללכת בלי שתשמעו אותי מתייחס אליכם, זה שובר את לבי לראות אתכם כאן ואני יודע שהייתם ליד ביתי ביום שישי, כי הנחתם ששר לא עובד ביום שישי, אבל זה לא נכון.
שי פירון: אז אני מתנצל.
שי פירון: אני רוצה לומר כך, יש בעיה שלא קשורה במשרד החינוך והיא חובת המכרזים.
שי פירון: זה קשור למערכת היחסים בין מדינת ישראל, בין החשכ"לית, לבין ארגונים וגופים שונים.
שי פירון: זה לא רצון או אי רצון של משרד החינוך.
שי פירון: יושב ראש ועדת החינוך, בתיאום איתנו פועל באופן נחרץ לתיקון ושינוי המצב הזה ביחס לחינוך.
שי פירון: עד אז אנחנו צריכים למצוא פתרונות ביניים, וביחס לשורה של ארגונים, לא רק למרכז - - -
עמרם מצנע: במקרה של העלייה האתיופית, עם ועדת ההיגוי, יש גם בעיה שהמכרז שיצא הוא מכרז בעייתי.
שי פירון: אז אני רוצה רק להעיר הערה ולא אוסיף.
שי פירון: אני רוצה לומר שכולנו צריכים להיזהר מכיוון שכמי שמכיר את המכרז ניגשו למכרז גם לא מעט גופים מוכרים ציבוריים של עולי אתיופיה - - -
<גדעון פישר: השר, אנחנו לא יודעים על מה מדובר, איזה מכרז?
שי פירון: על מי יפעיל את מרכז ההיגוי למען עולי אתיופיה, ולכן ביקשנו מהמנכ"לית, אנחנו נקפיא את זה.
שי פירון: יש לנו בכלל תפיסה שמשרד החינוך צריך לנהל בעצמו את הדברים ולא באמצעות גופים אחרים.
שי פירון: אני מתנגד לעובדה שמפריטים, אנחנו רוצים שמשרד החינוך, אם זה יעמוד למכרז, אין לנו שליטה - - -
<מיכל כהן: אנחנו עושים הארכה להתקשרות הקיימת עד לבירור המצב החדש.
עמרם מצנע: זו תשובה מצוינת.
<מיכל כהן: זה דורש אישור חשכ"ל.
<גבי מלצר: רק שנייה, אני הגעתי מטבריה.
<גבי מלצר: אני רוצה מהשר, אדוני השר, התייחסות לגבי הסייעות.
שי פירון: מקצוע הסייעות?
<גבי מלצר: כן.
שי פירון: אני אמרתי את זה השבוע ואני אומר את זה גם עכשיו.
שי פירון: יש פה שורה ארוכה של דברים שטרם הספקנו לטפל בהם ואנחנו נטפל בהם.
שי פירון: הסייעות זו אחת הסוגיות.
שי פירון: אני אומר לך את זה הכי ישר, לא הגעתי לזה עוד.
שי פירון: אני יכול עכשיו למרוח אותך באיזה תשובה, טרם הגעתי לזה, לקב"סים, לשורה ארוכה של דברים שאני יודע שאני צריך לטפל בהם.
שי פירון: אני מתנצל, לא הספקתי, אני מבטיח לטפל בזה.
שי פירון: אני לא אתן לך עכשיו תשובה כזאת שמצפים ממני, צר לי שאני לא יכול להבטיח עכשיו מה יקרה, ברור לי שהמצב הזה הוא לא ראוי, ברור לי שהמצב הזה הוא לא מידתי, אני מגויס לזה, אני מבין את זה, לא הספקתי להגיע לזה.
שי פירון: לא הספקתי, אני מצטער.
<גבי מלצר: צריך לציין שהסייעות הן עובדות חינוך - - -
שי פירון: אני מקבל את ההערה, אתן צודקות.
שי פירון: אני לא אגיד מילה, אתן צודקות, יש פה את המרכז לשלטון מקומי, אני מבטיח לך שאנחנו נשב על זה ונעשה הכול כדי למצוא פתרון.
שי פירון: הרי זו בעיה שאת ואני יודעים שהיא לא בעיה של יומיים, היא בעיה ארוכת טווח.
שי פירון: אני אומר לך עכשיו, אני מתחייב לעשות כל שניתן כדי לפתור, אבל זה מורכב, זה ארוך, לא הגעתי לזה.
שי פירון: אני מצטער, אני מבטיח לטפל בזה.
עמרם מצנע: אני רוצה עוד פעם לחזור ולומר.
עמרם מצנע: אי אפשר, לא בישיבה של שעתיים, גם לא בשלוש ולא ארבע, לנסות ככה בהזדמנות של פתיחת שנת הלימודים לתת תשובות ולרדת לפרטים בכל נושא ועניין.
עמרם מצנע: גם אני מבטיח, ויש לי גיבוי מלא, גם של השר ושל הנהלת המשרד, אנחנו נכנסים מיד אחרי החגים, הכנסת חוזרת לפעילות, אנחנו נעלה על סדר היום את כל הנושאים ונדון בהם בכל נושא באופן נפרד, נשמע את עמדת המשרד, נמליץ את ההמלצות שלנו, ניתן לאנשים מהשטח לדבר ולהשפיע.
עמרם מצנע: אני רוצה רק לומר מילה אחת, משפט אחד.
עמרם מצנע: התחושה הטובה שלי נובעת מכך שאני מרגיש שיש אוזן קשבת במשרד החינוך, לא רק אליי, לא רק לוועדה, אלא באמת לציבור כולו ואני רואה דוגמאות, גם כאן הבוקר וגם בהרבה מאוד אינטראקציות שיש לי עם אנשי החינוך.
עמרם מצנע: אני חושב שהדבר החשוב הוא לא רק פתרון הבעיה, כי יש אלף בעיות, יש סדרי עדיפויות ולא תמיד אפשר לפתור את כל הבעיות וכל אחד רואה כמובן את האצבע המוכה השלו כאילו זה עולם ומלואו, כך זה נכון וכך צריך שזה יהיה.
עמרם מצנע: אבל יש אוזן קשבת ואני חושב שיש פתיחות.
עמרם מצנע: אנחנו גם פועלים לשקיפות מוחלטת של נתונים, שגם משרד החינוך לא היה מבורך בזה לאורך שנים.
עמרם מצנע: קשה לך להבין מה באמת קורה, איך מחולק באמת התקציב, איך משפיעים עליו.
עמרם מצנע: אני יודע שגם בעניין הזה נעשית עבודה ואני רוצה לומר לך ידידי, הרב, חבר הכנסת, השר פירון, אני מרגיש שיש אמון וכאשר יש אמון אפשר לעבוד ולעבור גם מכשולים ותקופות קשות ואנחנו נעשה את זה ביחד.
שי פירון: אני אסיים את הפגישה בשלוש הערות.
שי פירון: הערה ראשונה, אני לא יודע, אמנון, אם נפגעת ממה שאמרתי לך באופן אישי, אז קודם כל אני מתנצל.
שי פירון: אתה איש יקר וחביב וחשוב ואני אוהב אותך אהבה גדולה, גם לטובת על מה שאתה עושה לטובת החינוך.
שי פירון: אז אם נפגעת, זה כמובן לא אישי, זה דיון ערכי ולכן חלילה וחס שנצא מכאן בטעם חמוץ, אני אומר לך את זה בפני כולם, כי כמו שאמרתי לך מקודם לפני כולם, אז גם את זה אני אומר לך בפני כולם.
שי פירון: אני לא רוצה שתצא מכאן עם טעם חמוץ, חלילה וחס, זה עניין של ויכוח עקרוני, אז אם נפגעת, אני מתנצל, סליחה.
שי פירון: שתיים, אני רוצה לחשוב כולנו, האם מצגת שיש את מגילת העצמאות, על הערך של מדינת ישראל כמדינה יהודית, על חזון נביאי ישראל, שיש בה את הרצל על חברת מופת, את בן גוריון ואת בגין על צדק צדק תרדוף, אם היא מצגת של סקנדינביה או מדינה אחרת, אנחנו בבעיה.
שי פירון: אנחנו בבעיה גדולה כשמגילת העצמאות לא הופכת להיות מסמך מכונן שמושיב את כלל חלקי החברה הישראלית והוא לא נתפס כמסמך יהודי שמושיב את כולנו יחד.
שי פירון: זה נכון שאנחנו צריכים להיות מספיק רגישים למכלול העמדות ומכלול הדעות ואני חושב שהדבר המרכזי שחשוב לי לומר לפני שאני אסיים.
שי פירון: הדבר שאני רוצה לומר, אני יודע שאני לא יודע הכול ואני רוצה להתחייב שאני אעשה טעויות ואני רוצה להתחייב שלא נצליח לפתור את כל הבעיות, אבל אנחנו מאוד רוצים שיהיה כאן
שי פירון: טוב ואנחנו מאוד רוצים לשתף פעולה ואנחנו מאוד רוצים להקשיב לכל ביקורת ואנחנו מאוד רוצים לחפש את שביל הזהב ואנחנו מאוד רוצים את כל הקהילות בישראל, כולן ללא יוצא מן הכלל, בשיח משותף.
שי פירון: מה שאנחנו רוצים לעשות למערכת החינוך זה מה שאני רוצה להראות לכם בדקה של סיום.
שי פירון: בזה סיימנו את המצגת של משרד החינוך, אני מבקש להראות לכם את זה בבקשה.
שי פירון: (הקרנת סרטון).
שי פירון: אני חושב שהמטפורה הזאת, של לשחרר את מערכת החינוך מהכבלים היא בעצם הבשורה הגדולה שאנחנו רוצים להביא לכולם.
שי פירון: שתהיה לכולנו שנה טובה.
עמרם מצנע: לא תעודות בגרות, תעודות סיום.
<ורד ליבנה: תעודות סיום.
<ורד ליבנה: זה היה נורא משפיל.
<ורד ליבנה: באירוע הסיום אמרו להם שהן לא עולות על הבמה.
עמרם מצנע: הן עלו על הבמה אבל לא קיבלו תעודות, לפי הרדיו.
<ורד ליבנה: כן, אז אני אומרת, הסיפור הוא מאוד זה, אבל הבעיה היא בעיה עקרונית, של תשלומי הורים.
<ורד ליבנה: זו אחת הסוגיות שאנחנו נתקלים בהן, כי אנחנו בדרך כלל מתייחסים רק לתשלומי החובה, שזה הביטוח, אבל לתשלומי ההורים מאה ואלף ואחת קטגוריות נוספות שצריך לראות איך באמת מסדירים אותם, כי זה פרוץ לחלוטין.
עמרם מצנע: תראי, כראש רשות לשעבר אני יכול לומר לך שהרבה הורים משחקים עם העניין הזה.
עמרם מצנע: כשאתה מאיים עליהם במשהו אז 95% מהם משלמים.
עמרם מצנע: עכשיו הרשות, תארי לך, צריכה לרוץ אחרי תשלום של 60, 100, 150, לרוץ במשפטים שלפעמים נמשכים חמש ועשר שנים, כשהילד והילד כבר התחתנו, כבר גדולים.
<ורד ליבנה: אתה כבר מתחיל עם הנכדים.
עמרם מצנע: זו באמת בעיה.
עמרם מצנע: כי היהודים, תשלום כשלא עומדים לך עם האקדח לרקה, אתה לא משלם.
<הרן רייכמן: עכשיו כאן מגיעה פנייה, אבל שגובים תשלום עצום, גם גובים תשלום עצום וגם שולחים מכתב מעורך דין עם איומים של ריבית והוצאה לפועל.
<הרן רייכמן: כלומר זה - - -
<ורד ליבנה: אבל בסקר שנעשה, אני קראתי דווקא אצלכם, בדוח שיצא על ידי הממ"מ, שבסקר שנעשה אצל מנהלים, גם 90% גובים וגם הערכה מאוד גבוהה שרוב ההורים רוצים לשלם וגם אלה שלא משלמים, רובם זה מסיבות כלכליות גרידא ולא כאלה שאומרים 'חפשו אותי בסיבוב, אני לא משלם גם מיסים, מה פתאום שאני אשלם לך את הדברים האלה'.
<ורד ליבנה: אנחנו נמצאים כאן במוקד עובד של תנועת הכל חינוך, שעובד מזה השנה הרביעית וצמח כתוצאה מהצורך לתת גם מענה פרטני, אנחנו יכולים להגיד היום למאות רבות, ואנחנו יודעים שהם מייצגים אלפים רבים.
<ורד ליבנה: אנחנו יודעים שרק הורים שמודעים לזכויותיהם ויש להם תחושת כוח בכלל פונים כדי שיפתרו את הבעיות, להתמודד עם סוגיות שפוגעות בסופו של דבר בילדיהם במערכת.
<ורד ליבנה: אבל המטרה שלנו, כל מי שפונה, אנחנו בראש ובראשונה מחויבים לתת לו מענה מקצועי.
<ורד ליבנה: יש מקרים שאנחנו אומרים, 'חבר'ה, זה מותר', מותר על פי החוק.
<ורד ליבנה: יש הרבה טענות שאנחנו מוצאים אותן כמקרים שההורה מרגיש לא נוח וזה לא אומר שאם הוא מרגיש לא נוח אז זה דורש טיפול באפליה או פגיעה בחוק או כל סיבה אחרת.
<ורד ליבנה: אני מצטערת שיהיה קצת רעש, כי המערכת עובדת, כי הסטודנטים עדיין עובדים.
<ורד ליבנה: כאן מאוד חשוב לנו שהוועדה החליטה לסייר, כי מעבר למקרים הפרטניים אנחנו מזהים בכל שנה בעיות רוחב במערכת, או כיסי אפליה ברורים, שצריכים לטפל בכיסים הללו, או בעיות רוחב כלל מערכתיות.
<ורד ליבנה: לפעמים זה חתך מגזרי, לפעמים זה חתך אזורי והרבה פעמים אלה, כמו שאת אמרת קודם במפורש, בעיות שחוצות את כל המגזרים ואת כל האזורים ואת זה היינו רוצים להציף, ברשותך, אחרי שקצת נדבר על מה יש, עם שובה של הכנסת לפעילות סדירה, לעשות, אם תסכימו, ישיבה על סיכום הבעיות שעולות מן המוקד ולחשוב הלאה איזה דיונים רוצים לתרגם לשינוי תקנות, שינוי התנהלות, ועם הידע שדווקא כאן יש לנו, ייחודי שלך, שאתה מבין מתוך הזירה הלוקלית בשתי רשויות כל כך שונות אחת מן השנייה, זה נותן לנו כלים לעשות עבודה שהיא באמת מבחינה מתי אפשר, ולא רק מן הפה ולחוץ וכדי להגיד אמירות יפות ומנקות מצפון.
<ורד ליבנה: זו לא המטרה.
<ורד ליבנה: כמו שאתם רואים השקענו השקעה מרובה בלנסות ולהגיע לא רק לאוכלוסיית המרכז היותר מודעת לזכויותיה, כי בשנים הראשונות זה סוג האוכלוסייה שבעיקר פנה אלינו, אוכלוסייה שברגע שאתה נותן לה כלים היא יודעת להשתמש בהם באופן ראוי.