GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עמרם מצנע: גם בתחום של תשלומי היתר שגובים, תשלומי החובה ותשלומי הזכות, וגם כמובן בבתי הספר הייחודיים, ששם הבעיה היא כמובן הפוכה בכלל והיכולת לעבור באמת למערכת שבה הורים יכולים להשפיע, אבל כמובן במידה ובגבולות מתאימים, אני חושב שהיכולת שלנו למצוא את הדרך, ואני יודע שאתם עוסקים בזה, וזה יעלה, כל הנושא הילדים עם הצרכים המיוחדים כמובן.
עמרם מצנע: נושא קבלת האחר, שהוא קשור כמובן לכבוד האדם ו-, לא וחירותו, זה לא מתאים פה, אבל כבוד האדם באשר הוא, קבלת האחר, התמודדות ומלחמה ומאבק בלתי פוסק בתפיסות גזעניות שנמצאות היום בחברה הישראלית ומשפיעות על הנוער שלנו.
עמרם מצנע: בטיחות בבתי ספר ועוד דברים רבים נוספים.
עמרם מצנע: אני לא רוצה להאריך, אני מבקש ממך, אדוני השר, לתמצת את דבריך כדי לאפשר גם - - -
שי פירון: אני גם מוכן ללכת עכשיו, אם אתה רוצה, אין לי בעיה.
עמרם מצנע: אמרתי לתמצת את דבריך, כי אני רוצה שאנחנו נוכל גם לשמוע את השאלות, את ההערות של הציבור שהתאסף כאן.
עמרם מצנע: אנחנו יודעים שאנחנו לא יכולים להשפיע על פתיחת שנת הלימודים שקורית מחר, אנחנו בהחלט יכולים להיות שותפים לנושאים ולתחומים השונים שיעלו במשך שנת הלימודים הקרובה.
שי פירון: בוקר טוב לכולם.
שי פירון: קודם כל אני אומר, בהמשך לדברים של מכובדי יושב ראש הוועדה, אני באופי שלי בלתי מרוצה סדרתי.
שי פירון: אני חושב שהמצב הוא רחוק עדיין מהאופן שבו הייתי רוצה לראות את מערכת החינוך הישראלית ותמיד יש לי את החלום שאני מניח שיש להרבה מכם, שאם רק הקדנציה הייתה מתחילה חודשיים לפני והיה עוד חודשיים להכין, אם רק התקציב היה עובר שלושה חודשים לפני והיה יותר זמן לחולל שינויים, היו קורים דברים הרבה יותר גדולים, ולכן אני קודם כל רוצה לפתוח – אני לא מרוצה.
שי פירון: אני חושב שהיו צריכים להתרחש הרבה יותר דברים, יש הרבה מאוד סוגיות שאני אגע בהן, שמאוד מאוד הייתי רוצה לטפל בהן.
שי פירון: אני רוצה לומר שלושה משפטים קצרים בטרם אעשה סקירה ממוקדת מתומצתת ככל שניתן.
שי פירון: אני מניח שעל חלק מהדברים אני אדלג, בטח תתייחסו אליהם בשלב השאלות והתשובות, אני רוצה לומר שלושה משפטים לגופו של הדיון.
שי פירון: אני חוזר על המשפט הזה פעם אחר פעם בשבועות האחרונים, יש דברים שאני מאמין שצריך לתקן אותם ואני עושה אותם למרות שצועקים ולא בגלל שצועקים, אם משהו צודק במערכת החינוך וצריך לשפר ולתקן אותו, אני לא באתי לכאן מהעולם הפוליטי, אני שליח של מערכת החינוך.
שי פירון: המורים והמנהלים הם קבוצת האוכלוסייה שלי, איתם אני שותה קפה בערב, לא עם אנשים אחרים ואותם אני מייצג.
שי פירון: העובדה שלא את הכול אפשר להספיק בפרק זמן קצר משתי סיבות, סיבה ראשונה היא קודם כל התהליכיות, גם התהליכיות התרבותית, גם התהליכיות עד שרפורמות כאלה ואחרות, תכניות כאלה ואחרות, מתקבעות בשטח, זה לוקח זמן, וגם סדרי עדיפויות תקציביים.
שי פירון: אם מישהו מבטיח לי שמחר בבוקר אנחנו מקבלים תוספת, אני יודע גם לנקוב במספר, של 15 מיליארד שקלים בשנה, אני פותר את כל הבעיות שיושב ראש הוועדה העלה כאן, אבל בסופו של דבר, אדוני יושב ראש הוועדה, רק לצורך הדיון, אני יודע היום שכדי לפתור את כל בעיות החינוך המיוחד, וכשאני אומר 'כל', אני מתכוון לרוב מוחלט, אנחנו צריכים סדר גודל של 850 מיליון שקלים בשנה, ואני יודע שכדי להקטין שכבה ל-32 תלמידים, ביקשת שאני אבדוק את זה, המחיר הקבוע הוא 80 מיליון שקלים לשנה לשכבה אחת, ובנייה חד פעמית היא כ-70 מיליון שקלים, זה נותן כ-1 מיליארד ו-200 מיליון לשנה הראשונה.
שי פירון: החוכמה היא לקבל החלטות על סדרי עדיפויות.
שי פירון: הקושי הוא לא להגיד מה צריך.
שי פירון: מה צריך?
שי פירון: כולם פה יודעים, יש מישהו שלא יודע מה צריך לעשות?
שי פירון: יש מישהו שלא יודע איזה מערכת חינוך היינו רוצים לראות?
שי פירון: כמה היינו רוצים לראות סייעות בגיל הרך וכמה גננות פר ילד וכמה תלמידים בכיתה ומה יהיה שכר המורים האידיאלי שהיינו רוצים וכמה סייעות בחינוך המיוחד ולחסל פעם אחת ולתמיד את התופעה הנוראית הזאת שנקראת מורה קבלן ועוד שורה ארוכה של דברים?
שי פירון: יש כאן משהו שאנחנו לא מסכימים עליו?
שי פירון: יש מישהו שלא רוצה לעשות את הדברים האלה?
שי פירון: הרי זה ברור לכולם שכל אחת מהשאלות העומדות על הפרק עכשיו היא שאלה דרמטית שצריך לעשות הכול כדי להתמודד איתה.
שי פירון: השאלה הקשה ביותר היא מה הסדר ואיך מסדרים סדרי עדיפויות לתקופה שבה מבחינה כלכלית כולם יודעים מה המציאות, אף אחד פה לא הגיע לוועדת החינוך מהירח, אנחנו יודעים בדיוק באיזה סיטואציה מדינת ישראל פועלת, כולם מכירים את תקציב המדינה ואת הקשיים הגדולים שהוא מעורר איתו, כולם מכירים את הסיטואציה הזאת.
שי פירון: ומכיוון שזאת התמונה, אני רוצה לומר שהדילמה שאליה אני קשור ועליה אני משוחח כל היום עם אנשים, שומע, מקשיב, הדילמה היא לא מה לעשות אלא מה קודם, וזו דילמה לא פשוטה.
שי פירון: היא קורעת את ליבי ואני אומר את זה לא כמטפורה, משום שאני יודע עד כמה יקרים לי ילדי החינוך המיוחד מחד, אני לא חושב שצריך להרחיב בכך, ועד כמה יקרים לי המורים, ואני מבין שצריכים כיתות יותר קטנות, ועד כמה אם מדברים על היפוך הפירמידה היה נכון שלגננות תהיה עוד סייעת, בעיקר בגיל 3-4, כי זה היה משנה באופן דרמטי את היכולת להתייחס לכל ילד וילד בשלבי ההתחלה.
שי פירון: הרי הכול ברור, הרי אף אחד פה לא מתווכח על השאלות.
שי פירון: ולכן השאלה שעליה צריך להתקיים דיון וככל שהוא יהיה עמוק יותר וככל שהוא יהיה מתלהם פחות וככל שהוא יהיה פחות אינטרסנטי, נוכל לנסות לייצר ביחד איזה שהיא תמונה שלמה וראויה, נשרטט מפת דרכים משותפת של כולנו, כדי להביא את מערכת החינוך הישראלית למקום שהיינו רוצים שהיא תהיה בו.
שי פירון: והערה אחרונה.
שי פירון: אני שומע פעם אחר פעם את החיוניות של הפרדת ה- מהפוליטיקה.
שי פירון: כל פעם מדברים, דת או מדינה וכו'.
שי פירון: אני מאלה שסבורים שחייבים להפריד בין חינוך לפוליטיקה ואני שומע את השיח ביומיים-שלושה האחרונים במגוון רחב של תחומים, אני שר החינוך, אני נציגם של מורים, אני מציע שאני אתעלם מהיבטים פוליטיים, ויכוחים שלא בהכרח ממין העניין שנוצרים מסביב לשאלת החינוך, אני חושב שעדיף להרוויח עוד שעה של שיחה עם מורה או מנהל, עד היום הספקנו לפגוש בימי השישי אישי כמה מאות של מורים, נראה לי יותר חשוב שאני אשקיע את האנרגיות שלי בלהקשיב למורים ומנהלים.
שי פירון: עשיתי אתמול בלילה, זה עניין אותי, בכמה מיילים אישיים התייחסתי למורים ומנהלים מתחילת הקדנציה.
שי פירון: הורים אני לא סופר כרגע, תיכף נגיע להורים.
שי פירון: זה יצא למעלה מ-3,250 בני אדם שנוצר איתם קשר אישי, אמיתי, שמדבר על חינוך, שעוסק בשאלה איך צריכה להיראות מערכת החינוך, מה צריך לקרות, איך צריכים ללמד, מה קורה בבית הספר, מה קורה בכל מקום ומקום.
שי פירון: ואני באמת באמת מציע להתמקד כרגע בשאלות החינוכיות הטהורות.
שי פירון: זה קשה, זה לא קל, לכולנו יש יצרים, כל אחד רוצה להגיב ברגעים כאלה ואחרים, אבל אני חושב שאחד מהדברים המרכזיים ששר החינוך צריך לעשות זה לתת דוגמה חינוכית ולהישאר ממוקד בשאלות המרכזיות.
שי פירון: ולכן אחרי ההקדמות האלה אני רוצה לגשת לגופם של דברים.
שי פירון: אחת, אמר נכון יושב ראש הוועדה, סוגיית התקצוב הדיפרנציאלי היא אחד מהביטויים המרכזיים ביותר לשינוי מהותי כדי לצמצם פערים.
שי פירון: אבל כדי שיצומצמו פערים במדינת ישראל צריכים לקרות כמה דברים ואני אמנה אותם.
שי פירון: קודם כל הדבר הראשון, אני רוצה לבשר לך, שכבר החלו ישיבות, הייתה ישיבה אחת מרובת משתתפים, ישבו בה נציגי השלטון המקומי, נציגי אגף התקציבים באוצר, נציגי משרדי, כדי לשבת על סוגיית התקצוב הדיפרנציאלי באופן ממוקד ולהגיע לתוצאה שתוכל להיות מופעלת בהקדם, זה אינטרס של כולנו, וכדי לייצר מצב שבו התקצוב הדיפרנציאלי בישראל לא יהיה טקסי, לא יהיה סמלי, אלא יהיה מהותני, כזה שבאמת מאפשר לתלמידים בפריפריה חברתית וגיאוגרפית לקבל הרבה יותר ממה שהם מקבלים היום.
שי פירון: כפי שרמזת בדבריך, זה תהליך לא פשוט.
שי פירון: יש שלטון מקומי מבוסס וחזק, הוא לא נוטה לוותר על נכסיו במהירות.
שי פירון: אתה אמרת יפה שאתה מכיר גם את חיפה וגם את ירוחם, אבל אני מקווה שיחד נצליח לחולל מהלך משותף.
שי פירון: אבל התקצוב הדיפרנציאלי הוא אחד מהדברים.
שי פירון: ישנם עוד שני דברים שאני רוצה לציין.
שי פירון: הדבר השני, אין ספק שסוגיית תשלומי ההורים היא אחד מהדברים שמייצרים פערים לא מידתיים ולא ראויים בין הורים חזקים להורים מוחלשים.
שי פירון: לכן, כפי שאמרתי, בישיבה שבה עסקנו באישור תשלומי ההורים, שלא אהבתי אותם, מאוד לא אהבתי אותם, שחשבתי שלא ראוי שייעשה, אבל זה היה סד הזמנים שנתקלנו בו, התקיימו כבר פגישות, גם עם הביטוח הלאומי וגם עם אנשי האוצר, כדי לשנות את האופן.
שי פירון: בעקבות פנייתו של הדר' קדמן, חזרתי לקרוא כמה וכמה דוחות מן העבר, קראתי אותם ביסודיות, העמקתי בהם, יש שם לא מעט דברים שנראים לי הגיוניים ואני מתחייב לעשות כל מאמץ כדי שלקראת שנת הלימודים הבאה בחקיקה נוכל לבוא עם מתווה אחר, בצורה אחרת, שבאמצעותה נייצר מצב שבו תשלומי ההורים לא יעשו שלוש פעולות, הם יעמידו מורה או מנהל מול הורה, הם לא ייצרו מצב שבו תשלומי ההורים לא יהיו דיפרנציאליים, טיול שנתי צריך לעלות אחרת לאנשים שונים, והם לא יהפכו את תשלומי ההורים לכביש עוקף כדי לייצר חינוך פרטי כזה או אחר.
שי פירון: אתם יודעים, אני כל פעם מתרגש מחדש כששולפים לי כל מיני דברים שאמרתי בתפקידיי הקודמים, מישהו חושב שהוא יביך אותי, אבל אני מתנצל, אני שר החינוך ולא שיניתי את דעתי.
שי פירון: אותם דברים שחשבתי לפני, אני חושב גם היום.
שי פירון: אני מודה שהרבה יותר קשה ליישם את הדברים מהכיסא הזה מאשר לומר אותם מכיסאות אחרים, בזה אני מודה, אבל מותר לומר, המציאות הזאת של תשלומי ההורים מייצרת אפליה שהיא לא ראויה ולא מידתית.
שי פירון: הדבר השלישי הוא לייצר מסלולי לימוד שמותאמים לאוכלוסיות מגוונות, כדי שילדים רבים יוכלו להביע את כישוריהם ואת מצוינותם, לאו דווקא בדרך שמישהו ספציפי לפני 20 או 30 שנה החליט שזאת הדרך היחידה למצוינות.
שי פירון: זה ויכוח שהתעורר בימים האחרונים בחברה הישראלית.
שי פירון: ביממה האחרונה הוא הגיע לשיאו.
שי פירון: אני רוצה לומר, מעבר לוויכוח, דבר שחשוב שהוא יירשם בספר דברי הימים למלכי ישראל.
שי פירון: אמש ממשלת ישראל דנה שעתיים וחצי בנושא חינוך.
שי פירון: אפשר להגיד שהיה ויכוח כזה, ויכוח אחר, אני חייב לומר שבשלב הזה, לפי תכנית העבודה שלי שעובדת די בסדר, תפקידי המרכזי הוא לחולל דיון ציבורי עמוק בשאלה מה היא למידה, וזה קורה.
שי פירון: העובדה שאתה פותח את כל העיתונים יום אחרי יום וקורא שזה כותב בכֹה וזה בכֹה, זה בעד וזה נגד, העובדה שמתנהל סוף כל סוף דיון רציני בשאלה מה אנחנו מצפים מהילדים שלנו, ואני מאוד מאוד שמח על הדבר הזה.
שי פירון: אני מאוד שמח על הדיון ועל הוויכוח שהיה אתמול.
שי פירון: זה היה דיון מרגש מאוד.
שי פירון: אני קראתי הבוקר כמה כותרות, זה כנראה לא הדיון שהייתי בו, אבל בדיון שאני הייתי בו, וחלק גדול מהיושבים כאן היו שם, לפחות מאנשי משרדי, בדיון שאני הייתי בו היה ויכוח ענייני מאוד, הוא חצה מפלגות והוא חצה קבוצות והוא ייצר והעלה והציף שאלות מאוד לא פשוטות.
שי פירון: אז אחת מהדרכים בעיניי זה חידוש החינוך המקצועי.
שי פירון: אני חושב שבלי חידושו של החינוך המקצועי, בזהירות יתרה, לא כגורם מסליל, לא כגורם שמפריד בין מרכז לפריפריה, לא כגורם שאומר בואו נעשה לעצמנו עבודה קלה, צריך להיות לזה, אם להשתמש במילים מודרניות, סוג של קמפיין כדי שיהפוך אותו להיות לגיטימי לכל ילד ממשפחה שונה.
שי פירון: שאלו אתמול בממשלה, 'האם היית שולח את הילד שלך לחינוך מקצועי?'
שי פירון: ואני אומר לכם עכשיו שאני שמח לומר שיש לי כמה וכמה ילדים והקדוש הברוך הוא זיכה אותי שכשם שפרצופיהם שונים, כך דעותיהם ותכונותיהם שונות, ויש ביניהם שכן, ובטח הם היו מצליחים הרבה יותר מאשר לסיים את מערכת החינוך עם תסכול עמוק ועם מריבות בלתי פוסקות עם אבא ואמא לקום כל יום מחדש לבית הספר.
שי פירון: אז שלושת הדברים שאמרתי עכשיו, תקצוב דיפרנציאלי, הסדרת סוגיית תשלומי ההורים והסוגיה של חינוך מקצועי, הם בעיניי קפיצת מדרגה משמעותית בצמצום פערים.
שי פירון: זאת נקודה אחת.
שי פירון: הנקודה השנייה שמכובדי נגע בה ואני רוצה להתייחס אליה היא כל מה שנוגע לבאגים או לסוגיות שלא טיפלנו בהם במהלך השנים והם גדלו וגדלו וגדלו והפכו להיות, הייתי אומר, גורם שמאיים עלינו באופן אסטרטגי.
שי פירון: אני מתכוון לסוגיית החינוך המיוחד, שמכריחה התייחסות שונה בתכלית.
שי פירון: העובדה ששר החינוך בעזרת אנשים באמת מדהימים במשרד, באמת, אני חייב לומר, אם יש דבר שאני צריך לחזור עליו בתשובה בראש השנה הקרובה, זה העובדה שרק כשמגיעים למשרד החינוך, זה נורא נוח להיות מחוץ למשרד החינוך ולדבר על עובדי המשרד, אבל עובדי המטה, מדובר באנשים איכותיים, מסורים, שלא פוסקים מעבודה לרגע אחד, יום ולילה, באמת, תאמינו לי, אני לא הייתי מסתדר איתי.
שי פירון: יום ולילה, יום ולילה, והאנשים האלה מתמסרים ללא הפסקה לצורך העניין הזה.
שי פירון: זה לא יכול להימשך ככה, שכל פעם פותרים את הבעיה לאמא הספציפית, לאבא הספציפי, לילד האחד, לנקודה הזאת, אנחנו כל הזמן מתעסקים בהתעסקות פרטנית כזו או אחרת, אבל יש כאן משהו מן הבסיס שהוא חייב לקבל פתרון שורשי עמוק.
שי פירון: ויש כאן סוגיה שהזכרת קודם, אני רוצה לומר, אני מתייחס למורי הקבלן בחומרה מסיבה שונה קצת מהסיבה שבה מתייחסים רוב  האנשים שמסביבי.
שי פירון: כלומר ברור שהעובדה שיש אנשים שלא מקבלים שכר ראוי כמו כולם וברור שהעובדה שיש אנשים שמפוטרים בזמן החופש הגדול ולא מקבלים זכויות כמו שצריך, וברור שהעובדה שחלק מהזכויות לא מוקנות לכולם, ברור שהיא בעייתית, אבל דווקא כדי לחבר את זה אחר כך לכל הסוגיה של היחס לאחר, זה בעיניי כתם מוסרי לחברה שרוצה לדבר על ערכים והיא בעצמה מחוללת בתוכה משהו שהוא כל כך פגום וכל כך פגוע מבחינה ערכית.
שי פירון: לכן הפגישה הראשונה שקיימתי, כשנכנסתי לתפקידי כשר החינוך בכנסת, הייתה עם קבוצת מורים מירושלים, שחלק ממנה שוחחו אותנו, אמנון, אני רואה אותך יושב פה, ואני אמרתי שבשנתיים הקרובות אנחנו נעשה מאמץ לחסל את התופעה הזאת.
שי פירון: צריך להיערך לכך, זו פעולה לא פשוטה, אבל אנחנו נעשה את זה.
שי פירון: הנקודה השלישית שאמרתי שהיא בעייתית מאוד היא סוגיית גודל הכיתות, אבל אני רוצה להזכיר עוד סוגיה.
שי פירון: אם אתה רוצה, אני אומר שוב פעם, אנחנו מדברים סך הכול בסדרי גודל של למעלה ממיליארד שקלים, צריך להתחיל להיערך לסוגיה הזאת, צריך לבנות תכנית עשור, אני לא יודע להתחייב היום על כמה זמן דבר כזה ייקח, אני לא יודע לומר היום מה הדרך הנכונה ליישם, אבל אין לי ספק שאני חייב להיכנס לסוגיה הזאת בהקדם ולהתחיל להציע מתווים של פתרונות.
שי פירון: הסוגיה השלישית שאני רוצה לגעת בה, שנגעת, וממנה אני אומר גם מה שאני רציתי קצת לומר, אם לא קשה לך, אני אקצר, אל תדאג, היא כל מה שנוגע לנושא השנתי שנבחר על ידי משרד החינוך.
שי פירון: קודם כל לא נבחר נושא שנתי, נבחר נושא לתקופה.
שי פירון: ביחס אל האחר, האחר הזה הוא אני, זו אמירה בעלת משמעות עמוקה.
שי פירון: מערכת החינוך מקבלת על עצמה לייצר תהליכי עומק שבאמצעותם היא לא יכולה לקבל גילויים של גזענות, של הדרה, של אי קבלת האחר באשר הוא.
שי פירון: כל אחד הוא אחר בסיטואציה מסוימת, בכל אחד יש אחרות, בכל אחד יש איזה שהיא נקודה שביחס לאדם השני הוא נראה אחר והתפקיד שלנו, כדי לייצר חברת מופת, הוא לבנות תשתית שבה כל אדם, ללא הבחנה בין דתו, צבע עורו, תפיסת עולמו, מקום מגוריו, יוכל לקבל מקום שווה וחשוב בתוך מערכת החינוך.
שי פירון: אנחנו נקדיש לכך הרבה מאוד מערכים חינוכיים, אבל גם נעשה פעולות בפועל, פעולות מעשיות.
שי פירון: אנחנו לא נוותר על כך, אפילו לא לרגע אחד.
שי פירון: אני לא הייתי רוצה להתעלם מהקשיים שאנחנו נתקלים בהם, אבל אני גם לא הייתי רוצה לכפור או להשתמט מאחד מהתפקידים המרכזיים.
שי פירון: אני רוצה להזכיר שאני לא שר הלימוד ואני לא שר הבגרות, אני שר החינוך.
שי פירון: בתור שכזה אני מחויב לעשות כל שניתן כדי לייצר אטמוספרה, היגיינה ציבורית ושפה אחרת בחברה הישראלית.
שי פירון: מכאן אני רוצה להגיע לשתי הנקודות שאני רציתי להתייחס אליהן.
שי פירון: אני אעשה את זה בקיצור רב, למרות שהיה ראוי שנשקיע בהן הרבה זמן, אבל אני נוהג להקשיב לעמרם מצנע, אני מאוד מכבד אותו.
שי פירון: מערכת החינוך הישראלית תשתנה בזמן הקרוב.
שי פירון: המערכת הפדגוגית לא תיראה כמו שהיא נראתה.
שי פירון: זה יכול להיראות כך, זה יכול להיראות אחרת, זה יכול להיות אחד יותר, אחד פחות.
שי פירון: אני בכלל, דרך אגב, לא מדבר על בחינות בגרות, כי בעיניי זה לא הסיפור, הסיפור הוא אחר.
שי פירון: האם אנחנו מותאמים למאה ה-21, האם אנחנו מסוגלים להגיד שהבסיס של השיח החינוכי עומד על אמון, עומד על אהבה, אהבת האדם, אהבת התלמיד, הכלת התלמיד ועובד על הצטיינות?
שי פירון: לאהוב, להאמין ולהצטיין.
שי פירון: אני חושב שאנחנו לא יכולים להרשות לעצמנו להמשיך להתכסות בשורה ארוכה של בחינות וטפסים שמונעים מאיתנו לשאול את שאלת הזהות העמוקה של מערכת החינוך הישראלית והיא, למה, לשם מה, מה הצורך בבית הספר במאה ה-21.
שי פירון: בעולם שבו הידע חשוף כל כך, בעולם שבו הידע נגיש כל כך, בעולם שבו יש שינוי מהותי בסמכות, בעולם שבו כל הקשרים החברתיים משתנים, בעולם שבו יש שפע גדול כל כך, אי אפשר להפטיר כבאשתקד.
שי פירון: מי שיהפוך את אחד מהוויכוחים המרגשים ביותר שמתנהלים היום בחברה הישראלית לוויכוח על טופס כזה או אחר בוגד בחלומם של מורים ותלמידים לקבל הזדמנות לחשוב ולחלום חינוך.
שי פירון: אני התייחסתי לבחינות המיצ"ב באופן שהתייחסתי כדוגמה, אני לא אדבר על מה שיהיה, אני מדבר על מה שהיה, לא בשל העובדה שאני חושב שמדידה היא דבר לא טוב.
שי פירון: בעיניי מדידה היא דבר מרכזי וראוי, ואני רוצה לבשר לכם בשורה.
שי פירון: אני אציב מדדים ויהיו יעדים אבל אני רוצה לומר עוד משהו, יש בתכניתי לא לסגת אחורה בשום אחד מהמדדים הבינלאומיים שאנחנו נמצאים בהם, ואני מקווה שמורי ומנהלי ישראל יעזרו לי להוכיח שהעובדה שאנחנו לא משיתים עליהם שוט של מדידה תהפוך אותם להיות חבורה מחויבת יותר ללמידה, כדי להוכיח לכולם שכשנותנים להם חופש ועצמאות וכשנותנים להם חירות ואחריות הם מגיעים למקומות הרבה יותר גדולים והרבה יותר משמעותיים ממה שהיה מקובל.
שי פירון: מדידה ויעדים הם ערך מרכזי חשוב מאוד במערכת החינוך, הצטיינות היא משהו שמדינת ישראל לא יכולה לוותר עליו, אנחנו רוצים יותר חתני פרס נובל, אנחנו רוצים יותר ממציאים גדולים ויותר סופרים ויותר אנשי רוח ואנחנו לא נוותר על כך, ואנחנו מאמינים שמי שיעשו את זה הכי טוב זה המורים.
שי פירון: אנחנו חושבים שהמדידה והיעדים צריכים להיות כלי, מכשיר, ואנחנו חושבים שהם לא יכולים להיות היעד, שהם לא יכולים להיות התכלית של הכול.
שי פירון: לכן, ברגע שבו מבחני המיצ"ב הפכו להיות חזות הכול ובמקום להפוך לכלי שתפקידו, כפי שהם נועדו, כפי שנוצרו, ובאמת הם יחזרו אחרי שנעשה איזה שהיא פעולה נוספת, כלי לבית הספר, אני קורא לזה מראה, אתה עומד מול המראה ואתה אומר 'פה צריך לתקן, פה אני לא מספיק בסדר', 'פה צריך לשפר', 'המורה הזאת צריכה איזה דחיפה', 'בכיתה הזאת חלוקת התלמידים הייתה כנראה לא מספיק טובה, לכן בשכבה יש הבדלים בין ג'2 ל- - -', זה מצוין.
שי פירון: אבל ברגע שילד בקרית מלאכי או בקרית גת הולך בבוקר לבית הספר ומצלמת אחד מערוצי החדשות מצלמת אותו והטקסט אומר שזה ילד שלומד בבית הספר שהגיע למקום הלפני אחרון במיצ"ב, אנחנו פושעים מוסרית.
שי פירון: מה זה?
שי פירון: לסדום היינו, לעמורה דמינו?
שי פירון: מה זה, הילד הזה שגר בפריפריה הוא קבע מי יהיו ההורים שלו?
שי פירון: הוא קבע את שכרם?
שי פירון: הוא קבע את כמות השיעורים הפרטיים שהוא יקבל?
שי פירון: הוא קבע את כמות החוגים שהוא יקבל?
שי פירון: ולכן, עד שלא נתקן את החקיקה, שלא תאפשר ביזויים של תלמידים בישראל, אני בעד חופש מידע, הורי בית הספר חייבים לקבל את המידע.
שי פירון: אבל האם הורי בית הספר צריכים לקבל את המידע של בית הספר השכן, של בית הספר בעיר אחרת?
שי פירון: האם אין נימה רבה של צביעות בכך שבכל פעם שמפרסמים את תוצאות המיצ"ב כולנו מצקצקים שפתיים ונדהמים מהעובדה שמודיעין-מכבים-רעות נמצאת למעלה מאופקים?
שי פירון: איזה קטע, וואו, ועוד פעם יהיו טבלאות כאלה ואחרות.
שי פירון: יש פה אמירה מוסרית, יש פה אמירה ערכית ויש פה אמירה פדגוגית.
שי פירון: כך גם ביחס לתכנית הלמידה בעל יסודי.
שי פירון: האם התמדה של ילדים משולבים בתוך מערכת החינוך היא לא יעד של מערכת החינוך?
שי פירון: האם העובדה שאנחנו יודעים להצביע על פער גדול בין כיתות החינוך המיוחד המשולבות בגילאי היסודי, לעומת המספר בגילאי התיכון, לא משהו שצריך להדליק נורה אדומה?
שי פירון: האם זה לא אומר שזה נובע בין היתר בגלל תחרות לא מאוזנת?
שי פירון: האם סולידריות חברתית ועזרה לזולת היא לא דבר משמעותי, כמו שראינו עכשיו בפרסומים האחרונים, שאנחנו צריכים למדוד גם אותם?
שי פירון: זאת לא מערכת החינוך, זאת החברה הישראלית.
שי פירון: החברה הישראלית צריכה להיפטר מהסכיזופרניה שבה היא אוהבת לדבר בשפה של ערכים, אבל כשזה מגיע לשטח היא מודדת כל דבר בשפה מטריאליסטית של הישגים ושל מי למעלה ממי בכמה יחידות.
שי פירון: זה תהליך תרבותי עמוק.
שי פירון: אם לא באתי לכאן, אלא בשביל זה, אם לא באתי לכאן אלא כדי שמערכת החינוך תשתחרר מהמטריאליזם שמונע ממנה לחנך ולעסוק בעומק החיים, יהיה זה שכרי.
שי פירון: הדבר האחרון שאני אומר ובזה אסיים.
שי פירון: אנחנו גם מבינים שחינוך לא נגמר בבית הספר, לכן הנושא הנוסף המרכזי שמערכת החינוך עוסקת בו הוא מה שאנחנו קוראים לו מחנכים מסביב לשעון, 24/7.
שי פירון: זה לא אומר שהמורים צריכים לעשות את כל הפעולה, יש מערכת שלמה, יש חברה למתנ"סים ויש תנועות נוער ויש ארגונים רבים, ארגוני נוער רבים, ויש הורים ויש קהילה שלמה, ופה אני רוצה להגיע להורים.
שי פירון: במערכת החינוך המתחדשת, ואני רוצה פה לנצל את ההזדמנות גם להודות לנציגות הרשמית של ההורים בישראל, יושבים כאן גדעון וחבריו, במערכת החינוך המתחדשת ההורים הם שותפים, הם לא מול, הם לא לצד, הם לא מעל, הם לא נגד, הם לא במקום, הם יחד, וביחד הזה משרד החינוך צריך לנהל יחד איתם שיח איך למשל אנחנו ממשיכים את המגמה.
שי פירון: ואני אומר את זה ברעד גדול: יש ירידה משמעותית באחוזי הפשיעה בחופש הגדול האחרון.
שי פירון: זה קשור בראש ובראשונה בעבודה המאומצת של המשרד לביטחון פנים, אבל זה קשור גם בעובדה שמורים מתקשרים לתלמידים וגם בעובדה שאנחנו עושים סיורים בשטח וגם בעובדה שיש אתר מיוחד שבו כל אחד יכול להיכנס וגם בפעילות הענפה של השלטון המקומי שנמצאת בכל עיר והייתה קיימת עוד לפני ובסך הכול אנחנו כרגע מאגמים כוחות ומפריחים ועושים את הדברים ביחד.
שי פירון: והדברים האלה הם דבר משמעותי.
שי פירון: אנחנו נמשיך את העבודה מול נציגות התלמידים.
שי פירון: בזמן האחרון ממש, בתחילת החופש הגדול בעצם, אנחנו בחרנו יושבת ראש, היא אפילו מפתח תקווה, ואפילו באתי לבחירה שלה, זה היה נראה לי תהליך מאוד חשוב.
שי פירון: יש לנו נציגות תלמידים.
שי פירון: הנציגות הזו היא מאוד משמעותית ומאוד חשובה, היא מביעה קול צלול, משוחרר מנימוקים פוליטיים, מחובר לשטח.
שי פירון: ואני רוצה, אפרופו 'האחר הזה הוא אני', לבקש מהנהגת התלמידים שתי בקשות.
שי פירון: אני רוצה לשמוע את קולכם לא רק כאשר בחינת הבגרות במתמטיקה לא הוגנת והיא הייתה לא הוגנת.
שי פירון: אני רוצה לשמוע את קולכם גם כשבני נוער אחרים מגלים גילויים של אלימות או גזענות, אני רוצה לשמוע את קולכם גם כאשר מתרחשים דברים לא ערכיים ולא תרבותיים בתוך המערכת, ואני יודע, שמעתי אותך מדברת בדיבייט הכמעט אחרון בשלב הגמר, אני יודע שאת תעשי את זה, יש לי גם יסוד סביר להניח, את באה מעיר טובה שגם לי הייתה הזכות לנהל שם בית ספר, ואני מאוד מאוד מקווה ששיתוף הפעולה עם התלמידים יהיה אחר.
שי פירון: אני אסיים בשתי התייחסויות להסכמים.
שי פירון: אני רוצה להודות לידידי יוסי וסרמן, שיושב כאן היום.
שי פירון: אני חושב שקרו כמה דברים שיש בהם גילוי של אחריות.
שי פירון: אנחנו לא יכולים להמשיך במערכת שבה יש שתי רפורמות בבית ספר שש שנתי.
שי פירון: התהליך הזה חייב להיפתר בזמן.
שי פירון: הוא לא קורה ביום.
שי פירון: הוא צריך להיות בהסכמה, הוא צריך להיות בהתקרבות בין שני הארגונים.
שי פירון: למדינת ישראל, בעיקר למורי ישראל, אין כוח אמיתי.
שי פירון: הם רוצים לנצל את האנרגיות לראות בארגונים גורמים שדוחפים אותם לעשייה חינוכית, ואני חוזר על האמירה, וזאת הפעם השלישית, מורי ישראל ומנהלי ישראל רוצים אתכם יחד, לא ארגון אחד, אבל לא מתקוטטים, מתאמים, משתפים פעולה, מייצרים.
שי פירון: אתם יודעים שהבעיה בסיפור הזה שכל ארגון אומר 'אני רוצה', אבל אני צריך שלא כל אחד יגיד 'אני רוצה', אני רוצה שתגידו את זה אחד לשני.
שי פירון: בתוך כל הסיפור הזה אני רוצה להודות מאוד ליוסי וסרמן על המשא ומתן שהתקיים פה בתקופה האחרונה, שבסופו הגענו, חשוב לשים לב למינוח, להסדר ביניים מבחינת מורי השש-שנתי.
שי פירון: צמצמנו את הפערים בין שתי הרפורמות.
שי פירון: זה שלב חשוב מאוד.
שי פירון: זה יאפשר למנהלי בתי הספר לייצר מערכת חינוכית יותר טובה ממה שהייתה לפני שבועיים.
שי פירון: אבל זה עדיין לא הדבר שאנחנו רוצים להביא אליו, זה לא רק עניין של כסף, זה גם עניין של שפה, זה לא נכון שבאותו בית ספר ידברו בשתי שפות, זה עניין חינוכי פדגוגי פשוט.
שי פירון: בהסכמה, בסובלנות, בהבנה, אנחנו נעשה את זה.
שי פירון: אני מאוד שמחתי, דרך אגב, ולכן אני קצת תמה, לקבל את מכתבו של יושב ראש ארגון המורים ביום חמישי האחרון, שבו הוא כותב לי 'בשיחתנו הבוקר אמרת לי שבכוונתך לעשות התאמות בחטיבות הביניים', כלומר האמירה שכאילו לא עדכנתי היא בעייתית במידת מה, 'כדי להקל על ניהול בתי הספר השש-שנתיים וכדי למנוע איפה ואיפה בין המורים שעובדים בחטיבת הביניים לבין המורים העובדים בחטיבה העליונה באותו בית ספר'.
שי פירון: זאת אומרת יושב ראש ארגון המורים משבח אותי ביום חמישי האחרון על זה שבאותו בוקר קראתי לו, עדכנתי אותו בכל הפרטים המרכזיים של מה שאנחנו עומדים לעשות, ואפילו כתבתי 'שמחתי מאוד לשמוע דברים אלה ואת הודעתך בכנס המנהלים שהתקיים היום בתל אביב, ובו התקבלה החלטה לבצע זאת הלכה למעשה, תבוא עליך הברכה ויישר כוח גדול'.
שי פירון: אז אני מאוד מאוד שמח על העובדה שגם ארגון המורים וגם הסתדרות המורים משבחים את משרד החינוך ואת משרד האוצר, על היכולת לחבר בין שתי הרפורמות.
שי פירון: ישנם עוד נושאים רבים, אני מניח שהם יעלו תוך כדי, אני אעצור כאן ואני אתייחס אליהם תוך כדי תנועה.
עמרם מצנע: הדברים שלך החזירו אותי לאיזה תמונה מעניינת, בשביל לבחון אתכם בצורה הוגנת, טפסו כולכם על העץ.
שי פירון: זה אתה מביא לי מתנה?
עמרם מצנע: לא, זה תלוי אצלי במשרד.
שי פירון: לא, אמרתי, יושב ראש הוועדה בא עם שתי מסגרות, אמרתי, 'בטח הוא רוצה לתת לשר מתנה לשנת הלימודים החדשה', בסוף הוא חוזר עם זה חזרה.
עמרם מצנע: עוד לא, אבל זה מציג את הבחינה הבלתי הוגנת שמנסים מהפיל, מהקוף, תרנגולת, לטפס על עץ ולבחון אותם.
עמרם מצנע: אבל הדבר היותר מעניין, אדוני שר החינוך, זה דווקא הדבר השני, של שוויון וצדק.
עמרם מצנע: בטח ראית את זה.
שי פירון: שוויון אין פירושו צדק.
שי פירון: כמו שאתה יודע, אדוני, אני בוגר קיבוץ, ובקיבוץ היו נוהגים לומר שיש שתי דרכים לעשות אנשים שווים, או לתת כיסא לנמוכים או לחתוך לגבוהים את הראש.
עמרם מצנע: אוקיי, אנחנו ניגש לדיון.
עמרם מצנע: אני מבקש מהדוברים לקצר כדי שאפשר יהיה לדבר.
עמרם מצנע: אני מוכרח לומר, אני לא נתקלתי בתופעה הזו עד שבאתי לכאן, של ריבוי ארגונים שמייצגים כל אחד ואחד איזה שהוא תחום, איזה שהוא סקטור.
עמרם מצנע: אני לפחות בוועדה לא מונע מאף אחד לדבר ולומר את דעתו ולהביע את דעתו, אבל יש גם ארגונים יציגים ולהם כמובן יש עדיפות ואני חושב שצריך בסופו של דבר קצת לגלות איזה שהיא צניעות ואיזון ביכולת בסופו של דבר לשתף פעולה במערכת כל כך מורכבת וכל כך עתירת נושאים, אינטרסים ותפיסות עולם.
עמרם מצנע: יוסי וסרמן, יושב ראש הסתדרות המורים, בבקשה.
<יוסי וסרמן: תודה רבה.
<יוסי וסרמן: אני רוצה לשבח את השר, לשבח את המנכ"לית, את צמרת משרד החינוך, על העבודה המשותפת, על התיאום, על ההבנה, על העזרה ועל התמיכה.
<יוסי וסרמן: אני רוצה לומר שמה שעשינו בחודשים האחרונים, וזה לא לאחרונה, אלא חודשים רבים, אנחנו פשוט עשינו השלמות מתחייבות בהסכם אופק חדש.
<יוסי וסרמן: היות שאנחנו סיימנו את פרק חמש השנים של ההסכם, שמסתיים ב-1.9.13, ראינו תוך כדי ביצוע, תוך כדי תנועה, שצריך לתקן כמה דברים.