GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רות קלדרון: אם אתה כך מעודד את האחד שהוא בהגנה על ידי שלושה שאנחנו יודעים שלא יקבלו במילא, חשיפה יותר.
<בראל איריס: חברת הכנסת קלדרון, אני אולי אצליח להסביר לך.
<בראל איריס: כל הבעייתיות היא אני רוצה להחזיר לחטא הקדמון של הבעלות האנכית.
<בראל איריס: מה יקרה?
<יורם רוז: עכשיו אנחנו מבינים.
עמרם מצנע: חברים מותר לה.
עמרם מצנע: גם אתם מנצלים כל הערה, נחזור לעקרונות.
<דוד תדמור: החטא הקדמון זה לא המונופולין של סטימצקי.
<דוד תדמור: החטא הקדמון - - - מתחרה.
<בראל איריס: אחת מהבעיות שישנה שמו"לים אחרים מפחדים או משהו כזה, בגלל שיש פה בעלות אנכית, ובגלל שמחר בבוקר תוכל הוצאת כנרת שהיא מחזיקה גם בצומת לקחת מהספרים שלהם, להוריד אותם למחירים כאלה כי הם ירוויחו ברשת את זה, תביני את העניין, אז הם יוכלו לקחת שלושה ספרים ולמכור אותם ולחבר אותם לספר הרגיל, ולדוגמה, מו"ל אחר לא יכול להוריד את זה כי אין לו את הרווח מהצד השני.
רות קלדרון: אין לו מאגר ספרים?
<ערן זמורה: אבל ממילא איריס - - - לעשות את זה על הקטלוגים, מה שעבר שנה וחצי ממילא - - -
<בראל איריס: לא לחבר לספר חדש, אתה יכול לעשות שש בעשרים שקלים על הספרים מעבר להגנה, אבל אתה לא יכול לחבר את זה, ואני גם לא יכולה לחבר דיסק לזה, דרך אגב, או צעצוע, או משחק, שום דבר, או לתת בונוס לעובדים, או כל הטבה שהיא ישירה או עקיפה על הנושא של המכירה, תתקנו אותי אם אני טועה.
עמרם מצנע: אני מבקשת הסבר אחר כך.
<בראל איריס: אני מבינה שנכשלתי, חברת הכנסת קלדרון.
<בראל איריס: ..
<ערן זמורה: גם אנחנו נשמח לנסות להסביר.
<אברהם שומר: לגבי שבוע הספר, הנחה של 10% מעקרת את שבוע הספר מהרעיון שלו.
<אברהם שומר: מה שיקרה, שבאמת, אנחנו מקבלים היום משבוע הספר המון יחסי ציבור, בכלל גם לענף, גם לסופרים, וגם לחנויות.
<אברהם שומר: הנחה של 10% תגרום לכך ששבוע הספר ימות מיתת נשיקה.
<אברהם שומר: אני מציע שבשבוע הספר יעלו את ההנחה מעבר ל-10%.
<אברהם שומר: מדובר בתקופה קצרה אם אנחנו באמת רוצים להחיות את שבוע הספר, כדאי באמת להגדיל את ההנחה.
<רחלי אידלמן: אני חושבת שספר חדש שיוצא לשבוע הספר, או בשנה וחצי שלפני או אחרי בתוך התקופה הזאת של שבוע הספר, זה בהחלט מספיק 10%.
<רחלי אידלמן: המו"ל שהוציא את הספר החדש, לא כיסה את השקל הראשון מההשקעה שלו, וההצעה הזאת לעשות בשבוע הספר 10% לספרים חדשים, אני זוכרת שאני הצעתי אותה להתאחדות המו"לים כבר לפני עשרות שנים.
<רחלי אידלמן: אני חושבת שזה רעיון נפלא, זה יעזור לסופרים, וגם למו"לים ולא צריך להיות מוטרדים.
<רחלי אידלמן: הציבור אוהב ספרים חדשים, ולא זאת הבעיה שלנו.
<רחלי אידלמן: באותו זמן יוכלו לתת בשבוע הספר איזה הנחות שרוצים על הספר שהם מעבר לשנה וחצי.
<יורם רוז: שנים היה 25%, אני לא מבין למה לבטל?
<רחלי אידלמן: לא נכון, 20% הרבה שנים היה.
<יעקב-ג'קי בריי: אני רוצה להזכיר לחבריי שנקודת המוצא של מחיר הספר הוא נמוך.
<יעקב-ג'קי בריי: אם אנחנו מדברים על סביב 50, 60 שקלים הספר, 10% הוא מאוד משמעותי, ולהגדיל את ההנחה ל-20%, 25%, המשמעויות הן ברורות לכולנו.
<יעקב-ג'קי בריי: אני חושב ש-10% זה נכון.
<אברהם שומר: קודם כל המו"לים יכולים להגן על עצמם בהנחות שהם נותנים לרשתות, אני אומר את זה לטובת שבוע הספר, לא לטובת הרשתות.
<בלפור חקק: אני חושב שההנחה תהיה דיפרנציאלית, שכל מו"ל יקבע את ההנחה שלו.
<ביני טריואקס: צריך לזכור שבשבוע הספר המו"ל מוכר חלק גדול מהסחורה ישירות, אז הוא יכול לספוג הנחה יותר גדולה כאשר המכירות האלה לא עוברות דרך מתווך, זו הסיבה שאני חושב שכן כדאי לתת הנחה יותר גדולה, ובאמת, להחיות ולהשאיר את שבוע הספר כמוסד שהוא תורם לנו הרבה מאוד לענף כולו.
<ירון סדן: אני חושב שכדאי לחזור לדיון הזה בעוד שבוע, יש פה הרבה השלכות כלכליות שצריכים לחשוב, כי יש פנים לכאן ופנים לכאן, ואם אפשר להמשיך את הדיון השבוע הבא כדי שנגבש עמדה.
צלי רשף: הערה בעניין הזה, היא חלה גם על דברים שהם לא שבוע הספר.
צלי רשף: צריך לזכור דבר אחד, הנחה של 10% תהיה על הספרים החדשים.
צלי רשף: שבוע הספר זה גם הזדמנות שאנחנו מאוררים הרבה מאוד מהספרים הישנים שלנו.
צלי רשף: זאת אומרת, על הספרים הישנים אפשר יהיה להפוך את זה מאוד אטרקטיבי, את הספרים הישנים למכור במחירים שהם בהנחות יותר גדולות.
צלי רשף: אני מאוד חושש מהנחה של מעבר ל-10% על ספרים חדשים.
צלי רשף: אני גם חושש, כי בחלק מההתקשרויות בין מו"לים לבין קימונעים אפשר לקנות בשבוע הספר איפה שזה לא קונסיגנציה.
<אברהם שומר: אל תעלה את ההנחה, צלי.
<אברהם שומר: אני אומר את זה לטובת שבוע הספר, אל תעלה את ההנחה, תשאיר את ההנחה זהה לחנויות ולרשתות.
<אברהם שומר: בואו ניתן את ההנחה לצרכן, אנחנו נספוג את ההנחה.
<שביט עוזי: אני רוצה להצטרף לדבריו של צלי.
<שביט עוזי: שבוע הספר המטרה העיקרית שלו היא שיווק של ספרים שלא נמצאים כל הזמן, זה המטרה העיקרית של שבוע הספר.
<שביט עוזי: האטרקציה הגדולה של שבוע הספר, זה השטחים הגדולים שאתה יכול להציג, הרי ברוב הזמנים הספרים האלה לא מוצגים, מוצגים החדשים זו המטרה - 10% זה ספרים חדשים, בהחלט הקורא מעוניין בספרים חדשים, שבוע הספר לא ייפגע מהעניין.
<יוג'ין קנדל: יש לי הצעה, אני עוד לא שם אותה על השולחן, אנחנו צריכים לחשוב עליה.
<יוג'ין קנדל: אנחנו יכולים לשקול, ואני אשמח להערות שלכם אחר כך, לא כרגע, אנחנו יכולים לשקול הגדלה של הפוטנציאל להנחה, אבל אז אנחנו נבטל את סעיף ב', זאת אומרת, בעצם זה יהיה שמבחינת הקימונעי הוא יכול לעשות את זה, תהיה החלטה שלו, היא תערב את המו"ל.
<דוד תדמור: סעיף ב' מדבר על הסופר לא על המו"ל.
<יוג'ין קנדל: לא המו"ל ולא הסופר, אלא קימונעי.
צלי רשף: המו"ל הראשון שנפגע, מפני שאם מורידים את מחיר הספר וההנחה היא שכאשר מורידים את מחיר הספר, אני מוריד את המחיר שבו אני מוכר לקימונעי.
<יוג'ין קנדל: לא, לפי החוק אתה לא יכול.
<אברהם שומר: מר קנדל, זה שוב ישרת את הבעלים שיש להם חנויות בבעלותם.
<בראל איריס: חד משמעית זה משנה את כל האיזון, כי מה שאתה אומר, פה יש שניים שמרוויחים או פה או פה, וכאן סטימצקי, אתה אומר לנו, את תהיי רשאית להוריד את המחיר, את צריכה לשלם אותו דבר למו"ל ולי אין את הבעלות האנכית הזאת, מר קנדל, או שאני לא הבנתי אותך.
<בראל איריס: זה אותו כיס כאן, אצלנו זה לא אותו כיס.
עמרם מצנע: אנחנו נאלצים פה לסיים.
עמרם מצנע: הדיון הבא יהיה ביום שלישי בשעה 11:00.
עמרם מצנע: אני מוטרד מדברים שעלו פה ועלו גם בפעמים הקודמות לאפשרות שהרשתות באותם חוזים שנתיים על פי החוק שהם עושים עם המו"לים ידרשו הנחות גבוהות בהרבה מההנחות שמקובל היום.
עמרם מצנע: היום אני מבין נעים סביב ה-40%, וההנחות שידרשו הרשתות מהמו"לים יעלו ל-50%-55%, 60%.
עמרם מצנע: אני רוצה להגיד לכם ממה אני מוטרד, תחשבו על זה, ואני מבקש להתייחס לזה בדיונים הבאים, כי אפשר בצורה כזו, באופן כזה לטרפד חלקים מאוד מכוונת החוק.
עמרם מצנע: ומאחר שאנחנו מוטרדים, אם לא נמצא פתרון למוטרדות הזו, נצטרך למצוא דרכים בחוק כדי לעגן את זה.
עמרם מצנע: חברים, תודה רבה לכם.
עמרם מצנע: להתראות.
עמרם מצנע: בוקר טוב, לוועדה יש עניין טכני קטן שלא קשור לנושא שלשמו התכנסנו.
עמרם מצנע: אנחנו נעשה את זה, ייקח כמה דקות, וניגש לדיון העיקרי.
עמרם מצנע: אני מבקש את מירב היועצת המשפטית של הוועדה להציג את הנושא.
<מירב ישראלי: מדובר בתיקון טעות לפי סעיף 10א לפקודת סדרי השלטון והמשפט, טעות טכנית בהצעת חוק הספורט שהייתה בזמנו, חוק הספורט (תיקון מס' 6), התשע"א-2011, שהתקבל ב-22 במרץ 2011.
<מירב ישראלי: סעיף 11ג4 לאותו חוק קובע שהתחלה של סעיף 9 לחוק הסדר הימורים בספורט שתוקן בתיקון עקיף באותו חוק, מתוקן בסעיף 9(4), נאמר שהתחילה שלו תהיה ביום מינוי הוועדה הציבורית לפי סעיף אחר בחוק הספורט.
<מירב ישראלי: הוועדה הציבורית עוד לא מונתה, הייתה שם טעות הדפסה שבמקום הפניה ל-9(4), הייתה הפניה ל-9(2) זאת טעות טכנית בלבד, מוצע שהוועדה תתקן את הטעות.
<מירב ישראלי: אנחנו נעלה את זה אחר כך למליאה.
<מירב ישראלי: תחילתו של התיקון תהיה בזמן תחילת החוק כולו לפי פקודת סדרי השלטון והמשפט, אנחנו נתקן זאת.
שמעון אוחיון: הצלחתי להבין 9(2) ואת 9(4).
<מירב ישראלי: אגיד עוד פעם למען הדיוק – במקום 9(2), 9(4).
עמרם מצנע: במקום 9(2) 9(4).
עמרם מצנע: ה צ ב ע ה בעד – רוב נגד – אין נמנעים - אין חוק הספורט (תיקון מס' 6), התשע"א-2011, נתקבל.
עמרם מצנע: פה אחד אושר.
עמרם מצנע: אנחנו רוצים להתחיל, ברשותכם.
עמרם מצנע: סדר היום: הממשלה תציג בתמציתיות את השינויים מהדיון הקודם, אנחנו נפתח את זה לדיון למי שרוצה להעיר, להוסיף, להפחית ואנחנו רוצים את הדיון הזה לצמצם לשעה בערך ולאחר מכן הוועדה תתחיל להצביע, מתוך כוונה לגמור כמובן היום את ההצבעות של הוועדה ולהעביר את זה בשבוע הבא למליאה לאישור לקריאה שנייה ושלישית.
עמרם מצנע: הדס, את מתחילה?
<הדס פרבר: השינוי המרכזי לעומת הנוסח שעלה לאתר הוא הנושא של ההגדרות התאגידיות, כלומר ההגדרות של מה זה מו"ל קשור ורשת חנויות.
<הדס פרבר: עורכת הדין עדנה הראל ממשרד המשפטים תציג את זה.
<עדנה הראל: אני בקצרה אסביר, ברשותכם.
<עדנה הראל: ההגדרה הקודמת התייחסה למוציא לאור קשור שהוא בעל שליטה או בעל מניות.
<עדנה הראל: היו הערות בוועדה לעניין חוסר ספציפיקציה של בעלי מניות והעובדה שזה יכול לכלול גם בעלי מניות בודדים.
<עדנה הראל: בחנו שוב את ההגדרה והחלפנו בעל מניות בבעל השפעה ניכרת שהיא ההגדרה התאגידית שקיימת גם בהסדרים אחרים, שמדברת למעשה על מי שיש לו השפעה משמעותית בתאגיד.
<עדנה הראל: החזקה היא מ-25% מניות ומעלה, אבל אפשר גם מצב שיש פחות מ-25%, אם מתקיימים המבחנים המהותיים שבראשית ההגדרה.
<עדנה הראל: זה המבחן ליחסים בין מו"ל לבין חנות ספרים כך שנוצרת זיקת הקשר.
<עדנה הראל: גם חודד שזה בין מו"ל לבין רשת חנויות ספרים ולא כל חנות הופכת מו"ל למו"ל קשור בעל זכויות.
<עדנה הראל: עוד תיקון שנעשה זה בהגדרת רשת, כך שהסיפה שהייתה בלתי ברורה הובהרה.
<עדנה הראל: הכוונה היא ברשת לחנות שיש בה לפחות שבעה מקומות קבועים וגם אם היא מחזיקה או, שוב, בעלת השפעה ניכרת בתאגיד דומה, הם ייחשבו כרשת אחת ולא כשתי רשתות נפרדות.
עמרם מצנע: מה עוד, הדס?
<הדס פרבר: שני הנושאים המרכזיים של החוק, ואני בכוונה מתחילה מהם ולא לפי סדר הסעיפים, הוא ההורדה של סעיף 9.
<הדס פרבר: כיוון שהמדיניות העקבית שלנו היא שאין הגבלה על שיעור ההנחה שהמו"לים ייתנו לחנויות הספרים, אנחנו לא רואים מקום בשלב הזה להתערב בנושא הזה, הוחלט למחוק את סעיף 9.
<הדס פרבר: אנחנו כמובן ובמסגרת המעקב שלנו אחרי יישום חוק הספרים נבחן ונראה אם יש למחיקה הזאת השלכות שליליות ונשקול שוב את עמדתנו אחרי שנראה את יישום החוק בפועל.
<הדס פרבר: סעיף 11, סעיף שטחי המדף, חודד, אני מקווה, כמו שצריך.
<הדס פרבר: אם כי יש פה כמה נושאים ניסוחיים, החלוקה היא כזאת, יש שלוש אופציות חילופיות.
<הדס פרבר: חנות ספרים לא תקצה במקום ממכר קבוע אחד שטח תצוגה מועדף שעולה על אחד מעלה, כלל הכותרים של מוציא לאור יחיד, שאינו מו"ל קשור, 20%.
<הדס פרבר: בנוסח שהופץ כתוב 15%, הוחלט להעלות את זה ל-20%; כלל הכותרים של מוציאים לאור קשורים, שטח שעולה על 45%; כלל הכותרים של קבוצת מוציאים לאור, שטח העולה על 30%, בנוסח שהופץ כתוב עדיין 25% ובלבד שלשום מוציא לאור לא יוקצה יותר מאשר 15% מכלל השטח.
<הדס פרבר: ספר שיצא לאור על ידי קבוצת מוציאים לאור יחושב כאילו יצא לאור על ידי המוציא לאור הגדול מביניהם, וכל זה בשטח תצוגה מועדף לא יוקצה פחות מאשר שבעה מו"לים.
<הדס פרבר: ההגדרה של קבוצת מוציאים לאור.
<הדס פרבר: מוציאים לאור או מוציאים לאור ספרים יחד, ובלבד שצוינו על גבי הספר כמוציאים לאור.
<הדס פרבר: ולעניין זה ייחשב מוציא לאור כנכלל בקבוצה גם אם הוא הוציא חלק מהספרים לבדו.
<הדס פרבר: אני חוזרת לסעיפי ההגדרות, כמה חידודים קטנים, לאור ההערות שנשמעו בישיבות הקודמות.
<הדס פרבר: חנות ספרים הוצאה מההגדרה יחיד שמוציא לאור את ספרי עצמו.
<הדס פרבר: בהגדרת מהדורה ראשונה חודד העיקרון שאם ספר יוצא תחילה בגרסה אלקטרונית הוא נחשב כמהדורה ראשונה.
<הדס פרבר: אם יוצאת מהדורה מודפסת עד שנה אחרי הוצאת הגרסה האלקטרונית, היא תיחשב כמהדורה הראשונה.
<הדס פרבר: המונח תמלוגים הוחלף במונח תשלומים, זה כדי למנוע שאלות של זכויות יוצרים, והוחרג מסעיף 3, מסעיף התשלומים היום, מה שנקרא יצירה מוזמנת או יצירה שנעשתה בידי עובד או יצירה שנעשתה בידי קבלן במסגרת הסכם עם המזמין ואז המזמין הוא בעל זכויות היוצרים.
<הדס פרבר: סעיף הסיטונאות, דיברנו על זה בפעם הקודמת.
<הדס פרבר: מעבר לכך יש עוד כמה שינויים בסעיפי האכיפה.
<הדס פרבר: אני רוצה להגיע לסעיף תחילה, 45.
<הדס פרבר: כל הסעיפים האחרים הם סעיפים טכניים, אני לא רוצה להתעכב עליהם.
<הדס פרבר: תוקף החוק הוא שישה חודשים מיום פרסומו לשלוש שנים, הוראות סעיף 3, סעיף התמלוגים, תשלומים, יחולו על כל הסכם שנחתם בין מוציא לאור לסופר ישראלי מיום פרסומו של חוק זה, לגבי ספר שייצא לאור בתקופת תוקפו של חוק זה.
<הדס פרבר: הוראות סעיפים 3 עד 6, שאלה הסעיפים המהותיים של החוק, סעיף התמלוגים וקיבוע המחיר, יוסיפו לחול אף לאחר תום תקופת תוקפו של חוק זה על ספר שיצא לאור בתקופת תוקפו של חוק זה.
<הדס פרבר: כלומר ספר שיצא לאור לקראת תום שלוש השנים ייהנה מתקופת הגנה של שנה וחצי.
<ינון אלרועי: גברתי, ברשותך, אפשר לחזור על המספרים של סעיף 11, בבקשה.
<הדס פרבר: הם כמו בעותק שיש לך, פלוס 5%, כלומר 20% למו"ל בודד, 30% לקבוצת מו"לים.
<איריס בראל: גברתי, בסעיף של התלושים, גברתי, בסעיף 6, כמדומני שהייתה צריכה להיות הבהרה, כי גם למו"לים וגם לרשתות הספרים יש כוונה שייתנו לכבד תווים כמו תו הזהב או תווים כאלה.
<הדס פרבר: כתוב במפורש.
<איריס בראל: לא, אם אני אקרא יחד איתך - - -
<הדס פרבר: ייעודיים לחנות הספרים, או לרכישת ספרים.
<הדס פרבר: תו הזהב איננו ייעודי, לא לזה ולא לזה.
<איריס בראל: כן, אבל אני מפנה אותך לסיפה, גברתי, ושם כתוב 'חנות ספרים לא תסכים לכבד תלושי הנחה, אלא אם כן צוין עליהם כי הם אינם מיועדים' - - -
<מירב ישראלי: אבל יש הגדרה של תלושי הנחה.
<איריס בראל: אבל בשביל מה לעשות הגדרה על הגדרה, אם אפשר פה, גברתי, לתקן את זה?
<איריס בראל: 'ייעודיים' חסר.
<הדס פרבר: אפשר לתקן את זה בניסוח, אבל לא הייתה כוונה - - -
<מירב ישראלי: ברגע שאומרים הגדרה זו המשמעות שלה.
<איריס בראל: בסדר, אם תוסיפו את המילה 'ייעודיים', אז הכול פשוט יותר.
עמרם מצנע: הערות טכניות, אם יש, כמו ההערה של איריס.
<סיגל מרד אברג'יל: בסעיף 43(א) 'השר הממונה על ביצוע חוק זה והוא רשאי להתקין תקנות לביצועו', צריך להיות 'בהסכמת שר הכלכלה'.
<סיגל מרד אברג'יל: מוסכם על משרד התרבות, נפל פשוט מהנוסח.
עמרם מצנע: אני מבקש עכשיו את עורכת הדין מירב, היועצת המשפטית של הוועדה, לומר מספר דברים.
עמרם מצנע: עכשיו את רוצה?
<מירב ישראלי: לא, אני רוצה שהם יגמרו את הנוסח.
עמרם מצנע: אנחנו פותחים לדיון, אני מבקש מאוד לא לחזור על דברים שכבר נאמרו - - -
<קריאה: זה כמעט בלתי אפשרי.
עמרם מצנע: כדי שזו לא תהיה מהדורה חדשה, אתה אומר...
עמרם מצנע: אנחנו נעשה סיבוב.
עמרם מצנע: עורך דין תדמור, בבקשה.
<דוד תדמור: אדוני, אני מבקש להתייחס לשילוב בין הדברים שנשמעו כאן כרגע.
<דוד תדמור: סעיף ההגדרות החדש שהוסף לפה והשינויים שנעשו בחוק.
<דוד תדמור: אני רוצה להגיד בצורה הכי ברורה, זה מחטף חמור מאין כמוהו.
<דוד תדמור: לבוא ולשנות את האחוזים האלה שהם מלכתחילה בלתי תקינים לרמות שנאמרות פה, בכלל, תוך כדי השארת מגבלה של 45% על רשת ביחס למו"לים הקיימים שלה, שזה סעיף שכל כולו סעיף פרסונלי שמיועד רק לרשת אחת, והיא צומת ספרים ובעליה, זה דבר שלא יעלה על הדעת.
<דוד תדמור: האחוזים שננקבו כאן, מה משמעותם, אדוני?
<דוד תדמור: זה צעד נקמני, אנטי יזמי, לא מוצדק, לא מידתי ולא חוקתי.
<דוד תדמור: משום שמה קורה?
<דוד תדמור: הבעלים של הרשת, יש שתי רשתות היום שמחזיקות את רוב הזכויות בצומת ספרים, כל אחת מהן יכולה למכור 22.5% אבל הוצאה אחרת יכולה למכור 30% והוצאה בודדת 20%.
<הדס פרבר: לא למכור, להציג.
<דוד תדמור: סליחה, באמת, הערה מאוד מועילה, אני מודה.
<דוד תדמור: התוצאה היא לא אפשרית בכלל.
<דוד תדמור: מלכתחילה רמה של 45% היא לא סבירה, היא לא מידתית, היא נקמנית והיא לא תקינה.
<דוד תדמור: לשלב אותה עם מה שתואר כאן היום זה דבר חמור ביותר.
<דוד תדמור: אנחנו נתקלים כאן בבוקר הישיבה, כשאדוני רוצה להעלות את הדברים להצבעה עוד הבוקר בשורה של הוראות שמשפיעות בצורה קשה וחמורה על הזכויות הקנייניות של בעלי צומת ספרים, גם ברמת ההגדרות שהוצגו לנו כאן לראשונה, לא ראינו אותן, זה בלתי תקין לחלוטין, גם ברמת האחוזים שהוצגו כאן, שהמשמעות שלהם היא הפקעה חמורה של הזכויות של בעלי הרשת בצומת ספרים.
<דוד תדמור: אני לא מבין מדוע מישהו ירצה לתת את ידו למהלך כל כך שגוי ולא תקין.
<דוד תדמור: השילוב בין ההוראות האלה לבין הוראה נוספת, וזה הפער, כפי שנמצא בנוסח החדש, בין החנויות האינטרנטיות לבין רשתות הספרים, יביא לפגיעה קניינית, לא מידתית ולא סבירה לחלוטין ברשתות הספרים ובצומת ספרים בפרט, משום שעל פי ההצעה כאן חנות אינטרנטית, יכול מו"ל לקבוע לה מחיר אחר, היא עצמה יכולה לתת 15% הנחה, החנות הפיזית, ייקבע לה בהגדרה מחיר יותר גבוה והיא לא יכולה לתת הנחה.
<דוד תדמור: זאת אומרת שהספרים בחנות האינטרנטית יימכרו מלכתחילה בפער מחירים מאוד גדול מהחנות הפיזית.
<דוד תדמור: בהוראת חוק שאוסרת על החנות הפיזית להוריד מחירים יוצא שאת ההשקעה האדירה שיש ברשת הספרים הזו יהיה צריך במידה רבה להוריד לטמיון, אפילו במשמעותו המקורית כנראה של הביטוי הזה, משום שהחוק אוסר על מתן הנחות בחנות הפיזית, מתיר מתן הנחות בחנות האינטרנטית, מתיר מחיר שונה בחנות האינטרנטית, בלתי תקין לחלוטין.
<דוד תדמור: המשמעות תהיה פגיעה קשה ביותר ברשתות הספרים.
<דוד תדמור: אולי יש רשת אחת שלא אכפת לה, אולי יותר חשוב להוציא עין לרשת האחרת, אינני יודע, אבל התוצאה תהיה פגיעה קשה ביותר בהיקף המכירות של חנויות הספרים.
<דוד תדמור: תוסיף לזה, אדוני, את ההוראה שעל רשת אוסרת לתת הנחה למו"ל מוסדי של מעל 20%, מספר לא תקין, יפגע עוד פעם בעסקיה של הרשת הפיזית, ולזה להוסיף בצומת ספרים את האחוזים השערורייתיים שנשמעו כאן היום.
<דוד תדמור: אנחנו מתנגדים לכך חריפות, זה באמת דבר שהוא לא נתפס.
<דוד תדמור: לבוא בבוקר ההצבעה עם הגדרות בעלות חדשות, אחוזים חדשים, בצורה הזו?
<דוד תדמור: אדוני, זה דבר חמור.
<דוד תדמור: אני מבקש לקיים בזה דיון מסודר, גם בדרג המקצועי, משום שהשינויים כאן אינם טכניים.
<דוד תדמור: עכשיו, אדוני, אני מבקש להוסיף לזה עוד דבר.
<דוד תדמור: ההגדרה של מו"ל קשור למו"ל אחר, כפי שהיא כתובה כאן, גם היא לעג לרש, משום שהיא מותנית בכך שעל הספר ייכתב שיש שיתוף פעולה.
<דוד תדמור: אלה מה?
<דוד תדמור: שאת שיתוף הפעולה בין מו"לים אפשר לעשות גם בלי לכתוב על הספר, ואז הוצאה אחת גדולה תאגד תחת כנפיה כמה מו"לים שהיא רוצה, ההגדרה הזאת מגבילה אותה, זה לא הגבלה בכלל, אבל כאילו מגבילה אותה רק ל-30%, כאילו מגבילה אותה ל-30%, היא יכולה לעשות איזה הסכמי שיתוף פעולה שהיא רוצה עם איזה מו"ל אחר ולא לכתוב את זה על הספר.
<דוד תדמור: ממה נפשך?
<דוד תדמור: אפשר שעל ספר אחד ייכתב אני, על ספר אחר ייכתב אתה ובכל הספרים נעשה שיתוף ושום דבר לא ייספר, אבל הם ישווקו ביחד, ישונעו ביחד, משא ומתן יתקיים ביחד, התוצאה הסופית, אדוני, היא תוצאה מפלה, מקוממת, שוללת זכויות מאין כמוה, גרועה בהרבה מכל מה שהוצע עד עכשיו לוועדה.
<דוד תדמור: אני מבקש לקיים בזה דיון נפרד על כל המשמעויות של העניין הזה, על המשמעויות הקנייניות לעניין הזה, החוקתיות לעניין הזה, לפני שמתקיימות הצבעות.
<דוד תדמור: זה פשוט בלתי אפשרי.
<יורם רוז: לפי הצעת החוק הזאת, אל"ף, אני חושב שזה לא תקין שאנחנו לפני דקה קיבלנו רשימה של 15 תיקונים ואנחנו צריכים לבלוע אותם.
<יורם רוז: אנחנו אנשים שבודקים את הדברים והיינו אמורים לקבל את זה יום-יומיים לפני ולא שעה לפני שמצביעים.
<יורם רוז: זה נראה לי לא תקין וזה נראה לי גם לא רציני, כל הסיפור הזה.
<יורם רוז: מפציצים אותנו עכשיו באיזה 20 שינויים, ב-10, 15 שינויים, ואנחנו לא יודעים איך לאכול את זה בכלל.
<יורם רוז: אם ככה נהוג פה?
<יורם רוז: אני לא יודע, אבל זה לא נראה לי תקין כל הסיפור.
<יורם רוז: אבל אני אעבור לעצם ה-30%, מה קורה.
<יורם רוז: זאת אומרת שני מו"לים שימכרו בצומת ספרים יוכלו למכור עד 60%, שני מו"לים שהם לא בעלים, ושני מו"לים שהם בעלים יוכלו למכור עד 45%, יש בזה היגיון?
<יורם רוז: ששני מו"לים אחרים יוכלו למכור עד 60% אצלי ברשת ואני אוכל למכור עד 45%.
<יורם רוז: זו אפליה, זו נקמה?
<יורם רוז: לא יודע, מה זה?
<יורם רוז: מה זה הדבר הזה?
<דוד תדמור: אדוני, רק שכחתי דבר אחד, ברשותך.
<דוד תדמור: אני רוצה להפנות את תשומת לבו של יושב הראש, שהלשכה המשפטית של הכנסת הוציאה השוואה, שאני מניח שכולם קראו אותה, של הסדרת מחירי הספרים בעולם, וכל מה שאמרנו על מה שקורה בעולם לעומת מה שקורה בארץ, אישרה הלשכה המשפטית של הכנסת.
<דוד תדמור: היא אישרה שבשום מקום בעולם אין התערבות ביחסים בין המו"לים לרשתות הספרים, שנעשית כאן בצורה קשה, ובתיקונים האחרונים ברגל גסה.
<דוד תדמור: היא אישרה שבכל העולם אפשר לשנות את מחיר הספרים לצרכן במהלך תקופת ההגנה, אם המו"ל מעוניין בכך, בעוד שהחוק כאן מסיבה בלתי ברורה אוסר על כך.
<דוד תדמור: אפשר לשנות הסכמים בין מו"ל לחנות ספרים מתי שרוצים, למרות שהחוק כאן מגביל את זה בצורה חמורה.
<דוד תדמור: אפשר לתת הנחות בעולם במהלך תקופת ההגנה, גם אם מוגבלות.
<דוד תדמור: החוק כאן כמעט שולל את זה לחלוטין, וכל מערך האכיפה שמוקם כאן, שהוא קיצוני ביותר, לא קיים בכלל בחוץ לארץ.
<קריאה: בחו"ל לא קיים כל המצב הזה.
<דוד תדמור: כן, זו דעתכם.
<דוד תדמור: מי שהתהדר בנוצות החקיקה בחו"ל, כדי לנסות לתת הצדקה למה שקיים כאן הוצג היום על פי העובדות האמיתיות.
<דוד תדמור: הערה אחרונה, אדוני, לעניין סעיפי האכיפה.
<דוד תדמור: סעיפי האכיפה, כפי שקיימים, נוספה להם תקלה מהותית ביותר ואני מבקש לדון בה עוד פעם.
<דוד תדמור: התקלה הזאת במתכונת חוקים, כמו חוק ניירות ערך, או חוק הגבלים עסקיים, לבוא ולהטיל אחריות אישית על מנהלים בחוק בסעיפים האלה, שהם בצדק לא עונשיים.
<דוד תדמור: גם לזה לא צריך לתת יד, זה שילוב קיצוני ולא נחוץ ולא מידתי שבא בסך הכול להפוך את חייה של רשת ספרים, שקמה להתחרות במונופול, לבלתי אפשריים ולפגוע בקנייה.
<ירון סדן: רק דבר אחד לסיפה לדוח של מרכז המידע של הכנסת.
<קריאה: הלשכה המשפטית של הכנסת.
<ירון סדן: כנראה שקראנו דוחות שונים והספרות העולמית אומרת דברים אחרים - - -
<דוד תדמור: איזה דברים אחרים?
<דוד תדמור: יש איזה שהוא חוק בעולם ש - - - של רשת ספרים מו"לים - - -
<ירון סדן: סליחה, אני לא הפרעתי לך.
עמרם מצנע: לא הפריעו לך.
<דוד תדמור: בסדר, אבל זה כדי להגיד דברים לפרוטוקול שהם כלי ריק.
<דוד תדמור: הרי הדברים כתובים.
עמרם מצנע: אבל לא הפריעו לך לדבר.
עמרם מצנע: בבקשה, סדן.
<ירון סדן: לסעיף 11, הגדלת האחוזים היא בהחלט תורמת לריכוזיות לענף ומה שנעשה הבוקר, או אתמול בערב, היא בהחלט מגבירה את הריכוזיות ואנחנו רצינו הרי לברוח מהריכוזיות.
<ירון סדן: אנחנו הצענו למשפטנים תיקון אחד שלדעתי היה מסדיר את העניין והוא בסעיף 11(א)(1), להוציא את המילים 'שאינו מוציא לאור הקשור לחנות ספרים', כלומר ליצור פה בעצם שלוש קטגוריות, אחת לכל המו"לים מותר 15%, מו"לים שהם בעלים של רשת מותר בסך הכול לכולם ביחד 45% ואם היו מותירים בסעיף (3) את הקבוצות של המו"לים הקטנים אז המו"ל היחיד הגדול היה נשאר עם ה-15% והקטנים הנוספים עוד 10%.
<ירון סדן: זאת הייתה הכוונה המקורית, לדעתי, והיא הרבה יותר נכונה מבחינת השמירה או הפחתת הריכוזיות בענף.
עמרם מצנע: אז אתה אומר שבסעיף 11(א)(1) להשאיר על 15%?
<ירון סדן: ולהוציא את המילים 'שאינו מוציא לאור הקשור לחנות ספרים', כי זה צריך להיות על כל כולם, על כל מו"ל בודד 15%, אם יש לו מו"לים קטנים נוספים הוא יכול לקבל עוד 10% וסך הבעלים יכולים לקבל 45%.
<יעל הדס: אתה אומר 25%, 25% ידיעות אחרונות.
<ירון סדן: גם מודן 25, וגם אתם, אם יש לכם - - -
עמרם מצנע: ומה הערת על סעיף (3)?
<עודד מודן: אני לא יכול, הם 25% ו-25% זה 50%, ופה כתוב 45%, מאיפה נביא את ה-5%?
עמרם מצנע: מה הערת על סעיף (3)?
<ירון סדן: סעיף (3) להשאיר כמו שהוא היה, אבל עם 25%, לא עם 30%.
<רחלי אידלמן: לסעיף 11 אני רוצה לחזור ולומר שגם 45% וגם ה-25% למו"ל שיש לו מו"לים נוספים, זה לחלוטין מוגזם, כי בסך הכול לפי מצב הענף היום אין אף מו"ל שיש לו 10%, זאת אומרת לכנרת ולמודן ביחד, הם לא מגיעים ל-10% מהשוק, אז אני חושבת שפה מחלקים אחוזים מאוד גבוהים שבעצם ימנעו מכל המו"לים היותר קטנים שבכלל יראו את הספרים שלהם ואנחנו נגיע לאותו מצב שהיינו בעבר.
<עודד מודן: אז למה אנחנו יושבים פה בכלל אם אנחנו מוכרים בסך הכול 10%?
<עודד מודן: מה הפחד מצומת?
<עודד מודן: מה הפחד?
<עודד מודן: 10%?
<רחלי אידלמן: אנחנו מדברים על תצוגה בחנויות.
<רחלי אידלמן: לסעיף 4 בהגדרה של ספר, אני מציעה להוציא את המילים 'בעיקרם גם', כי אני חושבת שספר עיון שמיועד לציבור הרחב צריך להיות כפוף לחוק כמו כל ספר אחר.
<רחלי אידלמן: אז אם זה מקצועי ולא מיועד לציבור הרחב, בסדר, אבל לא ספר שמיועד לציבור הרחב.
<רחלי אידלמן: אז המילה 'בעיקרם גם' זה פתח לוויכוחים אינסופיים, האם זה כן בחוק, האם זה לא בחוק, לא ייצאו מזה.
<רחלי אידלמן: בסעיף 4(ד) כשעוברים לכריכה רכה, אז אני מבקשת לציין שגם הכריכה הרכה תהיה מוגנת על פי החוק.
<קריאה: מה פתאום, אם זה אותו תוכן?
<רחלי אידלמן: לא, אחרי שנה אתה תבקש רשות לעבור מכריכה קשה לכריכה רכה ואז אתה פטור מהחוק?
<רחלי אידלמן: זה לא יכול להיות, ה-18 חודש חייבים להישמר בכל מקרה.
<רחלי אידלמן: אני מבקשת שיכתבו את זה.
<מירב ישראלי: זה לא ברור האם זה מהתאריך המקורי או שנספר מחדש.
<רחלי אידלמן: או שיספרו מחדש, אני מוכנה לזה גם.
<רחלי אידלמן: בסעיף 7(ה) אני חושבת שצריך או לבטל או להקטין את ההנחה בחנות מקוונת, כי זה פשוט מיותר.
<רחלי אידלמן: אם אנחנו רוצים שבישראל ייפתחו חנויות ספרים פרטיות חדשות, אז אנחנו לא צריכים להציב להם תחרות לפני שבכלל הם התחילו לעבוד.
<רחלי אידלמן: אני חושבת שההגבלה בחוק, גם בחנות וגם בחנות מקוונת, צריכה להיות אותו דבר.
<רחלי אידלמן: בסעיף 10 אני מבקשת להוסיף, המוכרים בחנויות שקיבלו עמלות לא קיבלו עמלות רק על זה שהם המליצו על מכירת ספרים, אלא הם קיבלו את העמלות על הספרים שנמכרו כתוצאה מההמלצה הזאת.
<רחלי אידלמן: אז אני מבקשת להוסיף 'המלצה ומכירה'.
<רחלי אידלמן: שלא יקבלו בונוסים על המלצה ומכירה של ספר של מוציא לאור מסוים.
<קריאה: אסור להם למכור.
לימור לבנת: לא, מותר להם לקבל בונוס על מכירות - - -
<רחלי אידלמן: על מכירות כלליות של החנות.
לימור לבנת: על מכירות כלליות מותר לקבל בונוס, לא על מכירה של ספר ספציפי.
<רחלי אידלמן: נכון, אז כאן כתוב רק על המלצה.
לימור לבנת: זה צריך להיות ברור שהם יכולים לקבל בהחלט בונוס על מכירות כלליות.
לימור לבנת: זאת כוונת המשורר.
<רחלי אידלמן: נכון, אבל כאן כתוב שאסור לתת בונוסים על מי שממליץ על ספרים של מו"ל מסוים, ובעצם הבונוסים ניתנים בפועל על המכירה של הספרים האלה.
<רחלי אידלמן: אז אני אומרת שההמלצה של מוכר בחנות צריכה להיות לפי מה שמוצא חן בעיניו, לפי מה שהקונים רוצים, לפי מה שהקונה מבקש שיתאימו לו, וגם המכירה צריכה לבוא בחשבון, לצורך העניין הזה, כי אחרת איך תמדדו את זה?
<דוד תדמור: אדוני, אין משמעות למכירה בלי המלצה.
<דוד תדמור: מה זה אומר מכירה?
<דוד תדמור: הרי הבעיה מלכתחילה הייתה התזה שאם הוא ממליץ, ממליצים לו להמליץ, אז יש משהו לא תקין, עכשיו גם במשהו שהוא מוכר יש משהו לא תקין?
<דוד תדמור: אין גבול לדברים האלה.
<רחלי אידלמן: אבל הבונוסים, אם אדם קונה בעקבות המלצה שהבטיחו למוכר הטבה, אז הבונוס מחושב לו לפי המכירה בפועל שהייתה, לא רק לפי ההמלצה.
עמרם מצנע: אבל זה די מובן.
<דוד תדמור: זה לעקר סוג מסוים של ספרים מותך הבונוס הכללי, זה באמת מוגזם.
<רחלי אידלמן: לגבי סעיף 12 , בסעיף 11 כתוב שהוראות החוק יחולו רק על המקומות הקבועים של הרשת, ובעצם הלוא יש לרשתות גם דוכנים בשבוע הספר וגם בקניונים ואני לא מבינה למה כל הנושא של התצוגות לא צריך להתבטא גם בדוכנים בקניונים וגם בקניונים בשבוע הספר.
<ירון סדן: זה כתוב בהגדרה של חנות ספרים.
<ערן זמורה: אבל הוציאו את זה מההגדרה.