GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
צלי רשף: אני מניח שהדבר עוד יטופל, אבל אני אומר, אם הדבר לא יטופל, הצטרכו לחשוב האם לא צריך להפוך את התמלוגים לחלק מההכנסה של המו"ל ולא מהמחיר הקטלוגי, כי צריך לשים טוב לב שאם ההכנסה של המו"ל יורדת, הקימונעי מצליח להוריד אותו לסכומים נמוכים, הוא עלול למצוא את עצמו משלם סכומים של פשיטת רגל לסופר, וגם הסופרים לא ייצאו מזה מרווחים כי לא יהיה מי שיכול לשלם את הסכום, אבל זה נוגע באמת לחלוקת ההכנסות בין הקימונעי לבין המו"ל.
עמרם מצנע: מה אתה אומר לסופר שאומר ש-8% זה מעט מדי?
צלי רשף: אני הייתי רוצה לשלם יותר מזה, דרך אגב, ה-8% זה מינימום, יש סופרים שיקבלו יותר מזה, במשא ומתן עם המו"ל הוא יקבל יותר מזה.
צלי רשף: היכולת של המו"ל לשלם - - -
<מילי שמידט: סופר צעיר לא מוכר יקבל יותר מזה?
צלי רשף: סופר צעיר לא מוכר הוא מוגן – מי שמקבל פה באמת את ההגנה המירבית זה הסופר הצעיר הלא מוכר שכוח המיקוח שלו מול המו"ל הוא אפס, ומחר הוא אומר למו"ל, פה זה מתחיל.
צלי רשף: זה סוג של שכר מינימום, צריך לקוות שבספר השני הוא כבר יהיה סופר מוכר שיוכל לנהל משא ומתן.
צלי רשף: אבל אני חוזר ואומר, הסעיף הזה קשור לסך החלוקה של ההכנסות ממכירת ספרים איך שהיא תטופל.
עמרם מצנע: הערה ברורה.
<יוג'ין קנדל: מילי, אני רוצה לברר את הסוגיה שלך.
<יוג'ין קנדל: אתה פה יושב בתור סופר ובתור נציג של תנועה ליברלית.
<יוג'ין קנדל: בתור נציג של תנועה ליברלית אתה רוצה לבטל את החוק, בתור סופר, אתה רוצה שהמספר יהיה יותר גבוה, אתה יכול לבחור צד?
<מילי שמידט: אם אתה רוצה את דעתי אז גם בתור סופר לבטל את החוק.
<מילי שמידט: אבל אם אתה רוצה להעביר את החוק, אז בוא תדאג לי לפחות.
רות קלדרון: סליחה, אולי אני לא מבינה, אבל 8% ממה?
רות קלדרון: האם ה"מה" הוא עוד לא נקבע, ואז זה יכול ליצור שהסופר הצעיר יקבל פחות ממה שהוא מקבל היום.
רות קלדרון: הדבר הזה הוא כרגע נעלם, או שאני לא יודעת.
<יוג'ין קנדל: זה המחיר שמודפס על הספר.
עמרם מצנע: מי שקובע את המחיר זה המו"ל.
רות קלדרון: זה תמיד יותר מאשר עכשיו, לא מהברוטו ולא מהנטו?
<דוד תדמור: אנחנו חושבים שההסדר שקובע לסופר תגמול כאחוז מהמחיר לצרכן, הוא הסדר לא טוב לסופר, הוא הסדר לא טוב לציבור.
<דוד תדמור: הוא לא טוב לציבור כי בהסדר הזה כרוך כל נושא של הקפאת המחירים הוא רע לציבור.
<דוד תדמור: הוא לא טוב לסופר, משום שבשונה ממה שנאמר כאן, יש סיכוי ולא קטן, שהתגמול שהסופר יקבל יהיה מאוד קטן, ואני חושב שכאשר מסתכלים על המספרים, הדברים נהיים מאוד חד משמעיים.
<דוד תדמור: התגמול שנקבע כאן של 8% מהמכירה, צריך לקחת בחשבון את המחיר שיהיה שצפוי להיות 55, 60 שקלים.
<יעל הדס: לא נכון.
<דוד תדמור: בסדר, לא נכון לדעתך.
<דוד תדמור: אני רוצה לדבר בלי שתפריעי לי בכל משפט שלא נוח לך הטיעון שלך, גם אם המחיר יהיה 50 שקלים, אז הסופר יקבל עוד פחות.
<דוד תדמור: אני מניח עכשיו לטובתו של הסופר שהמחיר יהיה 60 שקלים.
<דוד תדמור: מ-60 שקלים, אין חולק שכמות מכירת הספרים תקטן, כך הנסיון בעולם, ומחירים יותר יקרים מביאים לכמות ספרים יותר קטנה, הנסיון האירופאי בכל המדינות שהחוק הזה עבר בהם מראה שזה המצב.
<דוד תדמור: אז אם תהיה הוצאה של 2,000 ספרים לסופר צעיר, והוא יקבל 8% - - -
עמרם מצנע: אתה מציע שזה יהיה 10%, או 6%?
עמרם מצנע: אנחנו דנים על סעיף מסוים, לא דנים עכשיו על העקרונות.
<דוד תדמור: רק על הסעיף הזה.
<דוד תדמור: ההצעה שלי היא כזו, ההצעה שלי שהחוק יקבע שסופר יקבל כמות נתונה של שקלים לכל עותק ספר נמכר.
<דוד תדמור: אם סופר יקבל כמות מתונה של שקלים לכל עותק ספר נמכר, יקרו כמה דברים טובים, ויקטנו כמה דברים רעים.
<דוד תדמור: הדבר הטוב הראשון שיקרה, שהוועדה תוכל לוודא, שכסף שסופר אמור לקבל, שזו המטרה הראשונה וגם נאמר פה בצדק, אולי העיקרית של החוק, אכן תמומש.
<דוד תדמור: והוועדה תדע שהסופר יקבל לא פחות מאותו איקס שקלים שהיא חושבת שהוא צריך לקבל.
<דוד תדמור: מטרה ראויה בפני עצמה.
<דוד תדמור: הדבר השני שיקרה שהוא טוב, אדוני, לא תהיה יותר סיבה לקבע את המחיר באופן גבוה, זה דבר מאוד חשוב.
<דוד תדמור: הדבר השלישי, הוועדה תוכל לתעל בצורה מאוד מדויקת את ההכנסה לסופר ביקורים לעומת סופר שאיננו סופר ביקורים.
<דוד תדמור: הדבר הרביעי, שהמקור שממנו יבואו השקלים האלה יכול להיות מגוון.
<דוד תדמור: למשל, הוועדה יכולה לקבוע – עכשיו אני נותן דוגמה היפותטית, אבל יכולה להיות גם מעשית, נניח שיהיה היטל על מחיר הספר, אז אדוני לא הצטרך להתערב במחיר הספר לציבור, אבל היטל על מחיר הספר שיילך לסופר.
<דוד תדמור: זה אומר - יש צורות שונות שאפשר לתגמל סופר ממקורות שונים.
<דוד תדמור: בסופו של דבר זה הרי יבוא ממחירו של הספר כי אין מקור תקציבי אחר.
<דוד תדמור: אומרים המו"לים, אנחנו לא יודעים אם יהיה לנו כסף לשלם, זה בסדר גמור.
<דוד תדמור: אפשר לקבוע את זה ישירות על המחיר לצרכן, אפשר לקבוע את זה בצורות שונות.
עמרם מצנע: הנקודה הובנה, עורך דין תדמור.
<רחלי אידלמן: לפני תקופת המבצעים, כל ענף שילם לסופרים 12% מהמחיר לצרכן.
<רחלי אידלמן: זאת אומרת, שההצעה של החוק להבטיח מינימום של 8%, זה מבטיח גם לסופרים צעירים, גם לסופרים ותיקים, שלפחות יקבלו את המינימום הזה.
<רחלי אידלמן: בהחלט יכול להיות שהמצב אם נצליח להעביר את החוק, ואחרי איזה תקופה שהציבור התרגל לזה, המצב יחזור לקדמותו, אפשר יהיה לשלם לסופרים, הם יוכלו להתפרנס כמה שאפשר צמוד להצלחת הספר שלהם, וכל ההצעות האלה שפה הועלו, הן פשוט לא רלבנטיות, אנחנו לא ממציאים את מקצוע המו"ל מחדש, זה קיים בכל העולם, ובכל הארצות שעושים את זה, יש סופרים שכאשר הספרים שלהם מצליחים, מקבל הכנסה יפה, וסופר שהספר לא מצליח, לפחות מקבל כמה שקלים עבור כל ספר.
<רחלי אידלמן: כל ההצעות האלה – היטלים, סובסידיות, עניינים, זה פשוט לא רציני.
<ערן זמורה: אבל הכול קשור במחיר הרי, כל מחיר שיוכפל.
<מרק עמוס: אני רוצה להבחין בין סופר לבין כותב.
<מרק עמוס: יש ספרים שבהם הכותב הוא לא בעל זכויות יוצרים בספר, ואין התייחסות לזה כרגע, כי כרגע אם אני עושה ספר תינוקות ואני מבקש מכותב שעובד על זה חצי שעה לכתוב לי שלוש שורות לכל עמוד, לצורך העניין אני מחוייב לשלם לו תמלוגים, אף על פי שבהסכם בינינו הוא לא בעל זכויות יוצרים בספר.
<מירב ישראלי: אני רוצה להרחיב את השאלה הזאת, כי גם אנחנו שאלנו אותה.
<מירב ישראלי: הבנו שיש בשוק כל מיני סוגים של הסכמים, שלא כולם הם בהכרח בדרך של תמלוגים.
<מירב ישראלי: בעיקרון יש אפשרות לשלם סכום כולל, אבל אז זה מקוזז אחר כך.
<מירב ישראלי: מה שאמרו לנו, שיש מקרים שבהם המו"ל נותן סכום כולל בלי תמלוגים, ובעצם המו"ל לוקח את הסיכון, והסופר מצדו לוקח את הסיכון.
<מירב ישראלי: בעצם החוק הזה לא מאפשר חוזים מסוג שאין בהם תמלוגים, שזה פגיעה מסוימת בחופש החוזים.
<מירב ישראלי: החריג שהוכנס לגבי ספרות מקצועית שלא הופיע בכחול בהגדרת ספר, אחת הסיבות היתה זאת שאמרו לנו שבחלק לפחות בספרות המקצועית, הרבה פעמים הדרך היא לשלם סכום כולל, ולא לתת תמלוגים אחר כך, לכן גם הוכנס החריג של ספרות מקצועית, ורציתי להעלות פה את השאלה גם בעקבות הערה, האם יש סוגים נוספים של ספרים או של חוזים או משהו כזה שלא התייחסנו אליהם.
<מרק עמוס: יש מוצרים שהטקסט הוא דבר משני בתוך הספר.
<יוג'ין קנדל: אני חושב שאפשר לפתור את זה בצורה מאוד פשוטה, בעמוד ראשון איפה שמגדירים סופר ישראלי, צריך להוסיף פשוט בעל זכויות יוצרים, שזה אנחנו מניחים את זה ממילא, שזה סופר גם לתרגום יש זכויות יוצרים.
<הדס פרבר: לתרגום יש זכויות יוצרים, אבל רק לתרגום.
<הדס פרבר: אנחנו בכוונה לא רצינו לקשור בין הבעלות על הזכות לבין התמלוגים, כדי שלא יהיה מצב שבו סופר מוותר על הזכות, הכריחו את הסופר לוותר גם על זכויות היוצרים בשביל לא לשלם תמלוגים.
<יוג'ין קנדל: אי אפשר - - - על זכויות יוצרים, אפשר להעביר אותם.
<הדס פרבר: אפשר להעביר הלאה, כלומר, הסופר יכול להיות במצב שבו הוא צריך להעביר את התמלוגים, את הזכות למו"ל, וגם להישאר בלי התמלוגים.
<יוג'ין קנדל: אז איך פותרים את הנושא הזה, מאייר למשל?
<הדס פרבר: אנחנו חושבים שמאייר לא נכנס להגדרה של מי שכתב ספר.
<יוג'ין קנדל: אבל נניח שזה ספר של רק איורים.
<הדס פרבר: אז לדעתנו זה לא חל, הכוונה לא הייתה לכסות את בעלי המקצוע שמקבלים כסף עבור עבודה כמו מאיירים.
<ערן זמורה: הם כולם דורשים אחוזים.
<יורם רוז: היום המאיירים מקבלים תמלוגים על חשבון המחבר.
<הדס פרבר: לזה יש פתרון אחר בחוק, כי החוק אומר שיש לספר כמה סופרים אז משלמים תמלוגים - - - פעם אחת, זה שלא לכל אחד יש לו זכות עצמאית לתמלוגים.
<מרק עמוס: אנחנו לא רוצים ליצור מצב שכל כותב ייחשב לסופר, וכרגע הנוסח פה שכל כותב, לא משנה מה הוא כתב, ברגע שהוא כתב הוא הופך להיות סופר.
<מרק עמוס: הוא יקבל סכום של עשרות אלפי שקלים, הוא לא נתן שום תמורה, הוא לא תרם למכירת הספר, הוא לא עשה כלום.
<מרק עמוס: זה כמו שכל קופי רייטר, או אני לא יודע מה, כל מי שאתה מבקש ממנו לכתוב איזשהו טקסט מקבלים תמלוגים.
<יוג'ין קנדל: יש לכם הצעה?
<מרק עמוס: העניין של בעל זכויות יוצרים, כי בדרך כלל ההתקשרות הוא - - -
<יוג'ין קנדל: אפשר לכתוב שמי לא היה לו אף פעם זכויות יוצרים?
<יוג'ין קנדל: היה לו אי פעם זכויות יוצרים על היצירה הזאת, לבן האדם הזה אין אף פעם זכויות יוצרים.
<הדס פרבר: יש פה שאלה לגבי יצירה מוזמנת.
<הדס פרבר: אני חושבת שאנחנו צריכים גם לחשוב על זה עוד קצת וגם להתייעץ.
עמרם מצנע: נבדוק.
עמרם מצנע: תרשמו לכם את העניין הזה.
<יורם רוז: יש פה כמה דברים.
<יורם רוז: מה קורה לגבי חוזים קיימים?
<יורם רוז: יש חוזים שספרים שהולכים לצאת עוד מחר, מה קורה עם חוזים קיימים?
עמרם מצנע: קודם כל מחר זה לא נכנס לתוקף.
<יורם רוז: היום חתמתי חוזה עם מישהו שבכלל הוא לא קשור, בסוף הוא יוצא עוד שנה.
<מירב ישראלי: זה בעיה, כי ההוראה היא קוגנטית.
<מירב ישראלי: זאת אומרת, מהרגע שהחוק נכנס לתוקף, לכאורה, ההוראות שלה חלות על כל ספר שעומד לצאת.
עמרם מצנע: הוא מדבר על מצב שהספר עוד לא יצא.
<ערן זמורה: יש לנו עשרות חוזים חתומים שעוד חצי שנה, שנה - - -
לימור לבנת: מירב, אני לא מתארת לעצמי שאם נחתמו חוזים, אז יש כוונה פה שיפרו חוזים שנחתמו, יש פה רטרואקטיביות.
<יורם רוז: אני יכול לבטל את החוזים הקיימים?
לימור לבנת: אני אומרת בדיוק את הדבר ההפוך, שההערה היא הערה שצריך לקחת אותה בחשבון.
לימור לבנת: משום שחוזה שנחתם אי אפשר לדרוש שיפרו אותו, וזה לא צריך לחול רטרואקטיבי, החוזים שנחתמו לטעמי.
<הדס פרבר: אבל יש פה את השאלה גם מה יקרה אחרי פקיעת החוק.
<מירב ישראלי: שאלה נוספת שזה לשבע שנים נוספות, והחוק פוקע אחרי 3, 4, שנים.
<הדס פרבר: גם על השנה וחצי מירב.
<הדס פרבר: יש פה שאלה על מה זה חל, והשאלה הזאת רלבנטית גם בתקופה שהחוק נכנס לתוקף, וגם בתקופה שהחוק מסתיים כי הוא מוגבל בתוקף.
<הדס פרבר: כלומר, השאלה אם אנחנו באים ואומרים בזמן שהחוק חל בתוקף יש חובה לשלם לא משנה מה כתוב בחוזה, או שאנחנו באים ואומרים, אנחנו מתייחסים למה שכתוב בחוזה, וברגע שחתמתם את החוזה בתקופת החוק, אתם לא יכולים לעשות משהו שנוגד את החוק.
<הדס פרבר: השאלות האלה רלבנטיות בתקופת הכניסה של החוק לתוקף ואחרי פקיעתו, ומה שלא יהיה צריך להיות איזשהו הסדר שהוא לפחות אחיד.
<ערן זמורה: יש פה פתרון לזה לשאלה?
עמרם מצנע: הנחת היסוד שחוזים שנחתמו אי אפשר לבטל אותם ויש להם תוקף, אלא אם כן, נגלה פה שמישהו עשה פה - - -
<רחלי אידלמן: רוב החוזים שנחתמו, שכר הסופרים בהם יותר נמוך ממה שהחוק רוצה לתת.
<רחלי אידלמן: והחוק רוצה לתת אפשרות שתעלה את שכר הסופרים למחברים, לכן, בעצם מה שהמו"ל הצטרך להגיד לאותו סופר שהוא חתם נניח לפני שנה והספר ייצא בתקופת החוק, הוא צריך להגיד לו אדוני, עכשיו השתנה החוק, למרות שחתמתי איתך שתקבל, אני לא יודעת, אפס קצהו מהנטו, אתה תקבל את מה שכתוב בחוזה, זה ברוב המקרים יהיה לטובת הסופר.
<יורם רוז: עוד שאלה שאני רוצה לשאול.
<יורם רוז: בא אליי סופר, אני מציע לו 10 אלף שקל מקדמה.
<יורם רוז: הוא אומר לי תשמע, הרי החוק הזה בא להגן על הסופרים ולעזור לסופרים, אם אני מבין נכון את החוק.
<יורם רוז: אני אומר לו 10 אלף שקל מקדמה, איקס אחוזים תמלוגים.
<יורם רוז: הוא אומר, עשה לי טובה, יש לי משכנתא, תן לי סכום פיקס בלי תמלוגים, אני שולח אותו לוועדה, אני אומר, הוועדה אסרה עליי את זה.
<יוג'ין קנדל: אתה לא מונע בכלל.
<ירון סדן: המקדמה ברוב המקרים היא מקדמה בלתי חוזרת, ואם הוא מקבל מקדמה על סך 100 אלף שקל, חל עליו החוק.
<ירון סדן: אם הוא יעבור בתמלוגים - - -
<יורם רוז: לא הבנת את השאלה.
<ערן זמורה: לא, הוא מחליט בשבילך עכשיו.
<ערן זמורה: הוא ביקש ממנו כסף, ומוכן לוותר על תמלוגים, מה אתה עונה לו?
עמרם מצנע: הוא לא יכול לוותר על זכויותיו.
<ערן זמורה: זאת אומרת, שוללים לסופר את - - -
<יוג'ין קנדל: אתה יכול לתת לו מקדמה אם אתה רוצה, החוק לא אוסר עליך.
<יוג'ין קנדל: אני יודע מה הוא אומר, אני רק אומר, שעליו הוא אוסר, אבל עליך הוא לא אוסר, אתה יכול לתת מקדמה.
<קריאה: אולי זה ימנע גניבת סופרים אחד מהשני.
עמרם מצנע: התשובה היא שהוא לא יכול לוותר על התמלוגים.
<יוג'ין קנדל: הוא לא יכול לוותר, אתה עדיין יכול לתת לו מאה אלף שקל.
<יורם רוז: עניין אחר, שהוא העניין המהותי.
<יורם רוז: אני טוען שהסופרים, עד כמה שאני מבין, לא יקבלו יותר תמלוגים מהחוק הזה, למה.
<יורם רוז: הנחת היסוד שלי היא כזאת, היום אנחנו מקבלים 25 שקל כולל מע"מ בבית ההוצאה, זה המחיר שמקבלים ממוצע שנתי, לא במבצעים, אבל ממוצע שנתי 25, בדקתי את זה עם מו"לים אחרים.
<יורם רוז: המספרים דומים אצל מו"לים אחרים.
<יורם רוז: אני יודע, אני גם ראיתי דוחות כאלה, זה לא שאני ממציא מהראש.
עמרם מצנע: אתם ממחזרים את אותם נושאים.
<יורם רוז: אבל זה קשור לתמלוגים, זה לא הגדרות עכשיו.
<יורם רוז: אנחנו מדברים על תמלוגים, אתה טועה.
<יורם רוז: הגענו כבר לתמלוגים.
<יורם רוז: 25 שקל זה מה שמנכ"ל כתר אמר לי אתמול, זה ברור.
<ערן זמורה: גם אצלנו זה הממוצע השנתי.
עמרם מצנע: חברים, אתם מאריכים את הדיון סתם.
<יורם רוז: אצלנו בבית ההוצאה, משלמים 25% תמלוגים על הכמות הראשונה.
<רחלי אידלמן: מהתקבולים נטו.
<יורם רוז: מהתקבולים נטו, מה-25 שקל, אנחנו משלמים 5 שקל לספר.
<יורם רוז: היום אנחנו משלמים, אני מאמין ששאר המו"לים גם הגונים, וגם משלמים 20%, כך אני מאמין.
<יורם רוז: מחר מה יהיה?
<יורם רוז: מר תדמור אומר שהספרים עלו 60 שקל, אני אגיד שעלו 70 שקל הספרים החדשים, 70 שקל הספר יעלה, אנחנו רוצים 8% יהיה 5.6%, זאת אומרת, היום אנחנו משלמים 5%, מחר נשלם 5.6%, שזה הפרש של 10%, אין ספק שכמות הספרים תרד לפחות ב-20%-30%.
<יורם רוז: זאת אומרת, הסופר יקבל מחר פחות ממה שהוא מקבל היום.
<יורם רוז: זו מתמטיקה פשוטה.
<יוג'ין קנדל: יש פה איזשהו סילוף של עובדות מאוד מדאיג.
<יוג'ין קנדל: לפי החוק של היום, אתה חייב לשלם אפס, זה מה שאתה חייב, המינימום.
<יוג'ין קנדל: אתה יכול לשלם לו 3%, 2%, 4%, אתה לא יכול לשלם לו מינוס כי הוא לא יסכים.
<יוג'ין קנדל: אבל אפס זה המינימום היום.
<יוג'ין קנדל: אתה אומר לו, שאתה משלם לו 20%.
<יוג'ין קנדל: עכשיו אנחנו מעלים את זה ל-8%.
<יורם רוז: לא, 20% מהנטו אני משלם.
<יוג'ין קנדל: אני יודע שאתה משלם.
<יוג'ין קנדל: ואז אתה אומר, אני מעכשיו אשלם רק 8%, למרות שאתה לא חייב לשלם לו 8% כמו שאתה היום לא משלם לו אפס, ככה לפי דעתי, אתה גם לא תשלם לו 8%.
<יוג'ין קנדל: מה שאתה טוען, שמחיר הספר בעקבות החוק הזה יעלה מ-25% - נניח מ- 45 שקלים ל-60 שקלים, והסופר לא יקבל כלום.
<יורם רוז: לא, הוא לא יקבל יותר מאשר - - -
<ערן זמורה: הוא יקבל בכסף אותו דבר, הכמות תיחתך בחצי.
<יוג'ין קנדל: כל התוספת אתה או קימונעי ייקחו לעצמם.
<יוג'ין קנדל: אני שואל שתי שאלות, למה אתה לא עושה היום, למה אתה לא לוקח את כל העודף לעצמך כבר היום.
<יורם רוז: אני - - - את הספרים על ידי זה שאני מוריד את המחיר.
<רחלי אידלמן: לא תמיד אתה מגדיל את כמות הספרים.
<יוג'ין קנדל: אתה לא חייב לשלם לו.
<ערן זמורה: מה זאת אומרת לא חייב?
<ערן זמורה: אני אומר כן חייב.
<יוג'ין קנדל: אתה רוצה, כדי שהסופר יבוא אליך.
<יוג'ין קנדל: אותו דבר יקרה גם אז, 8% זה המינימום, כמו שהיום המינימום הוא אפס.
<יוג'ין קנדל: כמו שאתה לא משלם אפס היום - - -
<ערן זמורה: אבל אני אמכור חצי כמות - - -
<יורם רוז: אני מדבר על המינימום.
<יורם רוז: א.ב.
<יורם רוז: יהושע לא צריך אותי ולא אותך.
<יוג'ין קנדל: אתה גם לא משלם 5 שקלים היום כמינימום, אתה משלם ממוצע.
עמרם מצנע: הבנתי את מה שאתם טוענים.
<אברהם שומר: יש פה הטעיה בנתונים.
<ערן זמורה: זה לא טענה, זה נתונים.
עמרם מצנע: הבנתי מה שאתה טוען.
<יוג'ין קנדל: מה שמוזר לי שנציגות שהטיעון שלך איכשהו לא מסתדר לי עם הטענה הבסיסי שלך.
<יוג'ין קנדל: הטענה הבסיסית אומרת שאני מאוד לא אוהב את החוק הזה, בתור מישהו שמיוצג כמו"לות וקימונעי.
<יוג'ין קנדל: מה שאתה אומר עכשיו שהסופרים, שזה הצלע השלישי בכל הדבר הזה, מעליית המחירים הגדולה הזאת לא יקבלו כלום.
<יוג'ין קנדל: זה אומר ששני החלקים האחרים יקבלו את הכול, לכן אני לא מבין את הלהט שבו אתה מתנגד לחוק.
<ערן זמורה: הכמות תיחתך לחצי, הסופר לא ירוויח פחות?
<יוג'ין קנדל: אתה הרי לא מייצג את הסופרים.
<ערן זמורה: אני חי מהם, בטח שאני מייצג אותם, אצלך אתם לא מיוצגים.
<יוג'ין קנדל: הם כולם אוהבים את החוק.
<ערן זמורה: לא, תסלח לי מאוד.
<ערן זמורה: כל הסופרים הצעירים יפסידו כסף.
<רחלי אידלמן: זה לא נכון, אתה לא צודק.
<ערן זמורה: למה לא, אני אוציא חצי מכמות הספרים של הסופרים החדשים שזה לא כדאי, אי אפשר לזוז.
<יורם רוז: המציאות היא שכנרת זמורה ביתן, מוציאה חצי מכל הספרים החדשים שיוצאים, של ספרי ביכורים שיוצאים במדינת ישראל, זה המציאות היום.
<ערן זמורה: למה?
<ערן זמורה: כי - - - בזול.
צלי רשף: הערה לפרוטוקול, אני מבין שחברי יורם רוז, ציטט פה סכום שכביכול נמסר לו על ידי יפתח דקל, מאחר שהעובדות הן לא נכונות, אז קשה לי להניח, יפתח דקל לא נמצא, אבל התגמול של 25 שקל לספר - -
<יורם רוז: כל הסכומים כוללים מע"מ.
<ערן זמורה: ממוצע שנתי אצל כולם 22 שקלים.
עמרם מצנע: צלי ביקש לפרוטוקול לומר, שמה שנאמר על ידי יורם לגבי הוצאת "כתר" כתר לא נכון.
עמרם מצנע: אבל אצלנו בחברה הישראלית על הדעות, על הפרשנות, על זה כולם מסכימים, על העובדות מתווכחים.
<ערן זמורה: הסכמנו עכשיו ש- 25 כולל מע"מ זה 22 ממוצע.
<רחלי אידלמן: מאיפה 25?
<רחלי אידלמן: הוא מוכר ב-15 שקל, הוא נותן לסופר 25 שקלים, באמת?
<ערן זמורה: רחלי, אל תצעקי סתם, תקשיבי.
<מרק עמוס: לגבי הנושא של יצירה מוזמנת.
<מרק עמוס: מה דינו של ספר – טקסט שנכתב על ידי מועסק של החברה?
<מרק עמוס: ברור שדין הזכויות קובע היום שברגע שהוא מועסק על ידי, הוא מקבל שכר תמורת עבודתו, ובמסגרת עבודתו הוא כותב, ברור שהזכויות הן של המעסיק, אז בדיוק אותה סוגיה שהעליתי קודם.
<רחלי אידלמן: אז זה לפי חוק זכויות יוצרים, זה בסדר.
<מירב ישראלי: לפי החוק הזה, כל מי שכותב ספר צריך לקבל תגמולים, אין אפשרות לעשות חוזה מסוג אחר.
<מירב ישראלי: לכאורה אם הוא נכנס להגדרת סופר ישראלי, אתה צריך לקבל תמלוגים.
<מירב ישראלי: לא רצו לעשות את זה, כדי שלא יוותר על זכויות היוצרים לטובת המול.
<מירב ישראלי: אני גם הערתי את ההערה הזאת שיש סוגים של חוזים שצריך לבדוק אותם.
עמרם מצנע: אנחנו אמרנו שנבדוק.
<ירון סדן: אני רוצה להציע הצעה לסעיף (ה), להכניס איפשהו את המונח מקדמה בלתי חוזרת, כדי שזה יבהיר שהתשלום הזה הוא לא במקום, אלא הוא מקדמה על חשבון תמלוגים.
<ירון סדן: אני חושב שאם הוא יוכנס זה יבהיר את הכול.
<ערן זמורה: קיים, כתוב מקדמה, וכתוב שזה על חשבון תמלוגים.
<מירב ישראלי: לא, לא כתוב מקדמה.
עמרם מצנע: הנקודה ברורה, אנחנו ממשיכים הלאה.
<מירב ישראלי: סעיף 4 – "מחיר לצרכן - מוציא לאור יקבע לגבי כל ספר, מחיר לצרכן למכירה באמצעות חנות ספרים, ורשאי הוא לקבוע כאמור מחיר שונה לגבי גרסה אלקטרונית של אותו ספר ומחיר שונה לגבי גרסה מודפסת של אותו ספר שנמכרת באמצעות חנות מקוונת.
<מירב ישראלי: מוציא לאור לא ישנה את המחיר לצרכן עד תום תקופת ההגנה על הספר.
<מירב ישראלי: במכירת ספרים במסגרת עסקה הפטורה ממע"מ או החייבת במע"מ בשיעור אפס לפי כל דין, המחיר לצרכן יהא המחיר שנקבע לפי סעיף קטן (א) בניכוי המע"מ; חנות ספרים המוכרת ספרים בעסקאות כאמור תסמן את המחיר ללא המע"מ על גבי הספר במקום הסימון האמור בסעיף 5(א)".
<מירב ישראלי: אני רק רוצה לחדד את הניסוח.
<מירב ישראלי: אני חוזרת להערה שלגבי חנות ספרים רגילה, חנות ספרים מקוונת בגירסה אלקטרונית, בגירסה מודפסת צריך לחדד את הניסוח.
עמרם מצנע: לסעיף 4 – הערות.
<מרק עמוס: אני חושב שכוונת המחוקק הייתה שאי אפשר יהיה להפחית את המחיר ולא לשנות את המחיר, יכול להיות מצב שבו המוציא לאור קבע מחיר מסוים, והיום אחרי שהחוק הזה יחול המחיר יהיה מחיר ריאלי, הוא לא יהיה מחיר מנופח והעצומות יעלו.
<מרק עמוס: נניח שזה ספר שעלות הייצור שלו היא 50% מהתמורה שאנחנו מקבלים לפעמים אפילו 70%, ואף התשומות השתנו.
<מרק עמוס: אין כרגע שום מנגנון שמצמיד את המחיר של הספר לעלויות ולתשומות.
<מרק עמוס: אני חושב שהכוונה של המחוקק הייתה – "לא יפחית את המחיר לצרכן, ולא לא ישנה את המחיר לצרכן.
<יוג'ין קנדל: אני מבין את הנקודה הזאת, אבל זה בעייתי, כי ברגע שאתה עושה את זה יש עליך לחץ לשים מחיר מאוד, ואז לעלות כשבא לך.
עמרם מצנע: מדובר על תחום של שנה, האחוזים הם שנתיים.
<יורם רוז: אם מחר מחיר הנייר עולה ב-15%, אז מה?
<מרק עמוס: אין פה שום מנגנון שקובע, ואני לא מכיר גם מוצרים שהם בפיקוח, יש מנגנון שהוא מנגנון שקובע בדיקת תשומות, ועדכון המחיר בהתאם לתשומות, פה אי שום מנגנון, בעצם יכול להיות מצב שבו אני מייצר את הספר לפי המחיר שקבעתי, אני אמכור אותו במחיר הפסד, ואני לא יכול לשנות את המחיר.
<יוג'ין קנדל: יש פה רק סוגיה אחת, שרוב הספרים גם בעולם וגם בארץ מודפסים רק פעם אחת, ולכן כשאתה מדפיס אותו אתה כבר הוצאת את הכסף.
<מרק עמוס: אנחנו מוציאים ספרי ילדים, והם מיוצרים בחו"ל, ומכיוון שהם מיוצרים בחו"ל, אנחנו לא סתם מייצרים בחו"ל, התשומות הם חלק משמעותי מאוד בעלות.
<מירב ישראלי: יש מנגנון מסויים שמאפשר לממונה גם בתקופת ההגנה מטעמים כלכליים, אני נגיע לסעיף הזה, יכול להיות ששם אולי צריך לחדד את זה, כעיקרון יש מנגנון שמאפשר שינוי באישור הממונה.
<ערן זמורה: לא חושב במחיר רק בהנחות.
<ערן זמורה: במחיר אין שום הקלה.
עמרם מצנע: אני מניח, זה לכולם.
<יוג'ין קנדל: אני רוצה לחדד, בשנתיים האחרונות, בשלוש השנים היו - - - מאוד גדולות במחיר הנייר, ואנחנו עדיין רואים את רוב הספרים ארבע במאה.
<יוג'ין קנדל: אני מבין את הנקודה שלך.
<רחלי אידלמן: השוק עובד בצורה לא כלכלית, לכן הגענו עד הלום.
<מירב ישראלי: נכון, אני טעיתי, זה לגבי הסכמי הנחה.
עמרם מצנע: אנחנו נבדוק.
עמרם מצנע: אני חושבת שהנקודה ניתנת לפיתרון.
<יורם רוז: אתה מדבר פה – מוציא לאור יקבע בחנות ספרים, אבל בחנות מקוונת אותו ספר יוכל להיות במחיר אחר.
<יורם רוז: הוא מחיר שונה לגבי גירסה מודפסת של אותו ספר שנמכר באמצעות חנות מקוונת בסיפא.
<יורם רוז: הוא מחיר שונה לגבי גירסה מודפסת, זה עברית, אני קורא עברית.
<מירב ישראלי: אמרתי, זה יובהר.
<יורם רוז: אני מוכר בצומת ספרים באיקס, בחנות מקוונת זה יימכר בוואיי.
<מירב ישראלי: יש ארבע אפשרויות.
<יורם רוז: את רוצה שאני אסגור את צומת ספרים ואת כל הספרים אני אעשה בחנות מקוונת, אין בעיה?
<יורם רוז: איריס רוצה אולי?
<איריס בראל: חס ושלום.
<איריס בראל: אני מתה על צומת ספרים.
<יורם רוז: אני לא מבין מה הרעיון פה?
עמרם מצנע: חכה רגע, שאלת שאלה, בשביל זה הדיון שנשמע הערות.
<יורם רוז: חשבתי מיותר הדיון הזה.
<יורם רוז: עוזי כבר יודע הכול, אצלו הכול ברור.
עמרם מצנע: עוברים לסעיף 5.
עמרם מצנע: לידיעת המשתתפים, הדיון בשבוע הבא יהיה ביום שלישי, לא ביום רביעי, בשעה 11:00.
<מירב ישראלי: "סימון המחיר לצרכן ומועד הדפסת המהדורה הראשונה – בגרסה המודפסת של ספר יסמן המוציא לאור את המחיר לצרכן באופן ברור על גבי כריכתו של הספר, ובגרסה האלקטרונית של ספר תציין החנות המקוונת את המחיר לצרכן בצמוד לתמונת הספר או לשמו של הספר.
<מירב ישראלי: בגרסה המודפסת של ספר יסמן המוציא לאור באופן ברור את מועד הדפסת המהדורה הראשונה של הספר, על גבי הכריכה הפנימית או החיצונית של הספר או בעמוד השער של הספר, ובגרסה האלקטרונית של ספר תציין החנות המקוונת את מועד הדפסת המהדורה הראשונה של הספר בצמוד לתמונת הספר או לשם הספר".
<מרק עמוס: יש פה כריכה מאוד גדולה מאוד גדולה לגבי ספרים שיצאו לאור לפני תחילת החוק, אז בעצם מה שזה אומר, כרגע שכל ספר לא משנה מתי הוא יצא, אתה חייב לסמן מחיר ולסמן את התאריך.
<יורם רוז: צריך לסייג את זה שזה ספרים.
<מרק עמוס: המדובר על סימון לא מדובר על הדפסה על הספר.
<מרק עמוס: אם מחר הסתובב פקח בסטימצקי, ויראה ספרים שלי שאין עליהם מחיר זה עבירה.
<יוג'ין קנדל: לא הם לא חייבים.
<מרק עמוס: אני לא רואה ניסוח כזה, כתוב ספר.
<קריאה: כל ההגדרות הראשוניות זה כך.
<מרק עמוס: אין פה הגדרה שספר הוא ספר שיצא - - -
<יורם רוז: צודק מאה אחוז.
עמרם מצנע: אתה מעיר על כך שצריך להיות ברור שזה רק מרגע תחולת החוק.
<מרק עמוס: רק לגבי ספרים שהחוק מגן עליהם.
<יוג'ין קנדל: יש פה טוטולוגיה מסוימת, אתה לא יודע אם ספר מוגן אם אתה לא רואה מה שכתוב עליו.
<יוג'ין קנדל: ב-5(א) כתוב בחנות המקוונת ספר תציין חנות המקוונת מחיר לצרכן צמוד לתמונת הספר, שמו של הספר, המחיר הזה חייב להישאר קבוע לאורך כל תקופת הגנה.
<יוג'ין קנדל: הוא יכול לסמן כל יום משהו אחר.
<יורם רוז: אני לא מבין את הערה שלך, מה זאת אומרת, הדפסתי ספר שמודפס תאריך יציאה - - -
<יוג'ין קנדל: אני מדבר על המחיר.
<דוד תדמור: אני חושב שחיוני להבהיר, שאפשר להוציא ספר אלקטרוני בלי להוציא ספר מודפס, כמו שההוראות כאן כתובות – כדי להוציא ספר אלקטרוני חובה להצמיד אליו תמונה.
<יוג'ין קנדל: ואז כתוב או לשמו של הספר.
<מירב ישראלי: זאת לא הכוונה.
<דוד תדמור: בגלל שהסעיפים האלה לא לגמרי ברורים, אני חושב שצריך להיות ברור שאפשר להוציא ספר אלקטרוני בלי להוציא ספר מודפס, נדמה לי שזה אינטרס של כולנו.
עמרם מצנע: סעיף 6.
<מירב ישראלי: "מכירת ספר בתקופת ההגנה – חנות ספרים לא תמכור לצרכן ספר במחיר שונה מהמחיר לצרכן –".
<דוד תדמור: סליחה שאני מפריע, גברתי, אני רק מפנה בעניין הזה לסעיף 5ב' – בגירסה האלקטרונית של הספר תציין החנות המקוונת את מועד הדפסת המהדורה הראשונה של הספר בצמוד לתמונת הספר או שם הספר, זה צריך איכשהו לסדר, כי אם אין ספר מודפס, אז אין מועד הדפסה רשמי.
עמרם מצנע: בסעיף 6. 6.
עמרם מצנע: "מכירת ספר בתקופת ההגנה – חנות ספרים לא תמכור לצרכן ספר במחיר שונה מהמחיר לצרכן עד תום תקופת ההגנה על הספר, אלא לפי הוראות חוק זה; לעניין זה יראו הצעה לצרכן המשלבת רכישת ספר במהלך תקופת ההגנה עליו, יחד עם ספר אחר או עם מוצר אחר, כשינוי של המחיר לצרכן".
רות קלדרון: אני מבקשת להבין, אם מוכרים ספר חדש במחיר מלא עם עוד שלושה שהם כבר ישנים, ואנחנו יודעים שהערך שלהם מאוד נפל זה בעיה?
<יוג'ין קנדל: אתה לא יכול להתנות, חייב למכור אותם.
<יוג'ין קנדל: 7.
<יוג'ין קנדל: "הנחות בתקופת ההגנה - חנות ספרים תהיה רשאית לתת הנחה של עד 10% מהמחיר לצרכן, על ספרים שחלה עליהם תקופת ההגנה, במהלך תקופות אלה בלבד: במהלך כל ימי שבוע הספר העברי כאמור בסעיף קטן (ג); מיום י"ז באלול עד יום כ"ג בתשרי של כל שנה; מיום ג' בניסן עד יום כ"ב בניסן של כל שנה.
<יוג'ין קנדל: (ב) ניתנה הנחה כאמור בסעיף קטן (א), יחושבו התמלוגים שישולמו לסופר הישראלי בעד הספרים שנמכרו בהנחה, בהתאם להוראות סעיף 3, על פי המחיר לצרכן בניכוי ההנחה שניתנה על הספרים כאמור.
<יוג'ין קנדל: (ג) הממונה יפרסם הודעה ברשומות, עד ה-31 בדצמבר בכל שנה, בדבר התאריכים שבהם יחול "שבוע הספר העברי" בשנה שלאחר מכן, ובלבד ששבוע הספר העברי לא יארך יותר מעשרה ימים בכל שנה".
רות קלדרון: חברים, אני מתנצלת, בעיקר ליושב ראש שמצליח לנהל פה את עדת הסוסים שלנו, אבל אני רוצה להגיד משהו על הסעיף הקודם.
רות קלדרון: מדוע לטובת התרבות העברית והסופר העברי אי אפשר שהספר החדש יימכר במחיר מלא, והספרים מהמחסנים הסברת לי פעם שבעצם שוויים שווי הנייר, גם ייכנסו חזרה למערכת.
<יורם רוז: זה יהיה שוב ארבע במאה.
רות קלדרון: ארבע במאה זה עוד דבר עקרונית לא בסדר.
עמרם מצנע: רות, הוא יכול לתת את הספרים האלה באפס מחיר, לא קשור לזה.
<יוג'ין קנדל: אם יש ארבע במאה שהם רק ספרים מחוץ להגנה זה בסדר גמור, אין שום בעיה.