GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שמעון אוחיון: אבל הביצוע – הוא יצטרך - - - וטו בוודאי כלפי העירייה אם לתת את הרישיון או לא.
שמעון אוחיון: הם יבדקו גם היבטים נוספים של רישוי עסקים, ובריאות - - - אבל אנחנו נצטרך לראות את מנהל בית הספר, ולגבות אותו, ולתת לו, לא רק את האחריות אלא את הסמכות, ושניהם יחד, בתוך בית הספר.
שמעון אוחיון: אחרת, אתה לא תראה כמעט אכיפה, אתה לא תראה ביצוע, וביום דין לא תוכל להטיל שום אשמה.
שמעון אוחיון: זה יגיד: נכון, קיבלתי אחריות אבל לא הייתה לי סמכות; וזה: הייתה לי סמכות אבל בעצם הביצוע היה בידיים של מישהו אחר.
שמעון אוחיון: ולכן, צריך לשקול זאת היטב כשאנחנו מסכמים את הסוגיה הזאת.
עמרם מצנע: יש פה נציגות של משרד הבריאות?
<חוה אלטמן: חוה אלטמן, דיאטנית, משרד הבריאות.
<חוה אלטמן: אני רוצה לציין שמשרד הבריאות תומך, מקדם ועוזר לקדם את החוק הזה, לקדם את נושא ההזנה.
<חוה אלטמן: אנחנו מודעים לבעיות - - - מה שאנחנו רוצים לציין שבאמת הנושא של אכיפה ושמירה על בריאות: אם זה בנושא של הזנה, אם זה בנושא של מזונות שמוצגים בקיוסקים, בכל מסגרות אחרות שישנן בתוך בית הספר, צריך באמת להקפיד שמבחינה תזונתית אנחנו נספק לילדים את מה שהם צריכים.
<חוה אלטמן: ומשרד הבריאות שותף ועוזר בכל מה שאפשר, בכל התכנים האפשריים באיכות התזונתית למשרד החינוך.
עמרם מצנע: פרופסור איתמר רז.
<איתמר רז: כן, תודה רבה.
<איתמר רז: קודם כל, אני רוצה לברך גם את חבר הכנסת מאיר שטרית וגם את היושב ראש עמרם מצנע.
<איתמר רז: אני חושב שהנושא ברור.
<איתמר רז: אני חושב שאנחנו גם הוכחנו, הפורום הישראלי לאורח חיים בריא, נכנס למספר ערים.
<איתמר רז: הראשונה שבהן הייתה אשדוד, ומספר דברים קרו: דבר ראשון, זה לא מספיק רק לתת הנחיות.
<איתמר רז: למעשה, אתה צריך את העירייה כגוף מפקח, אתה צריך את מנהל בית הספר כאיש שעושה את העניין, אתה צריך את החינוך של הילדים כדי שיבינו את חשיבות העניין.
<איתמר רז: אם אתה מוציא יום אחד מכונות לשתייה, והילדים לא מבינים ולא מתגייסים כחלק מזה, זו בעיה קשה מאוד.
<איתמר רז: לכן, עשינו מהלך מאוד גדול בעיר אשדוד, ולמעשה, תוך שנה, אין היום בעיר אשדוד, באף מקום, ארוחה ממותקת.
<איתמר רז: אני רוצה להגיד יותר מזה: אין היום במדינת ישראל דבר שנקרא: ארוחת בוקר.
<איתמר רז: מה שקוראים ארוחת בוקר זו ארוחת עשר או אחת עשרה.
<איתמר רז: אין כמעט בית ספר שבו בשמונה בבוקר ילדים אוכלים ארוחת בוקר.
<איתמר רז: והוכח, וזה ברור, שאם היינו עושים את זה, שילדים מגיעים ואוכלים ארוחת בוקר, משמונה עד שמונה ורבע, בכיתה, עם המורים, לדבר הזה יש חשיבות דרמטית לאיכות החיים של הילד, ליכולת שלו לתפקד, לעובדה שהוא יביא את האוכל מהבית ולא יקנה אותו בדרך.
<איתמר רז: אני רוצה להוסיף דבר נוסף:
<איתמר רז: הנושא הזה של חינוך לבריאות, זה לא רק חינוך לבריאות, רבותיי, זה חינוך להתנהגות, זה חינוך לשליטה עצמית, זה חינוך להבנה מה אתה עושה עם עצמך.
<איתמר רז: החינוך הזה של מניעת השמנה גורם לזה שהילד ישלוט בעצמו, משנה את כל מערכת היחסים שלו עם הילדים בסביבה, משנה את יכולתו ללמוד.
<איתמר רז: אנחנו עשינו הרבה מחקר על הדבר הזה, ב-30 גני ילדים ובבתי ספר, והראנו שיפור דרמטי ביכולתם של ילדים ללמוד, לבצע, להביא ציונים יותר טובים, להגיע לבית הספר – ברגע שאתה מטמיע את הדברים האלה.
<איתמר רז: ולכן אני חושב שזה בנפשנו.
<איתמר רז: החוק הזה חייב לצאת, החוק הזה חייב להתבצע בערים שונות.
<איתמר רז: כאשר אני מסכים עם חבר הכנסת מאיר שטרית שהאיש שצריך לפקח על זה או הגוף שצריך לפקח על זה זו העירייה, יד ביד, יחד עם מנהלי בתי הספר.
<איתמר רז: ואנחנו צריכים, במקביל לדבר הזה, להטמיע את החינוך בילדים, ואני מסכים – גם בהורים.
<איתמר רז: אבל זה הרבה יותר קשה בהורים.
<איתמר רז: להטמיע את החינוך בבתי הספר ובילדים של הנושא של חשיבות אורח חיים בריא.
<איתמר רז: וחשיבות אורח חיים בריא, כפי שאמרתי, היא הרבה מעבר לעניין של איפה אתה תהיה עם הבריאות שלך בעוד 20 ו-30 שנה.
<איתמר רז: היא מתבטאת בהתנהגות, היא מתבטאת בהתייחסות אחד אל השני, היא מתבטאת בהישגים.
<איתמר רז: אין לי מה להוסיף, אלא באמת רק לברך אתכם על העניין.
מאיר שטרית: אתה יכול להתייחס במילה אחת לדיאט?
מאיר שטרית: מעניינת אותי העמדה שלך לגבי משקאות דיאט.
<איתמר רז: תראו, אנחנו העלנו את המודעות, הפורום הישראלי לאורח חיים בריא העלה את המודעות בגלל מחקר שיצא לאחרונה, ואתה ציטטת אותו, חבר הכנסת מאיר שטרית, שהראה ששתייה של פחית אחת העלתה ב-22% את הסיכוי לפתח סוכרת.
<איתמר רז: אתם צריכים להבין שזה אומר שזה בסך הכול האוכלוסייה.
<איתמר רז: באוכלוסייה יש לנו רק כ-20% שהם בסיכון לפתח סוכרת.
<איתמר רז: אז תחשבו שאותם 20%, זה מעלה להם את הסיכוי למעשה פי 100.
<איתמר רז: הראו בשמונה מחקרים לפני כן בארצות הברית שאם אתה שותה שתי פחיות אתה מכפיל את הסיכוי, ואם אתה שותה ארבע אתה מעלה אותו, למעשה, למאה אחוז.
<איתמר רז: זאת אומרת, המשמעות היא קשה מאוד.
עמרם מצנע: אבל השאלה לגבי המשקאות הדיאטטיים.
<איתמר רז: המשקאות הדיאטטיים, למיטב ידיעתנו, פחות בריאים ממים, אבל אינם – בדקו אותם.
<איתמר רז: לא רק משקאות דיאטטיים, אפילו משקאות שמכילים סוכר טבעי לא גורמים להתפתחות סוכרת ופחות גורמים להתפתחות השמנה, מאשר גורמים המשקאות הממותקים.
<איתמר רז: אני רק רוצה להדגיש עוד הפעם: הנושא הזה של השמנה הוא נושא קשה ביותר.
<איתמר רז: אנחנו יודעים ממחקרים שנעשו באשקלון ובמרכז הארץ, שכבר ב-1990 התחילו לראות עלייה משמעותית מאוד בהשמנת ילדים, שתפסה תאוצה גדולה מאוד בעשור האחרון.
<איתמר רז: מבקר המדינה עשה על זה עבודה מאוד-מאוד רצינית שפורסמה לפני כארבע-חמש שנים, ולמעשה לא נעשה דבר בעקבות זה.
<איתמר רז: כל מה - - -
עמרם מצנע: אבל לשאלה לגבי משקאות דיאטטיים אתה אומר שהאיום הבריאותי שם הרבה יותר נמוך.
<איתמר רז: הוא נמוך יותר.
<איתמר רז: אני מוכרח להגיד: אני רוצה לברך פה את ראש העיר אשדוד, מר יחיאל לסרי, - -
עמרם מצנע: דוקטור יחיאל לסרי.
<איתמר רז: - - – חבל שהוא לא פה, היום – שבעצמו, כשאנחנו ישבנו ותכננו את המהלך, הוא אמר: תשמעו, אי אפשר לקפוץ בבת אחת למים בלבד.
<איתמר רז: ותדעו לכם שהעיר אשדוד זו היום עיר ששותה מים.
<איתמר רז: וברוב מוסדות החינוך, למרות שמרשים להם להכניס את הדיאט, הם עוברים ליותר ויותר מים.
עמרם מצנע: הצטרפה אלינו חברת הכנסת גילה גמליאל, בוקר טוב.
עמרם מצנע: רצית רק להוסיף משהו?
<חוה אלטמן: אני רק רציתי להגיד שכשאנחנו מדברים על להביא להרגלים נכונים, החוליה החסרה – אני מסכימה עם כל מה שאמרת, פרט לחוליה החסרה – שאם אנחנו מתרגלים לשתות מתוק, ולא משנה אם יש או אין בזה קלוריות – נכון, אנחנו נשתה את זה עם קלוריות.
<חוה אלטמן: זאת החוליה החסרה.
<חוה אלטמן: מבחינת חינוך והרגלים, חשוב מאוד לעבור לשתיית מים.
<חוה אלטמן: למשהו שהוא לא כאילו מתוק, וכאילו אין בו סוכר, אוקיי?
עמרם מצנע: ואני מבין שאתם ממליצים גם מים מהברז.
<חוה אלטמן: אנחנו גם ממליצים על מים מהברז.
<חוה אלטמן: חד משמעית.
עמרם מצנע: עורך הדין אהוד פלג, בבקשה.
<אהוד פלג: בוקר טוב, תודה.
<אהוד פלג: המועצה לצרכנות פעילה בנושא הזה של התזונה המשמינה והלא בריאה בבתי הספר כבר מספר שנים.
<אהוד פלג: וקודם כל אנחנו רוצים לברך על היוזמה של החקיקה שהתוודענו אליה באמת במהלך הכנסת הקודמת.
<אהוד פלג: אבל אנחנו שותפים לשתי דאגות: הדאגה – כאשר יהיה החוק, אבל אולי עוד מוקדם לדבר על כך – האם החוק, כפי שאמר חבר הכנסת מאיר שטרית, יישאר על דפי נייר או שייושם בפועל.
<אהוד פלג: עדות או סימנים מדאיגים, כבר עכשיו, אנחנו רואים בעובדה שבעצם למרות הוראות חוזר מנכ"ל, שלכל דבר ועניין הן הוראות מחייבות מבחינת מנהלי בתי הספר, הדברים או המציאות לא משתנה.
<אהוד פלג: עכשיו, אני שותף היות ואנחנו למדנו את הנושא, ואני בהחלט ער לדאגה הנכונה של הגברת עירית ליבנה, המפקחת על הבריאות במשרד החינוך, לגבי הנושא הזה של הסמכויות, ואולי אפילו גם הלחצים, שלא לומר איומים, שמתקבלים וכובלים את ידיהם של מנהלי בתי הספר.
<אהוד פלג: עם זאת, חבר הכנסת שמעון אוחיון דיבר על הנושא של האחריות שכרוכה בסמכות, ואנחנו בהחלט סבורים שעם לכל דבר ועניין מנהל בית הספר אחראי לכל מה שקורה במוסד שלו.
<אהוד פלג: הרי יש לנו פה מפגע בריאותי.
<אהוד פלג: המפגע הזה נקרא: מזון משמין ולא בריא.
<אהוד פלג: במפגע הזה לא יכול להיות שהמנהל לא יטפל.
<אהוד פלג: אנחנו הצענו בזמנו, ולמיטב זכרוני, לפני כשנתיים, ואפילו הייתה החלטה של הוועדה – אני לא זוכר אם זאת הייתה הוועדה הזאת או הוועדה לזכויות הילד בראשות חבר הכנסת זבולון אורלב – הצענו שיתקיים סקר בתוך שלושה חודשים, שמנהלי בתי הספר יצטרכו לדווח – דבר לא כל כך מסובך – על המצב בבית הספר שלהם, למפקחת על הבריאות במשרד החינוך, על מנת שקודם כל ייאסף המידע בצורה שתאפשר למפות אותו.
<אהוד פלג: לאחר מכן, לא הדרג הזה אלא הדרג המשפטי יפנה בעזרת מרכז השלטון המקומי וראשי הערים, ויעשו את מה שדרוש לעשות כדי להגן על התלמידים.
<אהוד פלג: הרי לא יכול להיות שהתלמידים ייפלו פה בין הכיסאות, שההשמנה תיחשב היום מגיפה עולמית, ולאחרונה הוכרזה גם מחלה בפני עצמה, לא רק גורם למחלה.
<אהוד פלג: לא ייתכן שהדברים האלה יישארו כרגע כשכל צד מתבצר בעמדותיו שלו ומחכים לחקיקה.
<אהוד פלג: חקיקה בישראל היא תהליך מבורך, אבל היא לוקחת זמן רב.
<אהוד פלג: לאחר החקיקה יצטרכו לאכוף, אין שום סיבה לא לאכוף היום.
<אהוד פלג: ובעצה אחת בין כל הנוגעים בדבר, שכולם כאחד לא יכולים להתנער מהאחריות על בריאות הילדים שלנו, חייבת להיעשות פעולה מיידית בבתי הספר.
<שמעון פרי: אני שמעון פרי, מנהל בית ספר בפועל ונציג הסתדרות המורים.
עמרם מצנע: איזה בית ספר ואיפה?
<שמעון פרי: זה בית ספר יסודי בירושלים.
<שמעון פרי: קודם כל, אני מודה לחברי הכנסת, אני מודה ומברך על הדיון עצמו, למרות שכמעט ולא רואים היום בבתי ספר יסודיים מתקנים למכירת משקאות.
<שמעון פרי: בודדים בתי הספר התיכוניים שקיימים, אני גם את זה לא רואה.
<שמעון פרי: ישנה קפיצה גדולה מאוד בנושא תרבות לבריאות בשנים האחרונות, זה הודות למשרד החינוך.
<שמעון פרי: אני יודע שאצלי בבית הספר, כבר שנים רבות, ישנה ארוחת בוקר מ-9:00 עד 9:15 – קבוע, בשיעור, עם המורים.
<שמעון פרי: זו לא הפסקת אוכל שיוצאים עם הסנדוויצ'ים.
<שמעון פרי: שנים רבות יש תרבות.
עמרם מצנע: יש הזנה אצלכם בצהריים?
<שמעון פרי: יש.
<שמעון פרי: הזנה יש אצלנו, כן.
<שמעון פרי: בצהריים, ב-13:30, יש הזנה, וילדים מקבלים ארוחה מסודרת.
<איתמר רז: אבל זה לא הכלל, זה היוצא מן הכלל.
<איתמר רז: אנחנו בדקנו את זה בעיר אשדוד, מתוך 20 בתי ספר שנבדקו הייתה ארוחת בוקר רק באחד.
<איתמר רז: כל היתר אוכלים בין השעה 10:00 ל-11:00.
<שמעון פרי: יכול להיות שזה מאוד תלוי במנהלי בתי הספר.
מאיר שטרית: באיזה מקום, בירושלים, בית הספר?
<שמעון פרי: בתלפיות מזרח, ארמון הנציב.
<שמעון פרי: זו עבודה קשה שמנהל בית ספר צריך לעשות כדי שהדברים האלה יוסדרו.
<שמעון פרי: גם מניעת מכירה וכל הדברים האלה: זה נכון שזה מוטל על מנהל בית הספר.
<שמעון פרי: אין למנהלי בתי הספר היום פיקוח על הנושא הזה.
<שמעון פרי: איש לא שאל אותי בחיים אם אני מוכר, לא מוכר – לא בודקים.
<שמעון פרי: המפקח לא תפקידו לבדוק אם יש לך חנות או מכולת או קיוסק או משהו לממכר משקאות כאלה.
<שמעון פרי: מעולם לא בדקו.
עמרם מצנע: תעשה הפרדה בין מה שקיים בתוך חצר בית הספר, לקיוסקים שממוקמים מחוץ לבית הספר.
<שמעון פרי: גם בתוך בתי הספר – אני מדבר על - - - בתי הספר – אני ראיתי בתי ספר, שישנם כל מיני "גזלנים" שבאים מעבר לגדר ומוכרים.
<שמעון פרי: אני שמעתי מנהלי בתי ספר שפנו למשטרה, פנו לרשות, וזה לא עזר הרבה, ולא יודעים למי לפנות.
<שמעון פרי: יש המון מטלות על מנהלי בתי הספר.
<שמעון פרי: גם זו מטלה מעצבנת, והיא לא במקום.
<שמעון פרי: וכמו שפה שמענו, ואני שמעתי מנהלים שמאוימים.
<שמעון פרי: הם לא יכולים להתמודד עם זה, והם לא יכולים להתעסק עם האנשים האלה שהם מעבר לגדר, וזו עבודה קשה.
<שמעון פרי: והכול מורידים על מנהל בית הספר.
<שמעון פרי: תפקידו – אלף ואחד דברים שהוא צריך לעשות, כולל דברים שבעצם לא קשורים לחינוך.
<שמעון פרי: אבל בתוך בית הספר זה תפקידו, והוא עושה את זה.
<שמעון פרי: ואני חושב שרוב בתי הספר היום, אני לא שמעתי – לאחרונה, די הרבה בתי ספר ביקרנו והסתכלנו, ולא ראיתי מתקנים שקיימים כמו באוניברסיטאות או במכללות, שזה בשפע רב.
<שמעון פרי: חבר הכנסת מאיר שטרית, היום יש, גם כן, ספורט, וחינוך גופני, ופעילות גופנית ומגרשים, שלא כמו שהיה בזמננו.
<שמעון פרי: יש אולמות ספורט, ויש תחרויות - - -
עמרם מצנע: יש היום מתקנים בשפע, הבעיה היא איך משתמשים בהם.
<שמעון פרי: זהו.
<שמעון פרי: הדרישה שלנו לפתח עוד יותר.
<שמעון פרי: ישנו דבר שאני חושב שאולי כאן צריכה לבוא מין קריאה כזו של לתקצב בתי ספר שיהיו מתקנים לשתיית מים קרים.
<שמעון פרי: שזה יהיה כמה שיותר.
<שמעון פרי: זה תקציב שיהיו מתקנים למים קרים לשתייה, שכל תלמיד יוכל לגשת.
<שמעון פרי: מביאים כל אחד.
<חוה אלטמן: יש חוק - - -
<שמעון פרי: אני מחייב, כמה שניתן, שכל ילד יבוא עם בקבוק מים ואפילו שני בקבוקים, אבל צריכים מתקנים.
<שמעון פרי: לא רק שלוחצים ושיוצא מים, וזה תמיד לא עובד, אלא מתקנים כמו "תמי 4", מהסוג הזה, שתלמיד יכול לגשת, בצורה מכובדת, למלא כוס מים ולשתות.
<שמעון פרי: אנחנו משתדלים לעשות את זה.
<שמעון פרי: אצלי, בבית הספר, בכל קומה יש כזה מתקן.
<שמעון פרי: זה לא מספיק.
<שמעון פרי: אצלי בית הספר קטן.
<שמעון פרי: בבתי הספר הגדולים צריך לתת עוד יותר ולחייב, זה חלק מהתקציב.
<שמעון פרי: ואז תלמיד לא יצטרך לחפש ולקנות.
<שמעון פרי: קשה למנוע מילדים שיבואו לבית הספר – יש הרבה תלמידים שמגיעים עם בקבוקי קוקה קולה.
<שמעון פרי: מגיעים מהבית כבר.
<שמעון פרי: וזו תרבות, שכמו שפה נאמר, צריך לדבר ולחנך את ההורים היום, וזו עבודה קשה.
<שמעון פרי: היום ישנה מודעות בבתי הספר, אנחנו עובדים על זה קשה.
<איתמר רז: אני מציע לך לנסוע לעיר אשדוד, הילדים - - -
עמרם מצנע: כן, אדוני, אנחנו למדנו שהעיר אשדוד מובילה.
<שמעון פרי: אבל אני אומר, על הדבר הזה - - -, ואני מברך על הדיון הזה למרות שהוא.
<שמעון פרי: אני לא יודע עד כמה נוכל להשפיע על ההורים, אבל זה חלק מהעבודה שצריך להביא לידיעת או למודעות ההורים: לא לשלוח תלמידים עם משקאות ממותקים שמשמינים, כולל השוקו.
<שמעון פרי: השוקו, גם כן, יש לו אחוז גבוה מאוד של סוכר, שגם הוא משמין.
<שמעון פרי: זה מה שרציתי לומר.
<שמעון פרי: תודה רבה.
עמרם מצנע: מישהו עוד רצה?
עמרם מצנע: את רצית לומר משהו?
<עירית ליבנה: אני רוצה.
<עירית ליבנה: קודם כל, תודה.
<עירית ליבנה: תראו, אנחנו מזכירים פה את אשדוד, שזאת דוגמה אחת מתוך.
<עירית ליבנה: קודם כל, הסקרים שלנו מדברים על זה ש-75% מהילדים אוכלים ארוחת בוקר, השאלה היא מה אנחנו מגדירים כארוחת בוקר.
<עירית ליבנה: הנושא של לאכול ביחד ארוחה: קודם כל, הנוהל של משרד החינוך מדבר על בין 9:00 ל-10:00 ולא ב-11:00, תסלחו לי.
<עירית ליבנה: וארוחה שבאמת ההורים שולחים מהבית.
<עירית ליבנה: תראו, יש מהלכים מאוד יפים, אנחנו מברכים על הכול.
<עירית ליבנה: מה שאנחנו חושבים, ומעבר לזה שאנחנו הגדרנו, ואנחנו מטילים על מנהל בית הספר, והוא היה מאוד עדין פה, המנהל.
<עירית ליבנה: מאוד עדין; כי כמו שאנחנו באים, ואתם יודעים את זה טוב: המטלות עליו ועל המפקח הן רבות.
<עירית ליבנה: ואם אנחנו לא נעזור לו, בכל המובנים, למשל: בנושא השתייה.
<עירית ליבנה: הנהלים של מינהל הפיתוח שלנו מדברים על כבר ממש לא הברזיות שהיו פעם, שהן בחוץ.
<עירית ליבנה: ופה גם הרשויות המקומיות, שהן אלה שמתחזקות ושולחות את אותם אנשים לאחזקה של המתקנים האלה – אנחנו צריכים פה לגייס את כולם.
<עירית ליבנה: אני חושבת שמערכת החינוך עושה הרבה מאוד צעדים.
<עירית ליבנה: אנחנו חייבים לחנך לאורח חיים בריא, וזה הכול בשיתוף של ההורים, של הקהילה, של הרשות המקומית, וביחד אנחנו נוכל לעשות את השינוי.
עמרם מצנע: משפט אחרון, בבקשה.
<איתמר רז: רק מסר קצר: אני חושב שצריך מסר.
<איתמר רז: קודם כל, חייבים להעביר את החוק.
<איתמר רז: צריך מסר ברור, שמי שאחראי על העניין זו העירייה, זו הרשות המקומית.
<איתמר רז: צריך לעשות את זה במשותף עם מנהל בית הספר.
<איתמר רז: וצריך לאכוף את זה עד 100 מטר מחוץ לבית הספר, כפי שאומר החוק.
<איתמר רז: ואני רק רוצה להזכיר לכם שבארצות הברית זה התחיל במשקאות ממותקים, והיום בכניסה לבתי הספר נותנים גם סמים.
<איתמר רז: ולכן אין לנו ברירה, אלא שבית ספר יהיה מקום נקי, וייתן לתלמיד את האפשרות ללמוד בסביבה נקייה.
<איתמר רז: אני גם רוצה להוסיף עוד פעם, הגברת עירית ליבנה: חשוב ודרמטי לשנות ולהחליט שארוחת בוקר ניתנת כדבר ראשון עם תחילת הלימודים של התלמיד.
<איתמר רז: הדבר הזה נעשה במספר ארצות, והוכח כבעל חשיבות רבה ביותר.
<איתמר רז: וזה חלק מהסיבה שהתלמידים יוצאים אחר כך, מחפשים את האוכל בקיוסק, ב"גזלן" וכך הלאה.
עמרם מצנע: חברת הכנסת גילה גמליאל, בבקשה.
גילה גמליאל: טוב, ראשית אני רוצה באמת לברך את חברי, חבר הכנסת מאיר שטרית, שהעיר את תשומת לבנו, והעלה את הנושא לדיון, כאן, בוועדה, וגיבינו אותו במהלך הזה.
גילה גמליאל: אני חושבת שבהחלט הצעת החוק היא חשובה מעין כמותה, מעצם זה שעכשיו היא תעלה על הפרק וייתן חלק מהמענה.
גילה גמליאל: מה שמקומם זה שמדברים כאן כל פעם על מי אמור לטפל במה.
גילה גמליאל: אבל ברגע שיוצא חוזר מנכ"ל, מן הראוי היה בהחלט שהוא יכובד.
גילה גמליאל: וכאן צריך לחשוב על העניין: עצם הרצון להכניס את הרשויות המקומיות כמודל של עיריית אשדוד, שהוא מאוד-מאוד מבורך – זה דבר שבאמת שווה בהחלט לפנות מטעם הוועדה, אולי; גם לשלטון המקומי, על מנת להחיל את המודל הזה במקומות נוספים בארץ, אם לא בכלל הרשויות, כי זה בהחלט מודל ראוי, טוב, נכון, והוא גם מוכיח את עצמו, שזה דבר יותר חשוב.
גילה גמליאל: זה מצד אחד, לדעתי, שצריכה להיות פנייה.
גילה גמליאל: אבל מצד שני, אני חושבת שלהכיר בזה שיוצא חוזר מנכ"ל ועדיין לא אוכפים אותו, יש לזה בעיה אחרת בפני עצמה, שגם כאן, לדעתי, אנחנו צריכים לתת את דעתנו בעניין הזה.
גילה גמליאל: אין ספק שהנושא של השמנה בקרב ילדים, זה דבר שאנחנו צריכים לעשות הכול על מנת למנוע אותו.
גילה גמליאל: בריאות, תזונה נכונה, העניין של שמירה על ספורט ופעילות גופנית – אלה דברים שהם מחויבי המציאות היום, לחנך ולגדל את דור העתיד.
גילה גמליאל: וכאן, גם כן, לדעתי, צריכה להיות, מבחינתנו, את הקריאה במתן הדגש הזה.
גילה גמליאל: אז שוב, חבר הכנסת מאיר שטרית, יישר כוח, ואנחנו כאן לקדם זאת.
עמרם מצנע: ניתן עוד זכות דיבור למישהו מהפורום הישראלי לאורח חיים בריא.
עמרם מצנע: מי ידבר?
<גיא גיאור: בוקר טוב.
<גיא גיאור: גיא גיאור מהפורום הישראלי לאורח חיים בריא.
<גיא גיאור: קודם כל, אני חייב לציין: זו פעם ראשונה שאני שותף לכזה דיון, ואני שמח לראות שהוא מתנהל בכזו יעילות וענייניות.
<גיא גיאור: אני חייב לומר שגם מסקירה של מסקנות עבר, מהדיונים האלו, זה תמיד הסתובב סביב סוגיית האכיפה.
<גיא גיאור: אפשר ללמוד גם ממדינות בעולם.
<גיא גיאור: גם ציינו מקודם את הנושא של משקאות דיאט: קוקה קולה העולמית קיבלה החלטה להוציא את המשקאות המתוקים מבתי הספר.
<גיא גיאור: מנתונים של ארגון הבריאות העולמי, מתוך 21 מדינות שאסרו על מכירה ופרסום בשטחי בתי הספר, 17 מתוכן ממש עשו את זה באמצעות חקיקה.
<גיא גיאור: אני חושב שזה אולי הדבר היחיד, שכנראה אחרי שלומדים את המסקנות מהעבר, מהדיונים האלה, שכנראה ימנע ויאכוף את המציאות בשטח.
<ניר לאור: ברשותך, אני רוצה - - -
עמרם מצנע: משפט.
<ניר לאור: כן.
<ניר לאור: ניר לאור, מנכ"ל הפורום הישראלי לאורח חיים בריא.
<ניר לאור: אני רוצה רגע לדבר קצת על נושא אחריות המנהלים: אני חושב שכדי שהחוק יהיה יותר אפקטיבי, צריך, כשמחדשים רישיון לעסק בתוך בית ספר; ואני רוצה לספר: ניקח לדוגמה את גימנסיה הרצליה.
<ניר לאור: יש בית קפה בתוך בית הספר, קפיטריה.
<ניר לאור: כולה ממותגת קוקה קולה.
<ניר לאור: מוכרת כמעט הכול דברים שהם לא בריאים.
<ניר לאור: מנהל בית הספר יודע את זה, והוא לא נלחם בזה.
<ניר לאור: זאת אומרת, יש דברים שאנחנו יודעים שהמציאות שונה – לא הכול ורוד גם כמו התמונה, שאני בהחלט מאמין לך – אבל יש מציאות אחרת גם בשטח, בעיקר בבתי ספר על-יסודיים, ובה אנחנו רוצים באמת לתת כלים אפקטיביים למשרד החינוך לאכוף.
<ניר לאור: אבל חלק מהדבר הזה, אולי אם מנהל בית הספר, בסוף שנה, יוכל להכניס מדד לרשות העירונית, להכניס חוות דעת, שלא על באמת תפקוד הקפיטריה, כי באמת לא הכול אצלו, הזיכיון הוא של הרשות העירונית.
<ניר לאור: יש שורה של דברים שאנחנו יכולים לעשות, ואנחנו נשמח להמשיך לעמוד בקשר עם משרד החינוך בנושא הזה.
<ניר לאור: תודה.
עמרם מצנע: אחרון, מר מנחם לב.
<מנחם לב: ראשית, רציתי להתנצל על האיחור, אני פשוט הוטעיתי לגבי שעת ההתחלה.
<מנחם לב: אני מתנצל שלא הייתי בחלק מהדיון.
<מנחם לב: רציתי להוסיף שני דברים שנאמרו פה - - -
<מנחם לב: אני נציג של איגוד מנהלי מחלקות חינוך, ואני מנהל מחלקת החינוך בבית אל.
עמרם מצנע: בשלטון המקומי, כן.
עמרם מצנע: איפה אתה מנהל?
<מנחם לב: בבית אל.
<מנחם לב: דבר ראשון שהוזכר פה זה הנושא של האכיפה.
<מנחם לב: אחד הדברים הכי גרועים שיכולים להיות במערכת החינוך זה כשאנחנו קובעים כללים אבל לא אוכפים אותם, ואז בית ספר אחד – וניתנה פה דוגמה אחת – בית ספר מסוים אוכף את החוקים, ובית הספר השני לא אוכף את זה.
<מנחם לב: ואני לא צריך לספר לכם מה התחושה של הנוער ומה התחושה של הילדים, ואיך הם מתייחסים לכל הכללים כאשר במקום אחד המצב הוא כך, במקום אחר המצב הוא אחר.
<מנחם לב: לכן, גם, ופה אני מייצג את דעת האיגוד: אני מתנצל שלא הייתי שותף למה שקורה באשדוד, אבל אם שמעתי טוב, יש איזו נכונות שהמועצות, הרשויות ייקחו את זה על עצמן.
<מנחם לב: אנחנו, כאיגוד, מתנגדים לזה בכל תוקף.
<מנחם לב: זאת אומרת, אנחנו מתנגדים לזה שבכל עיר ובכל ישוב יהיה מצב אחר, תהיה רשות אחת שתיקח את הדברים יותר ברצינות ומקום אחר פחות ברצינות.
<מנחם לב: בתי הספר הם תחת אחריות משרד החינוך, ואנחנו מצפים שהם יובילו את האכיפה של הדברים.
<מנחם לב: כמובן שאנחנו מצטרפים בכל לב לעצם הרעיון של האוכל הבריא.
<מנחם לב: הדרך הנכונה – אם מותר לי בחצי מילה – פה מדובר על סוג מסוים.
<מנחם לב: יש גם נושא נוסף של פינה חמה, שאני מבין שהוא לא נושא הדיון כרגע, שבו הילדים עצמם מקימים כל מיני מקומות כדי לאסוף קצת כספים, ושם מצאנו קטסטרופה.
<מנחם לב: שם הילדים אוכלים ממתקים בלי סוף, שם הילדים משגעים את ההורים שלהם, מבקשים את הכסף בבוקר, כולל הבת שלי, היום, בבוקר, שיצאה לקייטנה וסיפרו לה שמוכרים שם ממתקים.
<מנחם לב: ומה לעשות, סיפרתי לה שאני מגיע לפה ואני מתכוון להתנגד לזה, וזה לא עבר לי בקלות.
<מנחם לב: זאת פרשה בפני עצמה.
<מנחם לב: אז אנחנו מצטרפים בכל לב לעצם העניין של שינוי הנורמות, אנחנו מצטרפים, אבל אנחנו מצפים שמשרד החינוך יוביל את האכיפה של העניין הזה.
עמרם מצנע: תודה לכל המשתתפים בדיון, ובאמת תודה לחבר הכנסת מאיר שטרית שיזם את הדיון המהיר, והכניס אותנו בחזרה לתלם של טיפול בנושא החשוב הזה.
מאיר שטרית: אני מבקש פשוט להוסיף כמה מילים: ראשית, ברור לי, הרי גם לכולנו, אנחנו מדינה דמוקרטית.
מאיר שטרית: בסופו של דבר, הרי אי אפשר לאכוף בכוח על אף תלמיד לא לאכול ממתקים, כי הוא ייצא מבית הספר, הוא ישתה קולה ויעשה כל מה שהוא רוצה, אלא אם אנחנו נעשה מעשה נוסף מעבר לאכיפה בבית הספר, וזה חינוך.
מאיר שטרית: אני רוצה לציין בסיפוק את העובדה שהמון צעירים היום, למשל, מסתייגים ולא אוכלים בשר.
מאיר שטרית: בשר אדום.
מאיר שטרית: כי הם קוראים ושומעים: בשר זה לא טוב, והורגים בעלי חיים.
מאיר שטרית: וזה תפס המון ילדים שלא אוכלים בשר אדום.
מאיר שטרית: מוציאים בשר דג, עופות לפעמים, יש כל מיני.
מאיר שטרית: זאת אומרת, צריך "לתפוס" את הראש של הילדים.
מאיר שטרית: לדעתי, פעולה חינוכית בבית הספר, שיעור על הנושא של התזונה הבריאה, והנושא הזה - - - פחית אחת ביום מוסיפה חמישה קילו למשקל, היא תפעל אצל בתי הספר.
מאיר שטרית: לכן, לדעתי, חשוב להכניס בתוך מערכת החינוך, לשיעורי חברה ושיעורי זה – יכול להיות שאתם עושים את זה, אני לא אומר שלא עושים – שיעור תזונה לכל הכיתות מגיל מאוד צעיר על החשיבות של התזונה.
מאיר שטרית: לדעתי, תפיסת הראש של הילד, שהוא יבין את זה, זה הדבר האפקטיבי ביותר.
מאיר שטרית: הדבר השני שאני מבקש לומר זה למתן קצת את ההתקפה, כיוון שברור לנו שאנחנו רוצים לעשות הכול למנוע, ולעודד ולעזור שיהיה אוכל בריא בבתי הספר וכן הלאה, אבל, כמו שאמרתי, יש הרי, בסופו של דבר, חופש, זו מדינה חופשית, ואי אפשר להכריח אף אחד לא לשתות משקאות.
מאיר שטרית: וצריך להודות: המשקאות הממותקים הם טעימים, אני לא מתעלם מזה.
מאיר שטרית: ולכן זה קונה את הרצון של האנשים לשתות - - -.
מאיר שטרית: אני חושב שכל היושבים פה, גם כן, שותים מפעם לפעם משקאות ממותקים, ולא רק ילדים.
מאיר שטרית: כולנו חוטאים בחטא הזה.
מאיר שטרית: השאלה היא כמה שותים.
מאיר שטרית: ואם זו מגבלה או שמים מגבלות או - - -
גילה גמליאל: שכנעת אותי אחרי שאמרת שזה מוסיף חמישה קילו.
מאיר שטרית: חמישה קילו - - -.
מאיר שטרית: פה זו מגבלה.
עמרם מצנע: הבעיה היא שאי שתייה לא מורידה חמישה קילו.
מאיר שטרית: אני עברתי על החוק, כשהוא ממשלתי.
מאיר שטרית: אני רק רוצה להמליץ, אדוני היושב ראש, שהחוק יגיע לוועדה שלך.
מאיר שטרית: אני חושב שאחת הבעיות עם החוק הזה, למשל, שחמישה עמודים מתוך החוק הם רק הנושא של הטלת הקנסות והאכיפה, ורק עמוד אחד בעצם דן בחוק עצמו.
מאיר שטרית: עכשיו, החוק לא צריך להיות ארוך.
מאיר שטרית: הבעיה שלי בחוקים היא – אמרתי את זה כשהייתי שר המשפטים – שחוקים כתובים בשפה שבני אדם לא מבינים.
מאיר שטרית: אחרת, איך יתפרנסו עורכי הדין?
מאיר שטרית: ולדעתי, ככל שהחוק פשוט יותר וקטן יותר, הוא יותר אפקטיבי.
מאיר שטרית: פה, העניין של המינון, שר החינוך ימנה ממונה שיכול להטיל קנסות מינהליים על כל מי שמפר את החוק, עד 6,000 שקל; וכל מי שעושה, לא מפרסם - - - 1,500 שקל.
מאיר שטרית: אל"ף, אני חושב שזה סכומים גדולים מדי, שלא יועילו.
מאיר שטרית: על 6,000 שקל כל - - - לבית המשפט, ויערער, וילך לבתי משפט, וינהל דיון ארוך מאוד.
מאיר שטרית: אני חושב שצריך לעשות קנס יותר נמוך, אפילו, אבל בצורה פשוטה יותר, שהכול ינוסח קצר ופשוט.
מאיר שטרית: זה יהיה הרבה יותר אפקטיבי מאשר חמישה עמודים, שבשביל לטפל בהם צריך לקחת עורך דין לטפל בהם.
מאיר שטרית: אני חושב שצריך לפשט את החוק.
שמעון אוחיון: אבל כדאי שיחדד את הניסוח של הצעת החוק.
עמרם מצנע: החוק יעבור - - -
מאיר שטרית: הוא יבוא לפה.
שמעון אוחיון: לחדד את סוגיית הסמכות והאחריות, כי היא לא ברורה.
מאיר שטרית: החוק יבוא לוועדה הרי.
עמרם מצנע: אני רוצה לסכם, ועוד פעם להודות לך, חבר הכנסת מאיר שטרית, שהכנסת אותנו מחדש לתלם בנושא הזה.
עמרם מצנע: החוק, כפי שאמרתי, יגיע לוועדה, ואנחנו מתחייבים בוועדה שנעשה את הכול בזריזות, מהירות ויעילות כדי שהחוק יקבל תוקף.
עמרם מצנע: אבל אני לא מאמין שהחוק בלבד הוא זה שישנה את המציאות.
עמרם מצנע: חוק זה אמירה, וברגע שיש חוק אז אנשים מבינים שמתכוונים ברצינות.
עמרם מצנע: אבל זה לא מה שישנה את פני המציאות.
עמרם מצנע: ואני רוצה להצטרף להערה של חברת הכנסת גילה גמליאל: תראו, חוזר מנכ"ל קיים כבר כמה שנים.
עמרם מצנע: הוא לא נאכף.
עמרם מצנע: חוזר מנכ"ל, מבחינת מנהלי בתי הספר, יותר חזק מחוק.
עמרם מצנע: והוא לא נאכף.
עמרם מצנע: ומנהלי בתי ספר ומוסדות חינוך יודעים היטב למה מתכוונים באמת, ולמה מתכוונים שיהיה כתוב.
עמרם מצנע: ולכן, קודם כל, חשוב גם להעיר את ההערה הזו למשרד החינוך.
עמרם מצנע: חוזר מנכ"ל – הוציא פחות חוזרי מנכ"ל, אבל שחוזרי מנכ"ל ייאכפו על ידי המשרד, עם כל שרשרת הניהול והאדמיניסטרציה שלו.
עמרם מצנע: ואני יודע שזה אפשרי, צריך רק לרצות.
עמרם מצנע: דבר שני, כפי שאמר גם פרופסור איתמר רז, אני חושב שזו בכלל תרבות, תרבות של התנהגות.
עמרם מצנע: זה מתחיל בבית, איך מתנהגים ההורים, מה אוכלים בבית, איך שולחים את הילד.
עמרם מצנע: וזה ממשיך אחר כך, כמובן, בבית הספר.
עמרם מצנע: אני רשמתי לעצמי את כל נושא המוסדות האקדמאים, שגם בהם אנחנו יכולים לכפות יותר מאשר בציבור החופשי.
עמרם מצנע: אין ספק שצריך לטפל בנושא, ואני מאוד מקווה שבאמת הארגונים של המגזר השלישי, ואנחנו, כאן, בכנסת, משרד הבריאות, משרד החינוך – נתחיל כולנו באמירה אמיתית, שמלווה בקמפיינים, גם תקשורתיים וגם, כמובן, הסברתיים בתוך המערכות השונות, כדי לשנות או לפחות להתחיל לשנות את כללי ההתנהגות.