GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עמרם מצנע: אז משרד החינוך יענה על זה.
עמרם מצנע: חכי רגע, תני לו לסיים.
<ערן כהן: בנוגע לשאלתו של חבר הכנסת יעקב אשר, בנוגע להערכה התקציבית או מה אנחנו מעריכים.
<ערן כהן: אז זה נכון – תיקון החקיקה הזה לא נועד לחסוך לתקציב המדינה.
<ערן כהן: תיקון החקיקה הזה, בהתאם לסיכום - - -
עמרם מצנע: קיבלת תשובה.
יעקב אשר: כשבאים ודורסים, אדוני, ברגל - - -
נסים זאב: הוא בא לחנך את החרדים.
נסים זאב: בא - - -
רות קלדרון: תנו לו לסיים - - - מה הוא רוצה להגיד לנו משהו.
יעקב אשר: אולי תפסיקי לנהל את הדיון, תחליפי את היושב ראש.
רות קלדרון: אבל - - - רוצה לומר משהו.
יעקב אשר: תחליפי את היושב ראש - - -
רות קלדרון: בשמחה, בשמחה.
<ערן כהן: החלטת הממשלה וכוונת הממשלה שהמשאבים שייחסכו, ככל שיהיו כאלו, בגלל שכמו - - -
יעקב אשר: אם יהיו.
<ערן כהן: אם יהיו כאלו, יישארו במערכת החינוך החרדית.
יעקב אשר: מה זה קשור לחוק ההסדרים?
יפעת קריב: זה בדיוק הסדר.
עמרם מצנע: חבר הכנסת יעקב אשר, לא הוא קבע.
יעקב אשר: אני שואל אותו, אני לא אמרתי שהוא קבע.
עמרם מצנע: אבל אתה יודע מה התשובה.
עמרם מצנע: אתה יודע - - -
יעקב אשר: אם הוא יודע מה התשובה ורוצה לשמוע - - -
עמרם מצנע: אבל זה לא הוא קבע.
עמרם מצנע: מי שקבע, בסופו של דבר, זה היועץ המשפטי לכנסת, - -
יעקב אשר: - - שכולם יידעו.
עמרם מצנע: - - יחד עם יושב ראש הכנסת.
עמרם מצנע: זה הגיע לוועדת הכנסת, ושם סיננו.
עמרם מצנע: כפי שאתה יודע, כל שנה יורדים עוד ועוד חוקים שמלכתחילה היו בחוק ההסדרים.
עמרם מצנע: ואנחנו יודעים שנים שהכול היה בחוק ההסדרים.
יעקב אשר: גם היו חוקים שהיו בוועדות.
עמרם מצנע: אבל זו לא תשובה שהוא יכול לתת לך.
משה גפני: יושב ראש הכנסת והיועץ המשפטי של הכנסת ביקשו להוציא את זה מחוק ההסדרים.
משה גפני: בא יאיר - - -.
משה גפני: - - - גם את העובדות.
עמרם מצנע: בסדר, והכנסת סוברנית.
עמרם מצנע: חבר הכנסת משה גפני, אתה הלוא יודע, אתה מומחה יותר ממני, בטח, ומרבים אחרים שיושבים פה - - -
משה גפני: לא היה דבר כזה אף פעם.
עמרם מצנע: באמת?
עמרם מצנע: נו, באמת?
משה גפני: אף פעם לא היה דבר כזה.
משה גפני: לא עבר.
יעקב אשר: אבל גם אם היה - - -
עמרם מצנע: חוק ההסדרים תמיד הקיף את הכול.
עמרם מצנע: עכשיו, לפחות, צמצמו אותו.
משה גפני: בא שר האוצר נגד היועץ המשפטי של הכנסת, והוא אומר: זה דגל אצלי?
עמרם מצנע: אז תפנה לשר האוצר.
עמרם מצנע: יש לך הזדמנויות מעל הבמה, לא פה.
יעקב אשר: אדוני היושב ראש, היו מקרים שבהם בוועדה עצמה - -
משה גפני: פיצלו.
יעקב אשר: - - עלה הנושא הזה ופיצלו.
יעקב אשר: יש סמכות לוועדה הזאת.
עמרם מצנע: לא אמרתי שלא, אבל זו שאלה שאתה שואל אותו.
עמרם מצנע: אחר כך תשאל אותי.
<ערן כהן: השאלה, כפי שנשאלה, בעצם נחלקת לשניים, ברשותכם: אחד, בנוגע לחיסכון התקציבי.
<ערן כהן: שניים, בנוגע לקשר של תיקון החקיקה הזה לחוק ההסדרים ולתכנית הכלכלית.
<ערן כהן: בתכנית הכלכלית ובחוק ההסדרים נמצאים נושאים שנוגעים לתקצוב.
<ערן כהן: ההסדר הזה, במהותו, נוגע לתקצוב, ולמנגנון תקצוב ולאופי תקצוב של מוסדות הפטור, ולכן מקומו בתכנית הכלכלית ובחוק ההסדרים.
<ערן כהן: בנוגע לחיסכון התקציבי, שההסדר הזה יהיה בו או לא יהיה בו, ההסכמה עם משרד החינוך, וזה מקבל ביטוי גם בהחלטת הממשלה, שככל שיהיה חיסכון תקציבי הוא יישאר במערכת החינוך החרדית כדי לעודד לימודים, וכדי לעודד לימודי בסיס או לשפר את מערכת החינוך החרדית בהקשר הנדון.
<ערן כהן: וזה הקשר של זה לחוק ההסדרים ולתכנית הכלכלית.
יעקב אשר: שאלה קטנה, אדוני.
יעקב אשר: בהמשך הדברים שאנחנו קיבלנו ממרכז המחקר והמידע, אז כתוב כאן שוב שמסרה נציגת אגף התקציבים כי לא צפויה עלות ליישום החוק וכולי.
יעקב אשר: איך אתם יודעים שלא צפויה עלות גם לזה?
יעקב אשר: אולי כולם יחליטו עכשיו לא רק ללמוד ליב"ה מאה אחוז, אלא גם לעשות את זה - - -
עמרם מצנע: הם מעריכים שלא צפויה עלות.
משה גפני: לא יהיה יותר.
ישראל אייכלר: הם ידרשו מאה אחוז.
משה גפני: לא ילמדו מאה אחוז, יקבלו - - -
עמרם מצנע: מר ערן כהן, תעבור לשואל הבא.
<ערן כהן: גם בנוגע לדיווח על מצבת מורים ולעניין האפליה, אני מבקש להפנות את השאלה למשרד החינוך.
<ערן כהן: בנוגע לשאלה על החיוב בדיווח מצבת מורים, ולאפליה ולמצב היום או לפני, אני מבקש להפנות את השאלה למשרד החינוך.
<ערן כהן: וככל שאני הצלחתי לרשום לעצמי, אלה היו השאלות.
משה גפני: רק השאלה: 30% ממה?
<ערן כהן: 30% משעות הלימוד שמקבל מוסד חינוך רשמי.
<ערן כהן: זה כמו המצב היום.
משה גפני: 30% ממה שמקבל מוסד - - -
<ערן כהן: מה ש-55% הופך להיות 30%.
משה גפני: אני מציע - - - זה יותר מה-35% של היום.
עמרם מצנע: חבר הכנסת משה גפני, מ-30% משעות הלימוד, הוא אמר.
משה גפני: כן, כן, הבנתי.
משה גפני: אני מצביע בעד בגלל שזה יותר מה-55% של היום.
עמרם מצנע: מאה אחוז.
עמרם מצנע: שעות הלימוד.
משה גפני: כן, כן, שעות הלימוד.
<דורית מורג: יש הוראה בחוק לימוד חובה לגבי האפשרות של השר - - -
<דורית מורג: סעיף 5 שלמעשה מאפשר לשר להכיר ולהסדיר, להכיר במוסדות פטור, הוא סעיף שנמצא, למעשה, בתלמידים שלומדים במוסדות פטור.
<דורית מורג: הוא סעיף שנמצא כבר מתחילת קום המדינה.
<דורית מורג: זאת אומרת, אפשרו לשר לפטור, להכיר בתלמידים שלומדים במוסדות פטור לנושא מסוים, ולמעשה לא הרחיבו הוראות בחוק לעניין הזה.
<דורית מורג: אנחנו נמצאים היום גם בבג"ץ על הנושא הזה.
<דורית מורג: למעשה, הייתה טענה כנגד משרד החינוך, שמשרד החינוך יפסיק לתקצב את מוסדות הפטור בהיעדר הוראה חוקית.
<דורית מורג: אמנם, הדיון עוד לא הסתיים, אבל משרד החינוך הוכיח לבג"ץ שמבחינת הפיקוח, אכן נחה דעתו של בית המשפט.
<דורית מורג: אבל הנושא של היעדר חקיקה מפורשת לגבי סמכויות התקצוב של השר תלוי ועומד בבית המשפט, ובהחלט - - -
עמרם מצנע: והחוק הזה מתקן את זה.
<דורית מורג: והחוק הזה מאפשר - - -
עמרם מצנע: יש בחוק הזה גם דברים חיוביים, חבר הכנסת משה גפני.
משה גפני: אפילו אחד לא.
ישראל אייכלר: הבג"ץ נמשך.
ישראל אייכלר: זה לא - - -
עמרם מצנע: לא משנה.
עמרם מצנע: בנושא הזה החוק מטופל.
משה גפני: לא עוזר כלום - - -
יעקב אשר: - - - זו לא חקיקה של חוק ההסדרים.
<דורית מורג: הבג"ץ נמשך.
<דורית מורג: אבל היה חשש שבהחלט תינתן החלטה על ידי בית המשפט שמשרד החינוך יפסיק לתקצב.
<דורית מורג: והחקיקה הזאת, למעשה, מתקנת את המצב.
<דורית מורג: הלימוד של 55% נמצא היום בחוזרי המנהלת הכללית, והוא היה קיים כחובה על התלמידים במוסדות הפטור.
<דורית מורג: למעשה, גם נכללה כתנאי לתקצוב.
<דורית מורג: היום, למעשה, התוספת היא שמי שמבקש ללמד 55% יצטרך ללמד גם את אותם מקצועות - - -
עמרם מצנע: מי שמבקש לקבל תקציב של 55%.
<דורית מורג: מי שמבקש לקבל תקציב של 55% יצטרך ללמד - -
עמרם מצנע: שלושת המקצועות.
<דורית מורג: - - את שלושת המקצועות.
<דורית מורג: היה והוא רוצה להישאר באותו מצב שהוא נמצא היום, - -
עמרם מצנע: הוא יורד ל-30%.
<דורית מורג: - - הוא ירד ל-30%.
<דורית מורג: אבל זה, כמובן, לפי הוראת המעבר, ייעשה בהדרגה, לפי תקנות שיתקין השר.
ישראל אייכלר: אין בזה אפליה נגד חוק יסוד של השוויון, שילד אחד מקבל 30% וילד אחר מאה אחוז.
<דורית מורג: לא, כי יש הרבה מאוד החלטות, גם של בית המשפט העליון, שניתן לא להפלות אלא להבחין בתקצוב ובהתייחסות, לאבחנות כשהן מתבססות על אבחנות שונות.
ישראל אייכלר: יש דוגמאות נוספות?
<דורית מורג: למשל: כל הנושא של העדפת החינוך הרשמי.
<דורית מורג: הרי היום גם החינוך הרשמי מקבל מאה אחוז תקצוב, לעומת המוכרים שאינם רשמיים שמקבלים 75%.
<דורית מורג: יש אמירות חוזרות ונשנות בעניין הזה, שיכול משרד החינוך לתת העדפה לחינוך הרשמי.
<דורית מורג: לא רק זה, בבית המשפט העליון עלה הדיון, משרד החינוך ניסה להראות לבית המשפט שבכל זאת יש פיקוח על מוסדות הפטור.
<דורית מורג: הם לא מתוקצבים כך ללא כל סיבה.
<דורית מורג: זאת אומרת, גם הנושאים האלה, של איך מתקצבים מוסדות ולא מפקחים עליהם, ולא שמים עליהם כללים, בהחלט נמצא תלוי ועומד בבית המשפט העליון היום.
משה גפני: לגבי החוקים הקיימים.
<דורית מורג: סליחה?
משה גפני: לגבי החוקים הקיימים – אפליית תלמידים בדיווח וכולי.
<דורית מורג: אפליה.
<דורית מורג: עקרונית, אתם צודקים בדבר אחד: זאת הנחיה כללית – אסור היום להפלות תלמידים במדינת ישראל, בין אם זה נמצא בחוק ובין אם זה לא נמצא בחוק.
משה גפני: נמצא בחוק או לא נמצא בחוק?
<דורית מורג: יחד עם זאת, בחוק זכויות התלמיד, שלא חל על מוסדות הפטור, יש הוראה מפורשת, ולכן הכניסו גם הוראה מפורשת כדי ליצור את האיזון המתבקש.
משה גפני: חבל שלא למדתי משפטים.
משה גפני: מותר היום, על פי החוק, להפלות תלמידים במוסדות הפטור?
<דורית מורג: לא, אמרתי, אני עניתי על זה: לא, אסור.
משה גפני: אסור.
משה גפני: אז למה צריך את זה עכשיו?
יעקב אשר: זו תפאורה יפה.
יפעת קריב: חבר הכנסת משה גפני, אם התלמידים האלה ילמדו את מקצועות הליב"ה, הם יוכלו ללמוד משפטים כשהם יהיו גדולים.
יפעת קריב: זה בדיוק הרעיון.
<שלמה ברילנט: הבנתי.
<שלמה ברילנט: כנראה שלא היית בקריית אונו אף פעם, בקריה האקדמית.
משה גפני: אולי תפסיקי עם הפטרונות הזאת - - -
יפעת קריב: למה?
יפעת קריב: תן להם את האופציה ללמוד משפטים.
יעקב אשר: את דואגת, אני ממש מתרגש מהדאגה שלכם.
משה גפני: זה ממש.
יעקב אשר: פשוט התרגשות אוחזת בנו.
יפעת קריב: - - - כשהם ייצאו לעבוד.
משה גפני: הילדים החרדים - - -
<שלמה ברילנט: חבל שלא הבאתי את עורכי הדין החרדים.
יעקב אשר: את לא רוצה שיולידו אותם בכלל.
יפעת קריב: מה פתאום?
יפעת קריב: להיפך.
משה גפני: - - - להיפך - - -
יעקב אשר: הבוס שלך ביקש שנבוא להתייעץ איתו לפני שמביאים ילדים.
יפעת קריב: אני בעד ילודה מוגברת, אבל - - -
משה גפני: את פשוט דואגת לילדים החרדים.
יעקב אשר: ממש דאגה: הוא דואג שהם לא יהיו, ואת דואגת שאם כבר נמצאים - - -
משה גפני: אין סעיף אחד שלא מפלים אותם לרעה.
משה גפני: אחד.
משה גפני: כל יום משהו חדש.
יפעת קריב: להיפך, זה נותן להם הזדמנות.
יעקב אשר: לפחות תגידו את זה בצורה ברורה, אל תהיו צבועים.
משה גפני: אל תגידו את זה בצורה ברורה, תהיו צבועים הלאה.
משה גפני: בלאו הכי אתם לא תהיו הרבה זמן בפוליטיקה.
משה גפני: תאמיני לי.
רות קלדרון: - - - שלכם.
עמרם מצנע: תודה רבה, ההפסקה הסתיימה.
משה גפני: תנסו לעשות גלים וצלצולים.
משה גפני: הציבור הישראלי לא מטומטם.
משה גפני: יאיר לפיד אמר לכם מה להגיד?
יפעת קריב: תתפלא, באנו לבד.
יפעת קריב: אנחנו יודעים בדיוק מה להגיד.
משה גפני: אבל הוא ידע שאתם באים?
יפעת קריב: והתגובה היא שהם יוכלו ללמוד משפטים.
יפעת קריב: כשאתה לומד את מקצועות הליב"ה, תנו להם הזדמנות להצליח בחיים.
משה גפני: שמענו אותך.
משה גפני: שמענו אותך, פטרונית של החינוך החרדי.
<שלמה ברילנט: את מדברת לאח שלי.
<שלמה ברילנט: הוא למד ליב"ה, אח שלי, והוא עורך דין.
<שלמה ברילנט: למה את סתם מדברת דברים?
<שלמה ברילנט: אח שלי עורך דין, והוא למד ליב"ה.
יפעת קריב: מעולה.
יפעת קריב: תן להם את האופציה להיות - - -
משה גפני: למה אתה מתערב?
משה גפני: אל תתערב.
משה גפני: זה מתערב רק מי שיש לו חסינות.
ישראל אייכלר: כשיהיה פחות פשע לא יצטרכו כל כך הרבה משפטנים.
משה גפני: עזוב, אל תדבר איתה על פשע.
משה גפני: לא, עזוב, בחייך.
משה גפני: מעניין אותה?
משה גפני: העיקר - - -
ישראל אייכלר: אם כולם יקבלו חינוך יהודי טוב, יצטרכו פחות עורכי דין.
משה גפני: אכפת לה פשע?
משה גפני: שלא יהיו חרדים.
רות קלדרון: תפסיקו עם - - - הזאת.
רות קלדרון: גם אנחנו יהודים, די.
משה גפני: אצל היהודים תמיד היו - - -
עמרם מצנע: חברות הכנסת רות קלדרון ויפעת קריב - - -
עמרם מצנע: בסדר, אבל זה לא מביא לשום דבר.
משה גפני: אצל היהודים גם היו כאלה שעשו את המוות לעם היהודי.
רות קלדרון: כן, גם בתוך הקהילה.
משה גפני: בקהילה, שְמָה-קהילה, גם כן.
משה גפני: את יודעת משהו?
משה גפני: את לא מבינה מהחיים שלך.
משה גפני: עם הארץ מוחלט.
רות קלדרון: - - - אתה גדול הדור.
עמרם מצנע: חבר הכנסת משה גפני, קצת נימוס.
עמרם מצנע: קצת נימוס.
משה גפני: בסדר, נימוס.
משה גפני: אז היא מדברת עליי - - -
ישראל אייכלר: אז כשהיא אומרת אנטישמיות; אם אני הייתי אומר אנטישמיות, היושב ראש היה מוציא אותי.
ישראל אייכלר: אותה היושב ראש לא יעז להוציא, כי מותר לה להגיד אנטישמיות.
רות קלדרון: למה מדברים - - - על יהודים?
רות קלדרון: - - - שנאה - - -
משה גפני: ככה אנחנו מדברים.
משה גפני: אל תדאגי לנו.
ישראל אייכלר: כן, את מדברת על אנטישמיות.
ישראל אייכלר: יש מפלגה אנטישמית יותר מהמפלגה שלכם?
משה גפני: אל תדאגי לנו, מפלגת שנאה.
יעקב אשר: תטיפי ליושב ראש שלך איך מדבר, כשהוא - - -
משה גפני: מפלגת שנאה.
רות קלדרון: אני, אני, אני לא היושב ראש - - -
יעקב אשר: אם את לא היושב ראש, אז את גם לא - - -
רות קלדרון: אין שום סיבה שתצעקו עלינו.
משה גפני: מפלגת שנאה, זה מה שאתם.
רות קלדרון: אין שום הצדקה ושום סיבה.
משה גפני: והקדוש ברוך הוא ישלם לכם.
רות קלדרון: גם לכם.
משה גפני: לכם, לכם.
רות קלדרון: לכם ולא לו.
רות קלדרון: ולפי שהוציא עצמו מהכלל, אפרופו רשע.
משה גפני: תעשי לי טובה, עם הארץ שכמוך.
משה גפני: דואגת לילדים החרדים.
עמרם מצנע: חבר'ה, אל תאלצו אותי שפעם ראשונה שאני אצטרך להוציא מפה מישהו.
עמרם מצנע: היועצת המשפטית, דורית מורג, הופרעת באמצע.
<דורית מורג: אני סיימתי.
משה גפני: דיווח על המורים לא אמרת.
משה גפני: דיווח.
עמרם מצנע: איזה דיווח ביקשת?
משה גפני: הופיע פה - - -, שהוא מדווח למשרד החינוך.
משה גפני: צריך לדווח היום?
<דורית מורג: צריך לדווח.
<דורית מורג: בנוסף לחוק הזה, חל גם חוק הפיקוח - - -.
<דורית מורג: אנחנו מדברים, בין היתר, ככלל, גם בתי המשפט, על מידת הפיקוח.
<דורית מורג: בנוסף, להנחיה בחוק לימוד חובה חלים גם הוראות חוק הפיקוח בבתי ספר.
<דורית מורג: דיווח מי נמצא בבתי הספר - - -
<דורית מורג: אמור להיות גם - - -
משה גפני: אז למה זה מופיע בחוק?
<דורית מורג: כי עד עכשיו אין חוק.
<דורית מורג: היום יש הנחיות כלליות של הוראות חוזר מנכ"ל, ואנחנו מנסים - - -
משה גפני: והן לא טובות, ההנחיות?
משה גפני: צריך להכניס את זה בחוק?
<דורית מורג: הן מצוינות.
<דורית מורג: אבל גם כדי לאפשר תקצוב אנחנו, כרגע, מנסים להכניס חלק מההנחיות המהותיות, לפחות, בחוק - - -
משה גפני: לא השתכנעתי, אדוני היושב ראש.
עמרם מצנע: לא ציפיתי שתשתכנע.
עמרם מצנע: תודה רבה ליועצת המשפטית.
עמרם מצנע: מנכ"לית משרד החינוך, בבקשה.
ישראל אייכלר: יש התניה דומה בחינוך הממלכתי?
<דלית שטאובר: כן, ודאי.
משה גפני: בחינוך הממלכתי אין התניות בכלל.
עמרם מצנע: בוודאי שיש.
משה גפני: לא, אין התניות.
משה גפני: לא צריך התניות בכלל.
<דלית שטאובר: אני מבקשת, ברשותך, אדוני יושב הראש, רק להציג את המדיניות.
<דלית שטאובר: שר החינוך הוא שר החינוך של כל ילדי ישראל, משרד החינוך הוא משרד החינוך של כל ילדי ישראל.
<דלית שטאובר: אנחנו לא מאמינים באבחות חרב, אנחנו מאמינים בדיאלוג.
<דלית שטאובר: אנחנו מאמינים שיש לנו את היכולת למצוא את השפה המשותפת כדי להגיע להבנות לטובת העניין, וזוהי גם מדיניות שר החינוך.
<דלית שטאובר: ואני בטוחה שאנחנו נוכל גם לממש אותה.
<דלית שטאובר: כן, אני חושבת שהדברים ברורים.
עמרם מצנע: שאלות למנכ"לית?
ישראל אייכלר: יש לי שאלה למנכ"לית בקשר לנושא אחד.
<דלית שטאובר: בבקשה.
ישראל אייכלר: שמעתי וראיתי שמשרד החינוך הוציא הוראה לגבי ילדים קשי קליטה, קשי למידה, בתלמודי התורה, שלא יקבלו השנה את תקציב הטיפוח והתמרוץ.
ישראל אייכלר: וזה גורם לאלפי ילדים שלא יהיה להם את המורות המקדמות וכל הדברים האלה.
<שלמה ברילנט: שילוב, שילוב, שילוב.
ישראל אייכלר: האם את יודעת מזה?
ישראל אייכלר: והאם זה בסדר שדווקא בילדים קשי קליטה, בהם מתחילים להילחם בחינוך החרדי?
<דלית שטאובר: ההנחיות שיצאו לחינוך החרדי, על כל הניואנסים שלו, לגבי חינוך מיוחד, משוות את ההנחיות שקיימות בחינוך בכלל.
<דלית שטאובר: אתם יודעים את זה.
<דלית שטאובר: אין שום החלטה שמפלה לרעה, בתקצוב או בכל כלל אחר, את ילדי החינוך המיוחד במגזר החרדי על כל פלגיו.
<דלית שטאובר: בשנה האחרונה עסקנו בתקצוב נוסף מתוך השוואת התנאים לחינוך הממלכתי, לחינוך הרשמי, לחינוך המוכר שאינו רשמי על פי גילאים.
<דלית שטאובר: נכון שיש מענים שונים שניתנים השנה.
<דלית שטאובר: הם ניתנים באותה מידה בחינוך הכללי, בחינוך הממלכתי ובחינוך הממלכתי דתי והחרדי.
ישראל אייכלר: ראית את המכתב של מר יהודה פינסקי?
<דלית שטאובר: כן, בוודאי ראיתי.
<דלית שטאובר: וגם ביניכם יושבים אנשים שיודעים שיש השוואה, לצערנו, בשל גידול במשאבים.
<דלית שטאובר: אנחנו חילקנו אותם אחרת, לכל ילדי ישראל, בצורה שקופה.
<דלית שטאובר: ככל שהיו לנו יותר משאבים היינו יכולים לתת יותר מענים.
<דלית שטאובר: אבל מתוך המשאבים הקיימים יצרנו הנחיות – זה בתקופת כהונתי, אני מכירה את זה היטב – שהן מתייחסות - - -
ישראל אייכלר: זאת אומרת, אותו מכתב יצא לכל המערכת החינוכית, לא רק לחרדית?
<דלית שטאובר: בוודאי.
<שלמה ברילנט: לא נכון.
<שלמה ברילנט: יש שילוב, מדברים על שילוב.
יעקב אשר: תיקון אחד קטן – זה לא הדיון עכשיו – אבל תיקון אחד קטן, ואת יודעת שאני יודע את זה כראש עיר, ואת מנהלת מחוז מצוינת שהייתה בזמנו: יש הבדל אחד.
יעקב אשר: אמנם, עכשיו, באמת הלכו, כביכול, ליישר קו, כלפי מטה, אגב.
<דלית שטאובר: נכון.
יעקב אשר: אבל יש הבדל אחד: שלמנהלי המחוזות הרגילים – לא המחוז שלנו, של המוכר שאינו רשמי – יש סל מחוז, וסל המחוז הזה זה בדיוק המקום שבו מנהלת המחוז יודעת איפה לסגור את הפערים, במיוחד בחינוך המיוחד ובמקומות כאלה שבהם יש צרכים מיוחדים עקב קושי - - -
<דלית שטאובר: אני שמחה שאתה מעלה את השאלה הזאת.
<דלית שטאובר: אני יכולה לענות על העניין הזה: קודם כל, הסוגיה שאתה מעלה אותה היא לא רלוונטית לגבי הרשתות, שתי הרשתות שקיבלו משאבים נוספים ממקורות אחרים.
<דלית שטאובר: אך המצב שעליו אתה מצביע כמצב אופטימלי, הוא בדיוק המצב שגם אנחנו רואים אותו כמצב אופטימלי – ואף שוחחתי אתך בזה בשיחת מסדרון – ואנחנו מעוניינים לפעול על מנת להגדיר את החינוך החרדי תחת מבנים דומים שיאפשרו למנהל מחוז או כפי שיוגדר – מי שאחראי על זה – לעשות את התיקונים, כמו שעושים.
<דלית שטאובר: אבל זה באמצעים קוסמטיים, כאלה ואחרים.
<דלית שטאובר: הרי השעות האלה שיש למנהל המחוז הם לתקן עיוותים כאלה ואחרים.
<דלית שטאובר: אבל כעיקרון, מאוד-מאוד חשוב שכל הקהל החשוב שיושב פה יידע שההנחיות שייצאו ממשרד החינוך, בסוגיה הכול כך חשובה ורגישה של ילדים עם צרכים מיוחדים, הן הנחיות זהות לכלל האוכלוסייה.
<דלית שטאובר: כפי שאמרתי, אנחנו משרד החינוך של כל ילדי ישראל.
משה גפני: אני מוסיף לשאלה של חבר הכנסת ישראל אייכלר: אני מסכים, אין לי טענות אלייך.
משה גפני: אני חושב שאת מנכ"לית טובה.
משה גפני: אני מקווה שאני לא עושה לך נזק בזה.
משה גפני: באמת, את מנכ"לית של כל הציבור.
משה גפני: הרי זו לא שנה ראשונה שאת נמצאת.
משה גפני: אני הרגשתי גם ככה, גם כלפי החינוך הממלכתי וגם כלפי החינוך ששייך לסקטורים אחרים.
יפעת קריב: אנחנו פה מצטרפים לדברים האלה ומסכימים אתך.
יפעת קריב: אנחנו מצטרפים ומסכימים.
משה גפני: החלק הזה, של מה ששאל חבר הכנסת ישראל אייכלר – אנחנו מדברים היום על מוסדות הפטור, - - - על המערכת כולה.
משה גפני: במוסדות - - -
יעקב אשר: לא, זה משהו אחר.
יעקב אשר: הוא לא שאל על הפטור.
משה גפני: הוא שאל על הפטור.
ישראל אייכלר: הפטור.
ישראל אייכלר: כן, ודאי.
<שלמה ברילנט: על השילוב.
משה גפני: אתה שאלת על הפטור.
ישראל אייכלר: על השילוב - - -
<שלמה ברילנט: על השילוב והפטור.
ישראל אייכלר: כן, כן, בהחלט, על זה שאלתי.
משה גפני: בשנה שעברה, למשל, היה תקצוב לילדי מוסדות הפטור שהם חינוך מיוחד, ואתם תקצבתם אותם.
משה גפני: השאלה: אם גם השנה, ילד בחינוך מיוחד שנמצא במוסד הפטור, האם הוא יתוקצב?
משה גפני: נכון - - -
ישראל אייכלר: הרי יצא מכתב - - -
משה גפני: לא, לא, עזוב את המכתב - - -
<שלמה ברילנט: זה לא חינוך מיוחד, זה שילוב.
ישראל אייכלר: שילוב – אני מדבר על זה.
<דלית שטאובר: תשובתי בעינה עומדת: ילדי החינוך המיוחד במוסדות האלה - - -
משה גפני: הפטור.
<דלית שטאובר: זה לא שונה מכלל המערכת ההנחיה שמר יהודה פינסקי נתן.
<דלית שטאובר: מר יהודה פינסקי יושב כאן.
עמרם מצנע: תראו, אנחנו מתחילים בדיון, ידברו חברי הכנסת.
עמרם מצנע: ומי שירצה לדבר צריך להירשם, בבקשה, אצל הגברת יהודית גידלי.
עמרם מצנע: מי רוצה להתחיל מחברי הכנסת?
עמרם מצנע: חבר הכנסת ישראל אייכלר, בבקשה.
ישראל אייכלר: אדוני היושב ראש, אני אתחיל מזה שיושב ראש הכנסת סיפר בתקשורת, וזה לא סוד, שהוא חשב שהנושא הזה, שאנחנו דנים בו היום, לא שייך לעניין של חוק ההסדרים, והוא ביקש להוציא את זה, והוציא הרבה דברים מחוק ההסדרים.
ישראל אייכלר: אבל פה אמר שר האוצר: זה הדגל שלי, אני צריך את זה לציבור שלי.
ישראל אייכלר: על שני דברים אני לא אוותר: על העניין של הקיצוץ בישיבות, ועל העניין של הפגיעה בתלמודי התורה.
משה גפני: לא, לא, על שלושה דברים בחוק ההסדרים.
ישראל אייכלר: שלושה דברים.
ישראל אייכלר: איזה שלושה דברים?
משה גפני: מיצוי כושר השתכרות, הוא אמר; החוק שעלה אתמול, חוק נהרי; והחוק הזה.
משה גפני: אלה שלושת הדברים.
ישראל אייכלר: חוק נהרי והחוק הזה.
ישראל אייכלר: זאת אומרת, שלושת החוקים שנועדו לפגוע בציבור מסוים בארץ ישראל.
ישראל אייכלר: אני רוצה לומר לך, אדוני היושב ראש וחברי ועדת החינוך, אין דוגמה בעולם: לא במלזיה, לא ברודזיה, לא בצרפת, לא בבריטניה, ודאי לא במדינות נאורות – ששר יאמר: זה הדגל שלי, לפגוע בציבור מסוים, בצבע מסוים, בגזע מסוים, בדת מסוימת או בלאום מסוימת.
ישראל אייכלר: זאת גזענות שלא הייתה מתאפשרת ולא הייתה עוברת.
ישראל אייכלר: ואם זה היה מתפרסם אז הוא היה צריך להתפטר באותו היום.
ישראל אייכלר: אני רוצה לומר לך - - -
עמרם מצנע: אני מוכרח בהערת ביניים – לי, לפחות, מותר – זה לא נכון.
עמרם מצנע: שר החינוך ושר האוצר שמו כדגל את חיזוק החינוך הציבורי.
עמרם מצנע: צריך לראות את זה בצורה הזו.
עמרם מצנע: עכשיו, אתה יכול - - -
ישראל אייכלר: אני רואה את זה בצורה אחרת.
משה גפני: אבל אדוני היושב ראש, זה לא הדיון.
עמרם מצנע: זה חלק מהדיון.
ישראל אייכלר: אדוני היושב ראש, אני הייתי רואה את זה כך אם הוא היה אומר:
ישראל אייכלר: אני רוצה שיהיה שם סעיף, שהחינוך הממלכתי מקבל כך וכך.
ישראל אייכלר: בסדר, זו האג'נדה.
ישראל אייכלר: לא, הוא בא לשלול מאחרים.
ישראל אייכלר: זה ההבדל בין כל המידות הרעות בעולם, - -
עמרם מצנע: נו מה לעשות?
עמרם מצנע: יש תקצוב דיפרנציאלי.
ישראל אייכלר: - - לבין העדפות, שכל אחד יש לו אג'נדה משלו.
ישראל אייכלר: אגב, אם הייתי שר החינוך והייתי אומר שאני רוצה שכל ילדי ישראל ילמדו שמירת שבת, ששמירת שבת כהלכתה זו חובה.
ישראל אייכלר: מי שלא ילמד את חובות שמירת שבת כהלכתה לא יקבל תקצוב.
ישראל אייכלר: אני בטוח שהיו פה הפגנות ברחוב, כמו אצל מורסי, שייפטרו אותי מיד, באותו היום.
ישראל אייכלר: שר החינוך של יש עתיד אומר:
ישראל אייכלר: אני רוצה שהם - - - ככה, אני רוצה שהם יידעו, יקימו מערכת ממלכתית חרדית.
ישראל אייכלר: ואם לא, אין תקצוב.
יפעת קריב: אבל היו הפגנות - - -
ישראל אייכלר: זאת כפייה, זאת כפייה אנטי דתית, שנוגדת למגילת העצמאות, של חופש הדת, ליסודות הדמוקרטיה.
ישראל אייכלר: ואני רוצה להזכיר ששרי החינוך של מפא"י היו מתקצבים גם את הזרם הרביעי – מה שהיה נקרא – והחינוך העצמאי ותלמודי התורה, מתוך ידיעה שהם רוצים חינוך אחר.
ישראל אייכלר: ואמר לי את זה מר אהרון ידלין, והוא לא מתבייש בזה, והוא מתפאר בזה, וזה לזכותו ייאמר, שבאו אליו החרדים והוא תקצב גם מוסדות שלומדים בהם יידיש בתקופה של "עברי דבר עברית" הייתה המצווה הראשונה בציונות, אבל הוא הבין שצריך להכיר גם בהם.
ישראל אייכלר: יש פה מצב שמשרד החינוך כמשרד מקצועי, ואני מצטרף לדברי חבריי, ויעיד על זה גם הרב, חבר הכנסת נסים זאב, לגבי מקצועיותה של המנכ"לית ואנשי הצוות המקצועי.
ישראל אייכלר: אין לי נגדם שום דבר רע.
ישראל אייכלר: אבל לא ייתכן שתבוא מפלגה או שר ותעשה כפייה דתית של הדת החילונית שלהם.
ישראל אייכלר: זאת כפייה דתית שכופה על אזרחים אחרים איך לחנך את ילדיהם, וזה עוול שכוועדת חינוך, תרבות וספורט אסור לנו להרשות את זה.
ישראל אייכלר: תאר לעצמך שאני אגיד שאני רוצה שכל הערבים ילמדו שלא הייתה נכבה, וכולם ישירו את "התקווה".
ישראל אייכלר: אני חושב שמשרד החינוך מבין שאי אפשר לדרוש.
ישראל אייכלר: במזרח ירושלים יש 250 אלף ילדים שמתוקצבים במאה אחוזים, כשלומדים שם את תכנית הלימודים הפלשתינית.
ישראל אייכלר: אז שלא תהא תורת ישראל, החינוך היהודי המקורי של אלפי שנים, לא יהיה לו מקום כפונדקית של תרבות מערבית שלא כל כך הוכיחה את עצמה ואנחנו רואים את זה.
ישראל אייכלר: מדברים על חינוך חרדי כאשר יומיום נרצחים אנשים ברחובות, והמשטרה חסרת אונים.
ישראל אייכלר: כולם מאשימים את המשטרה, ואנחנו חושבים שהבעיה היא במערכת החינוכית ולא במערכת המשטרתית.
ישראל אייכלר: אז באים דווקא לאותם ילדים, שבוא נאמר ב-90% – אמנם, יש לכם הצלחות: שמעתי היום ברדיו שמצאו שני אנשים מבני ברק, ונעצרו עם תושב ירושלים, שמכרו סמים לילדים במודיעין עילית.
ישראל אייכלר: איזו שמחה וששון.
ישראל אייכלר: סך הכול, הם קיבלו את התרבות הרעה מהחברה הכללית וזאת הצלחה.
משה גפני: בסוף יתברר שזה לא חרדים.
ישראל אייכלר: נניח שהם חרדים, אז נניח ש-10% יש לנו נשורת.
ישראל אייכלר: אבל יש 90% של ילדים שמתחנכים כאנשים, כיהודים, שממשיכים את המורשת - - - היהודית.
ישראל אייכלר: לבוא ולפגוע בהם בצורה כל כך דרסטית, בצורה כל כך ברוטאלית, ולעשות אפליה, שאני בטוח שה-55% האלה, אם היו עושים את זה נגד המגזר הערבי, בג"ץ היה פוסל את האפליה הזאת.
ישראל אייכלר: לא ייתכן שמיסים ישלמו.
ישראל אייכלר: הרי ההורים שלהם לא משלמים פחות מיסים.
ישראל אייכלר: זו הרי אחת עלילות הדמים הנוראיות ביותר – דמים במובן הכספי של המילה – - -
ישראל אייכלר: - - שאנשים חרדים לא משלמים מיסים.
ישראל אייכלר: ההורים של הילדים האלה משלמים מיסים על כל פת לחם, על כל קורת גג, למדינה שלוקחת את הכסף ומחלקת את זה לכל מיני צרכים שהיא חושבת, ומפלה לרעה את הילדים האלה.
ישראל אייכלר: הילדים האלה יגדלו והם ינקמו.
ישראל אייכלר: הם ישנאו את המדינה שכל כך הרעה להם.
ישראל אייכלר: הם לא יאהבו את המדינה ואת השלטון ואת המשטר שכל כך ראה בהם ילדים מיותרים.
ישראל אייכלר: איך מרגיש ילד מיותר במשפחה?
ישראל אייכלר: כשאומר שר האוצר שההורה צריך לדאוג – את הקוד הזה, האנטישמי – שהילדים האלה, יש יותר מדי ילדים חרדים.
ישראל אייכלר: הילדים האלה הרי יידעו שאמר את זה שר האוצר של המדינה הזאת, שדורשת מהם להיות נאמנים למדינה העוינת אותם.
ישראל אייכלר: אנחנו יוצרים פה מצב של העברת האיבה מדור לדור, מדור לדור.
ישראל אייכלר: אם מישהו רוצה לחשוב, כמו שמפא"י חשבה, וסליחה שאני משבח אותה, שגם אם הם רוצים שלטון חילוני סוציאליסטי, הם צריכים לתת מקום לחינוך היהודי המקורי של בית אבא, של ישראל סבא, הילדים האלה היו מתקרבים יותר ויותר אל הכרת הטוב של השלטון, שבכל זאת לא מפלה אותם לרעה; בכל זאת, יש לנו מדינה יהודית; בכל זאת, אפשר לחיות בארץ ישראל.
ישראל אייכלר: מפלגת יש עתיד תגרום לכך שיהודי ירגיש שהוא לא יכול לחיות בארץ ישראל, ואם הוא חי פה הוא חי כמו תחת שלטון בריטי או תורכי.
ישראל אייכלר: זה דבר חמור מאוד מבחינה חינוכית.
רות קלדרון: אני רוצה לפתוח ולומר שאני באמת מאוד מבינה את הדאגה של האנשים בחינוך החרדי, כי יש מה לדאוג.
רות קלדרון: אבל אני רוצה לנסות להסביר מאיפה אני חושבת שהשינוי הזה הוא, קודם כל, אחריותנו כאחריות משרד החינוך, כמו שנאמר כאן:
רות קלדרון: לכל ילדי ישראל.
רות קלדרון: אחריות שהתהליך הזה, בסופו, תהיה מערכת חינוך חרדית מצוינת, ממומנת כולה על ידי המדינה, שאתם תרגישו בה בבית, וגם שלא תהיה איבה בין ציבורים שונים של יהודים.
רות קלדרון: אני מרשה לעצמי לקחת כמה דקות ולהגיד: אני חושבת שמפא"י, התקופה ההיא, הייתה חטא גדול, כי אני חושבת שהייתה שם ברית לא קדושה שאמרה: אתם תתנו לנו את הקולות שלכם ונעשה מדינה חילונית וכולי וכולי; ואנחנו ניתן לכם אוטונומיה, לא נתערבב אתכם, לא באמת נכבד את מה שאתם עושים, אבל תעשו מין גטו קטן של יהודים, נממן מין אוטונומיה קטנה אנטי ציונית בכספים ציוניים.
רות קלדרון: זה היה - - -
ישראל אייכלר: מה זה "כספים ציוניים"?
ישראל אייכלר: זה כספים ערביים.
רות קלדרון: אז כספים ישראליים.
ישראל אייכלר: 20% מתושבי ישראל הם ערבים, ומשלמים מיסים.
רות קלדרון: זה כספים ערביים.
ישראל אייכלר: זה לא כספים ציוניים.