GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אביטל פישר בן זקן: כלומר, אני כן בגיל שאני כבר כן רוצה למצוא את עצמי.
<אביטל פישר בן זקן: אני חושבת שכולן כאן מרגישות וחושבות אותו דבר כמוני.
<רמה רום: יש נקודה נורא חשובה, אני חושבת, שמסיבות טכניות בעיקרן אין רצף בין סיום העסקה, סיום הקיום של המינהל במתכונתו הנוכחית, לבין המעבר למתכונת החדשה.
<רמה רום: הווה אומר: עבודה עם מיקור חוץ.
<רמה רום: כי אם היה רצף, אז יכולת להגיד – לפני שאנשים מפוטרים, לפני שהם הולכים הביתה, הם יכולים כבר להתחיל לבדוק את עצמם מול אותו קבלן חיצוני, אוקיי?
<רמה רום: אבל לא נוצר פה רצף, זאת אומרת אנחנו נפוטר - - -
עמרם מצנע: אבל עוד אין קבלן.
עמרם מצנע: הוא צריך לזכות במכרז קודם כל.
<רמה רום: כן, אבל המכרז יכול היה לצאת כבר לפני הרבה זמן.
<רמה רום: למה הוא יצא?
בועז טופורובסקי: רגע, אתן מסיימות ב-31 באוגוסט, נכון?
<רמה רום: כן.
בועז טופורובסקי: מתי אמור להיבחר - - -
<מירי כהן: האחד באוגוסט זה המועד האחרון להגשת מועמדות.
<רמה רום: השאלה למה אף אחד לא אומר תראו, ניצור לכם לפחות את הרצף, נהיה הוגנים להחזיק אתכם עד שייכנס גוף אחר שייתן לכן צ'אנס להיקלט, או לא.
<רמה רום: אבל משהו, כי אתה מבין?
<רמה רום: אנשים שהולכים להיות מפוטרים, לא יחכו למזל שאולי הם יקלטו ואולי לא.
<רמה רום: אנשים צריכים להתפרנס גם בחודש ספטמבר.
<אביטל פישר בן זקן: בעיקר בחודש ספטמבר, בחגים.
<אביטל פישר בן זקן: בעיקר שאנחנו מפוטרים ערב ראש השנה.
שמעון אוחיון: אתה מזכיר לי באמת היסטוריה, גם עסקתי הרבה מאד, הייתי פעם בנושא הזה של רכז סטודנטים מחוץ לארץ, רכז אולפנים בכל הפעילות, וחבל לי על השותפות הזאת שהתפרקה.
שמעון אוחיון: חבל לי מאד על השותפות בין הסוכנות היהודית ומשרד הקליטה, כי זה באמת היה, וגם עד עכשיו אני תמה מי יטפל בגיוס הסטודנטים מחו"ל, להביא אותם לתכניות.
שמעון אוחיון: עדיין הרי למשרד הקליטה אין-.
שמעון אוחיון: הוא יתחיל עכשיו, יתחיל גם לאמן אנשים שליחים לעניין הזה.
שמעון אוחיון: אני מבין שהסוכנות היהודית לא עוברת ימים יפים בשנים האחרונות, לצערי.
שמעון אוחיון: ואני גם חוויתי את זה גם במסגרת הוועדה לביקורת המדינה, ג'וש, גם בעניין הזה של הדיור הציבורי, כספים שהיו שייכים, של עמיגור, קנו, ואנחנו ציפינו שהכספים ייכנסו בחזרה להשקעה למען הדיור הציבורי, אבל הסוכנות היהודית לקחה אותם בחזרה כי זה כסף שלה, וזה חזר לקופה שלה.
שמעון אוחיון: אז אני מבין שהסוכנות היהודית לא עוברת תקופה קלה, ואנחנו צריכים לסייע למשרד הקליטה.
שמעון אוחיון: הרי גם למשרד ממשלתי יש את הכללים הנוקשים שלו.
שמעון אוחיון: אני קראתי חלק מהחומרים לקראת הישיבה, נציבות שירות המדינה יש לה את התנאים.
שמעון אוחיון: אני לא מת על עובדי קבלן.
שמעון אוחיון: אני שמח שאתמול עברה הצעת חוק לגבי הגבלה לגבי עובדי שירותים וניקיון.
שמעון אוחיון: אני בעצמי הגשתי גם הצעת חוק לגבי עובדים בהוראה.
שמעון אוחיון: אני מקווה שהנגע הזה שקוראים לו עובדי קבלן, אבל גם אז האוצר צריך להשקיע, לתת את הכספים ואת התקנים ולאפשר - - -
עמרם מצנע: דרך אגב, הדבר הזה הוא לא בדיוק עובדי קבלן.
עמרם מצנע: עובדי קבלן זה שאתה רואה במשרד שני אנשים שעושים אותו דבר, ואחד הוא עובד קבלן ואחד לא.
עמרם מצנע: פה מדובר בעצם על קניית שירות כולל מבחוץ.
עמרם מצנע: זה לא בדיוק עובדי קבלן, למרות שהעובדים עצמם - - -
שמעון אוחיון: אבל הם עובדי חברה, נכון.
שמעון אוחיון: נכון, אני מסכים איתך שזה לא זהה וזה איננו חופף לכל מצב, אבל היה עדיף לי באמת שכל העניין הזה, ההתמקצעות תהיה במשרד הקליטה.
שמעון אוחיון: נאפשר באמת למשרד הקליטה שמתמודד עם מגוון שלם של בעיות, ובעיקר של קליטה, ולתת לו את התנאים.
שמעון אוחיון: אני הייתי רוצה באמת לעקוב ולנסות לעזור ולסייע כדי שאותם אנשים ייקלטו כמה שיותר מהם במסגרת המכרז, או במכרז אותה חברה שתקבל או/ו אחרים שהמקצועיים יותר יזכו בתקנים שיתפנו, בהתמודדות.
שמעון אוחיון: אבל מה שנותר לי כרגע, זה ללוות את משרד הקליטה, לעזור לו להתפתח, כי מעכשיו הוא יהיה בעל הבית.
שמעון אוחיון: עליו מוטל למעשה תפקיד כפול בעניין הזה.
שמעון אוחיון: עבודה שנעשתה על ידי הסוכנות היהודית, משרד הקליטה יצטרך להתמודד איתה ולו אנחנו צריכים כרגע לסייע ולעזור ולתת לו את האפשרות.
שמעון אוחיון: אני לא יודע כמה הממשלה, לא בדוק לגבי אותם 30 מיליון והתקציב שהועבר למשרד הקליטה, אם הוא עונה על כל הצרכים כדי להתמודד ולקלוט את כל האנשים שהיו בסוכנות היהודית.
שמעון אוחיון: בוודאי נעשה איזו שהיא פשרה, פשרה שאנחנו משלמים את המחיר על פשרה.
שמעון אוחיון: הרי ידוע הפתגם על אותו חסיד שבא לרבי שלו וביקש לתת לו עצה, אשתו רוצה ללכת עם נעלים עם עקבים גבוהים, אז הוא אומר – אבל זה לא צנוע, אבל מצד שני אני מכבד את אשתי, אני אוהב את אשתי, אני רוצה לעשות את רצונה.
שמעון אוחיון: אז הרבי אומר לו – תגיד לה שתנעל נעל אחת בעקב גבוה ונעל בעקב שטוח.
שמעון אוחיון: אז הוא אומר לו – אבל היא תצלע, אז הוא אומר לו – כל פשרה צולעת.
שמעון אוחיון: אז זה בערך המצב, זה מה שקיבלנו פה, המצב בקטע הזה שכנראה משרד הקליטה אני מבין לא קיבל את אותו תקציב.
<מיכל שטרית רבל: אני רוצה להגיד לכם משהו, זה לא היה חלק ממהות העניין כאן, אז לא העלינו, אבל שתדעו שמינהל הסטודנטים עמד כמעט לפני סגירה.
<מיכל שטרית רבל: היה לנו מאבק איתנים ואנשים פה יודעים שרצו לצמצם בשכר הלימוד שנותנים לסטודנטים.
<מיכל שטרית רבל: זה היה מהלך נורא - - -
עמרם מצנע: שמעון, יש פה פרוטוקול של דיון בוועדת החינוך, התרבות והספורט בדיוק לפני שנה.
עמרם מצנע: לפני שנה בתאריך 27.6, ממש בדיוק לפני שנה, שעסק בנושא הזה של הרה-ארגון, ובעצם מה שאנחנו שומעים פה, זה עונה על המסקנות של המסמך הזה .
עמרם מצנע: כלומר, להעביר את הכל למשרד הקליטה, לרכז את כל התקציבים.
שמעון אוחיון: כמו שנעשה בחינוך ההתיישבותי, שפעם היה שייך לסוכנות היהודית ועבר כולו למשרד החינוך, אבל הוא עבר עם כל התקנים, עם כל התקציבים, ולכן נקלטו אנשים שעסקו בחינוך ההתיישבותי.
שמעון אוחיון: הם נקלטו.
שמעון אוחיון: השאלה כרגע ללמוד את הסוגיה, לחזק את משרד הקליטה כדי שיוכל להתמודד ולקלוט כמה שיותר מהציבור שהוא מנוסה.
שמעון אוחיון: אין לי ספק, פה מדובר - - -
<מאירה אזנקוט: אנחנו לא שמענו את זה בשום מצב שעומדים להילחם בשביל ההעסקה שלנו, או לנסות לעזור לנו להמשיך ההעסקה.
בועז טופורובסקי: אפשר להילחם, להילחם זה לא - - -
<מאירה אזנקוט: לא קטע של להילחם, כאילו הוא פה מציע הצעה שיעזרו לנו - --
בועז טופורובסקי: כעובדים עם בן אדם בסוף השנה אי אפשר, הוא לא יכול להילחם בשבילכם.
בועז טופורובסקי: כאילו אפשר, אבל זה - - -
<מאירה אזנקוט: ודרך אגב, גם אנחנו היינו חלק מהמאבק הזה, על מנת שמינהל הסטודנטים לא ייסגר.
<מאירה אזנקוט: אנחנו היינו חלק מהמהלך.
<אביטל פישר בן-זקן: אנחנו הובלנו אותו.
<אביטל פישר בן-זקן: אנחנו הובלנו לכאן סטודנטים לעמוד, הסטודנטים לא באו על דעת עצמם, היה צריך להוביל אותם, גם בפייסבוק וגם מאחורי הקלעים.
<רמה רום: מיכל, אל תזלזלי.
<רמה רום: מותר לך להגיד הכל ולחשוב הכל, אבל תחושת הזלזול שעוברת ממך היא בלתי נסבלת.
<מיכל שטרית רבל: גם המחשבה, שוב אני אומר את מה שאמרתי קודם, אני לא חוזרת בי שאני חושבת שחלק גדול מכן מצוינות והלוואי שהייתן נשארות, אבל זה לא קשור.
<מיכל שטרית רבל: אבל המחשבה שהעובד ממקומו יודע יותר טוב מה טוב למערכת מהמערכת, היא קצת בעייתית.
<מיכל שטרית רבל: אז גם צניעות מהצד הזה לא תזיק.
<אביטל פישר בן-זקן: זה לא מה שאנחנו אומרות.
<אביטל פישר בן-זקן: אנחנו רק אומרות שאנחנו הובלנו את המאבק של הסטודנטים.
<מיכל שטרית רבל: גם את זה.
<מיכל שטרית רבל: גם לא ראיתן את כל המערך של המאבק הזה.
<מיכל שטרית רבל: בסדר.
<אביטל פישר בן-זקן: אנחנו היינו חלק ממנו לפחות מאחורי הקלעים, לא מהצד שלכם, מהצד של הסטודנטים.
<מיכל שטרית רבל: זה בסדר גמור, אבל - - -
עמרם מצנע: חברות, הוויכוח הזה הוא לא מוסיף כלום, בגלל שטוב שהעובדים מרגישים שהם הובילו את המאבק, וטוב שההנהלה חושבת שגם היא הייתה שם.
עמרם מצנע: למה יש וויכוח?
עמרם מצנע: אני לא יכול לשמוע ביחד.
<מורית כהן בר-נדר: אני רק רציתי להגיד שבתקופה שניהלנו את המאבק הבאנו סטודנטים כמו שאביטל ציינה, לא היה ראש מינהל.
<מורית כהן בר-נדר: היו 8 חודשים שלא היה ראש מינהל לסטודנטים.
<מיכל שטרית רבל: אבל היה מנכ"ל המשרד.
<מורית כהן בר-נדר: אבל הוא לא היה נוכח.
<מורית כהן בר-נדר: וכן הובלנו פה משהו וכן - - -
עמרם מצנע: גברתי היועצת המשפטית, עם כל הכבוד.
<ג'וש שוורץ: אני רק רוצה להגיד משפט, כי חבר הכנסת הרחיב קצת את הדיון.
<ג'וש שוורץ: היציאה מהפרויקט הזה היא אינה פירושה הפסקת השותפות בין משרד הקליטה לבין הסוכנות.
<ג'וש שוורץ: אנחנו ממשיכים להפעיל 14 מרכזי קליטה ביחד, אנחנו ממשיכים.
<ג'וש שוורץ: הכסף שיוצא מפה הולך לעלייה בתפוצות.
<ג'וש שוורץ: אנחנו הולכים להמשיך, אמרנו לשליחים שלנו לגייס את הסטודנטים מחוץ לארץ שיבואו לכאן, ואני לא מסכים בכלל עם הקביעה שהסוכנות היהודית לא עוברת ימים יפים.
<ג'וש שוורץ: 18,000 עולים, עשרות אלפים בחברה הישראלית - - -
שמעון אוחיון: לא, לא, מבחינה תקציבית אמרתי.
<ג'וש שוורץ: אבל הסיכום פה לא היה בגלל מצוקה תקציבית, הוא היה בגלל שיש סיכום בינינו לבין משרד ראש הממשלה שהייעוד שלנו הוא עלייה וחינוך יהודי בתפוצות והקליטה צריכה להיות בממשלה.
<ג'וש שוורץ: אני גם רוצה לציין שהגוף היחיד במדינת ישראל שבונה דיור ציבורי זו הסוכנות היהודית, כולל 500 יחידות השנה ואלפים ב-15 השנים האחרונות, מאז שנ... פה.
בועז טופורובסקי: אנחנו עדיין כל הזמן סוטים מהדיון שהמינהל ממשיך לעבוד, השירות הולך להיות אותו שירות, עובדים הולכים לעשות את העבודה הזאת בין אם דרך משרד הקליטה ובין אם דרך זוכה במכרז, שאלף אמור להגיש את ההצעה שלו עד האחד באוגוסט, עד שיבחרו בו, עד שיהיה זה, מבלי לדבר אם יהיו ערעורים.
בועז טופורובסקי: אני לא יודע מה יקרה אם כבר יהיה זוכה ב-31 באוגוסט, הן מפסיקות לעבוד ואז מה יקרה?
בועז טופורובסקי: אבל זה עוד ניחא, נשים את זה בצד.
בועז טופורובסקי: בסופו של דבר יש כאן 34 עובדות שהן עובדות, רובן, טובות טובות כנראה, שהולכים להחליפן אותן בעובדות אחרות שאמורות לעשות אולי לא, אולי זה, ואף אחד לא דואג להן, לא בסוכנות ולא במשרד הקליטה.
בועז טופורובסקי: התקציב לא השתנה, אני מדגיש את זה עוד פעם.
בועז טופורובסקי: התקציב הכולל של מינהל הסטודנטים, ואני יודע, כי גם אותי שלחו להילחם עם שר האוצר ואנחנו ישבנו אצלו, שיגענו אותו.
בועז טופורובסקי: התקציב לא השתנה, אז אני לא מבין איפה ההתייעלות.
בועז טופורובסקי: ההתייעלות היא אולי לא כלכלית?
בועז טופורובסקי: אני מנסה להבין.
בועז טופורובסקי: ההתייעלות היא רק בזה שיביאו עובדים חדשים?
בועז טופורובסקי: אני באמת לא מבין.
בועז טופורובסקי: אני לא רואה איפה בסוכנות מנסים למצוא פתרון לעודות, ואיפה במשרד הקליטה מנסים למצוא פתרון לעבודות.
בועז טופורובסקי: זה מה שאני לא מבין.
בועז טופורובסקי: למה אי אפשר לחשוב על איזה דיון אנושי?
בועז טופורובסקי: למה אי אפשר לחשוב – בוא נראה, אולי כן אפשר למצוא את הסידור, אולי כן אפשר לוודא שתהיה עדיפות לזוכה במכרז שהתחייב להעסיק 80% מהם.
בועז טופורובסקי: סתם אני זורק, כאילו, או אולי בסוכנות כן יהיה, יש עכשיו לא יודע מה, 100 מכרזים פנימיים שאנחנו ניתן להם להתמודד - - -
<ג'וש שוורץ: יכולים.
<ג'וש שוורץ: אנחנו הודענו להם בינואר על מנת לתת להם 8 חודשים להתמודד.
<ג'וש שוורץ: הם יכלו להתמודד על כל מכרז פנימי ש - - - אבל נתנו.
<ג'וש שוורץ: יכולנו להודיע חודש מראש, אבל הודענו 8 חודשים מראש.
<אביטל פישר בן זקן: אין כאן שאלה של הוגנות, יש כאן הגינות.
<אביטל פישר בן זקן: אנחנו לא באים בטענות - - - יש לנו טענות למי שמנהל אותנו, למי שאחראי עלינו כמו שאנחנו רואים את זה כרגע, וכרגע-.
<אביטל פישר בן זקן: אתם גם אחראים כמובן כי אתם כרגע מסיימים לנו משכורת, וכשתפסיקו לשלם לנו משכורת - - -
<ג'וש שוורץ: כמו שהן אומרות, נתנו את כל ההזדמנויות, שמונה חודשים הם יכלו להתמודד על כל מכרז.
עמרם מצנע: טוב תראו, אני ככה מקשיב רוב קשב ואני מנסה להיות מאד פרגמאטי.
עמרם מצנע: הלו בסופו של דבר לא באים הנה כדי לבכות אחד על כתפו של השני; ויש פה בהחלט, אני מתרשם שאין מספיק, ככה לומר את זה בלשון עדינה, אין מספיק התייחסות לגורם האנושי, ואני אומר את זה לכם במינהל הסטודנטים ובמשרד הקליטה.
עמרם מצנע: זה לא המקרה היחידי, דרך אגב, של מעבר מצורת תעסוקה אחת לצורת תעסוקה שנייה.
עמרם מצנע: יש עכשיו סיפור שחוזר על עצמו דרך אגב כמעט כל שנה, עם האחיות בבתי הספר.
עמרם מצנע: זה עוד פעם קבלן אחד יוצא, ופה זה דבר יותר פשוט לכאורה – קבלן אחד יוצא וקבלן אחד נכנס – והקבלן הנכנס אין לו שום מחויבות להעסיק את העובדים של הקבלן היוצא, והקבלן היוצא שיוצא, בעצם מפטר את כל העובדים כי הוא יותר לא נותן את השירות הזה.
עמרם מצנע: התופעות האלה מחייבות אותנו ובעיקר את הגורמים הממשלתיים, להקדיש לזה יותר מחשבה ולא לומר בצורה פשטנית – הכללים הם כאלה ובזה זה נגמר.
עמרם מצנע: מה אני מתכוון?
עמרם מצנע: הדבר הפרקטי היחידי שאני חושב שאנחנו יכולים פה להציע, חוץ מלחלק ציונים, זה כן לחייב ולדעתי, אני לא משפטן, אבל יש לי קצת ניסיון, אין שום פסול בכך שמחייבים את הקבלן הזוכה לראיין את האנשים.
עמרם מצנע: לא מחייבים אותו לקבל אותם, את זה אי אפשר, אבל מחייבים אותו לראיין אותם ולתת להם הזדמנות.
עמרם מצנע: אני מבקש ממך, היועצת המשפטית, שתתני לנו אחרי שתחזרי חזרה למשרדך - - -
<מיכל שטרית רבל: אני יכולה להגיד משהו?
<מיכל שטרית רבל: יש עם זה בעיה.
עמרם מצנע: אם את רוצה כבר להגיד, אז אני אצטרך לפעול בדרכים אחרות.
<מיכל שטרית רבל: בעיה משפטית.
עמרם מצנע: למה יש בעיה משפטית, תסבירי לי.
<מיכל שטרית רבל: יש כאן בעיה משפטית לאלץ בן אדם, אפילו אם אתה אומר לו תראיין או משהו כזה, אתה רומז לו שתהיה לו עדיפות - - -
עמרם מצנע: באמת, אבל עם כל הכבוד, אז תציעי לנו, אז סליחה, סליחה.
עמרם מצנע: אני מוכרח לומר לכם, אני שומע בשבועות האחרונים כל מיני משפטנים שכל הזמן מסבירים לי מה אי אפשר לעשות.
עמרם מצנע: אני מצטער.
עמרם מצנע: אני לא מקבל את זה.
עמרם מצנע: אני מבקש שהוועדה תפנה ליועץ המשפטי לממשלה ותבדוק איתו את הסוגיה הזו, ואם יש צורך לעשות חקיקה, נעשה חקיקה שמטפלת במקרים האלה שקיימים במשק, ביותר ממקרה אחד.
עמרם מצנע: אף אחד לא מחייב את הקבלן לקחת את האנשים.
עמרם מצנע: אפשר לחייב אותו במכרז, ודרך אגב לא מאוחר, כי אם המכרז נסגר ב-1 באוגוסט אפשר להודיע בהודעה כפי שעושים את זה תוך כדי תקופת מכרזים, שעושים התאמות, להודיע – אתה תצטרך, הקבלן הזוכה, תצטרך לתת הזדמנות.
עמרם מצנע: מה זה הזדמנות?
עמרם מצנע: לראיין אותם.
עמרם מצנע: אני לא רואה בזה בעיה.
עמרם מצנע: ובסופו של דבר המערכת המשפטית צריכה לתת תשובות הגיוניות לבעיות אמיתיות, וזו גם החובה שלכם, לא אני צריך להגיד לכם את זה.
עמרם מצנע: אולי לא את כמשפטנית, אבל אתם במשרד.
עמרם מצנע: בסופו של דבר היינו צריכים להזמין לכאן גם את שרת הקליטה, לדיון הזה, או את המנכ"ל.
עמרם מצנע: וכן תעשו משהו קצת יותר, מאשר לעשות שינויים ארגוניים שאני מבין אותם.
עמרם מצנע: אני גם חושב שהם גם הומלצו על ידי הוועדה הקודמת.
עמרם מצנע: זה מצב משברי, אין בזה ספק.
עמרם מצנע: ודרך אגב, מקום העבודה החדש של מי שיקבל אצל הקבלן הזה עבודה, יהיה מקום שתלכו אליו רק אם אין לכם ברירה אחרת, כי הוא יכול לפטר והוא יכול לקבל והוא שנה, והוא זכה אז יש לנו בטח שנתיים או שלוש, כמה שנים הוא מקבל?
<מיכל שטרית רבל: חמש.
עמרם מצנע: עד חמש.
עמרם מצנע: בטח שלוש עם אופציה, ואחר כך יבוא קבלן אחר, יפטר את כולם.
עמרם מצנע: אז אם יש לכם מקום יותר טוב, אל תלכו לשם.
<מאירה אזנקוט: שתהיה לנו את האופציה.
בועז טופורובסקי: אולי אפשר לתת זמן שיגידו לנו, שידווחו לנו.
עמרם מצנע: כן, אני מבקש ממשרד הקליטה לתת לנו תשובה תוך שבוע – האם הם יחייבו את הניגשים למכרז לפחות לראיין את ה-34 עובדים.
<קריאה: איך הם יחייבו?
עמרם מצנע: במכרז.
עמרם מצנע: אני אפנה ליועץ המשפטי לממשלה בכל מקרה.
שמעון אוחיון: בסדר, יקבלו ייעוץ.
עמרם מצנע: ואני באמת חושב שיש פה בעיה ולצערי הרב בסוף גם אם אדם אחד נפגע, או 30 נפגעים, זה מחייב אותנו להיות קשובים ורגישים לעניין.
עמרם מצנע: ובסוף באמת השירות הוא שירות לעולים, שהוא שירות מאד חשוב.
עמרם מצנע: אני מכיר את הפעילות הזו מכמה תחומים והוא מאד חשוב בקליטת העולים.
עמרם מצנע: אני מניח שהקשר בין העובדים שבאים עם איזו אידיאולוגיה ועם ערכים, יתמסמס בעבודות של מיקורי חוץ.
עמרם מצנע: דרך אגב, אנחנו עכשיו מטפלים, הלו החשבות הכללית, החשכ"ל במשרד האוצר, הם רוצים למָכרז כל דבר: חברת המתנ"סים, ארגונים שונים שעוסקים כבר שנים, ואנחנו עכשיו קצת מנסים שם איך שהוא לעצור את התהליך הזה.
עמרם מצנע: ישנם כל מיני גופים לא ממשלתיים, אבל גם לא פרטיים, שנותנים הרבה מאד שירותים כבר הרבה מאד שנים, הרבה מאד בתחום העולים החדשים, חינוך שאנחנו עוסקים בו, וזה בהחלט מחייב אותנו – הבנה מצד אחד לשינויים הארגוניים והרפורמות שנעשות ובדין הן נעשות; ומצד שני תשומת לב לעובדים מצד אחד, אבל גם למקבלי השירות, מצד שני.
עמרם מצנע: רצינו השנה להקדים, ולעשות את הדיון על היערכות מערכת החינוך לקראת שנת הלימודים, מוקדם יותר, כדי שעדיין אפשר להשפיע, לתקן, ולא רק לקבל דיווח ערב תחילת שנת הלימודים.
עמרם מצנע: בעצה אחת עם שר החינוך נעשה את זה בשני משכים – הבוקר עם המנכ"לית וסמוך יותר לפתיחת שנת הלימודים נעשה את זה עם שר החינוך.
עמרם מצנע: מטבע הדברים, שר חדש במשרדו, יש לא מעט סוגיות שבתאריך הזה עדיין לא פתורות.
עמרם מצנע: לכן אנחנו ניתן הזדמנות לשר החינוך להופיע כאן יותר קרוב לפתיחת שנת הלימודים.
עמרם מצנע: זה ייעשה בזמן פגרת הכנסת – כמובן, נודיע מתי.
עמרם מצנע: בכך נמצה את התחום הזה.
עמרם מצנע: אנחנו מקיימים גם עדיין בעשרת הימים הקרובים דיון או שניים בנושאים יותר קונקרטיים כמו הסעות ונושא בטיחות בדרכים ליד בתי ספר.
עמרם מצנע: בכינוס הבא בהמשך מושב הכנסת ניכנס לתחומים רבים נוספים.
<דלית שטאובר: בוקר טוב, אדוני יושב-ראש הוועדה, חבר הכנסת מצנע.
<דלית שטאובר: תודה על ההזמנה.
<דלית שטאובר: אנחנו תמיד שמחים להיות כאן, על ההזדמנות להציג את הדברים.
<דלית שטאובר: אני רוצה לחדד את הדברים, ברשותך.
<דלית שטאובר: קודם כל, שר החינוך, הרב שי פירון, בעינינו הוא כבר לא חדש.
<דלית שטאובר: ארבעה חודשים שהוא עובד מסביב לשעון – זה הרבה מאוד תפוקות של עבודה.
<דלית שטאובר: אני חושבת שכולנו מרגישים.
<דלית שטאובר: עם זאת, אני רוצה לחדד מה יהיה ההבדל בין הישיבה הזו לבין הישיבה הקרובה יותר לפתיחת השנה, שתהיה בראשותו.
<דלית שטאובר: מערכת החינוך, יש לה סדרים ושגרות.
<דלית שטאובר: היא פועלת לפי תאריך שיש לפתוח שנה וצריך לתת מענה לכלל ילדי ישראל.
<דלית שטאובר: אנחנו נשמח להציג בפניכם היום את היערכותנו בשגרה לפתיחת שנת הלימודים, כולל גם מספר אמירות מדיניות, שברור כבר שיהיו חלק מהשנה הבאה.
<דלית שטאובר: המפגש הקרוב יותר לשנת הלימודים יתאפיין בכך, שכפי שהשר כבר היה פה מספר פעמים, והציג רעיונות שאמר שהם בהתגבשות, שהם תפישות עולם, הוא בתרגום מרעיונות של מדיניות לתוכנית עבודה.
<דלית שטאובר: את המקום הזה הוא מחדד בתקופה הזאת, כדי להביא אותו יותר מובנה בפגישה של תחילת שנת הלימודים.
<דלית שטאובר: אעצור מתי שתחליט, כי הכנו הרבה מאוד חומר.
<דלית שטאובר: קודם כל, הנתונים על מערכת החינוך של מדינת ישראל.
<דלית שטאובר: תמיד אני כל כך מתרגשת כשאני מראה את הרף הזה.
<דלית שטאובר: השקף הזה צריך לרגש את כולנו, כי למרות שמדינת ישראל משווה עצמה תמיד בכל המדינות למדינות ה-OECD, זה אחד המדדים שאנחנו לא דומים בו – לדעתי, לטובה - וזה שיעור הילודה אצלנו.
<דלית שטאובר: מספר הילדים אצלנו הולך וגדל.
<דלית שטאובר: אנחנו מדינה עם שיעור ילודה גדול.
<דלית שטאובר: יש לנו היום כבר כמיליון ו-590 אלף ילדים – שזה לא כולל את גני הילדים ובבתי הספר.
<דלית שטאובר: אנחנו רואים את זה לפי מגזרים.
<דלית שטאובר: כ-424 אלף ילדים במגזר שאינו יהודי, ומיליון ו-166 אלף במגזר היהודי.
<דלית שטאובר: אם אנחנו מסתכלים לפי מגזר, בחינוך העברי והערבי, אנו רואים כאן שקודם כל, יש בחינוך העברי עצמו, מספר התלמידים בחינוך היסודי בלבד לפי מגזר – כ-681 אלף בחינוך העברי, ו-251 אלף בחינוך הערבי.
<דלית שטאובר: בחינוך העברי, כשמסתכלים לפי זרמים, יש בחינוך הממלכתי 356 אלף תלמידים, 200 אלף תלמידים בחינוך החרדי, ו-125 אלף תלמידים בחינוך הממלכתי-דתי.
<דלית שטאובר: יש עלייה מספרית בכל המגזרים.
<דלית שטאובר: אני רוצה לחדד ולומר, שבהקשר תפישת העולם, ודאי שמעתם בימים האחרונים שאנחנו ממקדים את עבודתנו במגזר החרדי.
<דלית שטאובר: יוקם בתקופה הקרובה מחוז חרדי, שייתן מענה לכלל האפיונים של האוכלוסייה הזו, כולל למספר בתי ספר, שבשנה הבאה יהיו שייכים לחינוך החרדי ציבורי.
<דלית שטאובר: המורים שלהם יהיו עובדי מדינה ויקבלו משכורת מהמדינה.
<דלית שטאובר: זה חלק מהיישום של המדיניות שאנחנו מדברים עליה.
<דלית שטאובר: נתונים על בתי הספר: כאמור מספר התלמידים הוא מיליון ו-567 אלף.
<דלית שטאובר: ש לנו קרוב ל-400 אלף ילדים בגני הילדים, למעלה מ-4,400 מוסדות, 62 אלף כיתות, ומעל 155 אלף עובדי הוראה.
<דלית שטאובר: זו, כמובן, היערכות מאוד מורכבת.
<דלית שטאובר: כל מקום כזה, אני תמיד שואלת, עוד לפני היותי מנכ"לית, כשיכולתי ללמד בקורסי ניהול, שאלתי את הסטודנטים לניהול: לדעתכם, אם מתוך 4,410 מוסדות ייפתחו 4,400, זו תהיה הצלחה או כישלון של משרד החינוך?
<דלית שטאובר: מה דעתך?
עמרם מצנע: הצלחה.
<דלית שטאובר: בעיתון ובחדשות יהיו רק עשרת המוסדות שההורים עומדים על הפתח, ומבקשים להחליף את המורים מכיתה ג'.
<דלית שטאובר: לכן השאיפה שלנו והעבודה שלנו, שיורדת עד המחוזות ועד הרשויות – לעבוד בשיתוף פעולה מאוד הדוק.
<דלית שטאובר: חלק מהשותפים הנהדרים שלנו יושבים פה סביב השולחן - אני רואה את מיכל, את אבי, את זיו, את נציגי ארגון ההורים, את חברינו מהארגונים, את יוסי וסרמן.
<דלית שטאובר: אנו עובדים בצורה מאוד דקדקנית, שיום פתיחת השנה יהיה היום החגיגי ביותר שיש.
<דלית שטאובר: זה יום חשוב מאוד, פתיחת מערכת החינוך, והשאיפה שלנו - שייפתח באפס תקלות.
<דלית שטאובר: אחת המטרות המשמעותיות שלנו בשנתיים האחרונות, שהיא מטרה חברתית וערכית, בצורה מאוד משמעותית, גם בעקבות המחאה שהיתה בקיץ לפני מספר שנים, שנטל התשלומים היה כבד מאוד לא רק על העשירונים התחתונים אלא גם על שכבות הביניים – אנחנו הרמנו בצורה מאוד משמעותית את המטרה להקל את נטל התשלומים.
<דלית שטאובר: אנו ממשיכים ומרחיבים את זה גם בעידן של פחות משאבים במערכת.
<דלית שטאובר: אנחנו מסדירים את נושא תשלומי ההורים.
<דלית שטאובר: נושא התשלומים בחמ"ד הוסדר, ויפורסם תוך כעשרה ימים.
<דלית שטאובר: שני החוזרים הנוספים, שעוסקים בגביית תשלומי הורים במוסדות המוכר שאינו רשמי, שנוגעים גם בהיבט של מגמות לימוד וגם בהיבט של ייחודיים, נמצאים כרגע באתר המשרד באופן שקוף להערות הציבור.
<דלית שטאובר: יש התעניינות מאוד ערה, וכבר פעמיים התבקשנו להאריך את זמן התגובות.
<דלית שטאובר: הארכנו לראשונה בשבועיים, אתמול נתבקשנו להאריך עד 30 בחודש, ואכן הארכנו, כי אנחנו רואים בשנה הבאה שנת מעבר, וחשוב לנו לשמוע את כל ההערות, כדי שהחוזרים הללו ייתנו מענה מיטבי לכל מי שהדבר הזה נוגע בו.
<דלית שטאובר: יש אינטרסים סותרים בעניין הזה.
<דלית שטאובר: יש אינטרסים של הורים, שרוצים לשלם פחות, וקשה להם מאוד, יש אינטרסים של מעסיקים, שצריכים לעשות התאמה של צוותים בעקבות המשאבים האלה.
<דלית שטאובר: את הכול נצטרך לתכלל לתמונה המיטבית.
עמרם מצנע: גם החמ"ד הוא ליישום רק בשנת- - -
<דלית שטאובר: לא, החמ"ד הוא ליישום מיידי כבר בשנה הזאת.
<דלית שטאובר: באנו בדין ודברים עם כל מנהלי העמותות, כולם יודעים, והאכיפה תיכנס לפועל מייד עם הפרסום.
<דלית שטאובר: היא נכונה כבר לשנת הלימודים הבאה.
<דלית שטאובר: הנושא השני, שהוא מאד חשוב, הוא נושא מפעל השאלת ספרי לימוד.
<דלית שטאובר: השנה ייכנסו עוד כ-500 בתי ספר חדשים.
<דלית שטאובר: הקול קורא שיצא לרשויות, נענה.
<דלית שטאובר: יש לנו בתי ספר רבים נוספים שפנו.
<דלית שטאובר: אנחנו כרגע בשלב של היערכות מול בתי הספר האלה.
<דלית שטאובר: בשנה שעברה, כשיצאנו לתוכנית הזו, יצאנו בתוכנית מסוימת, שלמדנו את חסרונותיה ואת קשייה במהלך השנה.
<דלית שטאובר: עשינו תיקון, שהוא בהלימה גם לפישוט חסמים, לפישוט תהליכים וגם לראייה נכונה יותר של התנהלות השוק הכלכלי – מה שיקל על התוכנית.
<דלית שטאובר: אני שמחה שהרבה מאוד ילדים נוספים ומשפחות נוספות יזכו לספר בעלות של אגרה של בין 280 ל-320 שקלים לבית ספר.
עמרם מצנע: גם נוסיף תיקון בחוק, שבשנה שאחריה אפשר יהיה להכניס את כל בתי הספר.
<דלית שטאובר: סף ההצבעה היה חסם, למרות שלפי התיקון הקודם, רק 60 אחוז מההורים היו צריכים להצביע.
<דלית שטאובר: עדיין זה היווה חסם.
עמרם מצנע: נהפוך את זה.
עמרם מצנע: בשנה שאחרי זה גם האוצר מוכן לשים את כל הכסף, כך שאני מקווה מאוד שכל בתי הספר ייכנסו.
<דלית שטאובר: שר החינוך הכריז על תעדוף פנימי בנושא הקלת הנטל, קודם כל על-פי מספר ערכים ועקרונות.
<דלית שטאובר: הערך הראשון הוא הערך של אמון, והעיקרון הוא העיקרון של הגדלת האוטונומיה של מנהלים.
<דלית שטאובר: לכן במקום לומר לאיזה סעיף בחוזר התשלומים אנו מקצים סבסוד, השר אמר שהוא יתגבר את נושא המלגות ביד המנהלים ב-50 מיליון ₪ נוספים מהסעיף של הקלת נטל התשלומים, כך שכל מנהל יוכל לכל משפחה נזקקת ולכל תלמיד נצרך בבית הספר בכל המגזרים, בכל המקומות, על-פי מדד סוציו אקונומי, לתת מענה בכל ההיבטים של הקושי הכלכלי – אם זה ספרים, אם זה טיולים, אם זה פעילות כזו או אחרת.
<דלית שטאובר: המנהל מכיר את הילדים, קרוב לאוכלוסייה שלו, ואנו סומכים עליו שיעשה את זה בצורה הטובה ביותר.
<דלית שטאובר: הרחבת חינוך חינם לגילאי 4-3.
<דלית שטאובר: המהפכה הזאת עוברת בשקט.
<דלית שטאובר: בכל מדינה אחרת לא היו מפסיקים לצלצל בכל הפעמונים.
<דלית שטאובר: שנה שנייה של יישום.
<דלית שטאובר: למעלה מ-90 אחוז - אנחנו חושבים ש-92 אחוז – מילדי ישראל יקבלו חינוך חינם בגילאי 3 ב-27 באוגוסט השנה הזאת, עם בנייה של גנים, עם גננות מוסמכות, עם הצבעת אמון בלתי-רגילה של הציבור, של ההורים בישראל במערכת החינוך הציבורית, כולל כניסה של קבוצת גנים פרטיים שחברה לנושא של חינוך חינם.
מוחמד ברכה: מה עם עשרת האחוזים שאין להם מענה חינם השנה?
<דלית שטאובר: אני רוצה להזכיר שהחלטת הממשלה היתה ליישום בשלוש שנים.
<דלית שטאובר: אנחנו נמצאים בשנה השנייה בלבד.
<דלית שטאובר: הלוואי שכל החלטות הממשלה, הסטטוס שלהן בשני-שליש יישום, יגיעו ל-92 אחוזי ביצוע.
<דלית שטאובר: ועל מה נופל עשרת אחוזי הפער - גם על דברים אובייקטיבים כמו בעיית קרקעות, כמו קושי במבנים.
מוחמד ברכה: זה שם קוד, שהמחסור הוא במגזר הערבי.
<דלית שטאובר: לא רק, ואתה יודע שאנחנו מטפלים בעניין הזה, עשינו עבודה משותפת.
<דלית שטאובר: יושב פה אסף דטנר – כל הצוות של משרד החינוך נמצא כאן, וזמין לכל שאלה שתישאל.
<דלית שטאובר: אין מקום שמוכר בו צורך שלא קיבל הרשאה מאתנו.
<דלית שטאובר: החסם אינו חסם בעבודה בירוקרטית או לא מקצועית של משרד החינוך אלא חסם אובייקטיבי.
<דלית שטאובר: בתום השנה השלישית, אם יישארו חסמים אובייקטיביים, המדינה תצטרך לתקצב גם שכירות וגם מבנים זמניים – מה שאין לנו כרגע אופציה בשנה השנייה, כך שבסוף השנה השלישית יינתן מענה ל-100 אחוז מהילדים.
<דלית שטאובר: בהקשר הזה אני שמחה לומר שכמו שאתם רואים את המספרים, ויושבים פה אנשים שיודעים בדיוק במה זה כרוך – אנחנו אישרנו לבינוי קרוב ל-2,000 גנים.
<דלית שטאובר: 1.5 מיליארד ש"ח הושקעו בזה.
<דלית שטאובר: 900 כיתות גן ייפתחו השנה, חדשות.
<דלית שטאובר: 203 גנים מוכרים שאינם רשמיים חברו למהלך הזה.
<דלית שטאובר: יש עוד 1,432 בקשות לתהליכי בדיקה לחידוש רשיון.
<דלית שטאובר: 650 גננות חדשות משתלבות במערכת הרשמית, ולמעלה מ-132 אלף ילדים יזכו מכלל השנתון הזה בחינוך חינם בשנה הבאה.
<דלית שטאובר: יש פה גם תוספת תקציבית למדינה – הסבסוד הזה שווה מיליארד ו-200 מיליון.
<דלית שטאובר: זה חיסכון מאוד משמעותי; אנחנו אומרים – 8,000 שקל למשפחה שיש לה ילד, אם היה לה חינוך ממלכתי.
<דלית שטאובר: אם לא, אנחנו יודעים שיש גנים שגובים אלפים לחודש.
<דלית שטאובר: אני רואה פה שותפים טובים שלי ממשרד הבריאות.
<דלית שטאובר: הם מאוד עזרו לנו.
<דלית שטאובר: כל נושא הרישוי של משרד החינוך עבד בצורה הרבה יותר יעילה בזכות שותפה גם עם השלטון המקומי וגם עם משרד הבריאות.