GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מסעוד גנאים: אז אני חושב שהמטרה הראשונה צריכה להיות למשרד החינוך זה לחנך באמת לקבלת האחר, הכרה באחר, הכרה בשונה ופה גם לא רק לתלמידים, כפי שהזכרנו בישיבה הראשונה, אלא גם למורים.
מסעוד גנאים: הכוונה שגם המורים צריכים להטמיע את זה.
יוני שטבון: קודם כל, לי יש שישה ילדים ואני אומר שבסוף, בסוף, בסוף, אתם בסוף אלה, אנחנו בבית זה המרכז, אני מאמין מאוד שהבית זה המרכז, העוגן החינוכי הערכי ואתם אלה שמשלימים ובסוף מכוונים את הילדים שלי ושל כל מי שיש פה ילדים, למקום, מצדדים את זה למקום היותר מדויק והיותר נכון והיותר אמיתי.
יוני שטבון: אז קודם כל, להגיד תודה.
יוני שטבון: אני רק רוצה להגיד כאן משהו שעולה פה מהשיחה, שמסתובב לי קצת בבטן כי חסר לי משהו.
יוני שטבון: יש מגמות היום בחברה הישראלית של אינדיווידואליזם, פרטיות, פייסבוק, אינטרנט, אלימות מינית, אובדן ערכים ולא שמעתי פה איזה מורה שאומר – איפה הציונות?
יוני שטבון: איפה אהבת המדינה?
יוני שטבון: החינוך לאהבת המדינה.
יוני שטבון: ערכים ומורשת ישראל.
יוני שטבון: אני מרגיש נוח לדבר אתכם, בסדר?
יוני שטבון: היה חסר לי.
יוני שטבון: זאת אומרת, אנחנו, אתם בסוף הכלי החינוכי שמעצב פה את השיח.
יוני שטבון: אני לא אומר שהסוגיה הקודמת, היא היתה מאוד חשובה.
עמרם מצנע: סובלנות זה גם להקשיב.
יוני שטבון: אני רוצה להגיד מה לי היה חסר בתור אב לילדים וגם כחבר כנסת.
יוני שטבון: זאת אומרת, ראו, יכול להיות שאני לא מעודכן, אבל זה היה הנושא, רק הסובלנות, אבל הרגשתי שהיה חסר לי איזה מורה פה שיגיד – כן, יש לנו פה בעיית ערכים כלשהי, היחס שלנו כמדינה יהודית ודמוקרטית, מה זה אומר?
יוני שטבון: איפה הערכים הציוניים?
יוני שטבון: אנחנו מפחדים לדבר על זה וכולנו יודעים היום שזה חלק מהסיפור.
יוני שטבון: יש בעיות, אני לא מתכחש, לכל הסוגיה של סובלנות ודיברו פה מכל הגוונים ואני שמח על כך שהיו פה רק, דיברנו גם על אוכלוסייה חרדית שחסרה לנו פה.
יוני שטבון: אבל היה חסר לי פה עוד משהו, עוד מימד ואני, היה לי חשוב לומר לכם את זה באופן אישי, אני חושב שאפשר וחשוב שבמדינה יהודית ודמוקרטית גם כן, בשיח של מורים, לדבר על כל התהליכים שקורים, אינדיווידואליזם, הפרטיות, איפה אני ביחס למדינה, איפה אני ביחס לעצמי.
יוני שטבון: היה חסר לי קצת ואני בטוח, אבל, שזה רק היה חסר פה, כי זה לא דבר שהוא נסתר.
יוני שטבון: יכול להיות שזה הלך לכיוון אחד, אבל היה חשוב לי להגיד את זה, באמת אבל מכל הלב, להגיד שוב פעם תודה אמיתית כי אתם בסוף, החינוך זה העבודה הכי קשה שיש.
עמרם מצנע: אני רוצה לסכם בכמה מילים מפגש שהוא לא בר סיכום, בעצם, זה תם אבל לא נשלם ואם כל אחד יחזור חזרה לחלקת האלוהים הפרטית שלו, שבה הוא עוסק ולקח איתו משהו מהמפגש הזה, מהדברים שמישהו אחר אמר, אני חושב שיצאנו נשכרים.
עמרם מצנע: לי המפגשים האלה בכלל והמפגש הזה מאוד מעניינים, זה מלמד הרבה מאוד, זה קושר אותנו אליכם, אל השטח.
עמרם מצנע: אני יודע שיש הרבה מאוד נושאים והרבה בעיות ורק מקצתן עלו כאן על השולחן.
עמרם מצנע: אנחנו חברה מאוד מורכבת, מאוד מסוכסכת האחת עם השנייה.
עמרם מצנע: אנחנו לא הצלחנו ב- 65 שנות עצמאות ליצור מכנה משותף מספיק גבוה, כי בכל חברה דמוקרטית, היא מורכבת משונים אבל אני חושב שבחברה הישראלית לא הצלחנו עד היום למפות את המכנה המשותף בינינו והוא נמוך מדי וכתוצאה מכך נוצרים כל-כך הרבה קונפליקטים, לא רק בעניין של ערבים-יהודים שאנחנו כמעט את הכל כורכים בזה, אלא בהרבה מאוד דברים נוספים וחלקם עלו כאן על השולחן.
עמרם מצנע: הוועדה, ועדת החינוך, עוסקת בהרבה מאוד נושאים, אחד הנושאים המרכזיים שאנחנו עוסקים בהם, לפעמים אפילו זוכים לקצת ביקורת על זה, זה נושא הגזענות שמביאה בסופו של דבר גם לפשעי שנאה, מה שנקרא, שזה מילה מכובסת לטרור שלא מבחין בשום דבר אחר.
עמרם מצנע: אין לי ספק קל של הקלים מהניסיון המצטבר שלי, שהשלב הראשון ביכולת להתמודד עם התופעה הזו, שדרך אגב היא תופעה אנושית, קיימת בכל העולם, קיימת מאז בריאתו של העולם, בעניין הזה של השונה והאחר והיחס ביניהם.
עמרם מצנע: אבל בחברה שהיא יותר מתקדמת, יותר משכילה, יותר אינטליגנטית, היא יודעת איך להתמודד עם התופעות האלה של שנאת האחר.
עמרם מצנע: אבל הדבר הבסיסי הראשון זה היכרות.
עמרם מצנע: בלי היכרות, יש פחד וכאשר יש פחד הוא מוצא ביטוי בגזענות ובשנאת האחר ואי-היכרות יכולה להיות גם בבית רב קומתי, של דלת מול דלת, שלא תבינו לא טוב, זה לא איזה כפר בגליל שלא פוגש בית-ספר בתל-אביב.
עמרם מצנע: חוסר ההיכרות הזו, מתחילה בבית משותף, דלת מול דלת.
עמרם מצנע: ואתה לא יודע שום דבר מה קורה אחרי הדלת וגם כשאתה שומע צעקות או עולה לפעמים ריח רע משם, אתה נדהם.
עמרם מצנע: אני זוכר, קראתי פעם בעיתון על איזה תופעה שגילו אישה בודדה שנפטרה בבית ורק אחרי שבוע, בכלל גילו.
עמרם מצנע: איפה השכנים?
עמרם מצנע: איפה הקהילתיות?
עמרם מצנע: זאת אומרת, ההיכרות היא דבר בסיסי ומפגשים שמנוהלים, מכינים אותם כמו שצריך, וכמו שנדמה לי אתה אמרת, בסוף דבריך, מפגש לא יכול להיות סתמי.
עמרם מצנע: הוא מוכרח להיות על משהו אמיתי.
עמרם מצנע: אני זוכר מפגשים שבהם כותבים ביחד עיתון.
עמרם מצנע: מוציאים ביחד מהדורת חדשות בטלוויזיה, באינטרנט, בטלוויזיה ועובדים ביחד ועושים את העריכה ומחליטים מה הכותרות החשובות ועושים את זה ביחד ופתאום כל הדברים יוצאים ובאמת מכירים אחד את השני.
עמרם מצנע: בחברה כל-כך שסועה, מקומם של בית-הספר ושל מערכת החינוך הוא מרכזי.
עמרם מצנע: אתם יודעים שאני את רוב שנותיי, קמתי בבוקר ולבשתי מדים ואני עם הרבה ניסיון בתחום הביטחוני, שהוא הפך להיות משהו קדוש במדינת ישראל ואני אומר לכם דווקא מהמקום שאני בא, בטח ב-20, 30 שנה האחרונות, במערכות המוניציפאליות ומערכת החינוך, אין לי ספק וזה לא סיסמה, שהחינוך הוא באמת הדבר המרכזי.
עמרם מצנע: זה ההשקעה האמיתית בעתיד וכשמדברים על החינוך ומדברים על בתי-ספר, זה בסוף המורה בכיתה.
עמרם מצנע: עוסקים הרבה מאוד עכשיו בכיתות מתוקשבות ודרך אגב זה לא עלה פה אפילו גם כן במילה ודווקא טוב.
עמרם מצנע: וסמארטפונים ולוחות חכמים וכדומה וכדומה ומי שעסק בזה והכניס את זה בהרבה מאוד מקומות שבהם הייתי אחראי, בסוף קחו את הכל, המורה בכיתה והמורה בכיתה הוא לא רק מורה – זה מחנך, אבל אני רואה במורה מנהיג, מנהיג זה מישהו שיודע להגדיר יעד ולהוביל אליו.
עמרם מצנע: זו ההגדרה שלי של מנהיגות ומנהיגות בראש ובראשונה זה דוגמה אישית – איך אתה כמורה מתנהג, איך אתה מדבר אל התלמידים, איך העמיתים המורים מדברים בינם לבין עצמם ובסופו של דבר כל אחד מאיתנו כשהוא עוצם את העיניים ונזכר במורה הטוב שהוא זוכר מבית-הספר, זה לאו דווקא המורה שידע טוב את הנוסחאות או היה לו ידע בכל דבר, היום זה בכלל פחות רלוונטי, אלא אותו מורה שהסתכל עלי כילד בגובה העיניים ודיבר אתי ועזר לי ושם לי יד על הכתף, זה עדיין מותר אני מקווה, בבתי-הספר, ויצר את המכובדות, את היחס, את הליווי, את האכפתיות, היכולת של המורה לראות בי כאדם מלא זכויות, מבלי לפגוע כמובן, מי שדיבר פה, על נושא המשמעת.
עמרם מצנע: ולכן, אתם בעצם החשובים ביותר.
עמרם מצנע: יש היום, אני חושב, פתיחות גדולה מאוד במשרד החינוך, אני לפחות מזהה מפגישותיי עם שר החינוך, עם המנכ"לית, עם חלק מהצוות הבכיר.
עמרם מצנע: אני מאוד מקווה שהפתיחות הזו והנכונות לבדוק כל מיני דברים ולחדש, תצליח להבקיע את חומות הבירוקרטיה ואת המערכת הכל-כך כבדה וכל-כך מסורבלת שנקראת מערכת החינוך ונוכל באמת להוביל לכך שגם חדשנות, אתם יודעים שהכיתה זה כבר לא מה שהיה, המורה הוא כבר לא מרכז הידע, אני לא צריך לספר לכם, אתה אומר משהו אז עושים לך גוגל ואומרים לך – המורה, טעית.
עמרם מצנע: זה הרבה יותר באמת לנסות ולעודד סקרנות, יצירתיות, למידה, נושאים של פרויקטים משותפים ואני לא צריך לספר לכם.
עמרם מצנע: אנחנו כאן בוועדה באמת לרשותכם כפרטים, כציבור.
עמרם מצנע: אנחנו לא גוף אקזקוטיבי, אנחנו בהחלט גוף שגם עוסק בפיקוח על מערכת החינוך, התרבות והספורט וגם כמובן משתתף במדיניות ובשאלות היום-יומיות שעולות ודי בקרוב אנחנו נדון גם בתקציב שיש בו רק בשורות קשות והמאבקים היום שעושים, זה לשמר ואני מקווה מאוד שנוכל גם לעשות פריצות דרך בדברים שונים ורבים ואני עוד פעם רוצה להודות לכם, לי היה בוקר נהדר.
עמרם מצנע: בוקר טוב, אנחנו רוצים להתחיל.
עמרם מצנע: קודם כל אני מקדם בברכה את הרב שי פירון, חבר הכנסת ושר החינוך ומאחל לו בריאות שלמה.
מוחמד ברכה: והרבה צחוק.
עמרם מצנע: הרבה צחוק.
עמרם מצנע: אנחנו בישיבה השנתית הקבועה לאישור תשלומי הורים לשנת הלימודים הבאה.
עמרם מצנע: החידוש הוא בכך שאנחנו מקיימים את הדיון מוקדם ולא בדקה התשעים ובימים האחרונים לפתיחת שנת הלימודים ומאפשרים גם דיון שלא בלחץ ושלא בפגרה של הכנסת, וגם מאפשרים כמובן לרשויות המקומיות, למשרד החינוך ולארגוני ההורים להיערך בזמן ובהתאם.
עמרם מצנע: אני רוצה להזכיר, או ליידע, את כבוד השר שב-14 ביולי 2010 אושרה בקריאה טרומית הצעת חוק לביטול תשלומי הורים ולאחר שהיא אושרה בקריאה טרומית סוכם על דעת המציע שתוך 14 חודשים תשב ועדה שתקבע ותציע את מסקנותיה.
עמרם מצנע: הוועדה הזו ישבה פעם-פעמיים, אולי אפילו שלוש פעמים אבל נכון לרגע זה לא הוגשו לנו המלצותיה.
עמרם מצנע: אני יודע שמשרד החינוך עוסק בנושא של תשלומי הורים במגזר המוכר שאיננו רשמי, אני מניח שזה יבוא לדיון בוועדה.
עמרם מצנע: אנחנו עוסקים עכשיו בתשלומי החובה, שזה בעצם תשלום הביטוח, תשלומי הרשות ותשלום התל"ן, שנוהג משרד החינוך להביא אותו בפנינו למרות שנושא התל"ן הוא לא חלק מהחובה להביא את זה לאישור הוועדה.
עמרם מצנע: לפי המסמכים שהוגשו היום לחתימת השר אני מבין שאין שינוי מתשלומי החובה של ההורים של שנה שעברה, תשלום הביטוח עדיין לא ידוע מאחר והשלטון המקומי מקיים מכרז ואי אפשר לשים את התשלום לפני שנקבעו תוצאות המכרז, ובתל"ן יש עליה משמעותית הייתי אומר.
עמרם מצנע: עד כאן הפתיחה שלי, כבוד השר, בבקשה.
שי פירון: בוקר טוב, צהרים טובים לכולם.
שי פירון: אני ברשות
שי פירון: כם אפתח בכמה מילות הקדמה ואחר כך אגש לדברים.
שי פירון: אני מאוד מבקש – אני ישבתי לא מעט פעמים בצד הזה של השולחן ורואה כבר את החברים ויודע את ההופעה שכל אחד ואחד מהם הכין ואני אדאג שכשאתם תדברו אני אעצור כדי שיצלמו אתכם – אבל יש לי רק בקשה אחת:
שי פירון: תנו לי להציג את שלי מהתחלה ועד הסוף.
שי פירון: אני מבטיח לא לפספס שאלה אחת שתרצו לשאול כדי לא להסתיר פרט אחד מתוך הדברים אבל אני חושב שלתמונה השלמה יש משקל.
שי פירון: קודם כל אני רוצה לפתוח ולומר שאני מאוד מאוד מקווה, כפי שיושב-הראש פתח, שזאת אחת מהפעמים האחרונות שבהן ועדת החינוך מתכנסת כדי לאשר תשלומי הורים.
<יצחק קדמן: כבר 20 שנה.
שי פירון: יצחק, אני מאוד שמח על מידת האמון הרב שאתה מפגין בי ואני בכל זאת אחזור על המשפט שנית, אני גם אמרתי את זה כשהייתי בצד הזה והלכתי לכאן כדי לעשות את זה, לא נשארתי רק כדי להגיד שזה לא בסדר.
שי פירון: אז אני באופן עקרוני חושב שהדבר הנכון הוא למצוא דרך.
שי פירון: אני לא ידעתי, עמרם, על ועדה כזו.
שי פירון: חידשת לי.
שי פירון: אני אבקש אחר כך מאנשי משרדי ללמוד אם יש ועדה כזאת ואם היא נמצאת באמצע דיונים או אם היא לא הושלמה אז בוודאי שאני אאיץ את המהלכים האלה.
שי פירון: ברמה העקרונית אני סבור שהמתכונת הנוכחית שבה אנחנו מייצרים דיונים כאלה ואחרים היא בעייתית מכמה וכמה סיבות.
שי פירון: קודם כל היא לא שוויונית, היא מפלה בין ציבורים שונים במדינת ישראל.
שי פירון: מדינה לא יכולה להיות גורם מפלה, מדינה צריכה להיות גורם שמצמצם פערים ולא מגדיל פערים.
שי פירון: הדבר השני הוא בשל העובדה שאנחנו רוצים ליצור מצב שבו החינוך הציבורי יהיה החינוך הטוב ביותר והמוצלח ביותר והאיכותי ביותר, אנחנו צריכים ליצור מצב שכל צעיר, ללא קשר למצב הסוציו-אקונומי של ההורים שלו, יוכל לקבל את השירותים הטובים ביותר במסגרת המדינה, ובעיקר בגלל שאנחנו צריכים להיות אנשי אמת והמילה "חינם" יש לה רק פירוש אחד.
שי פירון: למילה חינם יש פירוש שהוא חינם, והיום למילה חינם יש יותר ממשמעות אחת והדבר הזה צריך להיפסק.
שי פירון: בשל העובדה שאנחנו נמצאים בשתי בעיות: האחת זה פרק הזמן הקצר מדי שעבר מכינון הממשלה האחרונה ועד הזמן שאנחנו עומדים עכשיו כדי לייצר שינויים ארוכי טווח, והדבר השני, המציאות הכלכלית הכללית שבתוכה אנחנו עומדים, בחרתי לבוא לכאן היום ולייצר שני מהלכים מקבילים שנראים בעיני חשובים לא פחות.
שי פירון: המהלך הראשון הוא בעצם מהלך של שקיפות.
שי פירון: אנחנו בכלל נקפיד השנה ובשנים הבאות, אני מקווה, ככל שיותיר לנו הזמן, להיות מאוד שקופים ומאוד בהירים בכל תחום; החל מהעובדה שסביב 20 לחודש, סוף שנת הלימודים, כל המנהלים יקבלו את התאריכים של בחינות הבגרות של שנה הבאה ויוכלו להעירך מבחינת תוכנית הלימודים שלהם באופן שקוף; כולל העובדה שכל מה שנקרא "ההלימה", ה"מיקוד" לשעבר, יפורסם כבר ב-3-5 ימים הקרובים, כלומר עד ה-20 לחודש; דרך העובדה שכשיגיע הזמן של פרסום הדוח של ""Education at a Glance אנחנו נפרסם אותו בשקיפות מלאה, נניח אותו על השולחן.
שי פירון: התפיסה של שקיפות שאומרת שהכול צריך להיות גלוי בפני הכול, כל דבר צריך להיות חלק של כולם, אנחנו לא מסתירים שום דבר מאף אחד, היא צריכה להיות חלק מהעניין.
שי פירון: לכן אנחנו רוצים לעמוד על 4 דברים: האחד זה שקיפות, השני זה אמון – חשוב לי מאוד להעמיק את האמון גם במשולש שנקרא משרד-הורים ותלמידים-ומורים ומנהלים, במשולש הזה להדק את הברית, להראות שהדברים הם ברורים, להראות שאנחנו לא נוהגים שום דבר בהסתרה, לנסות לראות איך המשאבים שאנחנו מקצים בכל זאת כרגע מסייעים למצוינות ולא מזניחים לרגע אחד את השאיפה לשוויון הזדמנויות.
שי פירון: פירוש הדברים הוא כזה: אנחנו צריכים לאזן בין מצד אחד הרצון להעניק לכלל ילדי ישראל את המרב במסגרת של חינוך ציבורי ובין מצד שני לתת להורים את הרצון להעשיר את תוכניות החינוך של ילדיהם, תוך פגיעה מינימלית בעקרון השוויון בחינוך ובאלה שידם אינה משגת להעשיר את חינוך ילדיהם, ולכן עשיתי כמה שינויים שאני אציג אותם בפניכם.
שי פירון: ראשית, היום אני אציג בפניכם את היתר הגביה בחינוך הממלכתי.
שי פירון: כפי שחבר הכנסת עמרם מצנע אמר, אם יורשה לי אני רק אומר משפט אחד שהוא אמר אותו נכון אך לא מדויק: העלייה בתשלום התל"ן נובעת בשל הסכמי "אופק חדש" ו"עוז לתמורה", בשל העובדה ששווי השעה של המורים גבוה יותר.
שי פירון: אנחנו לא מעלים את שעת התל"ן כי אנחנו רוצים אלא בשל העובדה ששווי השעה עלה וכיוון שכך אנחנו צריכים להתאים את שווי השעות למחיר שנקבע.
שי פירון: אבל אני מתחייב בשבועיים הקרובים להניח על שולחננו עוד 3 חוזרים, לא נוח לי אתם, הם כולם יהיו בחוזר מנכ"ל אחד.
שי פירון: נוציא אותם כמובן לפרסום להערות ציבור, הם יקבלו את הזמן המתאים, נקבל את הערות הציבור כמובן.
שי פירון: 3 חוזרים שיופיעו בחוזר אחד שתפקידם – עד שתיפתר הבעיה באופן כוללני, שלזה כמו שאמרתי בהתחלה אני מחויב, יצחק, תבחן אותי בזה – אנחנו רוצים קודם כל להיות שקופים ולהסדיר עיוותים כאלה ואחרים שהסתובבו במקומותינו ובמחוזותינו ולהסדיר אותם בתוך חוזר.
שי פירון: אני מדבר על 3 מעגלי גביה: הדבר הראשון זה הסדרת הגביה בבתי הספר הייחודים.
שי פירון: יש פה הורים של בתי הספר הייחודיים?
שי פירון: כן.
שי פירון: אז אני אומר, מלפני שבוע, כשהתוודעתי לסוגיה, אין יום שהאנשים האלה לא שולחים לי כ-572 מכתבים ביום, אני ממש מרגיש שעוד רגע אסור לי ללכת ברחוב, ממש.
שי פירון: לפני שבוע בסך הכול קיבלתי את הפניה והבטחתי מידית לטפל בה.
שי פירון: מה שאנחנו נעשה זה דבר מאוד פשוט, המנכ"לית תציג את זה בהמשך, אנחנו נפרסם חוזר מוסדר, תהיה שנת מעבר כדי לא לייצר מצבי קיצון מיום ליום, אבל בסוף שנות המעבר הזו בתי ספר, אל"ף, שלא יקבלו אישור על היותם בתי ספר ייחודיים דרך ועדה שמשרד החינוך יקים, ושנים, שלא יעמדו בכללי שעות גביית התל"ן שתוסכם, לא יוכלו לגבות את הכסף.
שי פירון: אנחנו לא נתיר לייצר מצב שבו המציאות הזאת היא מופקרת.
שי פירון: אני באופן אישי חייב לומר שאני מאמין שבתי הספר הייחודיים צריכים להיות חלק מהמערכת הממלכתית ואין סיבה שבעולם לייצר גביה מיותרת.
שי פירון: זה מייצר אי שוויון, זה מייצר חוסר צודק.
שי פירון: אני אומר, שנת המעבר הזאת היא רק בשל הזמן הקצר מדי שיש לי.
שי פירון: אני יודע שזה כרוך בפיטורי מורים וזה כרוך בהיערכות לשנה הבאה ואני לא רוצה למנוע מבתי ספר בירושלים להיערך לשנת הלימודים באופן נכון, אבל חשוב לי שתדעו את גישתי הערכית, גישתי הערכית היא שאני חושב שחינוך ציבורי שוויוני הוא ערך מרכזי במדינת ישראל, ובמקומות שבהם יש בעיה נקודתית בגלל חוסנה של הרשות, בגלל יכולתה לתמוך ובאופן כזה או אחר, צריך להגיע להסדרים שקופים שנקבעים בחוק, בחוזר מנכ"ל במקרה שלנו, ולא לייצר מצב שבו בשם דלותה של הרשות המקומית אנחנו מייצרים חוסר שוויון כזה או אחר בין מקומות אחרים.
שי פירון: הדבר השני זה שצריך לשים לו קץ הוא – אני מחפש את המילה המתאימה – הבעייתיות בגביה בחינוך הממלכתי-דתי.
שי פירון: אני חושב שזה לא הגיוני, זה לא מוסרי, זה לא מידתי וזה אפילו לא חינוכי לייצר מצב שבו הורה שולח את הילד שלו לבית ספר ממלכתי, בעיקר בגילאי התיכון, ומשלם סכומים שמשפחה נורמטיבית לא יכולה לעמוד בהם.
שי פירון: העובדה שכל מחקר מציג שמשפחה דתית לאומית ממוצעת תשלם שווה ערך של דירה כשכר לימוד על גיל התיכון במהלך שנות4-5 הילדים בממוצע לא הגיוני במדינה שמצהירה על חוק חינוך חינם.
שי פירון: ולכן אנחנו נכנסים עכשיו לשלב הראשון בהסדרת הגביה בחינוך הממלכתי.
שי פירון: זה אומר שתהיה הגבלה משמעותית ב-4 פרמטרים: האחד, תהיה הגבלה משמעותית בשכר ראשי המוסדות, בכל מה שנוגע אנחנו לא נסייע למוסדות שלא יעמדו בכללים של השכר, של הטבות כאלה ואחרות.
שי פירון: זה אומר שאנחנו לא נאפשר המשך של פתיחת בתי ספר קטנים וקטנטנים שנובעים מפיצולי פיצולים ומאיזה חוסר נחת כזה או אחר שגורם לעשרות בתי ספר של כיתה או שתיים בשכבת גיל, שאז זה מטיל על ההורים משאבים בלתי סבירים.
שי פירון: אפשר לחיות בקמפוס אחד, ילדים עם ילדים.
שי פירון: זה אומר שאנחנו לא נאפשר פתיחה בלתי מבוקרת של מספר מגמות לימוד בלא התאמה למספר התלמידים במוסד.
שי פירון: זה אומר שאנחנו לא נאפשר יצירת מצב שבו בתי הספר יחתמו בתוך החינוך הציבורי על חוזים אישיים שמאפשרים למורים ספציפיים מתוך התחרות הסכמים כאלה ואחרים שבסופו של דבר מושתים על ההורים.
שי פירון: הדבר הזה בהליך ארוך טווח יפסק.
שי פירון: בשלב הראשון אנחנו נניח לפניכם להערות חוזר עם הגבלה מאוד מאוד גדולה על תשלומי ההורים בחינוך הדתי ואנחנו מקווים שזו תחילתה של מהפכה גדולה מאוד בסיפור.
שי פירון: זה יתחיל כבר משנת הלימודים הקרובה.
שי פירון: הדבר השלישי זו הסדרת הגביה בחינוך המוכר שאינו רשמי, שכבר נגע בו יושב-ראש הוועדה.
שי פירון: יש עוד נקודה שכמובן אני רוצה להדגיש אותה זה כל מה שנוגע למגמות לימוד, גביה עבור מגמות לימוד בחינוך העל-יסודי.
שי פירון: גם פה אנחנו נפרסם, בתוך החוזר הזה, תקנות מהודקות יותר שיעשו סדר בעניין וימנעו – בכלל, זה לא דיון פדגוגי אבל אני לכשעצמי לא ראיתי שריבוי המגמות מוביל לריבוי הישגים ואני חושב שבכלל ראוי שמדינת ישראל ותחומי הלמידה בה יהיו ממוקדים יותר ומפוזרים קצת פחות, אני חושב שזה יעשה טוב לכולם אבל זה נושא לרפורמה אחרת שנגיע אליה בהמשך.
שי פירון: מהם שינויי הדגש שאני רוצה לעשות בתוך התקציב: קודם כל, ראש לכול כולנו מסכימים שהסדרת תשלומי ההורים, כפי שאמרתי עכשיו, תוביל להקלה בנטל, היא תסדיר את המסלולים הייחודיים בתוך הזרם הרגיל, היא תייצר מגמות לימוד עם גביה מוגבלת ועוד כהנה וכהנה.
שי פירון: אנחנו רוצים לעשות שתי פעולות מידיות מרכזיות: הפעולה הראשונה, אנחנו נרחיב את פרויקט השאלת ספרי הלימוד.
שי פירון: אחד הדברים היפים שאני חווה בתור שר חינוך הוא שכל פעם אני קורא כל מיני קמפיינים ברשת, בכלל עוד לא קרה כלום, אני כבר יודע שביטלתי את הפרויקט, שעצרתי את השאלת הספרים, שאין השאלת ספרים.
שי פירון: אני לא יודע מי כתב את זה, אנחנו נרחיב את פרויקט השאלת הספרים בשנה הקרובה, אני מקווה להעמיק אותו יותר ויותר.
שי פירון: אני מקווה לעבור כמה שיותר מהר לדיגיטציה.
שי פירון: ביקשתי מהמזכירות הפדגוגית להעמיק את קצב אישורי הספרים, אנחנו נאשר השנה למעלה מ-100 הספרים במהלך השבועיים הקרובים שהם ספרים דיגיטליים כדי שיותר ויותר ספרים יעברו לדיגיטציה.
שי פירון: אנחנו נרכוש יותר ויותר זכויות של ספרים שיצאו בעבר כדי שנוכל לתת אותם בסוף התהליך חינם אין כסף להורים.
שי פירון: אנחנו נעשה כל מה שצריך כדי שבסופו של תהליך – אני גם באופן אישי, זה לא בשליפה, לא מאמין ששאלת השאלת הספרים צריכה לקבל אישור של 60% מההורים, אני חושב שזו צריכה להיות חובתה של המדינה לתת ספרים באופן מוחלט לכולם, זה צריך להיות פרויקט לאומי.
שי פירון: זה מה שאני מניח שיקרה בשנה הבאה, זאת המחויבות שלי.
שי פירון: אני לא מבין למה זה צריך להיות תלוי הורים כאלה ואחרים, מי שרוצה לקנות לעצמו ספר חדש ילך ויקנה ספר חדש אבל אני חושב שהתוכנית הזאת צריכה להיות תוכנית של כלל התלמידים בישראל, לא תלוי ברצון הורים.
שי פירון: מה לעשות שבמדינת ישראל שני אנשים זה ארבע דעות, זה פשוט גדל משנה לשנה.
<גדעון פישר: 5 כבר.
שי פירון: 5.
שי פירון: כבר.
שי פירון: אתה עורך דין אז אתה גורם לעוד.
שי פירון: אז לכן אני אומר: אני לא מאמין בעניין הזה, אני חושב שזה צריך להיות חלק מחוק חינוך חינם.
שי פירון: הדבר השני שאנחנו נעשה הוא שימוש מושכל בתקציב סבסוד הטיולים.
שי פירון: אני רוצה להגיד מה אנחנו נעשה: אנחנו נגדיל את סכום המלגות ל-100 מיליון שקלים.
שי פירון: 100 מיליון השקלים האלה יהיו בסמכותם של מנהלי בתי הספר באישור כמובן המחוזות, כאשר המגמה היא לא להשתמש בהם רק לטיולים אלא לגביית שכר הלימוד של אותם דברים המותרים לגביה, סל תרבות וכו'.
שי פירון: כל סיוע שנצרך, יהיה מותר למנהל בית הספר להשתמש ב-100 מיליון השקלים האלה לא רק לצורך סבסוד ימי הטיול אלא לצרכים נוספים, לכן אני מגדיל את הסכום למעלה מפי שניים.
שי פירון: התפקיד, המטרה היא בעצם לייצר מצב שבסופו של דבר אני לא רוצה לראות בקדנציה הזאת, לא רוצה לשמוע – איפה את יערה ברק?
שי פירון: ראיתי אותך.
שי פירון: זאת יערה ישורון, זה בסדר, אני זוכר את כולם – אני לא רוצה לראות את יערה ברק מדווחת על ילד שלא נתנו לו לעלות לאוטובוס או מישהו שלא נתנו לו להיכנס להצגה או משהו מדברים האלה שבעיני הם בעייתיים מאוד.
שי פירון: אסור שהם יקרו בישראל ולכן בתי הספר יקבלו סכומים נכבדים למלגות כדי לסייע לתלמידים לעמוד בקריטריונים.
שי פירון: זאת הטבלה, היא זהה במאת האחוזים, כפי שאמרתי, לטבלה בשנתיים האחרונות.
שי פירון: כפי שיושב-ראש הוועדה אמר, חסר כאן הסכום של ביטוח התאונות לכן יש פה פער של 30-40 שקלים משנה שעברה, כי חסר הסכום הזה.
<יצחק קדמן: יש פה הגדלה של סעיף הטיולים.
<יצחק קדמן: הטיולים עלו כמעט חצי ממה שכתוב פה בשנה החולפת, עכשיו הגדלתם את זה בצורה משמעותית.
שי פירון: בוא נביא את הטבלה.
<יעקב בן יששכר: אדוני, מה קורה עם מסיבות הסיום שאני לא רואה התייחסות, שגובים - - -
שי פירון: אנחנו נעשה סדר.
עמרם מצנע: אני לא מציע לך לענות.
שי פירון: בוודאי שאני לא אענה משום שזה בשקף הבא אז חבל, אז בוא נעשה סדר.
שי פירון: קודם כל, מסיבות הסיום, מה שאתם רואים עכשיו – מר קדמן, אני מוכן לשתוק ולתת לך לדבר לגמרי לבד, חבל, אתה מפספס את ההזדמנות שלא ישמעו אותך כולם.
שי פירון: אז אני רוצה לחזור על הדברים באופן הפשוט: הסכום הטוטלי של גביית שכר הלימוד השנה ושנה שעברה הוא זהה במאת האחוזים.
שי פירון: אין עליה בשקל אחד בסכום הטוטלי, יש לכם את החוזר של שנה שעברה?
שי פירון: אפשר לקבל אותו בבקשה?
עמרם מצנע: לי יש.
<יהודית גידלי: לנו יש.
שי פירון: אז הנה החוזר של שנה שעברה, אין שום הבדל בין הסכומים.
שי פירון: אכן, הסכום שניתן לטיולים – אני הסברתי את זה לפני שניה – בשנה שעברה, במקום לחול על כל המערכת ולייצר הפחתה של כ-30 או 40 שקלים בעשירונים הגבוהים, הועבר - - -
שי פירון: יצחק, או שתיתן לי לדבר - - -
<יצחק קדמן: לא, אבל יש פה עובדות.
<יצחק קדמן: 150 מיליון הוקצו לסבסוד הטיולים, הם הורידו את סכומי הטיולים לפי מדד הטיפוח בין 40% ל-80%.
<יצחק קדמן: זו היתה הקלה של מאות שקלים לבתי הספר.
<יצחק קדמן: הכסף יצא ממשרד חינוך, אם הוא הגיע או לא הגיע זו שאלה נפרדת לדיון נפרד, אבל עלות הטיולים בשנה שעברה היתה כמחצית ממה שמופיע פה אחרי הורדה של שר החינוך הקודם, אם מותר להזכיר אותו בישיבה הזאת.
שי פירון: חובה.
<יצחק קדמן: הצליח להוריד באמצעות המלצות ועדת טרכטנברג והחלטת הממשלה 4088 ממאי בשנה שעברה.
שי פירון: אני יכול להמשיך?
שי פירון: אם תרשה לי, אם לא אני אמתין, אני מכבד אותך.
שי פירון: תודה.
שי פירון: אם כן אז אני אומר: אין שינוי בעלות הכוללת של המחיר, מה שעשינו באופן מובהק הוא כיוון שמחירי הטיולים, כפי שגילינו, לא הגיעו לבתי הספר, להורים, ובסופו של דבר רוב ההורים שילמו את המחירים שאנחנו מצביעים עליהם עכשיו – ואלה הן העובדות – ביקשנו לעשות שני דברים: האחד, אנחנו מעריכים שכאשר נבחן בשבועות הקרובים את השימוש של מנהלי בתי הספר בסכומים האלה אנחנו נחזיר מיליוני שקלים, אנחנו מעריכים עשרות, אבל מיליוני שקלים שלא נעשה בהם שימוש במהלך השנה, נחזיר אותם חזרה לתוך הקופה ונוכל להוזיל את מחרי הטיולים יותר.
שי פירון: והדבר השני, אני קיבלתי החלטה ערכית, אפשר להתווכח, להעביר סכום גדול יותר לצורך המלגות ופחות לשים את זה בתוך סעיף הטיולים.
שי פירון: אפשר להתווכח, בשביל זה אני שר החינוך ולא אתה ואני החלטתי.
שי פירון: זאת החלטתי, שאני רוצה להעביר יותר כספים למלגות.
שי פירון: אפשר להתווכח על זה, זה בסדר גמור, שאני רוצה להעביר יותר כספים למלגות מאשר להורדה של סך כל כסף הטיולים.
שי פירון: אני אשמח מאוד לקיים דיון נעים ולא עצבני, רגוע, מלומד, על השאלה מהם סדרי העדיפויות.
שי פירון: אני מוכן להסביר, אני מניח שרן מלמד יוכל להסביר טוב יותר, מהם השיקולים שלי, למה אני חושב שצריך לעזור לאוכלוסיות מוחלשות יותר בסך הכול הכולל שקיים, זאת החלטה חינוכית.
<רן מלמד: בינתיים אני עוד שותק, ביקשת.
שי פירון: נכון, אתה בסדר.
שי פירון: זאת החלטה חינוכית, אפשר להתווכח אתה אבל זאת עמדתי.
שי פירון: אני אומר, בטוטאל נשאר הכסף, העברתי אותו לפי מיטב הבנתי לסכום של המלגות.
<יצחק קדמן: לא נשאר - - -
שי פירון: אני מבקש לא להפריע לי עוד, בסדר?
שי פירון: הדבר האחרון שאני רוצה לומר זה אתגרי ובזה אני אתייחס גם להערתך.
שי פירון: תראו, אני רוצה להעיר שלוש הערות שאני רואה אותן, נקרא לזה, אתגר גדול.
שי פירון: אני מאוד מאוד מאוד מאוד מאוד מצר על האופן שבו מתנהלות מסיבות הסיום בבתי הספר בישראל.
שי פירון: אני לא מדבר רק על מסיבת הסיום של כיתה י"ב, וגם אני וגם אתם יודעים שהמחיר שכתוב כאן על כמה מותר לגבות הוא בדיחה כי הוא לא לוקח בחשבון הוצאות לבוש והסעות ייחודיות ועוד דברים כאלה ואחרים.
שי פירון: אבל אני רוצה לומר פה אמירה שצריך לשים אותה על השולחן: זה לא ילך אם ההורים בישראל לא יחברו אלינו יד ביד ויעצרו גם הם את הביזיון הזה.
שי פירון: חברים יקרים, זאת תעודת עניות למערכת החינוך הישראלית שבנים ובנות מוציאים בסך הכול כ-1,000-2,000 שקלים במסיבת סיום, באיזה נשף במקום – אם יש כל כך הרבה כסף אז אולי שיתרמו אותו לקראת סיום כיתה י"ב, לאיזה מוסד שזקוק לתמיכה, אולי ילכו לאיזה יומיים התנדבות.
שי פירון: אני לא נגד חגיגות ומסיבות, לסיים י"ב שנים זו בהחלט משימה חשובה.
שי פירון: אני מדבר לא רק על סיום מסיבת י"ב, גם על הפקות ענק בסיום כיתה ו' או כיתה ט', תלוי באיזה מקום זה נמצא.
שי פירון: אני לא רואה מקום לדברים האלה, אני לא רואה שהדברים האלה ראויים ונכונים למקומותינו ואני חושב שאנחנו צריכים לשנס מותניים.
שי פירון: זה לא תפקיד רק של משרד החינוך, למשרד החינוך יש יכולת מוגבלת, חלקית, בסופו של דבר, אם ניקח את הדוגמה של ילדי י"ב, זה נעשה אחרי שעות הלימודים, אחרי סיום רשמי בדרך כלל של שנת הלימודים.
שי פירון: אבל יש פה מסר ערכי ואם ההורים לא יחברו אלינו ויחד כאמירה משמעותית לא נתמקד בצורך להפסיק עם ההתנהגות מנקרת העיניים הזו אנחנו נעשה לעצמנו עוול גדול מבחינה חינוכית.
שי פירון: אותו דבר אני רוצה לומר על הטיולים השנתיים.
שי פירון: אני חושב שיוצאים לטיול שנתי לא כדי לישון בבית מלון ולא יכול להיות שטיול שנתי במדינת ישראל יימדד על-ידי התלמידים לפי כמה אטרקציות יש בו, ובדרך כלל האטרקציות אלה דברים מרובי הוצאות.