GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
זבולון אורלב: אין לנו שום ביטחון, בית המשפט קובע את הנורמות.
תמר הקר: מפריע לי עניין הצירוף של "קוליים" ושל "אלימות", כלומר שגם אלימות מילולית אסורה.
תמר הקר: גם ביטוי בוטה, כשזה לא אלימות פיזית, זה אסור.
זבולון אורלב: כן, הכוונה גם לאלימות מילולית.
זבולון אורלב: דרך אגב, כשעסקנו כאן בחקיקת חוק סיווג וסימון שידורים העלו אותי בתוכנית דוקומדיה מול תלמידה, נכדתו של יחזקאל הר-מלך, ששאלה אם גם צריך לסמן ולסווג את השידורים של ערוץ 33, כי לדעתה יש שם אלימות.
דינה עברי-עומר: אנחנו סבורים שכדאי לחכות להמלצות של ועדת ההיגוי בין-משרדית לבחינת אלימות ופרונוגרפיה באמצעי התקשורת האלקטרוניים.
משה רז: מתי הוועדה התחילה לעבוד?
דינה עברי עומר: לפני מספר חודשים.
זבולון אורלב: את נותנת לי לדון שעה ורבע ועכשיו את מעלה את זה?
משה רז: הוועדה הוקמה בעקבות ההצעה.
משה רז: אנחנו התחייבנו לא להעלות את ההצעה לקריאה ראשונה במשך שישה חודשים מהיום שהיא עברה קריאה טרומית.
משה רז: הקריאה הטרומית היתה לפני שמונה חודשים ולכן אין מקום לבקשה הזאת.
דינה עברי-עומר: הוועדה היתה יכולה לתרום בהגדרה של מונחים כמו אלימות, מין וכד'.
זבולון אורלב: אפשר יהיה לעשות את זה לקראת קריאה שניה ושלישית.
דינה עברי-עומר: הדבר היחיד שכן נראה לי להעיר לגביו הוא שהסעיף החדש חורג מכל מסגרת של החוק.
דינה עברי-עומר: יש כאן הרחבה ולא נראה לי שזה נועד לזה.
דליה איש-שלום: חשוב לקבוע כבר עכשיו אם אנחנו מכניסים את זה לאכסניה של עבירה פלילית, כי המונחים שהוזכרו פה הם בעייתיים בפאן של עבירה פלילית ופחות בעייתיים בפאן של עיצום אזרחי, אבל עדיין גם עיצום כספי, אם אין מערכת של התראות, זה בעייתי מבחינת האזהרה למשווק.
אתי בנדלר: אני מקבלת את הכרעת היושב ראש ששם החוק לא יתוקן כמוצע, אבל ברור שצריך לתקן את שם החוק, כי ההצעה הזאת לא דנה בסיווג וסימון, אלא הוא אוסר שידורים מסוימים.
אתי בנדלר: כלומר, שם החוק צריך להשתנות.
משה רז: אני מציע ששם החוק יהיה חוק הגנה מפני שידורים מזיקים.
אתי בנדלר: היושב ראש לא קיבל את ההצעה הזאת.
זבולון אורלב: יש לי פחד מבית המשפט העליון.
זוהר קדמון: זה חוק שאומר שלא יהיו שום ביטויים של אלימות ומין בפרסומות?
משה רז: מדברים על כך שבשעה של שידורים לילדים לא יהיו ביטויים כאלה.
משה רז: אסרנו במשך כל היום רק שידורים שעלולים לעודד.
זבולון אורלב: אני מציע ששם החוק יהיה חוק סיווג, סימון ואיסור שידורים מזיקים.
אתי בנדלר: זה נשמע יפה.
אתי בנדלר: אני רוצה לוודא שהבנתי נכון את ההחלטות בסעיף 3.
אתי בנדלר: סעיף קטן (א) יאמר: פרסומת או קדימון הכוללים ביטויים חזותיים, מילוליים או קוליים של אלימות, מין או אכזריות, לא ישודרו: (1) בין השעות 14:30 עד 21:00 בימי חול, ובין השעות 06:00 עד 21:00 בימי שבת ומועד; (2) במהלך משדרים המיועדים לילדים.
אתי בנדלר: סעיף קטן (ג) החדש מאושר כפי שהוא?
זבולון אורלב: יש להשמיט את המילים "או אם נוכח כי שיעור הילדים הצופים בהם הוא זניח".
אתי בנדלר: סעיף קטן (ד) החדש אומר כדלקמן: "מי שאחראי, בהתאם להוראות סעיף 4, לביצוע סימון או לפיקוח על ביצוע הסימון, יהיה אחראי גם למניעת שידורי פרסומת או קדימונים אסורים לפי סעיף זה, או לפיקוח על מניעת השידורים האמורים, לפי העניין".
זבולון אורלב: לגבי סעיף קטן (ג) החדש, איפה יש את אישור הוועדה?
אתי בנדלר: סעיף 6 לחוק העיקרי קובע כדלקמן: (א) "השר הממונה על ביצוע חוק זה והוא רשאי להתקין תקנות לביצועו".
אתי בנדלר: (ב) "תקנות לפי חוק זה, למעט תקנות לפי סעיף 3 טעונות אישור הוועדה".
זבולון אורלב: כתוב שהשר יקבע הוראות.
אתי בנדלר: לפי חוק הפרשנות "לקבוע" זה לקבוע בתקנות.
אתי בנדלר: זו טרמינולוגיה אחידה בחקיקה.
פרופ' אלי פולק: אפשר להוסיף שזה יהיה בכפוף לסעיף 6.
אתי בנדלר: תיקנו גם את סעיף קטן (ג), שזה כבר קשור לתיקון סעיף 6.
אתי בנדלר: עו"ד דליה איש-שלום עוררה ספקות אם בכלל ראוי לעניין סיווג וסימון שידורים, עוד לפני שאנו דנים בקטע החדש שלנו, שהסנקציה תהיה סנקציה פלילית של העמדה לדין - -
זבולון אורלב: אני מפנה את עו"ד איש-שלום לקרוא את הפרוטוקולים של הדיונים על החוק.
זבולון אורלב: דנו בזה שעות ארוכות.
אתי בנדלר: עלתה שאלה אם ראוי שזה יהיה פלילי או לא, והוכרע שכן.
אתי בנדלר: למיטב זכרוני, נדמה לי שלא הועלתה אפשרות של הטלת עיצומים כספיים, שזה דבר מאוד יעיל, כלי מאוד מאוד אפקטיבי לגבי גופים כאלה.
אתי בנדלר: תוגש תלונה למשטרה, המשטרה תחקור, תגיע למסקנה שיש מקום להעמיד לדין, תגיש כתב אישום נגד אותו גוף, בית המשפט ידון בכתב האישום, יכריע ויטיל את הקנס אם הוא ימצא לנכון.
אתי בנדלר: כאן הועלו מספר הצעות חדשות.
זבולון אורלב: כלומר, אם אני לא רוצה לעשות תיקון, אז זה גירסה א'.
אתי בנדלר: נכון, הוספנו רק את ההתייחסות לסעיף החדש.
אתי בנדלר: כלומר: אחראי לביצוע סימון שלא סימן משדר טלוויזיה לפי הוראות סעיף 4 – שזה קיים היום – ואחראי למניעת שידורי פרסומת או קדימונים אסורים - -
זבולון אורלב: אני בעד לאשר את א', ללכת לקריאה ראשונה ובכל הסוגיה הזאת נדון בין קריאה שניה ושלישית.
זבולון אורלב: אני חושב שזה לא כל כך הכרעה של חברי הוועדה, אלא דיון משפטי לגופו - מה יותר יעיל וכו'.
זבולון אורלב: אני פחות יעיל בדבר הזה.
משה רז: אני בעד.
זבולון אורלב: אני מציע לאשר את זה לקריאה ראשונה ואת כל הסימפוזיונים נעשה לאחר מכן.
זבולון אורלב: זה לא מהותי למהות החוק.
זבולון אורלב: פה יש שאלה אם הקנס יהיה על ידי חקירה כזאת או על ידי בית משפט או על ידי רשות מינהלית.
זבולון אורלב: דרך אגב, גם בזה דנו בפעם הקודמת ואנשי הרשות השניה הציגו את כל הקנסות ונתנו דוגמאות.
זבולון אורלב: הם לא רק מטילים קנסות, אלא גם שוללים זמן פרסומות וכו'.
תמר הקר: עניין העיצום הכספי לא נדון בישיבה הקודמת.
זבולון אורלב: העיקרון נדון.
אתי בנדלר: אני יכולה לומר שעיצום כספי הוא כלי מאוד אפקטיבי, פוגע ישר ומהר בכיס של אלה שעוברים על החוק.
זבולון אורלב: הייתי רוצה לדעת מי מחליט על העניין, שופט או רשות מינהלית.
זבולון אורלב: אני חושב שמי שיודע שהוא עלול להיענש על ידי בית משפט זה מרתיע יותר, אותו אחד לא רוצה כותרת בעיתון, שהוא הואשם בבית משפט ונקנס.
זבולון אורלב: יש צדדים לכאן ויש צדדים לכאן.
אתי בנדלר: האם סעיף 5 מאושר?
אתי בנדלר: סעיף 5 הוא תיקון סעיף 6 שאומר שלצורך פטור של ערוץ מסוים מתחולת החוק, צריך לא רק את אישור הוועדה, אלא שהשר גם יתייעץ עם הרשויות המפקחות.
זבולון אורלב: בהחלט כן.
זבולון אורלב: הצבעה
אתי בנדלר: האם לדעת המציע יש עלות להצעת החוק?
משה רז: לדעתי אין עלות להצעת החוק.
זבולון אורלב: לדעתי החוק יכניס לאוצר המדינה מיליון שקל בשנה.
אתי בנדלר: אני מבקשת שתימסר הודעה מטעם יושב ראש הוועדה שלאוצר יש אפשרות להגיש תוך שבוע ימים את הערכתו לגבי העלות, אם לא אנחנו נראה אותם כמי שמודיעים שאין עלות להצעת החוק.
זבולון אורלב: אני מבקש ממנהלת הוועדה לעשות כן.
זבולון אורלב: - - - - - - - - - -
זבולון אורלב: בפתיחת הישיבה, חשבתי שמן הראוי, גם במישור הממלכתי וגם במישור האישי, שנקיים פרידה מסודרת משלומית עמיחי, שעוזבת את משרתה.
זבולון אורלב: עבדנו יחד שנה וחצי, התמנינו יחד.
שלומית עמיחי: פה.
זבולון אורלב: כן, פה.
זבולון אורלב: בתפקיד שלה כמנכ"לית, ובתפקידים שלנו, כחברי ועדת החינוך ושלי כיו"ר ועדת החינוך, התחלנו יחד.
זבולון אורלב: חשבתי ששלומית בהחלט ראויה להוקרה ולהערכה של ועדת החינוך ושל העומד בראשה.
זבולון אורלב: אולי דווקא אני, כמי שהיה מנכ"ל משרד החינוך והתרבות, יודע באמת להוקיר ולהעריך גם את המאמצים וגם את ההישגים, בעיקר כשכולנו צריכים לזכור, שאני חושב שקרוב למחצית מתקופת כהונתך הייתה ללא שר.
שלומית עמיחי: תשעה חודשים.
זבולון אורלב: תשעה?
זבולון אורלב: תשעה ירחי לידה.
זבולון אורלב: כמעט מחצית.
זבולון אורלב: אין ספק שאת ראויה שתירשמי לטוב, בעיקר בתקופה זו, שיכולת לתפקד בכשרון, ותוך גילוי מנהיגות חינוכית, דווקא בתקופה של בוקה ומבוקה ומבולקה, ומהומה רבתי, בתוך כל מערכת הבחירות.
זבולון אורלב: אני רוצה לציין כמה דברים.
זבולון אורלב: ראשית, באמת בחודשים האחרונים ממש קיבלתי כמעט כל יום דרישת שלום מאוד טובה מהביקורים שלך ביהודה ובשומרון.
זבולון אורלב: למרות שאנחנו מכירים, נדמה לי, למעלה מעשרים שנה, אף פעם לא קיימנו שיחה פוליטית.
זבולון אורלב: היום ידועות לך דעותיי, כי אני שייך למפלגה, אבל אני אינני יודע - - -
זאב בוים: גם אז אני חושב שידענו.
רבקה שרגא: באופן מפתיע, פתאום.
זבולון אורלב: לא, אני חושב שבמשרד ידעו שאני דתי, הכיפה שלי צובעת אותי, אבל לא קיימנו שיחות, היא לא ידעה אם אני מתון או קיצוני, למשל.
זבולון אורלב: גם בציונות הדתית יש סוגים שונים.
זבולון אורלב: אנחנו מכירים עשרים שנה ו- - -
מרים רקנטי: אני עדה.
זבולון אורלב: מרים הייתה בלשכת המנכ"ל ואני הייתי בלשכת השר, ולאחר מכן היא הייתה העוזרת שלי כמנכ"ל, ואגב, אני עד היום גם אינני יודע את דעותיה של מרים רקנטי.
יעל פרבר: אין לה דעות.
זבולון אורלב: יש לה.
זבולון אורלב: אני יודע שהיא הולכת להצביע.
זבולון אורלב: מבחינה זו אני חושב שבאמת, הפקידות המנהיגה את משרד החינוך נוהגת מאוד כראוי, ולכן ראיתי את הדאגה שלך, תוך סיכון עצמי, כי הגעת גם למקומות שאליהם היה מסוכן להגיע, הגעת למוסדות החינוך ולבתי-ספר שהיו זקוקים מאוד לתשומת לב, להרגשה שמישהו מרגיש אחריות כלפיהם, מצאת פתרונות במסגרת האפשרי, באמצעים שיכולת לגייס.
זבולון אורלב: אני גם רוצה לציין עוד דבר אחד, שאף על פי שלעתים היינו חלוקים, הייתה לך דרך ניהולית מאוד אמיצה, בכך שבעצם הייתה לך נכונות לבדוק את כל הפרות הקדושות במערכת החינוך, שום דבר לא היה אוטומטי, גם שינויים פנימיים שהצעת בתקציב, ביניהם היו רעיונות מאוד מקוריים, שבחלקם תמכתי ועל חלקם חלקתי, אבל אין ספק שהצלחת להטביע חותם ולשים על סדר היום נושאים שונים, שבאחד מהם נדון עוד מעט, הקיצוצים בחינוך הטכנולוגי, אבל הייתה לך תעוזה להעלות אותם אל סדר היום, מבחינה זו שכל נושא בהחלט ראוי להיבחן.
זבולון אורלב: אני חושב שהכהונה שלך היא גם איתות נכון וטוב לעוסקים במערכת החינוך, שאין צורך בכל פעם להצניח מישהו מבחוץ, אלא יש גם כוחות פנימיים, שאם הם ראויים וטובים, הם בהחלט יכולים לצמוח מבפנים.
זבולון אורלב: אינני מתכוון שתמיד צריך לבוא מבפנים.
זבולון אורלב: את המנכ"לית החדשה אינני רואה כמישהו מבחוץ, אלא כשייכת למשפחה.
זבולון אורלב: אני חושב שראיתי את ד"ר שמשון שושני וכדומה, אבל אין ספק שהמעגל של עובדי המשרד הוא מעגל יותר פנימי ובהחלט אני חושב שזה איתות מעודד לאנשים שצריך לגייס לעבודה במשרד, שאפשר להגיד להם: "תראו, יש גם תקווה, שהטובים יכולים להגיע ולהיות מנכ"ל משרד החינוך".
זבולון אורלב: אני גם רוצה להודות לך על העבודה עם הוועדה.
זבולון אורלב: אני חושב שתקופתך הייתה מאוד טובה לוועדה בנושא שיתוף הפעולה, הפתיחות, מתן הנתונים.
זבולון אורלב: לא הרגשנו אף פעם מצדך ניסיון להסתיר או לחפות – להפך, הדברים נאמרו על-ידייך ביושר ובהגינות, ואני, גם כשאני עובר על המלצות הוועדה שלנו, ורואה, אני מוכרח שוב להגיד שאנחנו יכולים בהחלט להעריך את ההתייחסות העניינית והחיובית שלך להמלצות הוועדה - - -
אופיר פינס-פז: באתי להיפרד, הרבה הצלחה - - -
אופיר פינס-פז: אינני חבר הוועדה - - -
זבולון אורלב: נקבל אותך.
זבולון אורלב: הרגשנו התייחסות.
זבולון אורלב: כי יש הרבה פעמים בוועדות הרגשה, שאת ההמלצות שלהן אפשר לתלות על הקיר - לא עושים איתן כלום.
זבולון אורלב: לא הרגשנו את זה אתך.
זבולון אורלב: הרגשנו, גם מהתשובות וגם מהשיחות, שיש התייחסות רצינית, גם אם לפעמים יש מחלוקות.
זבולון אורלב: בהחלט הרגשנו שאת נותנת את הכבוד הראוי ואת תשומת הלב המתאימה לוועדת החינוך ולהמלצות שלה, גם בכך שהפקידות הבכירה הגיעה.
זבולון אורלב: מנכ"ל בוודאי יכול בהינף חוטם לסמן לפקידות: "תשמעו, בואו לכאן, תצאו ידי חובה", אבל ביציאה מדברים על מה שמדברים.
זבולון אורלב: הרגשנו שנתת השראה והכוונה נכונה לעובדי המשרד, ועל כל אלה אני באמת רוצה להודות לך ולאחל לך הצלחה רבה, ואני בטוח שבגלגל החיים, הואיל ואינני מניח שתיפרדי כל-כך מהר מהמערכת הזאת, שקוראים לה מערכת החינוך, ובוודאי נוכל עוד להיפגש, וכמו שאת יודעת, ועדת החינוך אינה מהססת להשיג יועצים ולהשתמש בנסיונם, גם של אלה שסיימו את תפקידיהם במערכת החינוך, אז אל תתפלאי אם יום אחד גם נרים אלייך טלפון ונרצה לבקש את עצתך.
זבולון אורלב: משפט אחד גם לרבקה שרגא, דוברת המשרד שעוזבת.
זבולון אורלב: אני מבקש להודות גם לך, ודווקא על רקע אי הבנות שהיו בינינו, המאמצים להשיג את ההבנה לימדו אותי על הכנות והיושר, ואני מאחל לעצמי שזה רק ימשיך כך הלאה, ורוצה לאחל גם לך הצלחה.
זבולון אורלב: חברי הכנסת?
קולט אביטל: כיוון שאצטרך לצאת ולהצביע, ואני אחזור, רציתי רק להצטרף לכל הדברים שאמר יו"ר הוועדה.
קולט אביטל: יצא לי להכיר אותך פחות זמן, מה שאינו אומר שלא יכולתי לעמוד על איכות העבודה וכל אותן הסגולות שהבאת לתפקיד.
קולט אביטל: אותי הרשימו ושימחו שני דברים - ראשית, כאדם שבעצמו עבר מערכת מסובכת, היה לי מאוד חשוב, ומאוד שימחה אותי העובדה, שאת צמחת בתוך המערכת, שיכולת מתוך מערכת החינוך להגיע לעמדה כל-כך בכירה, מכמה טעמים, וגם מן הטעם הפשוט, שמאותו רגע, שעברת את כל השלבים, מי כמוך הכיר את כל הסבך, את כל המורכבות, את כל הראייה הבין-מערכתית.
קולט אביטל: שנית, יצא לך לכהן בתקופה מאוד לא פשוטה, שבה מצד אחד שומה על כולנו לנסות להביא את מערכת החינוך להיות יותר רלבנטית ולהתאים יותר למאה ה-21, וזה דורש בדיקה פנימית ועדכון, ואולי שינוי דפוסי חשיבה, וגם שינוי סדרי קדימויות, אבל כל זה בתוך חברה, שבסך הכל היא חברה במשבר, חברה מסוכסכת, כשמערכת החינוך צריכה למלא גם את הפונקציה של ניסיון מצד אחד ללמד דמוקרטיה, ומצד שני לתת ביטוי לרב-תרבותיות של החברה.
קולט אביטל: שלישית, יצא לי בכל זאת לראות אותך עומדת באומץ מול לחצים פוליטיים מכל הכיוונים, וזה דבר שאינו פשוט לאף אחד, ודאי לא לעובד מדינה, וגם על זה רציתי להגיד לך כמה שאני, אישית, הערכתי והערצתי את זה.
קולט אביטל: אני יודעת אילו תקופות קשות עברו עלייך, ובכל זאת, כמי שצמחה בתוך מערכת החינוך, והחינוך הוא בעצם דרך חיים עבורך, קשה לי לראות אותך בתפקידים אחרים או בנושאים אחרים, ואני חושבת שלנו, לחברה הישראלית, יהיה מאוד חבל אם לא תמשיכי לתרום בתחום החינוך, ורציתי להודות לך על שיתוף הפעולה, להוסיף את דברי ההערכה וההערצה שלי גם כן, ולאחל לך הרבה הצלחה, ולנו, שנזכה לעבוד מול אנשים כמוך.
זבולון אורלב: חבר הכנסת זאב בוים.
זאב בוים: אי אפשר להוסיף על דברים טובים כאלה שנשמעו פה.
זאב בוים: בדרך כלל במצבים כאלה, של פרידה, נשמעים דברים טובים.
זאב בוים: מין, להבדיל, אחרי מות קדושים אמור - - -
שלומית עמיחי: זו הזדמנות טובה דווקא.
זאב בוים: אבל בכל זאת, אני באמת מצטרף להערכה, ואני מכיר אותך קצת יותר מאשר חברת הכנסת קולט אביטל.
זאב בוים: עמדת בראש השירות שלך כמנכ"לית משרד החינוך בתקופה לא פשוטה, ראשית מערכת החינוך אמורה להיות מסגרת מחברת או מלכדת בחברה שהיא רבת גוונים ומאוד הטרוגנית, אנחנו עם של שבעים לשון ואומה, אפשר לקרוא לזה, של שבטים רבים ודגלים רבים, ובתוך זה יש ציפייה ממערכת החינוך, אני חושב שזו גם ציפייה נכונה, כך צריך לראות אותה, שזו תהיה מערכת שבכל זאת עושה חיבור מסוים, בתוך הגישות הפלורליסטיות, במתן ביטוי לקבוצות שונות ולזרמים שונים, לאיזושהי ליבה ישראלית-יהודית דמוקרטית.
זאב בוים: זה לא פשוט, זה קשה, ואנחנו עדים לכך פה כמעט כל יום, בכל ישיבה, כשהנושאים האלה עולים גם כאן בוועדה.
זאב בוים: דבר שני, שהיה מורכב, הוא העובדה שבמשך תקופה לא מבוטלת שימשת מנכ"לית ללא שר בפועל.
זאב בוים: נכון שהיה ראש הממשלה, אבל הוא היה עסוק בדברים אחרים, ויוסי שריד לא היה שר חלק די ניכר מהתקופה שבה שירתת כמנכ"לית, וכל המשרד היה עלייך, לא רק בניהול השוטף, אלא גם במאמץ לקיים ולתפקד, ושיהיו הכלים לכל הדברים האלה.
זאב בוים: כשאין שר הרבה יותר קשה, ואת שימשת כתובת שנותנת תשובות גם לדברים האלה.
זאב בוים: הרגשנו את המאמץ וגם את היכולת המקצועית לתת את התשובות.
זאב בוים: דובר כבר על החשיבות ועל היתרון העצום שיש לאדם שצומח מתוך המערכת ועל היכולת המקצועית שלו, שבין השאר נצברה במשך שנים כתוצאה מהיכרות של כל פינה במערכת.
זאב בוים: זה יתרון עצום על פני כאלה שמוצנחים מלמעלה.
זאב בוים: יש כמובן פנים לכאן ולכאן, ופה זו משרת אמון, ואין לי ויכוח עם השרה, שהיא ידידה טובה שלי, על כך שזו זכותה, ולאף אחד אין ויכוח על זה, גם לא לשלומית.
זאב בוים: אפשר להתווכח אולי על הצורה, וגם פה זה עניין של השקפה, אבל כל אחד וגישתו.
זאב בוים: זה לא העניין.
זאב בוים: אז אני מאחל לך הצלחה.
זאב בוים: על רבקה שרגא אני פשוט מנוע מלדבר, אולי עכשיו מותר לגלות גם מדוע - - -
זבולון אורלב: זה מאוד מעניין אותי.
זאב בוים: אנחנו בני דודים, והסכמנו לשמור את הדבר הזה בסוד בינינו, חוץ מעיניה הבוחנות של שלומית.
זאב בוים: יש לנו סבתא משותפת שהיא - - -
שלומית עמיחי: זה רק מראה איך המנכ"לית גם נוצרת סוד.
יעל פרבר: גם אני ידעתי.
זאב בוים: מעט ידעו במערכת, ואני לא אגיד על עצמי, אבל זה בהחלט לזכותה של - - -
רבקה שרגא: מה שבטוח הוא, שהוא בא ממשפחה טובה.
זאב בוים: אינני בטוח שהשרה בטוחה עכשיו שזה כך, אבל נעזוב את זה.
רבקה שרגא: יש לה בעיה, לנו אין.
זבולון אורלב: ביקש אברהם סנפירי, יו"ר ארגון ההורים הארצי, ואם אפשר בקצרה - - -
זאב בוים: אני מתנצל שאני צריך ללכת, יש פה כל מיני הכתרות ופרידות.
שלומית עמיחי: קורה משהו בכנסת, אתה אומר.
זאב בוים: שיהיה לך בהצלחה, וגם לך.
שלומית עמיחי: תודה, וגם לך.
אברהם סנפירי: שלומית, אנחנו מכירים הרבה שנים, בעצם עוד מאז שהיינו יחד פקידים.
אברהם סנפירי: אין לי ספק שהצמיחה שלך הייתה ברורה וידועה, לתפקיד של מנכ"ל, ולא סתם מנכ"ל, אלא מנכ"ל טוב.
אברהם סנפירי: לא רק היכולת המקצועית שלך, לא רק קביעת היעדים בניסיון להשגתם, אלא גם תקופה מאוד קשה ומאוד בעייתית, שעם כל הבעייתיות האישית והמסובכת שהייתה מסביב, הביאה את כולנו להעריך מאוד את כל מה שעשית במשך הזמן, לא רק בנושאים של יכולת מקצועית, לא רק את האומץ שלך ולא רק את המנהיגות שלך, אלא בעיקר את היותך "בן אדם".
אברהם סנפירי: זה מעל לכל.
אברהם סנפירי: החינוך הוא כפוי טובה.
אברהם סנפירי: אין בו הישגים מיידיים, אין דברים שאפשר לראות אותם מהיום למחר.
אברהם סנפירי: אבל הוא התחום החשוב ביותר, גם למדינה, גם לאזרחים, גם לתלמידים, ובלעדיו אין לנו עתיד טוב.
אברהם סנפירי: אני מאוד מודה לך על התקופה שהשקעת בנו, בכולנו, ושיהיה לך רק בהצלחה בעתיד.
זבולון אורלב: רן ארז, ראש ארגון המורים העל-יסודיים.
רן ארז: למען האמת, לא תכננתי לבוא לישיבת פרידה משלומית, אלא לדבר על הקיצוצים במערכת החינוך הטכנולוגי - - -
זבולון אורלב: כן, זה ב-11.
שלומית עמיחי: אני בכוונה מושכת את הזמן, כדי שלא תספיק לדבר על הנושא הזה.
רן ארז: אבל אם אנחנו מדברים על תהליך של פרידה משלומית, אי אפשר שלא לציין דבר מאוד בולט, תכונה מאוד בולטת שהרגשנו בעבודתנו בשנתיים האחרונות - פתיחות, אוזן קשבת, חום ומתינות.
רן ארז: לא הצלחנו לריב אפילו פעם אחת.
יעל פרבר: זה לא טוב.
רן ארז: לא יצא לנו לריב אפילו פעם אחת, והיו סיבות לא מעטות לריב, אם זה קיצוצים ואם זה רפורמות כאלה ואחרות.
רן ארז: תמיד מצאנו שפה משותפת, ובינינו, אם המנכ"ל הוא רב חובל, הוא אינו יכול לנווט את הספינה הזאת ללא המלחים, שהם המורים, עובדי ההוראה, ושלומית מצאה את הדרך לשתף פעולה עם ארגון המורים, עם המלחים, כאשר הייתה צריכה לנווט ספינה ללא גיבוי פוליטי, ועם לא מעט גלים וסלעים בדרך.
רן ארז: לכן, עשית את העבודה על הצד הטוב ביותר מבחינתנו, ואנחנו מקווים מאוד לשני דברים - ראשית, שתצליחי לא פחות בכל מה שתעשי בעתיד, ושנית, שלנו לא יהיה יותר גרוע.
זבולון אורלב: שלומית.
שלומית עמיחי: קודם כל, באמת תודה על הדברים החמים.
שלומית עמיחי: אני אתחיל קודם עם תודות, כי אחר-כך אולי יישכחו דברים.
שלומית עמיחי: אני רוצה להודות ליעל, שהייתה גשר מעולה, יציב, חזק, טוב, מקצועי, ואני כמעט גאה בזה, כי אני זאת ששידכתי אותה ללשכת השר, והשידוך הצליח, והיא באמת עזרה לנו כל הזמן.
שלומית עמיחי: היא עזרה לנו, אני חושבת שהיא עזרה לוועדה, ובאמת, עשתה את העבודה נהדר.
יהודית גידלי: ועוד תמשיך ותעזור.
שלומית עמיחי: ודאי, אבל אני נפרדת, אז אני אומרת את המלים האלה עכשיו.
שלומית עמיחי: גם ליהודית אני רוצה להודות.
שלומית עמיחי: אני מכירה את יהודית שנים, ואנחנו פה ושם מחליפות חוויות, קצת מחוץ לארץ, קצת מנושאים אחרים, והיא מלווה את הוועדה נהדר, ועושה עבודה נעימה - - -
זבולון אורלב: אתן קרובות משפחה?
שלומית עמיחי: תשמע, זה כבר הופך להיות משפחה.
שלומית עמיחי: לא סתם אומרים "משפחת החינוך".
שלומית עמיחי: אז באמת, תודה גם ליהודית.
שלומית עמיחי: לרבקה, נאמרו פה המלים, עכשיו עשינו פורום סמנכ"לים וגם שם אמרתי את המלים הטובות.
שלומית עמיחי: אני חושבת שהג'ינג'יות שלה, גם בדרך עבודתה, הייתה תרומה טובה, משום שאני ההפך מג'ינג'ית, והאיזון הזה הוא חשוב, לפעמים צריך גם מישהו שיידע להגיד את הדברים ככה, ובסך הכל היא עשתה את זה נהדר - יצרה קשר מקצועי עם כתבים, עשתה עבודה מקצועית במשרד, וגם היא ליוותה אותנו נהדר.
שלומית עמיחי: אינני יכולה לא להגיד תודה גם ליובל, הצעיר בחבורה, אני קוראת לו "הבנימין שלנו", שהרי הוא בנימיני על-פי שם משפחתו, שהיה למסיר חסמים יוצא מגדר הרגיל במשרד, ומי שמכיר את המשרד יודע כמה זה חשוב.
שלומית עמיחי: כולם בטוחים שהם עושים את הכי טוב, אבל הכל נתקע פתאום, ויובל משחרר הכל.
שלומית עמיחי: והגדולה מכולם זאת מרים, שאתה מכיר אותה, גם אתה נהנית משירותיה, גם אני נהניתי - לא משירותיה - מהחברות אתה, מהידע שלה , מנאמנות אין קץ, מכל מה שניתן.
שלומית עמיחי: אני חושבת שזה תרם להצלחה, ולכן אני מחלקת את המחמאות שאני מקבלת, ואני מודה ומתוודה שטובה עשתה לי השרה בכך שזיכתה אותי בהזדמנות לקבל מחמאות שכאלה, כי לא תכננתי את זה במהלך חיי.
שלומית עמיחי: חשבתי שזה צפוי בפרישה לפנסיה, אבל אז זה די מאוחר, וגם אלה שמקשיבים כבר לא כל-כך שומעים טוב.
שלומית עמיחי: אז היא זיכתה אותי באפשרות לשמוע את זה קודם, ובאמת אני מודה.
שלומית עמיחי: אני רוצה לומר, קצר-קצר, כמה דברים.
שלומית עמיחי: קודם כל, אני חושבת שהצלחנו להעביר את השלטון בצורה מסודרת, נדמה לי מהמסודרות שהמשרד ידע.
שלומית עמיחי: הבאתי פה גם לך, שתראה - הכנו, כל אנשי המשרד, ומרים, שריכזה את זה, בראש, חוברת ראשונה, שיש בה נתונים על הפעילויות והנושאים שעל הפרק, ואני חושבת שתתקשה למצוא נושא שעלה פה, בוועדת החינוך, ושטרם הסתיים הדיון בו, שאינו מופיע בחוברת הזו.
שלומית עמיחי: הכל בטבלה מתומצתת, נושאים בעייתיים בתקציב, נושאים בעייתיים בקבלת החלטות שמחייבים דיון, כי עם כל הכבוד שרוחשים לי, הייתי מאוד זהירה.
שלומית עמיחי: יש לי כבוד רב לנבחרים וכבוד רב לציבור, וידעתי שיש נושאים שלמנכ"ל אסור לקבל בהם החלטות בלי גיבוי של שר, וגם אם היה ראש ממשלה שנתן גיבוי, עדיין ידעתי שיש נושאים שמחייבים דיון, וגיבוי בהם אינו מספיק.
שלומית עמיחי: לכן השעיתי כמה נושאים מאוד מרכזיים - תוכניות לימודים בחינוך הטכנולוגי, שינוי במבנה הלימודים בחטיבה העליונה, נושא של מתכונת בחינות הבגרות - נושאים מאוד רציניים.
שלומית עמיחי: הכל מוכן - ניירות העמדה, החשיבה - הכל ישנו, אבל את ההחלטות, אמרתי, נקבל (קיוויתי שאני אקבל) כשיבוא שר חדש.
שלומית עמיחי: הכל נמצא פה כתמצית, ואני שמחה לתת לך את זה.
שלומית עמיחי: חוברת שנייה שהוכנה היא על מבנה וארגון ותפעול המשרד, ויש בה, באמת, בתמצית, כל אחת מהיחידות - מה מעשיה, מה תפקידה, המבנה הארגוני.
שלומית עמיחי: בנוסף הוכן קלסר עב כרס, אגב, מרגש כמה הוא היה עבה, ובו כל הדו"חות של הוועדות שאנחנו עוסקים ביישום ההמלצות שלהן או שמונו בתקופה האחרונה, פרוטוקולים מאוד חשובים, הצעות החוק שעברו, כל זה מרוכז בקלסר, שגם הוא הועבר, עם כמה עותקים, למנכ"לית החדשה ולשרה, ואני מרגישה שעשינו עבודה מקצועית לאורך כל הדרך.
שלומית עמיחי: חוברת נוספת, שאותה אני מקדישה לך אישית, והיא משהו יותר משלי, אפשר לומר, וזה הנופך שהעברתי למשרד כשנכנסתי לתפקיד המנכ"לות.
שלומית עמיחי: לי היה ברור שאחת מאבני הנגף שלנו, כמטה, היא העובדה שאנחנו מתפקדים כל אחד בטריטוריה שלו והממשקים מעטים ביותר.
שלומית עמיחי: אין חשיבה משותפת רבה, אין דיון מספיק בין האנשים, כל אחד שומר על נחלתו, על תקציבו ועל הפרויקטים שלו ורץ עד לבית-הספר עם הסל שלו, והסלים אינם מתערבבים.
שלומית עמיחי: חשבתי שזה נושא שאני חייבת להתמודד אתו, והכנסתי למשרד את מה שאני קוראת לו, והחברים כבר קוראים לו, גישת המכלולים.
שלומית עמיחי: הקמנו ארבעה צוותי עבודה גדולים, שבתוכם פעלו למעלה מעשרים צוותי עבודה קטנים יותר, גם של מוזמנים מבחוץ, אבל בעיקר של אנשי המשרד, ואין נושא מרכזי על סדר היום החינוכי שלא נדון, שלא התווכחו עליו, שלא דיברו עליו במסגרת המכלולים.
שלומית עמיחי: זה לא פורום לקבלת החלטות, אלא פורום לדיון ציבורי.
שלומית עמיחי: על הוועדה הזאת אני רוצה לומר, שלא תמיד נהניתי בה.
שלומית עמיחי: הרבה פעמים הלחץ היה אדיר, אתה - עכשיו מותר לי להגיד באופן חופשי - יו"ר כמעט היפר-אקטיבי.
שלומית עמיחי: יש לנו תרופות בשביל זה.
שלומית עמיחי: האמת היא שזו לא הייתה הפתעה, הרי הכרתי אותך כמנכ"ל.
שלומית עמיחי: אני אגיד משהו אישי על אורלב כמנכ"ל.
שלומית עמיחי: הייתי מנהלת אגף הבחינות חמש שנים.
שלומית עמיחי: עד כאן, מספיק - המהפכה נעשתה, תעודות מקבלים תוך שלושה חודשים, אפילו הציונים טובים, די, רציתי לזוז.
שלומית עמיחי: ואורלב, המנכ"ל שלי, אומר לי: "תראי, אני מנפגעי בחינות הבגרות.
שלומית עמיחי: אני מאלה שהיו צריכים לעודד את השר שלי, המר עליו השלום, כשהיה צריך לבוא לכנסת בבושת פנים ולעמוד ולהגיד למה ילדים, בוגרי צה"ל, אינם זוכים לקבל את התעודה.
שלומית עמיחי: אני לא נותן לך ללכת".
שלומית עמיחי: אמרתי לו: "מה, אורלב, אני שבויה?
שלומית עמיחי: " וייאמר לשבחו, שהוא נתן לי דברים אחרים.
שלומית עמיחי: אז התחלתי את "מחר 98'" במסגרת אגף הבחינות.
שלומית עמיחי: הוא אמר לי: "בבקשה, תעשי מה שמעניין אותך, אבל את אגף הבחינות את לא עוזבת", והשתחררתי משם רק כששמשון שושני הגיע.
רבקר שרגא: אם זה היה תלוי בו, עד היום היית שם.
שלומית עמיחי: שושני הבין שהעסק כבר על תשתית בטוחה ולא צריך להיבהל, והראיה היא שזה באמת ממשיך.
שלומית עמיחי: אז ידעתי מה צפוי לי מאורלב כיו"ר וועדת החינוך.
שלומית עמיחי: אני מכירה את הסדר שלו, אני מקנאה בו, אגב.
שלומית עמיחי: סדר מופתי.
שלומית עמיחי: הוא אינו שוכח שום דבר, כמות המכתבים שהוא מוציא - אינני יודעת אם אי פעם היה תקדים בוועדה הזאת לכמות כזאת אדירה של מכתבים.
שלומית עמיחי: התשובות שלנו תמיד היו בשיא העניין, בשיא היושר ובלי לחפף.
שלומית עמיחי: זה בזכותה של יעל, ואני חושבת שגם בזכות הגישה שלי - אני מאוד מחשיבה את הוועדה הזאת, כוועדה שיש בה דיון, שיש בה חשיבה, ויש לה השפעה, למרות שהיא בדרך כלל אומרת מה לא, ויותר קשה להגיד מה כן, ולעשות את מה שכן זה כידוע קשה מאוד.
שלומית עמיחי: אם הייתה לי אפשרות, הייתי מבקשת מהוועדה שני דברים – ראשית שקיפות מידע, שתהיה נר לרגלי הוועדה הזאת ותשפיע גם על עבודת המשרד.
שלומית עמיחי: עברו הזמנים שבהם אנחנו צריכים להחביא, ולא לספר, ולתת מין חסות, פטרוניזם כזה, כאילו אם נגלה מהם ההישגים, בית-הספר המסוים ייפגע.
שלומית עמיחי: אנחנו צריכים לעזור לבתי-הספר, שההישגים יהיו טובים, אבל לא להעלים את הנתונים.
שלומית עמיחי: אני יודעת שיש מחלוקות, ואני אפילו רואה את העיניים של רן ארז, ואינני בטוחה שהוא כל-כך אוהב את מה שאני אומרת, אבל אינני יודעת, לא התווכחנו על זה עדיין, נתווכח בעתיד, זה בסדר, אבל לדעתי זה אחד התפקידים החשובים של ועדת החינוך.
שלומית עמיחי: הנושא השני הוא דיון ציבורי.
שלומית עמיחי: לקחת דברים ולהעלות אותם לדיון.
שלומית עמיחי: לא לתת לעניינים להתנהל, ודרך אגב נגלה שפני החינוך במדינה השתנו, כי נפתחו ונפרצו אזורי הרישום, ושכחנו לתקצב את הנושא הזה וכו'.
שלומית עמיחי: אלה הם, בגדול, משאלותיי, כאחת שיוצאת לאזרחות, מוועדת החינוך, ואני באמת רוצה להגיד לך תודה, ממש תודה אישית, וגם תודה על המפגש הזה.
זבולון אורלב: מילות סיכום.
זבולון אורלב: אומרים, שההבדל בין יהודי לגוי הוא, שגוי אומר "שלום" ונפרד, ויהודי אומר "שלום" ולא נפרד.
זבולון אורלב: אז אני בטוח שאנחנו אומרים "שלום" ואיננו נפרדים.
זבולון אורלב: לא אמרתי זאת בדברי הפתיחה, אבל אין ספק שהעבודה של מנכ"ל משרד החינוך מול יו"ר ועדה שהיה פעם מנכ"ל משרד החינוך היא מאוד קשה.