GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אריה שומר: עוד לא היה דבר כזה.
אריה שומר: אבל אני אלך למסקנות שלו, וגם שלך אדוני היושב-ראש.
אריה שומר: אנחנו מדברים על תקציב זעום של 85 מיליון שקל, כאשר מדובר על צורך ב-150 מיליון שקל.
אריה שומר: אני חייב לומר שאני לא נגד האוצר.
אריה שומר: אני עם האוצר בעניין הזה.
אריה שומר: אנחנו נעבוד בעבודת מטה מול מפעל הפיס ומול האיגודים האלה.
אריה שומר: אנחנו לא עושים את זה לבד.
אריה שומר: השר ואני עובדים יחד איתם באופן הדוק כבר 3 חודשים.
אריה שומר: אין ספק שאנחנו נגמור את ההסכם בינינו, הסכמה דרך האמנה.
אריה שומר: לא זה בעיה.
אריה שומר: הבעיה היא שהתקציב שעומד לרשות משרד המדע, התרבות והספורט הוא לא תקציב אמיתי והוא לא מכסה את כל הצרכים של מדינת ישראל.
יורם אוברקוביץ: אז בואו נסגור את הספורט.
אריה שומר: אנחנו לא סוגרים שום ספורט.
אריה שומר: אמנם יפה להגיד את זה פה אבל אני אומר כמנכ"ל של משרד ממשלתי שאני צריך לתת תשובות הן לממשלה והן לוועדת החינוך והתרבות של הכנסת.
אריה שומר: אני חושב שהדיון הוא חשוב אך צריך להקדיש לו הרבה יותר זמן.
אריה שומר: סליחה שאני אומר את זה אבל יעידו כל הנוכחים, מאיגוד הכדורסל ועבור להפועל, למכבי, ביתר, אס"א, אליצור וכל היתר.
זבולון אורלב: ההוצאה הלאומית לספורט בישראל, לפי המסמך, היא 3.5 מיליארד שקלים.
זבולון אורלב: מתוך זה חלקה של המדינה הוא 2.5%.
זבולון אורלב: היום התחלנו לגעת באותם 2.5%.
זבולון אורלב: כל בר דעת מבין שזה לא רציני.
זבולון אורלב: לכן צריך לקיים את הדיון הרציני המקיף עם כל הגורמים הנוגעים בדבר, כולל רשויות מקומיות, כולל מפעל הפיס, כולל המועצה להסדר הימורים בספורט.
זבולון אורלב: אני חושב שתפקיד המשרד הוא לא לראות את הספורט דרך הפריזמה המצומצמת של תקציב הספורט אלא לנקוט אחריות לאומית ולראות את התקציב הלאומי של הספורט.
זבולון אורלב: אני מציע שנקיים על כך דיון נפרד בקרוב.
זבולון אורלב: נכין אותו כהלכה.
זבולון אורלב: אני מסכים לדבריו של חבר הכנסת פרופ' נודלמן, שההרגשה היא שהספורט, שהוא באמת מרכיב חשוב מאוד בחיים תרבותיים של אומה, מקבל תקציב ממש עלוב, שלא ניתן להשתמש בו כמנוף להוליך מהלכים רציניים כלשהם.
זבולון אורלב: אני מדבר על הספורט בכל המובנים שלו.
זבולון אורלב: לכן נקיים את הדיון הזה, בנוסף לעוד שני דיונים נוספים, כפי שאמרתי: גם לגבי מתקני הספורט, וגם לגבי הספורט במגזר הערבי.
זבולון אורלב: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה בעניין תקציב התרבות לשנת 2001.
זבולון אורלב: אנחנו מתחילים את הדיון באיחור כיוון שתקציב המדינה אושר באיחור.
זבולון אורלב: אנחנו רוצים לעמוד בשעה הקרובה על השינויים ועל הבעיות שיש בתקציב התרבות.
זבולון אורלב: אני כבר מראש אומר שברור לנו שהדיון לא ימוצה בשעה אחת והוא ייתן לנו היום רקע לקיים דיונים נוספים בנושאים ממוקדים, נושאים שיעלו במהלך השעה הקרובה.
זבולון אורלב: על-פי המסמך שהוכן על-ידי צוות המחקר של הוועדה, ד"ר גדעון בן-דרור ומר ירון פישמן, תקציב התרבות גדל בשנת 2001 ביחס לשנת 2000 ב-96 מיליון שקל, שזה למעלה מ-25%.
אילי גורליצקי: בגלל חוק הקולנוע.
זבולון אורלב: אני מדבר על המעטפת שלו.
זבולון אורלב: תיכף נשמע במה הוא גדל, מה השינויים העיקריים.
זבולון אורלב: אני מציע לסדר הדיון, אולי אפשר לדלג על כל הפרוזה, כי אנחנו באיחור, ולתת סקירה קצרה על השינויים התקציביים העיקריים במעבר מ-2000 ל-2001.
זבולון אורלב: זה יהיה בסיס הדיון ואז נאפשר לנציגי הגופים שהואילו לבוא היום לירושלים ולכבד אותנו בנוכחותם להציג את הבעיות מנקודת מבטם.
רוני ברקת: השינויים העיקרים בין שנת 2000 לשנת 2001 בתקציב התרבות הם בעצם שניים.
רוני ברקת: שינוי אחד הוא תוספת לתקציב בגין חוק הקולנוע.
רוני ברקת: בשנת 2000 קיבלנו 56 מיליון שקל, מהם בבסיס 17 מיליון שקל.
רוני ברקת: סך כל התקציב לקולנוע לשנת 2001 מסתכם כרגע ב-78 מיליון שקל.
רוני ברקת: זה עיקר הגידול.
רוני ברקת: גידול נוסף בסכום של 30 מיליון שקלים מתבסס על תקציבים שמשרד החינוך היה נוהג להעביר במהלך השנים לתקציב התרבות.
רוני ברקת: הוא היה בתקציב שעמד לרשות התרבות בשנה שעברה אך במעבר בין שנת 2000 ל-2001 הוא נכנס אצלנו לבסיס התקציב.
רוני ברקת: הוא מהווה את הגידול השני העיקרי.
זבולון אורלב: הוא בעצם לא גידול בהיקף הפעולות אלא שינוי טכני.
רוני ברקת: הוא שינוי טכני, אם כי הוא שינוי מאוד חשוב שמאפשר לנו לבנות את התקציב מתחילת השנה בצורה נכונה יותר.
עסאם מח'ול: מה הייעוד שלו?
עסאם מח'ול: למי הקצה משרד החינוך את הכסף הזה?
רוני ברקת: לדוגמא, 9 מיליון שקלים ממנו מיועדים לתקנת ירושלים.
רוני ברקת: שאר הכספים מיועדים לכל גופי התרבות למיניהם.
זבולון אורלב: הואיל ותקציב התרבות כולו הוא פחות מסטיית התקן של תקציב משרד החינוך אז משרד החינוך נהג במשך 50 שנים להעמיד את תקציב התרבות על שתי רגליים: רגל אחת היא תקציב הבסיס, ורגל שניה, שהיתה ידועה מראש, היתה שימוש בעודפים של משרד החינוך לקראת סוף השנה.
זבולון אורלב: ידעו תמיד שישארו עודפים ומהם כמה עשרות מיליונים היו ניתנים לתרבות.
זבולון אורלב: עכשיו למשרד התרבות אין יותר את דבר הזה, אין לו עודפים, זה לא המשרד הגדול של החינוך וכך נוצרה בעיה שחסרים כמה עשרות מיליוני שקלים.
זבולון אורלב: אומר מר ברקת שלקחו עכשיו את 30 מיליון השקלים האלה ממשרד החינוך והעבירו אותם לבסיס של משרד המדע, התרבות והספורט.
זבולון אורלב: במקום להשתמש בעודפים של משרד החינוך, שמו את זה עכשיו בעודפים של משרד המדע, התרבות והספורט.
רוני ברקת: אין כאן תוספת אמיתית לעומת שנת 2000.
רוני ברקת: תוספת נוספת היא גם טכנית: המוזיאונים שטופלו בזמנו במשרד המדע הועברו לשאר המוזיאונים בתחום התרבות ולכן היתה איזה העברת כספים של 6 מיליון שקלים.
רוני ברקת: אלה עיקר השינויים שחלו בתקציב שלנו בין השנים 2000 ו-2001.
זבולון אורלב: כלומר, חוץ מהקולנוע אין גידול ריאלי בבסיס התקציב בפעולות.
עדנה הראל: יש שינויים בבסיס התקציב.
רוני ברקת: בתקציב עצמו ישנם שינויים מאוד מינוריים.
רוני ברקת: כמעט ואין שינויים.
יחיאל לסרי: התוספת היא אך ורק לחוק הקולנוע?
זבולון אורלב: 56 מיליון שקל הם תוספת ריאלית לביצוע חוק הקולנוע; 30 מיליון שקל הם העברה טכנית ממשרד החינוך אך זה לא מייצג גידול בפעולות,; ועוד כמה מיליוני שקלים בודדים שהם שינויים טכניים.
זבולון אורלב: בעצם אין גידול ריאלי בתקציב, חוק מאשר לקולנוע, למרות שטכנית רואים תוספת גדולה.
עדנה הראל: יש בזה הישג אדמיניסטרטיבי.
זבולון אורלב: יש ויכוח לגבי ההפרדה ממשרד החינוך וחוסר היכולת להשתמש ברזרבות של משרד החינוך לטובת התרבות.
זבולון אורלב: מול זה לא ברור האם הסדרה של 30 מיליון שקל היא הישג או לא הישג.
זבולון אורלב: דעתי שונה מדעתך.
אריה שומר: אין גידול ריאלי בתקציב התרבות, נקודה.
זבולון אורלב: רק בקולנוע יש.
אריה שומר: בתקציב התרבות בין השנים 1998-2001 לא היה כל גידול ריאלי.
אריה שומר: היתה התארגנות במעבר בין משרד החינוך למשרד המדע, התרבות והספורט.
אריה שומר: התוספת העיקרית שקיבלנו, שנכנסה לבסיס התקציב, אלה אותם תקציבים לקולנוע, זה הכל.
אריה שומר: בחוק התקציב אין שום הגדלה ריאלית בתקציב התרבות (כמו ששמעתם לפני 20 דקות לגבי הספורט).
ארז ביטון: אני מדבר כממלא מקום יושב-ראש אגודת הסופרים העבריים בישראל וגם כמי שהכיר את המערכת כיושב-ראש האגודה לפני כמה שנים.
ארז ביטון: התקציב של הספרות העברית הוא 3% מכלל התקציב של התרבות.
ארז ביטון: העיוות הזה נמשך במשך שנים על שנים וכבר הבאנו פעמים רבות את הנתון הזה.
ארז ביטון: אנחנו רואים ירידה עצומה בקריאת ספרים על-ידי בני נוער ואם לא נעשה משהו משמעותי מאוד כדי לקרב מחדש את הנוער אל הספר, אנחנו נראה תהליך הולך וגובר של ירידה ביחס ובקשר של היהודי הישראלי לספר העברי וגם למקורות היהודיים כאן בארץ.
ארז ביטון: בצד היצירה יש תהליך הולך ונמשך כשהסופר העברי, ובעיקר המשורר, מרגישים לפעמים שעושים להם טובה בעצם העובדה שמתייחסים בצורה כלשהי לספר שלהם או ליצירה שלהם.
ארז ביטון: יש קושי עצום במציאת מקורות להדפסת הספר.
ארז ביטון: המשורר והסופר לעתים קרובות צריכים להשתתף מכיסם ביצירת הספר.
ארז ביטון: ספרים יוצאים לאור לפעמים אחרי שנתיים או אחרי 3-4 שנים.
ארז ביטון: למזלנו היוצר העברי, בתחושת שליחות פנימית שאיננה תלויה בעידוד או בסיוע, ממשיך ליצור.
ארז ביטון: צריך לשנות לעומק את היחס לספרות העברית.
ארז ביטון: צריך לזכור שוב ושוב שאנחנו עדיין מדינת הגירה.
ארז ביטון: לשמחתי הספרות העברית היא אחד המפעלים המפוארים והנפלאים של העם הזה בתהליך התחייה שלו במדינתו.
ארז ביטון: הסופר הידוע קמילו חוזה סלה הספרדי, שקיבל פרס נובל, אמר לא פעם שתחיית השפה העברית היא אחד הפלאים הגדולים של המאה העשרים.
ארז ביטון: עלינו להתחבר מחדש לתחושה של התרוממות הרוח, של ההכרה בתחייה העצומה הזאת ולתת לה ביטוי מעשי, קונקרטי, מוחשי בשפה של סיוע כלכלי, גם לספר עצמו, גם לצריכה של הספר ובוודאי גם סיוע ליוצר עצמו.
ארז ביטון: לעתים קרובות הוא נוטל את מעותיו האחרונות כדי להוציא את הגיגי ליבו ולהצטרף לאפופיאה הנפלאה הזאת של כתיבה עברית, של יצירה לירית וספרותית, שהיא רחוקה לעתים קרובות מן הרייטינג, רחוקה מאוד מתרבות ההמונים, אבל בעקשות של יושבי סתרים מוסיפה נדבך על נדבך לאותה תרבות, שתלך ותצמח והיא אולי חוט השדרה של הקיום שלנו.
אמיר אור: ישבתי ברשות ועדה שמינה שר התרבות מתן וילנאי לבדיקת מעמד היוצר.
אמיר אור: אני קורא בדף הזה למשל שאנחנו קרובים לאנגליה ולאוסטרליה וזה נתון מאוד מעודד, אבל אם בודקים את זה מכל בחינה, אנחנו רחוקים מאוד מהמצב הזה.
אמיר אור: כשבודקים את עצמנו בהיבט של תקציב פר אוכלוסיה מול אנגליה ואוסטרליה אנחנו נקבל יחס של 1:10.
אמיר אור: אם נבדוק את עצמנו מול גרמניה נקבל יחס של 1:30.
אמיר אור: בהיבט של תקצוב התרבות אנחנו מצויים בישראל במצב של מדינות מן העולם השלישי, זה המצב האמיתי.
אמיר אור: אונסק"ו קבעה כרף למדינות מערביות מן העולם הראשון, מקום שאנחנו שואפים להיות בו, אחוז אחד מן התקציב הלאומי.
אמיר אור: יש מדינות כמו דנמרק שמגיעות ל-2% ויש גם יותר.
אמיר אור: אנחנו לא נמצאים בתוך עולם התרבות.
אמיר אור: אנחנו נמצאים בתוך העולם הנחשל.
אמיר אור: כשאנחנו מתחילים לפרט את זה לפעולות אז אנחנו רואים כמה דברים.
אמיר אור: יש גם ענייני חקיקה למשל שהם מפגרים לחלוטין בארץ אבל ללא תקציב, ברור שאין שום טעם.
אמיר אור: התקציב הוא הדבר הראשון שמאפשר פעילויות.
אמיר אור: אם אנחנו רוצים להצטרף למשפחת עמים שבה תעודת הזהות היא תעודת זהות תרבותית - ואני מאחל לכולנו שלא יהיו לנו מלחמות כאן ולא דברים כאלה שישמשו לנו במקום תרבות כתעודת זהות - אם אנחנו רוצים להגיע למקום הזה ברור שהדבר הראשון הוא הגדלת תקציב התרבות, ויש לנו להגדיל אותו בערך פי עשרה כדי להגיע למקום הזה.
אמיר אור: צריך להתחיל במשהו.
אמיר אור: כשאני הולך לתחום הספרות אני מגיע למציאות עוד יותר עגומה.
אמיר אור: האחוזים כבר הוזכרו על-ידי מר ארז ביטון, 3%-4% מתוך תקציב התרבות.
אמיר אור: ברור שבתוך תחום התרבות המוזנח, הספרות היא מוזנחת שבמוזנחת ודרושה לה איזה אפליה מתקנת.
אמיר אור: אנחנו רואים כבר עכשיו ילדים שאין להם שום תרבות ספר.
אמיר אור: זה קשור גם להבאת סופרים אל הקהילה, ביצירת תשתיות של עבודה בקהילה, בספריות - ויש אמנם חוק ספריות אך אין סעיף תקציבי בכלל - וכהנה וכהנה.
אמיר אור: לא אלאה אתכם בפרטים אבל לאן שלא תפנה תמצא סביבך שממה.
אמיר אור: זה הזנחה רבת שנים.
אמיר אור: זה לא התחיל עכשיו.
אמיר אור: זה מצב שצריך לתקן, בתחום התרבות בכללו והספרות בפרט.
זבולון אורלב: אולי חוק הקולנוע מלמד באמת שהמחוקק הישראלי צריך לשנות כיוון של מחשבה.
זבולון אורלב: במקום לייצר חוקים שהם נורמות אולי יש להיכנס לחקיקה פרטנית.
זבולון אורלב: יש חוק ספריות וחוק מוזיאונים אבל החוקים האלה לא הגדירו תקציבים, בשונה מחוק הקולנוע שהוא חוק תרבות ראשון המגדיר תקציבים.
זבולון אורלב: נמצא פה מר עמיחי כץ מאגף התקציבים.
זבולון אורלב: זה הוויכוח שהיה לנו עם הידידים הקודמים שלך ושלנו.
זבולון אורלב: אנחנו אומרים לחברים שלנו באגף התקציבים שבחוסר התקצוב הראוי לנושאים תרבותיים הם מביאים אותנו לידי כך שאין ברירה למחוקק הרוצה להשפיע אלא ביצירת חוקים.
זבולון אורלב: אתה יודע שעל סדר היום שלנו יש סדרה ארוכה מאוד של חוקי תרבות.
זבולון אורלב: יש לפחות 10 הצעות חוק, שכל מה שעומד מאחוריהן הוא מצוקה קשה בנושאים שונים, שבאים ואומרים: בואו ותושיעו אותנו.
זבולון אורלב: אם לא תגדירו איזה תקציב, ונתווכח עליו, מה שתחליטו תחליטו, אבל אם לא יימצא תקציב אז נפסיק לחיות.
זבולון אורלב: אחרת אין פתרון לדבר הזה.
בלפור חקק: אני חבר הנהלת אגודת הסופרים וסגן יושב-ראש האגודה.
בלפור חקק: אני קודם כל רוצה להתנצל בשמו של יושב-ראש האגודה שהוזמן ונבצר ממנו להגיע.
בלפור חקק: אני רוצה להשלים את דבריהם של חברי להנהלת אגודת הסופרים.
בלפור חקק: מר אמיר אור העלה בשיחה עם נשיא המדינה מר קצב את הנושא של הבאת ספרות לפריפריה, שאין תקציב לזה, לשיח בין-תרבותי שגם נועד לאחות קרעים בעם.
בלפור חקק: גם חסר לאגודה תקציב לצורך קשרים עם גופי תרבות ועם איגודי סופרים בחוץ-לארץ.
בלפור חקק: כל אימת שמגיעה משלחת סופרים מחוץ-לארץ היא פונה לאגודת הסופרים אך אי אפשר בכלל לארח אותם כי אין לנו תקציב לצורך מגשים כאלה.
בלפור חקק: אין גם תקציב למכון "גנזים".
בלפור חקק: רק לאחרונה עלתה פרשת הארכיון של המשורר יהודה עמיחי.
בלפור חקק: כאן יש מכון לאומי "גנזים" שיש בו 7 מיליון פריטים מכל תולדות הספרות העברית וכתבי יד והנה ארכיון כזה של עמיחי נמלט מהידיים שלנו כי לא היה תקציב לרכוש אותן.
בלפור חקק: דבר חשוב נוסף, גם יש הרבה סופרים שהם ללא פנסיה וחשוב שבמסגרת החקיקה גם יחקק חוק פנסיה לסופרים.
בלפור חקק: זה אחד הדברים החשובים ביותר.
שייקה לוי: מר יצחק רבין אמר:
שייקה לוי: החינוך הוא הבטחון שלנו.
שייקה לוי: חינוך זה גם קריאת ספר וכן הלאה.
שייקה לוי: טוב שהספורטאים היו פה לפנינו.
שייקה לוי: הספורטאים מקבלים המון כסף מהמדינה.
שייקה לוי: יש להם לוטו, טוטו, כל מיני דברים כאלה, שעם זה הם עוזרים לספורט.
שייקה לוי: לעומת זה לתיאטרון, לקולנוע, לכל הדברים שעוסקים באמנות או בספרות אין את הדברים האלה.
שייקה לוי: הרבה הרבה יותר אנשים רואים תיאטרון מאשר רואים ספורט.
שייקה לוי: כל יום נוסעים במדינה הזאת מאות אלפי אנשים לראות מופעים של תיאטרון, של בידור, של זמרה, של הכל ואיש לא שם לב לזה.
שייקה לוי: יש מידי שבת 20,000 איש בכל המגרשים ביחד שרואים כדורגל וזה החינוך שלנו.
שייקה לוי: יש הרבה יותר אנשים שרואים ומכורים לתרבות: לתיאטרון, למוזיאונים, למוסיקה, לבידור, לזמרה, שרים שירה בציבור וכן הלאה.
שייקה לוי: דבר שני, חוק הקולנוע הוא דבר מאוד יפה ומאוד חשוב והוא עוסק בשליחות חשובה מאוד בעולם.
זבולון אורלב: והוא הוסיף כסף נטו.
שייקה לוי: השאלה היא איך משגיחים על תקציב הקולנוע.
שייקה לוי: בכל העולם, ובעיקר באירופה, אנחנו רואים שהשחקן הוא תמיד בתחתית הסולם.
שייקה לוי: השאלה היא איך מחלקים.
שייקה לוי: מי משגיח כמה מרוויחים אלה שיוצרים את הסרט?
שייקה לוי: אני לא יודע מי יהיה הברומטר שישגיח שגם השחקן יוכל לחיות מזה.
שייקה לוי: אנחנו עוסקים בדבר שהרבה אנשים צריכים לחיות ממנו.
שייקה לוי: נכון שגם הבמאי וגם המפיקים, גם היוצרים וגם טכנאים צריכים להתפרנס, אבל גם השחקנים.
שייקה לוי: השחקנים הם הסרט, לא אף אחד אחר.
שייקה לוי: השחקנים תמיד הם בתחתית הסולם בכל הדברים.
שייקה לוי: גם בתיאטרון וגם בקולנוע שחקנים מרוויחים מעט והם בעצם העניין.
שייקה לוי: הקהל בא לשמוע את פברוטי ולא בא לשמוע את מי שכתב את מה שפברוטי שר.
שייקה לוי: השחקן הוא התיאטרון, השחקן הוא הקולנוע.
שייקה לוי: השחקנים הם בתחתית הסולם ואת העיוות הזה מוכרחים לתקן.
שייקה לוי: מוכרחים להקצות באופן שווה והוגן לכל מוסדות התרבות, אם זה ספרות, אם זה תיאטרון, אם זה זמרה, אם זה קולנוע וכן הלאה, ולא לחלק את זה במכה אחת רק לענף אחד.
אילי גורליצקי: אני שותף לתחושה שעלתה פה של המצוקה שהתרבות הישראלית נמצאת בה.
אילי גורליצקי: דווקא הפעם אנחנו באנו לשם שינוי לברך.
אילי גורליצקי: אנחנו רוצים לברך את משרד המדע, התרבות והספורט על דרך חדשה שהוא מצא להגיע בה אל הזמר הישראלי.
אילי גורליצקי: כפי שאתם יודעים, כל הגופים הקשורים בתעשיית הזמר הישראלי - שבהם אמ"י, "אשכולות", המוסיקאים, הארגון ההסתדרותי, תעשיית התקליטים, והעמותה לזמר ים תיכוני - הקימו עמותה לקידום הזמר הישראלי על כל גווניו, יהודי וערבי, כל הצבעים של הזמר הישראלי באשר הוא זמר ישראלי.
אילי גורליצקי: אתם יודעים שהארץ הזאת גם בימים הקשים ביותר מזמרת.
אילי גורליצקי: היא צורכת שירים, היא שרה והשיר עושה משהו בלב.
אילי גורליצקי: אבל מה, תעשיית הזמר הישראלי היתה פשוט מחוקה ולא היה שמן על גלגליה.
אילי גורליצקי: במסגרת החודש הזה אנחנו עורכים שבוע זמר ישראלי.
אילי גורליצקי: בשנה שעברה קיבלנו אמנם מעט כסף, 100,000 שקל, אך הוא משמש לאירועים הרבים שאנחנו נעשה ברחבי הארץ, החל מבית הנשיא והכנסת ועד למקומות המרוחקים בארץ.
אילי גורליצקי: השנה אנחנו מקבלים קרוב למיליון שקל.
אילי גורליצקי: נכון שזה טיפה בים אבל זה טיפה אחת מאוד גדולה, יותר מהמדבר הצחיח שהיה קודם.
אילי גורליצקי: אני יודע שאנחנו ניצבים עדיין במציאות עגומה מאוד.
אילי גורליצקי: לכן אנחנו חושבים ברצינות רבה מאוד ללכת על חוק המוסיקה, שיהיו בו כמובן היבטים מקבילים לחוק הקולנוע.
אילי גורליצקי: דיברנו על חוק שיש בו גם שרירים, תקציב.
אילי גורליצקי: תעשית הזמר הישראלי היא ממש מושפלת אבל פתאום אתם תראו החודש מה שיקרה.
אילי גורליצקי: פתאום מאות זמרים ישירו בכל מיני ישובים ובמקומות רחוקים.
אילי גורליצקי: יש זמר ישראלי והזמר הישראלי הוא לא רק אלה ששרים אותו על הבמה.
אילי גורליצקי: יש מקהלות ויש חבורות זמר.
זבולון אורלב: יש גם מקהלה של חברי כנסת.
אילי גורליצקי: אנחנו מברכים על הכיוון של משרד המדע, התרבות והספורט, הכיוון של הלב והכיוון של הראש.
אילי גורליצקי: אני חושב שבשיתוף פעולה אנחנו נגיע לתוצאות שכולנו נברך עליהן.
קולט אביטל: אני רוצה לעשות הפסקה קטנה לפרסומת.
קולט אביטל: הקמנו מחדש את הלובי למען התרבות בכנסת ואני עומדת בראשו.
קולט אביטל: דעו לכם שגם אני מצטרפת לדברים שנאמרו על הצורך והרצון למצוא פתרונות, גם במסגרת חוקית.
קולט אביטל: נצטרך לחשוב יחד עם משרד המדע, התרבות והספורט על הקמת מערך רחב יותר למימון תרבות, מחוץ לתקציב המדינה.
קולט אביטל: על כך הייתי רוצה שאנחנו נייחד דיון.
קולט אביטל: דבר שני, אני שותפה לכל אלה שדיברו על מצוקה.
קולט אביטל: אני באמת לא מבינה איך קורה שהספרות העברית מקבלת רק 3% מהתקציב.
קולט אביטל: אני בטוחה שיש עיוותים רבים נוספים.
קולט אביטל: אבל בנוסף למצוקה הזאת הייתי רוצה להפנות בקשה ספציפית להנהלת משרד המדע, התרבות והספורט.
קולט אביטל: בשנה שעברה נוכחתי לדעת שגם בתקציבים הזעומים שהובטחו במסגרת התקציב היו גופים שקיבלו הודעה על כך רק בסוף חודש אוקטובר.
קולט אביטל: כשגוף מסויים מקבל הודעה על תקציבו בסוף חודש אוקטובר פירושו של דבר שלמעשה הוא כבר לא יכול להוציא אותו.
קולט אביטל: פירושו של דבר שהמימון שהיה כתוב בחוק התקציב חוזר לתקציב המדינה.
קולט אביטל: זה דרך נוספת, שאנחנו מכירים אותה, לחסוך בכספים.
קולט אביטל: אני חושבת שהשנה, למרות שתקציב המדינה עבר באיחור, אחד הדברים הראשונים שאנחנו צריכים לעשות הוא לזרז את התהליכים של הודעה גם על התקציבים הזעומים שישנם לכל המוסדות ולכל הגופים כדי שיוכלו לגשת לפעילות ולהוציא את הכספים האלה ולא להשאיר אותם לסוף השנה כשאי אפשר להוציא אותם.
עסאם מח'ול: אני רוצה לברך על הדיון הזה.
עסאם מח'ול: אני חושב שהוא דיון נחוץ דווקא בימים אלה.
עסאם מח'ול: אני חושב שעלינו לקרוא להציל את התרבות, להציל את הנורמליות בחברה הזאת.
עסאם מח'ול: אין דרך אחרת חוץ מאשר להשקיע בתרבות, בדברים האוניברסליים, בערכים האנושיים, באנושיות שלנו.
עסאם מח'ול: זה הדבר היחיד שיכול בסופו של דבר לחבר את הקצוות של החברה הזאת, ולא רק במובן הערבי-יהודי.
עסאם מח'ול: אני לא רוצה להתעכב על הנושא הזה אבל אני רוצה להגיד, האוזן שלי צרמה מעט, גם בעבר, כאשר דיברו על קולנוע עברי, על ספרות עברית.
עסאם מח'ול: הכוונה לתרבות ישראלית - יהודית וערבית.
עסאם מח'ול: שמעתי שמר אילי גורליצקי דיבר על תרבות ישראלית ואילו מר ארז ביטון דיבר על ספרות עברית.
עסאם מח'ול: אני חושב שאנחנו צריכים להתרגל, לפחות כשמדברים על תרבות, לדבר על תרבות ישראלית, או ספרות ישראלית, או ספרות מקומית, או יצירה מקומית.
עסאם מח'ול: קראנו בשבוע שעבר על הצורך בקיצוץ בתקציב של 1.5 מיליארד שקל שמעבירים להתנחלויות.
עסאם מח'ול: בין היתר הוזכר התקציב של חוק הקולנוע כמועמד לקיצוץ.
עסאם מח'ול: אני רוצה להציע שהוועדה הזאת היום תנקוט עמדה חד-משמעית, שהיא תתנגד לכל קיצוץ במובן הזה.
זבולון אורלב: בעיקר שזה קשור בהתנחלויות ...
עסאם מח'ול: אני חושב שהגנה על התרבות היא קודם כל מניעת פגיעה.
עסאם מח'ול: מעבר לסכום הכסף יש בזה מסר מאוד חשוב.
עסאם מח'ול: הטרף הקל ביותר הראשון הוא התרבות, הוא הספורט, הוא הדברים האלה.
עסאם מח'ול: אני רוצה להתמקד בעניין נוסף, בתיאטרון הערבי אל-מידאן.
עסאם מח'ול: התיאטרון הזה שינה את המציאות של התרבות בקרב האוכלוסיה הערבית, בקרב מיליון אזרחי מדינת ישראל, במה שהוא עשה עד עכשיו בכסף המועט שהוא קיבל.
עסאם מח'ול: אני חושב שזאת תהיה התקרנפות להגיע לנקודה שהתקציב שמקבל התיאטרון הזה השנה יהיה פחות מהתקציב שקיבל בשנה שעברה, כאשר מראש הוא היה תקציב מפלה, תקציב שאי אפשר לבנות עליו.
עסאם מח'ול: אני לא אוהב שמאיימים שאם לא ישקיעו בתרבות אז תיראו מה יקרה.
עסאם מח'ול: אני לא רוצה לקבל תקציבים מכיוון שיש סכנה אם לא מקבלים אותם.
עסאם מח'ול: אני רוצה לקבל תקציבים מכיוון שמגיע לנו, מכיוון שזה צורך חיוני.
עסאם מח'ול: התיאטרון הזה ביקש סכום מסוים, תקציב מאוד קונקרטי ורציני, למוד ומדוד והמערכה שלו היא לקבל 75% מהתקציב, שיכול בסך הכל להגיע ל-5 מיליון שקל.
עסאם מח'ול: תיאטרון אחר, תיאטרון "גשר" במקרה הזה - ואין לי שום התנגדות לכך שיקבלו אפילו יותר ממה שקיבלו עד עכשיו - קיבל אף יותר ממה שהוא ביקש בהצעת התקציב שלו, ואילו תיאטרון אל-מידאן קיבל חצי מה-75% שהם נאבקים עליהם היום.
עסאם מח'ול: אני חושב שהמצב הזה לא סביר.
עסאם מח'ול: הם בונים כמעט מחדש אולם תיאטרון.
עסאם מח'ול: יש צורך ב-1.5 מיליון שקלים לתקציב שיפוצים ומדברים על מיליון שקל.
עסאם מח'ול: אני חושב שהעיוות הזה צריך להסתיים אחת ולתמיד.
ליביה חכמון: אני רוצה להפנות את הזרקור.
ליביה חכמון: לפעמים תמונה יכולה להטעות.
ליביה חכמון: היא באמת יכולה להיות חיובית על פניה, כאשר אתה רואה גופי תרבות, גופי תיאטרון, מבנים שנבנים לאורכה ולרוחבה של הארץ באמצעות מפעל הפיס, שכל מי שעובר יכול להגיד שנעשתה פה עשייה מופלאה.
ליביה חכמון: אני רוצה לדבר על האומן הבודד היוצר, השחקן, שאני נפגשת איתו מידי יום.
ליביה חכמון: אותו שחקן מקצועי שהקדיש את חייו לאמנות, עם פרקי שהייה ארוכים ללא עבודה; אשה שחקנית בהריון שחוששת שיפטרו אותה כי היא לא יכולה לשחק בתפקידה; אותו שחקן שלא יכול להתפרנס מהמשכורת הזעומה שלו.
ליביה חכמון: מנהלי הגופים חושבים כיצד לנהל את הגוף התרבותי שהם עומדים בראשו כגוף אבל לא רואים את השחקן הבודד.
ליביה חכמון: יכולים להזכיר פה עשרות פעמים את "גשר" כדוגמא אבל השחקנים ב"גשר" נמצאים במצוקה אדירה.
ליביה חכמון: אחת משחקניות "גשר" הגיעה אלי עם דמעות בעיניים ואמרה לי שהיא מקבלת כל-כך מעט כסף, שאין לה כסף לנסוע לחזרות, כשהיא צריכה להגיע מתל-אביב ליפו.
ליביה חכמון: אני מבקשת בהזדמנות זאת מכל חברי הכנסת שנמצאים פה, הגיע הזמן לבוא ולראות את השחקן, את האומן.
ליביה חכמון: כמו שאמר חנוך לוין ז"ל: "מתחת לכל מושפל יש מישהו מושפל ממנו".
ליביה חכמון: מתחת לשחקן יש את הרקדן, שתנאיו הרבה יותר קשים.
ליביה חכמון: אני מנסה היום לארגן את רקדני "ענבל" ואי אפשר לתאר באיזה מצוקה הם נמצאים.
ליביה חכמון: מתחת לרקדן נמצאת השירה העברית.
עסאם מח'ול: ומתחת לכולם - המגזר הערבי.
ליביה חכמון: אני מדברת ממקום אופטימי ואני מצפה לעזרה.
ליביה חכמון: אני רוצה שהגופים התרבותיים יראו לנגד עיניהם את השחקן, את האומן.
ליביה חכמון: היום כאשר צריכים לנהל איזה קיצוץ, השחקן הוא הראשון שאת שכרו מפחיתים.
ליביה חכמון: כולם עושים הבראה.
ליביה חכמון: פתאום תיאטרון חיפה עושה הבראה בלי כונס נכסים.
זבולון אורלב: מה קורה עם תנאים סוציאליים, כמו קרנות פנסיה?
ליביה חכמון: חלק גדול מהתיאטראות מאורגן בהסכמים קיבוציים שיש בהם חריגות גדולות מאוד.
ליביה חכמון: יש אכן קרן השתלמות ופנסיה ויש רציפות בין הקרנות אבל אני למשל נמצאת עכשיו בתהליך גישור עם תיאטרון באר-שבע, עם השופט רבי, כי במקום להעסיק שחקן למשך עונת תיאטרון, שזה היה תמיד הנוהג, מעסיקים 6 חודשים.
ליביה חכמון: אז אין משמעות כבר לפנסיה ואין משמעות לרציפות זכויות ואין משמעות לחוק פיצויי פיטורים.
ליביה חכמון: הם לוקחים מאיתנו את החוקים ומפקיעים אותם.
ליביה חכמון: מאוד קשה לנו להתמודד מול זה כי יש גם פערים גדולים מאוד ואיש לא בודק את זה.
ליביה חכמון: יש פערי שכר, זה הובהר גם בפרסום של "חזון 2000" שהוציא משרד התרבות בשנה שעברה.
אילי גורליצקי: הרוב המכריע של אומני ישראל איננו תחת גג של תיאטרון מסובסד.
אילי גורליצקי: לרוב המכריע אין לא קופת גמל ולא קופת פנסיה.
אילי גורליצקי: אני רוצה לומר לכם ששחקנים וזמרים מהשורה העליונה, שכל אחד מכיר אותם, באים לבקש כסף מקרן לעזרה הדדית.
אילי גורליצקי: אלה אנשים שאתם אפילו לא יכולים להעלות בדעתכם.
אילי גורליצקי: זה עוד החלק המאושר שיש לו קרנות למיניהן.
אילי גורליצקי: אני מדבר על 95% מהאומנים שאין להם תנאים בכלל, שום תנאים סוציאליים.
ארז ביטון: חבר הכנסת מח'ול, אני בודאי האדם האחרון שחשוד באי-מתן קידום לספרות הערבית.
ארז ביטון: אתה יודע שהיחסים בין הסופרים הישראלים העבריים לבין הערבים מזה עשרות שנים הם יחסים חשובים מאוד.
עסאם מח'ול: אני מודע לזה.
עסאם מח'ול: לא חשדתי בך.
ארז ביטון: יש לנו קשרים, גם אישיים וגם בכנסים וגם בתרגומים.
ארז ביטון: בהחלט צריך לחזק גם את המגמה הזאת.
ארז ביטון: אני הצגתי את הספרות העברית כממלא מקום יושב-ראש אגודת הסופרים.
ארז ביטון: היה חשוב לי להגיד את זה.
זבולון אורלב: יחד עם זה, חבר הכנסת מח'ול, אני רוצה להעיר הערה שאולי קצת תקלקל את החגיגה.
זבולון אורלב: לתרבות העברית אין משענת אחרת זולת מדינת ישראל.
זבולון אורלב: התרבות העברית פירושו של דבר השפה, הספרות, התיאטרון.
זבולון אורלב: לספרות העברית אין משענת אחרת.
זבולון אורלב: למרות שיש יהודים בארצות-הברית.
עסאם מח'ול: אבל אתה לא מתכוון אליהם.
עסאם מח'ול: אתה מתכוון לספרות העברית כאן, ואתה מתכוון גם לספרות הרוסית שיוצאת כאן.
ראיד נסראללה: אם נביא כסף מהעולם הערבי תאשימו אותנו כגיס חמישי.
זבולון אורלב: ברור ומובן שמדינת ישראל היא המדינה היחידה בעולם שיכולה לטפח, לעודד ולהיות בסיס ליצירה היהודית, ליצירה העברית בשפה העברית.
זבולון אורלב: מול היצירה הערבית, שיש לה בסיס הרבה יותר רחב.
זבולון אורלב: אין סכנה שאם מדינת סוריה תקפח את תקציב התרבות אז לא תהיה תרבות.
זבולון אורלב: יחד עם זה, אני שייך לאותם אנשים שאומרים בצורה גלויה וברורה, ודווקא חשוב לי לומר מפני היותי גם איש דתי וגם איש ימין, וגם מנכ"ל לשעבר של משרד החינוך והתרבות, שיש חובה בסיסית של המדינה שההקצבות לתרבות יהיו שוויוניות לכל שפה ולכל תרבות.
עסאם מח'ול: כשאתה מדבר על ספרות ישראלית אתה כולל בזה גם ספרות יהודית ועברית.
יחיאל לסרי: אין ספק שהבעיה המרכזית שלנו היא אותו קפאון מתמשך בתקציב התרבות של מדינת ישראל.
יחיאל לסרי: אנחנו נמשיך כאן להתלונן ולדבר ולעשות השוואות בין חלקים שונים אך אם התקציב לא יעלה, לא נוכל להתקדם.
יחיאל לסרי: התקציב קפוא כבר שנים רבות ואנחנו לא רואים באופק את התקווה.
יחיאל לסרי: אם לא נתארגן כולנו, חברי הכנסת, ועדת החינוך והתרבות, ובעיקר האנשים בשטח כדי לצאת למלחמה ציבורית בעניין הזה, לא תבוא ישועה.
יחיאל לסרי: נמשיך לשבת כאן ולהתווכח על איך מעבירים מיליון שקל מכאן לשם או איך משיגים עוד מיליון שקל.
יחיאל לסרי: זה לא לעניין.
שייקה לוי: הצעתי הצעה: כמו שיש טוטו שנותן כספים לספורט, לעשות משהו שייתן כסף לתרבות.
יחיאל לסרי: אנחנו נעשה את זה.
יחיאל לסרי: רציתי להבהיר שמבחינת החוק, הסעיפים הם מוגדרים ולא יקחו ממוסד אחד ויעבירו למוסד אחר.
יחיאל לסרי: קפיצת דרך משמעותית לא תיעשה אם התקציב לא יגדל באופן משמעותי.
יחיאל לסרי: כמו שעכשיו הוסיפו 56 מיליון שקל לקולנוע, צריך להחליט שמוסיפים עוד 100 מיליון שקל לכל התרבות.
יחיאל לסרי: זה לא בשמיים.