GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עד היום עברתי את כל המסלול במערכת ההוראה: ספרתי בכנס של מנהל חברה ונוער של כל מועצות התלמידים בארץ שהשיעור הראשון שקיבלתי בהבנת התהליכים שאני צריך לעשות בתוך בתי הספר שניהלתי היה שבימים הראשונים שבהם ניהלתי בית ספר נגשו אלי שתי בנות חביבות – זה היה בית ספר לבנות בפתח תקווה – ושאלו אותי מי אני.
עד היום עברתי את כל המסלול במערכת ההוראה: אמרתי להם שאני המנהל החדש והן הציגו את עצמן כיושבות-ראש מועצת התלמידים.
עד היום עברתי את כל המסלול במערכת ההוראה: שאלתי אותן מה הן צריכות.
עד היום עברתי את כל המסלול במערכת ההוראה: הן אמרו שהן צריכות שני דברים: שעונים בכיתות כדי לדעת מתי נגמר השיעור – לא כדי לדעת מתי הוא מתחיל – והן צריכות מראות, אם אפשר לשים יותר מראות בבית הספר.
עד היום עברתי את כל המסלול במערכת ההוראה: כמו מי שמכיר את הסינדרום של מנהל בבית ספר עירוני, הלכתי בעצמי וקניתי את השעונים ובאתי במוצאי שבת ותליתי אותם בכיתות – הייתי בחור בן 29-28 – הכול היה בסדר ועשיתי את זה באהבה גדולה.
עד היום עברתי את כל המסלול במערכת ההוראה: אבל ביום שישי, כשיצא עיתון בית הספר, היה כתוב בעמוד האחורי כך: דיווח של מועצת התלמידים: לאחר מאבק ממושך הצליחה מועצת התלמידים להוציא מן ההנהלה – אז אני אומר, חברים יקרים, מה זה מאבק?
עד היום עברתי את כל המסלול במערכת ההוראה: מה קרה לכם?
עד היום עברתי את כל המסלול במערכת ההוראה: צריך לייצר מצב שבו ההורים והתלמידים, המחנכים, הרשויות המקומיות – כולנו – נמצאים כחלק מתוך קהילה חינוכית שלמה.
עד היום עברתי את כל המסלול במערכת ההוראה: לא אויבים אנחנו ולא מתחרים אנחנו.
עד היום עברתי את כל המסלול במערכת ההוראה: אנחנו כולנו שליחים בשירות העתיד, יש לנו ילדים, והילדים האלה צריכים לקבל חינוך טוב.
עד היום עברתי את כל המסלול במערכת ההוראה: זה מה שאני קורא לו חינוך מתכלל – לעבור ממצב של דיבור על מערכת החינוך למצב שבו מדברים על חזון החינוך.
עד היום עברתי את כל המסלול במערכת ההוראה: הנושא הבא שאני רוצה לגעת בו זה איכות ההוראה והמורים.
עד היום עברתי את כל המסלול במערכת ההוראה: אני אומר את זה באופן הברור ביותר – אני לא נכנס כרגע לשאלות כלכליות, בסופו של דבר כולנו יודעים באיזה מצב כלכלי נמצאת מדינת ישראל, אבל אם מדברים על חזון, מותר לדבר גם על חזון ארוך טווח.
עד היום עברתי את כל המסלול במערכת ההוראה: ואני מדגיש – מותר לדבר על חזון ארוך טווח.
עד היום עברתי את כל המסלול במערכת ההוראה: מעמדם של המורים בישראל, ובין היתר שכרם – מה שמבטא את מעמדם, לא מבטאים את התפקיד ההיסטורי המשמעותי, החשוב שיש להם בחברה הישראלית.
עד היום עברתי את כל המסלול במערכת ההוראה: תפקידה של מדינת ישראל, קודם כל, להציב את חיזוק ההוראה כפרופסיה משמעותית, כמנהיגים, כאנשים מרכזיים.
עד היום עברתי את כל המסלול במערכת ההוראה: אשתף אתכם בחוויה שעברתי – אמרתי שתפקיד שר החינוך מגלה כל מיני דברים, בין היתר, אני יושב-ראש קרן וולף.
עד היום עברתי את כל המסלול במערכת ההוראה: אני מודה ומתוודה, שמעתי מילה פה מילה שם, לא ידעתי שזה הפרס השני בחשיבותו אחרי פרס נובל.
עד היום עברתי את כל המסלול במערכת ההוראה: בתוקף תפקידי הייתי כאן ביום ראשון לפני שבועיים בטכס חלוקת פרסי וולף.
עד היום עברתי את כל המסלול במערכת ההוראה: באותו יום קרו שני דברים, חשוב ולא חשוב.
עד היום עברתי את כל המסלול במערכת ההוראה: הדבר הלא חשוב – העניקו פרסי וולף לקבוצה של מדענים מכל העולם.
עד היום עברתי את כל המסלול במערכת ההוראה: כיוון שזה היה לא חשוב זה לא זכה לסיקור כזה או אחר.
עד היום עברתי את כל המסלול במערכת ההוראה: אבל באותו יום גם היה הפרק הראשון ב"אח הגדול" וזה היה משהו מאוד מרכזי בשפה של כולנו – אנחנו כולנו יודעים מי נכנס, מי יוצא, מי אמר, מי חשב, מי קם ומי לא קם.
אבל בואו נשאל את עצמנו: המטרה הבאה – מקסום תקציב החינוך בשירות מטרות החינוך.
אבל בואו נשאל את עצמנו: אני חושב שאם אני מבקש את אמונכם – אמונכם לא רק מחברי הכנסת אלא מפעילי החינוך כאן, החברה הישראלית – חלק מהדברים שאני מתכוון לשנות זה שכשאני לא בסדר – לא אני באופן פרטי, אני לא בסדר תמיד – כשהמשרד לא בסדר, צריך להגיד: טעיתי, אני לא בסדר.
אבל בואו נשאל את עצמנו: ואני אומר לכם עכשיו שאפשר למקסם את תקציב החינוך.
אבל בואו נשאל את עצמנו: אנחנו צריכים עוד כסף, אבל אפשר לעשות גם במה שיש הרבה יותר.
אבל בואו נשאל את עצמנו: צריכים לעסוק בשאלות של מבנה וארגון וייעול.
אבל בואו נשאל את עצמנו: יש הרבה מאוד שאלות של כפילויות, יש הרבה מאוד נקודות שבהן הדברים לא באים לידי ביטוי מספק, הן חלק משנים רבות של פעולה ועבודה ונכנסו לסוג של רוטינה.
אבל בואו נשאל את עצמנו: מותר לכולנו, בין יתר הדברים, לייצר מצב שבו אנחנו ממקסמים את תקציב החינוך.
אבל בואו נשאל את עצמנו: ברשותכם, בנגיעה מלמעלה, אני אתן דוגמה איך כל אחד ואחד מהערכים האלה בא לידי ביטוי.
אבל בואו נשאל את עצמנו: דיברתי על כך שמשרד החינוך יפעל לצמצום פערים חברתיים, לקידום שוויון ויצירת סולידריות.
אבל בואו נשאל את עצמנו: אני רוצה להעמיד כמה דברים – קודם כל, אני חושב שמתן שוויון הזדמנויות אמתי ועמוק תוך מתן אוטונומיה תרבותית הולמת לערביי ישראל צריך להיות חלק מהיעדים של מערכת החינוך.
אבל בואו נשאל את עצמנו: לא צריך לפחד.
אבל בואו נשאל את עצמנו: אנחנו מספיק חזקים כדי לאפשר לאנשים לחיות את חייהם ממקום של עוצמה ולא ממקום של חולשה, לא ממקום של בלבול וטשטוש אלא ממקום של הכלה.
אבל בואו נשאל את עצמנו: צריך למצוא את הדרך איך לצמצם את הפער, הן הכלכלי והן ההישגי, בין אזרחיה הערביים של מדינת ישראל, שהם אזרחים שווי זכויות, לבין כלל החברה הישראלית.
אבל בואו נשאל את עצמנו: הדבר הזה יהיה יעד מרכזי.
אבל בואו נשאל את עצמנו: אני רואה בו משהו חשוב.
אבל בואו נשאל את עצמנו: זה לא עניין פוליטי – זה עניין מוסרי.
אבל בואו נשאל את עצמנו: זה לא עניין של תפיסת עולם כזו או אחרת על הסדר מדיני.
אבל בואו נשאל את עצמנו: זה עניין של אנושיות, של הומניות ושל היחס לאדם באשר הוא אדם.
אבל בואו נשאל את עצמנו: חייבים לנתק את השיח על שוויון הזדמנויות לכל ילד בישראל מהשיח הפוליטי.
אבל בואו נשאל את עצמנו: בכלל, אני מאוד אשמח אם תהיה הפרדת חינוך מפוליטיקה.
אבל בואו נשאל את עצמנו: אני מאוד אשמח אם תשחררו אותנו מהחשבונאות הזאת.
אבל בואו נשאל את עצמנו: זה בעיני מאוד משמעותי.
חנין זועבי: אתה תעשה את זה על-ידי אתוס יהודי - - -
שי פירון: יש כלל, גברתי, שבנאום הראשון לא מפריעים ואני דורש שוויון לכל הנואמים בנאום הראשון.
חנין זועבי: זה כלל קשה.
שי פירון: תהיה גם, כפי שאתם רואים, תשומת לב מיוחדת לאוכלוסייה הבדואית שבמסגרת תכנית לאומית צריך לייצר עבורה שוויות הזדמנויות מחודש.
שי פירון: אני רואה כיעד שילוב של ילדים בעלי צרכים מיוחדים בתוך מערכת החינוך הרגילה את אחד מהדברים המרכזיים.
שי פירון: אנחנו נרחיב בשנה הבאה לכ-500-400 ילדים את הפיילוט של דוח דורנר מתוך מגמה שבמהלך השנים הקרובות אנחנו נייצר שיח אחר באמצעותו ילדים עם צרכים מיוחדים יראו עצמם חלק מקהילת מערכת החינוך.
שי פירון: מצד אחד יקבלו את הצרכים שלהם ומצד שני יהיו בחברת בני גילם כתלמידים שווי זכויות.
שי פירון: אנחנו חייבים לקחת את הילדים שנמצאים כרגע בתחתית הכלכלית והסוציולוגית ולהעביר אותם למקומות אחרים.
שי פירון: לכן כפרי הנוער והפריפריה יהיו יעד מרכזי בקדנציה.
שי פירון: אתמול הייתה ישיבה גדולה במשרד, בין היתר ביקשתי גם להעביר סכומי כסף גדולים מאוד – אני לא רוצה להיכנס להצהרות – לצרכי שיפוץ ובינוי בחלק מכפרי הנוער – בעיני זה הבית של הילדים שלהם.
שי פירון: כשאני נכנס לחלק מהחדרים אני מתבייש.
שי פירון: כשמספרים לי ש-40% מהילדים בכפרי הנוער הם ילדים ממשפחות חד-הוריות, כשמספרים לי ש-7% מהם ילדים יתומים – אז התפקיד שלי הוא לדאוג שכשילד נכנס לחדר שלו בכפר הנוער הוא ירגיש כמו שהילד שלי מרגיש כשהוא נכנס לחדרו, כי זה הבית שלו.
שי פירון: לכן, כל הסוגיה של כפרי הנוער והפריפריה – תוך איגום משאבים עם קבוצות מהמגזר השלישי, עם פילנתרופיה כזו או אחרת – אנחנו גם רוצים להקים עוד כפרי נוער.
שי פירון: הייתי שמח להקים כפר נוער אחד ערבי וכפר נוער אחד חרדי – נדבר על זה בהמשך.
שי פירון: הנושא הבא – אנחנו סבורים שצריך לחדש את החינוך המקצועי.
שי פירון: יש ילדים בישראל שהמרוץ אחר תעודת הבגרות מאמללת אותם, לא מאפשר להם למקסם את כוחותיהם.
שי פירון: אנחנו לא יודעים שהם מצטיינים – אבל הם מצטיינים.
שי פירון: תן להם את התחום שבו הם הכי טובים ותראה איזה המצטיינים הם, תראה איזה ילדים מופלאים הם.
שי פירון: לכן, כבר בשנה הקרובה נפתח 5 בתי ספר מקצועיים מידית ממש.
שי פירון: זה חלק מהסטת המשאבים האפשרית – אני מזכיר לכולם: אנחנו חודש וחצי במשרד - - -
יצחק הרצוג: מה זה "מקצועיים"?
שי פירון: הכוונה יצירת מסלולי הכשרה במסגרות, חרטות, מותאמים למאה ה-21 ולא עם המכשירים של פעם, בשילוב עם צה"ל ולפי הצרכים של הצבא, בשילוב עם סטף ורטהיימר שמוביל מהלך כבר הרבה שנים אבל לא הצליח לממש אותו.
שי פירון: יש כאן מהלך ארוך טווח שאנחנו נלך עליו.
שי פירון: הדבר האחרון – אנחנו נעשה כל שביכולתנו כדי לצרף את הציבור החרדי לתוך מערכת החינוך הממלכתית, גם אם הדבר כרוך בוויתור כזה או אחר.
שי פירון: בימים האחרונים, אני חייב לומר, לא קל לי לקרוא בכל יום כותרת שאומרת שאני מוותר על דבר כזה או אחר.
שי פירון: קודם כל, במשפחה אין ויתורים.
שי פירון: בשיח של משפחה אין ויתורים – בשיח של משפחה יש אהבה, יש הכלה, יש חיבורים, אני לא אוותר על כלום.
שי פירון: אבל העובדה שהחינוך החרדי במהלך שנים רבות איננו חלק מהחינוך הממלכתי, איננו חלק מהחינוך הציבורי, היא בעיני דבר לא ראוי ולא נכון.
שי פירון: אין לי שום דבר כנגד רשתות החינוך החרדיות – אני מזכיר שיש גם לא מעט רשתות חינוך חילוניות או ישראליות: אורט, עמל, בני עקיבא, עמית, לא חסרות רשתות חינוך - - -
עמרם מצנע: כמעט לא בחינוך היסודי.
שי פירון: בשנים האחרונות יותר ויותר, גם ביסודי.
עמרם מצנע: מעט מאוד.
משולם נהרי: אין רשתות מוכרות חוץ משתי הרשתות הללו שמוכרות על-ידי משרד החינוך באופן פורמלי.
שי פירון: אם זאת הבעיה שתהיה בינינו – אני מכיר עכשיו במעיין החינוך התורני בפורום הזה.
שי פירון: בוא ותצטרף לממלכתי ואני אכיר בך כרשת.
עמרם מצנע: הם בדרך.
משולם נהרי: אני אתייחס לדברים מבלי לתת לזה פרסום.
שי פירון: עמרם, לידיעתך, יש היום מגמה, למשל בעיר מעלות, בעיר נתיבות, שבהן רשתות חינוך נכנסות ולוקחות את בתי הספר בעיר כולה.
עמרם מצנע: אני מכיר, אבל זה עדיין קמצוץ.
שי פירון: הנושא הבא – אני לקראת סיום – פדגוגיה ותכניות לימודים: אנחנו חייבים להתאים את תכניות הלימודים למאה ה-21.
שי פירון: העולם היום לא מתעסק ביידע, העולם מתעסק היום ביצירתיות, בחשיבה ביקורתית, בהבנת דבר מתוך דבר.
שי פירון: כל ילד מסתובב עם דבר כזה ביד.
שי פירון: תשאל אותו שאלה – הוא יודע די מהר למצוא את התשובה.
שי פירון: השאלה היא לא מה הידע שנמצא, השאלה היא: מה עושים אתו?
שי פירון: , איך מנתחים אותו?
שי פירון: אנחנו מגלים דרך התגובות שאנחנו מקבלים ממערכת ההשכלה הגבוהה שילדים ובוגרים שלנו פחות מדי מגלים שליטה באוריינות, ביכולת ניתוח טקסטים, בכישורים של הבנת דבר מתוך דבר.
יצחק הרצוג: לא יודעים לכתוב.
שי פירון: לא יודעים לכתוב חיבור, לא יודעים לבטא את עצמם בצורה ראויה.
שי פירון: אנחנו חייבים להתאים את מערכת החינוך ליעדים של המאה ה-21.
שי פירון: יעדים במאה ה-21 זה לא הברזלים – אם אנחנו נחלק לכולם אייפדים או מחשבים אבל לא נייצר תכנית לימודים שבה הדבר הזה הופך להיות חלק מתכנית פדגוגית-הוליסטית זה פשוט יחליף את הלוח – לא יקרה שום דבר.
שי פירון: לכן מדובר כאן בשינוי כולל, חלק ממנו זה מבנה חדש לבחינות הבגרות.
שי פירון: תהליך ההיבחנות הבלתי פוסק הזה שמייצר מצב שבו ברוב המדינות בעולם יש בין 3 ל-6 בחינות בגרות ובישראל יש למעלה מ-180 בחינות, חייב להיפסק.
שי פירון: חייב להיפסק.
שי פירון: אבל מכיוון שאני לא רואה את העניין רק כצמצום בחינות הבגרות אלא כשינוי כולל ומתכלל של כל המערכת – אנחנו נעשה את זה כחלק מתפיסה כוללת.
שי פירון: נתייחס גם לבחינות המיצ"ב ולתדירותן.
שי פירון: אנחנו צריכים להתאים את המדידה שלנו לתרבות שלנו.
שי פירון: בהרבה מדינות עושים בחינות מיצ"ב כאלה ואחרות, אבל מה לעשות, אצלנו זה מכניס את כולם להיסטריה: כולם מפסיקים ללמוד, חלק מהילדים נהיים חולים, חלק נהיים דווקא בריאים, חלק עוברים כיתה, חלק באים, חלק לא באים.
שי פירון: אנחנו צריכים להתאים את זה לתרבות שלנו – עודף מדידה בישראל עושה לא טוב.
שי פירון: אני מתבייש לקרוא בשבועיים האחרונים – אני מרשה לעצמי לומר את זה כיוון שכבר אמרתי את זה לנשוא העניין שביקש ממני להציע הצעה אחרת, שאני אציע אותה עכשיו, למרות שייקח לי זמן לבצע אותה – לקרוא שתלמידי ישראל מופיעים בטבלאות של ליגות בכל מיני מקומות: מי נמצא במקום אחרון בהישגים ומי נמצא במקום ראשון בהישגים.
שי פירון: מה?
שי פירון: ילד שנמצא במקום אחרון אשם במשהו?
שי פירון: הוא עשה משהו שההורים שלו מרוויחים שכר נמוך ואין לו שעורים פרטיים?
שי פירון: הוא אשם בזה שהוא לומד בפריפריה בכיתה כזאת או אחרת?
שי פירון: הוא אשם בזה שהוא לא עבר קורס הכנה למשהו כבר בגן?
שי פירון: במה הוא אשם שאתם שמים אותו באיזו טבלת ליגה במקום האחרון ומפרסמים, איזה חידוש עצום זה?
רן כהן: זה לא הוא אשם – המדינה אשמה.
שי פירון: למה צריך להצביע על בית הספר?
שי פירון: למה הילד צריך ללכת ברחוב ולהרגיש: אני לומד בבית הספר שפורסם השבוע במקום כזה או אחר?
שי פירון: למה לא לחשוב, למשל, כמה בתי ספר המעיטו בהנשרה – זה יעד בעיני; בכמה בתי ספר ילדים פעילים בסולידריות חברתית – זה יעד בעיני; אחוזי גיוס לצה"ל או לשרות לאומי – יעד בעיני.
שי פירון: יש כל-כך הרבה מדדים נוספים משמעותיים כדי לומר מהו בית ספר.
שי פירון: נצטרך להגדיר מחדש את סוגית ההערכה.
שי פירון: הערכה זה גם כתיבת עבודות וכו'.
שי פירון: הכשרה – פיתוח מקצועי של המורים.
שי פירון: להתאים תשתיות של בתי הספר – התחלנו בזה ברפורמת אופק חדש ועוז לתמורה.
שי פירון: אופק חדש ועוז לתמורה הם חלק ממהפכה ברעיון של השיח האישי, כל הרעיון של הוראה פרטנית, כל הרעיון של קשר מורה-תלמיד במקום אחר, משרת את כל התפיסה הזאת של פדגוגיה ותכנית לימודים חדשה, וכמובן הטכנולוגיה היא חלק מהעניין.
שי פירון: הנקודה הבאה – אנחנו רוצים לדבר על שפה משותפת.
שי פירון: זה אומר פעילות מחוץ לשעות הלימוד הפורמליות, בעיני זה דבר מאוד משמעותי.
שי פירון: אינטגרציה בין מערכות החינוך השונות – אנחנו רוצים שכל הגורמים ידברו אחד עם השני.
שי פירון: אנחנו רוצים השנה ללכת על שבוע חינוך ארצי שבו מערכת החינוך תוכל להציג את הישגיה בפני החברה הישראלית בכל הארץ, בכל מערכות החינוך, בכל הזרמים, בכל המקומות.
שי פירון: אנחנו רוצים לבחון אפשרות של שרות לאומי של ותיקים שיצאו לפנסיה ויכולים לתרום למערכת החינוך, יוכלו להצטרף כני ובנות שרות לאומי בתוך המערכת.
שי פירון: אנחנו נפעל לשקיפות מקסימלית בכל מה שנוגע לתקציב משרד החינוך.
שי פירון: חשוב לי שכל אחד יוכל לדעת את גלגולו של שקל – לאן כל שקל הולך.
שי פירון: זה לא סוד, זאת זכותם של ההורים והתלמידים וחובתה של מערכת החינוך להראות מה היא עושה עם סכומי הכסף המכובדים ביותר שמוקצים כדי שנוכל לייצר עתיד טוב יותר.
שי פירון: נקפיד מאוד על שרותיות – השרות חייב להיות הכי טוב שאפשר.
שי פירון: נשתדל לבחון מחדש את המבנה של משרד החינוך ולראות איך הוא צריך להיראות.
שי פירון: נגדיר מחדש את שיתוף הפעולה עם המגזר השלישי.
שי פירון: אני רוצה לומר שנעשית פה עבודה בזמן האחרון – זה לא יכול להיות שכל מי שרוצה לעשות תכנית יביא קצת כסף וכולנו מיד ניסע בעקבותיו כי היה לו קצת או הרבה כסף לתת לנו.
שי פירון: חייבים להיות סטנדרטים משמעותיים לשאלה מי יכול להיות חלק ממערכת החינוך, מהו שותף שלנו, מהו משך השותפות, כמה זמן היא נמשכת, מה האחריות שלו להמשך התכנית במהלך החודשיים הקרובים יסתיים לפחות חלק ראשון בעבודה.
שי פירון: יהיה פה סדר מחודש ולא כל הרוצה לתרום ולשנות את מערכת החינוך יוכל לעשות זאת.
שי פירון: שיתוף פעולה עם משרדי ממשלה – אני חושב שצריך לעבוד לרוחב.
שי פירון: יש לנו הרבה מאוד שותפים: משרד התמ"ת בחלק מהמקרים, כלכלה יש לומר; משרד הרווחה ועוד כהנה וכהנה.
שי פירון: אלו פחות או יותר הדברים שאני רוצה להציג בפניכם בנוסף ל-5 הערות קצרצרות שבהן אני אסיים.
שי פירון: אחת, אני חושב שהנושא המרכזי שיתפוס מקום בשיח שלנו זו סוגית הגיל הרך.
שי פירון: אין מחקר היום שלא מדבר על היפוך הפירמידה ועל העובדה שככל שאתה משקיע יותר בשלבי הגיל הראשונים – התוצאות שאתה מקבל הן ברוכות, עצומות, ראויות וטובות.
שי פירון: ביקשתי מסגן שר החינוך, חבר הכנסת אבי וורצמן, שהתמחה בתחומי רווחה ובתחומי עשייה של רווחה ותרבות, לקחת את התחום של הגיל הרך ולתכלל אותו.
שי פירון: אני מקווה שמאוד שבזמן הקרוב יהיו לנו בשורות.
שי פירון: בשורה אחת כבר יצאה מתוך יוזמה של אבי – חלק מהעניין זה לחלק קרדיטים – הרעיון להוסיף סייעת בגיל 3 הוא רעיון של אבי וורצמן, הוא לא רעיון שלי.
יצחק הרצוג: אבי הוא אח.
שי פירון: אבי הוא אח, כן.
שי פירון: אבל בוז'י, אני רוצה להגיד לכולם – גם אתה אח שלי.
יצחק הרצוג: זה, אגב, נכון.
שי פירון: הרעיון הזה להוסיף סייעת לגילי 3 במקומות שבהם יש ילדים לא גמולים, לפי קריטריונים מתאימים, הוא רעיון של סגן השר.
שי פירון: אנחנו נוסיף בין 600 ל-1,000 בנות שרות לאומי.
שי פירון: נבדוק את העניין לפי הצורך.
שי פירון: אני לא בטוח שנכסה את כל הגנים בשנה הראשונה, אבל נעשה מה שאפשר – זה חלק מהעניין.
שי פירון: סגן השר יעשה פיילוט של בית ספר להורים לילדי הגיל הרך.
שי פירון: זה חלק מהעניין, אנחנו רוצים למצוא דרך איך להכשיר להתמודדות עם מצב בו הורים שולחים את הילד הראשון שלהם למערכת החינוך.
שי פירון: זאת סוגיה אחת.
שי פירון: סוגיה נוספת – אני רוצה לדבר בקצרה על התקציב כי יושב-ראש הוועדה נגע בכך ולא אוכל להתחמק כי הרי בטח תשאלו על כך.
שי פירון: כפי שנאמר, תקציב משרד החינוך היה צריך לגדול ב-8.5 מיליארד שקלים במהלך 2014-2013, זה חלק מהתחייבויות ארוכות טווח שמורכבות מיישום רפורמת עוז לתמורה ומשורה ארוכה של רפורמות במסגרת מתווה טרכטנברג.
שי פירון: קודם כל, 90% מהדברים שעליהם אנחנו מוותרים כרגע זה עיכוב באותה התפתחות.
שי פירון: לא נגענו בשעות לימוד, לא בפיטורי מורים וגם לא בתשלומי הורים, בשונה ממה שנוהגים לחשוב.
שי פירון: אני אומר שאני לוקח את אותו סכום ומחלק אותו אחרת.
שי פירון: אני חושב, עם כל הכבוד וההערכה, כשמחלקים תשלומי הורים, אז ילד שבא מאוכלוסייה מוחלשת צריך לקבל יותר מילד שבא מאוכלוסייה חזקה.
שי פירון: אצל ילד מאוכלוסייה חזקה, אני מעריך שעוד 90-80-70 שקל הנחה בשכר הלימוד בשנה לא יעשו מי יודע מה להורים שלו.
שי פירון: במקום זה תהיה למנהל בית הספר מלגה שבאמצעותה הוא יוכל לפעול.
שי פירון: אני לא מדבר רק על הטיול השנתי, אני לא רוצה לראות בקדנציה שלי, ולא רוצה לשמוע אף פעם ברדיו, איזה סיפור נוראי על הילד שלא עלה לטיול השנתי כי ההורים שלו לא שלמו.
שי פירון: ביקשתי להוסיף 50 מיליון שקלים לסכום של מלגות, ואני רוצה שמנהלי בתי ספר יהיו מספיק אוטונומיים כדי שבמידה ויש ילד שאין לו איך לשלם – יהיו למערכת מספיק משאבים כדי לאפשר לילד הזה לצאת לטיול השנתי.
שי פירון: אם זה יקרה, זה יהיה רק בגלל פער בהעברת המידע מהמטה לשטח.
שי פירון: אבל אני אומר את זה באופן הברור ביותר: כמות המשאבים שהקצינו לצורך אותן מלגות אומרת שלא יהיה יותר ילד שלא יעלה לאוטובוס כי להורים שלו לא היה כסף לשלם לטיול שנתי.
שי פירון: זה לא יקרה.
שי פירון: נכון שמתוקף היותי שר, לקחתי את הסכומים האלה וסידרתי אותם אחרת.
שי פירון: זה בסדר גמור לומר שאני חושב שראוי יותר שהחלוקה תהיה הרבה יותר דיפרנציאלית ופחות רוחבית.
שי פירון: אנחנו עושים שינוי גם בפרויקט השאלת הספרים.
שי פירון: קראתי בכל מיני מקומות שהפסקנו את פרויקט השאלת הספרים.
שי פירון: לא נכון – הוא נמשך במלוא העוז, אבל אחרת.
שי פירון: ילדים חלשים יקבלו יותר כי מגיע להם יותר, כיה הם צריכים לקבל יותר, כי מגיע להם שיהיה להם יותר כי זה העתיד שלהם.
שי פירון: אם הם לא יקבלו ממני את הספר, לא יהיה להם ספר.
שי פירון: זה חלק ממהלך של תקצוב דיפרנציאלי ארוך טווח.
שי פירון: זה סכום אחד שנגענו בו.
שי פירון: נגענו בעצירת התפתחות הצהרונים.
שי פירון: עצרנו את זה – אני רוצה להבהיר את העסק – בעיקר בגלל שחשבנו שזה שרות לא מספיק טוב.
שי פירון: אם היינו חושבים שהתכנית הזאת היא טובה חינוכית – לא היינו מוותרים עליה.
שי פירון: עשינו עבודת עומק – היא נעשתה לפני – הוויכוחים על התכנית התחילו עוד בכלל לפני כהונתי ויש פה אחד תחושה שהדברים האלה לא השיגו מטרתם.
שי פירון: יש שני דברים שאנחנו מעכבים אותם ואני מצר עליהם בכנות:
שי פירון: אנחנו נעכב את פיצול כיתות ב'.
שי פירון: היינו צריכים להקטין את הכיתות.
שי פירון: הייתי רוצה אבל זה יתעכב בשנה.
<דלית שטאובר: ותוספת של 5 שעות.
שי פירון: כן, וכל מה שנוגע לפיצול והקטנת השעות, תוספת של 5 שעות לכיתה ב', כואב לי הלב, אבל זה המחיר שאנחנו משלמים.
שי פירון: אני חושב שעל אף העיכוב הזה, מערכת החינוך תוכל להתפתח בשנים הבאות.
שי פירון: אני רוצה לסיים את הסקירה שלי ולהגיד לכם כך: תראו, יש הרבה מאוד אמירות על השרות הממשלתי.
שי פירון: אני רוצה בפעם האחרונה בקדנציה להשתמש במילים: דברים שרואים מכאן לא רואים משם.
שי פירון: אנשים במשרד החינוך עובדים מאוד קשה.
שי פירון: פקידי משרד החינוך הם אנשים מאוד-מאוד רציניים עם מסירות נפש עצומה, עם עבודה מסביב לשעון.
אני מציע לכם לבוא לבניין שלנו ב-21: האנשים הם אנשים רציניים – כולם רוצים שיהיה פה טוב יותר ואני מבטיח לכם שנעשה הכול כדי שזה יקרה.
אני מציע לכם לבוא לבניין שלנו ב-21: תודה רבה.
עמרם מצנע: תודה רבה לכבוד השר.
עמרם מצנע: מכובדי, אני מוכרח לומר שיפה דרשת ואני לא אומר את זה בציניות.
עמרם מצנע: אני באופן אישי, ואני מניח שרוב הנוכחים פה, יחתמו על כל מה שאמרת.
עמרם מצנע: השאלה העיקרית היא, כמובן, מבחן היישום והביצוע.
שי פירון: בשביל זה אני צריך אותך.
עמרם מצנע: תודה רבה, תודה רבה.
שי פירון: אם תעזור לי ותהיה שותף יחד עם כולם – נעשה את זה ביחד.
עמרם מצנע: אני מתחייב שאני והוועדה נעזור לך בהגשמת והשגת המטרות האלה.
עמרם מצנע: השאלה המרכזית היא, כמובן, עם כל מה שנעשה במערכת החינוך – ואני מכיר אותה גם כן לא רע – יש בה הרבה מאוד איים של הישגים והצלחות ועבודה קשה מאוד ומסורה מאוד של מורים ומנהלים ואנשי סגל.
עמרם מצנע: המערכת היא מערכת עם בעיות קשות ביותר והיום עם פתיחת המפגשים שלך עם ועדת החינוך אפשר לדבר בלשון עתיד, בלשון רצונות.
עמרם מצנע: אחת השאלות המרכזיות היא איך אנחנו ניראה בעוד שנה, בעוד שנה וחצי, עם יישום התקציב שעכשיו אנחנו עומדים לאשר אותו?
עמרם מצנע: זו שאלת המפתח בסופו של דבר.
עמרם מצנע: אני מבקש מאוד לא לתת הרצאות אלא לצמצם כדי שנוכל להספיק לשמוע כמה שיותר אנשים.
עמרם מצנע: נתחיל עם חבר הכנסת נהרי, סגן שר החינוך לשעבר.
שי פירון: חבר הכנסת נהרי, אתה צריך לדעת שחינוך זה כמו צבא – זה כאילו במיל.
שי פירון: נשאר לתמיד.
רן כהן: זה התואר הכי קבוע שיש – לשעבר.
משולם נהרי: יותר חשוב מהתפקיד הפוליטי, זה שעסקתי בחינוך ועבדתי במערכת החינוך ובמשרד החינוך.
משולם נהרי: הרי אמרת שצריך לנתק את שני הדברים ואני בשמחה הייתי מתנתק מזה.
משולם נהרי: אני רוצה לברך את השר שהוא, כמו שאמר היושב-ראש, נאה דורש.
משולם נהרי: אני מקווה בעזרת השם שגם נאה מקיים.
משולם נהרי: אני רוצה לברך שגברה התבונה וכל הפרק של החינוך שהיה בתכנית הכלכלית לשנים 2014-2013 ירד ואני לא רואה בזה התקפלות ואני לא רואה בזה נסיגה – אני מתכוון לשינויים, ההצעה והצעת מחליטים לגבי הנושאים שרצו להעביר אותם במחטף בחוק ההסדרים – אני מברך על זה.
משולם נהרי: אני חושב שבנושא חינוך הדברים צריכים להישקל.
משולם נהרי: אנחנו יודעים שהמגזר החרדי, שעיקר הדברים היו אמורים כלפיו והשינויים המשמעותיים היו צריכים להיות בו, כבר נאמר שהזכות לחינוך חרדי נפרד נובעת מזכותה של הקהילה החרדית, המקיימת אורח חיים מובהק ונפרד, לחינוך במסגרת התואמת את אורח חייה.
משולם נהרי: כל הנושא הזה כבר נדון ב-2005-2004 בדוח ועדת דברת, שהשר גם היה חבר בה, ואני בכוונה מצטט מהדוח של הוועדה שמתייחס לחנוך החרדי.
משולם נהרי: שם גם נאמר שהרשתות כבר מתנהלות ברובן כחינוך ציבורי.
משולם נהרי: יש גם תכנית ליבה למרות ששומעים בתקשורת שאין תכנית ליבה או חלקית או לא חלקית – ברשתות יש 100% תכנית ליבה גם במעיין החינוך התורני וגם בחינוך העצמאי.
משולם נהרי: יש למשרד החינוך תכנית ליבה לבתי הספר האלה – כתוב בה בפרוש: 100% ליבה והצעה איך לתכנן את מערכת השעות בבתי הספר האלה.
משולם נהרי: אבל כמו שהשר אומר, לפני שמשלבים אותם צריך גם לדאוג – ההצעה הזו עלתה כמה וכמה פעמים, יותר מ-20 שנה מדברים על הדבר הזה – צריך להגן על אורח החיים הייחודי להם ומתן אוטונומיה פדגוגית ואוטונומיה ארגונית מסוימת.
מה קרה מאז? הדוח יצא ב-2005 וכך נאמר: מי שמכיר את מערכת החינוך, מי שנמצא בה הרבה שנים, יודע שמערכת החינוך ובמיוחד הנושא של בתי הספר החרדיים והשתלבותם עברו כברת דרך.
מה קרה מאז? הדוח יצא ב-2005 וכך נאמר: אבל זה רק בזכות ההידברות ובזכות בניית הגשרים.
עמרם מצנע: אפשר לצמצם לקראת סיום?
משולם נהרי: אני מסיים.
משולם נהרי: ההמלצה הייתה להקים ועדה ציבורית שתבחן את הדרכים והתהליכים שיובילו להכללת חלק ממוסדות החינוך של הזרם החרדי בחינוך הציבורי.
משולם נהרי: אבל כמובן הבעיה במשרד החינוך.
משולם נהרי: משרד החינוך מלא רפורמות, מלא תכניות, הבעיה תמיד הייתה ביישום.
משולם נהרי: לכלל יישום זה לא הגיע, אבל אז הייתה התקדמות והיו הבנות וגם המגזר החרדי היה שותף לדיונים בוועדת דברת, אני גם מופיע שם כמי שהיה שותף – השם לשי שם, אולי מישהו הכניס אותו בטעות – אבל זה מופיע שם - - -
עמרם מצנע: תודה, נהרי.
משולם נהרי: השר הזכיר את כל הנושא של התקצוב הדיפרנציאלי של השעות, אני חושב שזה נכון – נעשה עוול.
משולם נהרי: כאשר משרד החינוך הקים את ועדת שושני, היא שינתה את התקצוב במערכת החינוך ועברה לתקצוב דיפרנציאלי.
משולם נהרי: משום מה, בשלב מסוים זה לא מצא חן שזרמים מסוימים קבלו תוספת תקציב וזה הטיב אתם – אני לא מדבר דווקא על החרדים – ולכן אני חושב שזה נכון לחזור לתכנון הדיפרנציאלי פר תלמיד.
עמרם מצנע: יושב-ראש ארגון ההורים הארצי גדעון פישר, ואחר כך – מיקי רוזנטל.
<גדעון פישר: תודה, כבוד היושב-ראש.
<גדעון פישר: ראשית לכבוד השר, אני אומר לך את המובן מאליו, אבל בכל זאת חשוב לומר – יש לך, כבוד השר, ולכם במשרד החינוך פרטנר להובלת החינוך בישראל.
<גדעון פישר: מאז שנבחרנו כארגון הורים ארצי מתחדש – הארגון הוקם ב-1943 אבל לאחרונה החזרנו עטרה ליושנה ונבחרנו לפני מספר חודשים – פצחנו בשיתוף פעולה עם משרד החינוך והמשכנו את זה גם לאחרונה בכהונה שלך כשר חדש, בוועדת החופשות בראשות מנכ"לית משרד החינוך.
<גדעון פישר: הבהרנו, ואנחנו נמשיך לעשות את זה בכל זמן נתון, שאנחנו מאמינים אך ורק בדיאלוג.
<גדעון פישר: לא בשום דבר שהוא חד-צדדי, לא בשום מונולוג אלא בדיאלוג.
<גדעון פישר: זה נכון שמצד אחד יש גאווה גדולה במדינה הזאת על הדברים שהצלחנו להשיג בעולם החינוך ב-65 שנה ומצד שני יש כאב גדול על מה שעדיין טעון שיפור רב.
<גדעון פישר: בימים האחרונים אנחנו מוצפים בהרבה מאוד פניות של הורים מודאגים לגבי הקיצוץ הצפוי בחינוך בכלל ונושא תשלומי ההורים בפרט.
<גדעון פישר: המילים שעכשיו אמר כבוד השר הם פעמונים לאוזניים – העובדה שלא תהיה העלאת תשלומי הורים והעובדה שהמהלך שעכשיו אנחנו שומעים עליו לראשונה, שלא יהיה מצב שילד לא ייצא לטיול שנתי כי ההורים שלו לא יכולים לעמוד בתשלום זו בשורה נפלאה.
<גדעון פישר: ברשות השר, נעביר את הבשורה לכלל ההורים - - -
שי פירון: אבל לא כמו הבנות באולפנה, כן?
שי פירון: לא להעביר "לאחר מאבק".
<גדעון פישר: כבוד השר, די לחכימא ברמיזא.
עמרם מצנע: תודה רבה, גדעון.
<גדעון פישר: אני רוצה להודות לכם על הרוח הטובה ועל זה שאנחנו נעשה פה שיתוף פעולה פורה ומפרה.
<גדעון פישר: תודה רבה.
עמרם מצנע: חבר הכנסת מיקי רוזנטל, בבקשה.
עמרם מצנע: אחר כך – יוסי וסרמן, יושב-ראש הסתדרות המורים.
מיקי רוזנטל: תודה רבה לך.
מיקי רוזנטל: קודם כל, אני מברך אותך, כבוד השר, היעדים נפלאים.
מיקי רוזנטל: אם תשיג את מחציתם, אנחנו נברך אותך כשר המוצלח ביותר בתולדות משרד החינוך.
רן כהן: אל תוותר לו.
רן כהן: למה רק חצי?
מיקי רוזנטל: תן לפרגן, תן לפרגן.
רן כהן: אל תוותרו, אל תוותרו.