GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
חמד עמאר: שודר סרטון תוך כדי הרצאה במכללה – מאוחר יותר אגע בנושא הזה שמדובר במכללה מוכרת, מתוקצבת – אנחנו מדינה דמוקרטית, מהנתונים שקיבלנו, לומדים שם 150-200 תלמידים בשנה מ-1989, אז תאר לעצמך כמה סטודנטים עברו שם וכמה מסיתים נמצאים היום במדינת ישראל וכמה אסלאמיסטיים קיצוניים מסתובבים היום בשטח.
חמד עמאר: בסרטון פורסם, אותו מרצה שקורה לעצמו ד"ר ראיד פתחי מאום אל-פחם תועד מרצה במכללת מדעי האסלאם כשהוא מתחיל את ההרצאה שלו כי אסור לאכול משחיטה של דרוזים, אסור לבוא אתם בסחר ומסיים את ההרצאה שלו באמירה: אנחנו המוסלמים כאן במדינת ישראל, הסונים, תוקפים את השיעים מחוץ לגבולות המדינה ויש לנו פה את הדרוזים שאנחנו לוחצים להם את היד.
חמד עמאר: צריך לרדוף את הדרוזים, להרוג אותם ולרצוח אותם.
חמד עמאר: זו אמירה קשה מאוד.
עמרם מצנע: ניסית לבדוק עם היועצים שלך אפשרות להגיש תלונה במשטרה?
חמד עמאר: הגשנו תלונה במשטרה, אני עוקב אחרי התלונה.
חמד עמאר: קיבלתי תגובה אחרונה מהמשטרה, מפקד בכיר במשטרה אמר לי, שאת כל נושא ההסתה צריך להעביר לפרקליטות, הפרקליטות מחליטה אם להגיש כתב אישום או לפתוח בחקירה - - -
עמרם מצנע: אני מציע לך לפנות כחבר כנסת ליועץ המשפטי לממשלה, לומר לו שהגשת תלונה בנושא כזה וכזה ואתה דורש תשובה.
חמד עמאר: אנחנו פנינו לשר הממונה, השר לביטחון פנים, גם העברנו לו את התלונה, העברנו לו את האמירות של אותו מסית - - -
עמרם מצנע: אני מציע לך לפנות ליועץ המשפטי לממשלה, השר לא יכול להתערב - - -
חמד עמאר: אנחנו נעשה את זה, נפנה ליועץ המשפטי.
חמד עמאר: אני אומר לך אדוני היושב ראש, אתה לא חי במגזר הדרוזי, אני חי במגזר הדרוזי, הדרוזים הם עדה קטנה מאוד, עדה מבולבלת, אף אחד לא יודע כמה העדה מבולבלת.
חמד עמאר: מצד אחד אתה חלק ממדינת ישראל, אתה רוצה להרגיש חלק ממדינת ישראל ואתה עושה הכול על מנת להרגיש חלק ממדינת ישראל, אתה חי בין מיעוט שהוא מיעוט ערבי, אני גר בשפרעם ש-65% מהעיר הם מוסלמים - - -
שמעון אוחיון: פעם זה היה הכול דרוזי.
חמד עמאר: פעם הרוב היה דרוזי נוצרי, היום 65% מוסלמים, 22%-23% נוצרים ו-14% דרוזים.
חמד עמאר: כשאתה שומע מסית כזה שמדבר כך, אתה דואג לילדים שלך, אתה דואג לבנות שלך שלומדות בבית ספר מעורב כי בשפרעם זה בית ספר שלומדים בו גם מוסלמים וגם נוצרים יחד.
חמד עמאר: ואתה אומר, אם המדינה לא תעצור את המסיתים האלה, לא תבוא למכללה הזאת ותגיד לה את לא מתוקצבת - - -
עמרם מצנע: היא לא מתוקצבת.
חמד עמאר: מאיפה היא מקבלת תרומות?
חמד עמאר: התכנים, האם אזרח במדינת ישראל יכול להקים מכללה ולהתחיל להסית נגד יהודים ולרדוף יהודים?
עמרם מצנע: זו עבירה על חוק הסתה וגזענות.
חמד עמאר: האם משרד החינוך בדק כמה מהמורים של משרד החינוך עברו דרך המכללה?
חמד עמאר: מתוך אלפים שעברו דרך שם משנת 1989 ועד היום, אחרי שסיימו את המכללה, למדו במכללה אחרת, סיימו הוראה והיום מלמדים בבתי הספר של משרד החינוך.
חמד עמאר: כמה מהמורים עברו דרך המכללה?
חמד עמאר: אני אומר לך, לא נבדק.
עמרם מצנע: השאלה, האם זה חוצה את האידיאולוגיה או שמדובר במרצה אחד שחוצה קווים?
חמד עמאר: אם היה מדובר במרצה אחד, היינו מקבלים תגובה של המכללה.
חמד עמאר: היה שיח קשה מאוד בין העדה הדרוזית למוסלמים, שאני לא רציתי להיכנס אליו, אני לא אוהב להיכנס לעניינים דתיים ואני לא מאמין שהאסלם דוגל ברצח, אני מאמין שהאסלאם הוא דת שרוצה שלום ומאמינה בשלום.
חמד עמאר: התקיים דו שיח ואז כל המכללה עמדה מאחורי המרצה, הוציאה מאמר שפורסם בכלי התקשורת ובו הצהירה שהם עומדים מאחורי המרצה, המרצה קדוש ושמישהו יעז להתקרב אליו או לפגוע בו.
חמד עמאר: לכן אני אומר, כאן למשרד החינוך יש משקל.
עמרם מצנע: אני קורא פה, שהמכללה מכשירה אימאמים ומורים לחינוך דתי שאינם מוכרים על ידי משרד הפנים או משרד החינוך ולא יכולים להיות מועסקים על ידי משרדי החינוך והפנים.
חמד עמאר: השאלה האם זה נבדק?
חמד עמאר: אם אני בא ואומר להם, זו התעודה שלי והוכשרתי, אבל אם עברתי הכשרה על ידי המכללה או שלפני כן למדתי באוניברסיטה, היום אני מורה לדת האסלאם ואני רוצה להעצים את הידע שלי בשנאה נגד הדרוזים, היום זה נגד הדרוזים, מחר זה נגד היהודים והנוצרים ואחר כך זה נגד המוסלמים ובן עירו - ראינו מה עשו לחבר הכנסת מוחמד ברכה שיצא בגינוי נגד המקרה.
חמד עמאר: הם הוציאו מאמרים קשים מאוד נגדו וביקשו שלא ייכנס לאום אל-פחם, היתה הסתה אדירה נגדו.
חמד עמאר: זה התחיל נגד הדרוזים - אני כמורה רוצה להעצים את עצמי, עובר דרך המכללה הזאת.
חמד עמאר: האם משרד החינוך בודק אם הוכשרתי שם הכשרה נוספת?
עמרם מצנע: אם למשרד החינוך בא מורה שיש לו תעודת הוראה ממכללה ישראלית מוכרת, אפילו שהוא למד שם, אי אפשר למנוע את העסקתו.
עמרם מצנע: זו הבעיה.
חמד עמאר: אתה יודע שעד לפני 20 שנה, לא יכול להתמנות מורה במגזר הערבי בלי אישור של שירות הביטחון.
חמד עמאר: לא מורה, אלא מנהל.
עמרם מצנע: גם מורה.
עמרם מצנע: לשמחתנו, במדינה דמוקרטית שקופה זה ירד מהפרק.
עמרם מצנע: אם מדובר במקום שהוא לא מתוקצב או לא מוכר, לדעתי המבחן הוא המבחן המשפטי ואני אומר לך, הכתובת היא היועץ המשפטי לממשלה.
עמרם מצנע: יש היום חוק אנטי הסתה, עסקנו בזה בכמה ישיבות פה, החוק הוא מאוד קשה והוא מאוד מחמיר, מה שאתה מספר לי זו דוגמה מצוינת לפעול במישור המשפטי.
חמד עמאר: כולנו מכירים את הרגישות בעניין, המשטרה מגלה רגישות גבוהה בנושא ומנסה להלך בין הטיפות.
חמד עמאר: אם לא אמשיך ללחוץ ואפעיל את הכוח שלנו כמחוקקים, כי הרי אנחנו אמורים לפקח גם על המשטרה, גם על המשרד לביטחון פנים - - -
עמרם מצנע: אני מציע לכתוב בסיכום של הישיבה, המלצה שאתה תפנה ליועץ המשפטי לממשלה, לבחון את הדברים שנאמרו ברקע החוק נגד הסתה.
חמד עמאר: זו אמירה של הוועדה והיא תעזור לעצור את ההסתה הזאת.
חמד עמאר: דיברתי בעניין במליאה ודיברתי בהתרגשות רבה, אני מזה קדנציה שנייה כאן ואני לא מתרגש מנאומים, אבל כאן התרגשתי מאוד כי אני מדבר עם הרבה צעירים במגזר הדרוזי, זה מרתיח אותם, זה יכול לגרום לרצח, זה יכול לגרום לרדיפה, בחור יכול להיכנס בטעות לאום אל-פחם, אני לא יודע אם הוא ייצא משם.
חמד עמאר: אני נמצא במדינת ישראל, מדינה דמוקרטית שאמורה להגן על אזרחיה, שאמורה למנוע דברי הסתה כאלה.
חמד עמאר: לכן הפנייה ליועץ המשפטי היא פנייה חשובה מאוד.
חמד עמאר: אני חושב שהוועדה צריכה לפנות - - -
עמרם מצנע: לא הוועדה, אתה צריך לפנות ליועץ המשפטי.
חמד עמאר: בסיכום שלנו תהיה אמירה שצריך לפנות ליועץ המשפטי, אני בעצמי אוציא היום מכתב ליועץ המשפטי, גם אוציא מכתב לשר לביטחון פנים לבקש ממנו לבדוק מה קורה עם התלונה שהגשנו במשטרת אום אל-פחם בעניינו של אותו מסית נגד העדה הדרוזית.
שמעון אוחיון: אני מסכים שתצרף גם אותי לפנייה.
שמעון אוחיון: אני רוצה לומר כמה מילים בעניין הזה.
שמעון אוחיון: יש פה עניין של חשש להסתה במקום שהוא במסגרת חינוך אבל מסגרת שלא נמצאת בפיקוח של המדינה.
שמעון אוחיון: אבל לבי לבי עם הקהילה הדרוזית, היא בעצם נתונה כאן בסד קשה, מצד אחד היא נתבעת והיא משלמת את חלקה בשותפות הגורל עם המדינה, מצד שני היא נתונה להסתה ואין הסתה גרועה מזו שבני אותו לאום שלך, הלאום הערבי, תוקפים אותך.
שמעון אוחיון: אני לא מקנא בקהילה הדרוזית שצריכה לעמוד תחת מתקפה כזאת בגלל שהיא חלק מהלאום הערבי, כמובן מבחינה דתית שונה, מבחינת מעמדם והשתייכותם והזדהותם עם המדינה, אז אנחנו צריכים גם לעשות משהו בעניין הזה, אנחנו מוקירים ומכירים בתרומה של העדה הדרוזית וההשתלבות שלה וכעת כאשר היא נמצאת תחת מתקפה מיוחדת, בעיניי היא כפולה ומכופלת כי היא באה מתוך מגזר שהוא חלק מהלאום שלה והעימות הזה שאתה מדבר עליו, ילדיך וילדים אחרים מן המגזר המוסלמי לומדים ביחד, זה לא דבר קל.
שמעון אוחיון: אנחנו מעודדים אותך, מחזקים אותך וכחבר הוועדה אני מוכן להצטרף יחד אתך לפנייה ליועץ המשפטי כדי שיחקור את העניין הזה.
שמעון אוחיון: הוועדה הזאת גינתה את כל התופעות שבאות מהצד הקיצוני היהודי, אנחנו מנסים להילחם בתופעה הזאת, אנחנו בוודאי צריכים לנקוט במידה שווה ולפנות גם למגזרים אחרים שגם אליהם תוצב הדרישה הזאת שלא תהיה הסתה, על אחת כמה וכמה שנמצאים וחיים ביחד בתוך הכפר, זה לא דבר קל ואנחנו צריכים להתריע על כך.
חמד עמאר: אדוני היושב ראש, השאלה, האם אנחנו יכולים להפנות למשטרה ולמשרד החינוך את התכנים שמעבירה המכללה?
חמד עמאר: האם יש גוף במדינת ישראל- - -
עמרם מצנע: אם הם עוברים על החוק.
עמרם מצנע: אדם יכול לקום בבוקר, להקים לעצמו מכללה פרטית מכל סוג שהוא, לא לבקש הכרה או מימון מהמדינה, אם הוא לא עובר על החוק, במקרה הזה חוק של הסתה וגזענות, אתה לא יכול למנוע ממנו.
עמרם מצנע: אפילו רישיון עסק אתה לא צריך אלא לפי רשימה שמוכרת בחוק.
עמרם מצנע: רישיון עסק מעניק בדרך כלל השלטון המקומי, אז לקבל רישיון עסק אתה לא צריך אם אתה לא מופיע ברשימה מסוימת.
עמרם מצנע: להקים חברה או עמותה, כל אחד יכול.
חמד עמאר: אני לא יודע אם אותה מכללה היא עמותה מוכרת על ידי משרד הפנים, האם יש לה ניהול תקין, מהיכן היא מקבלת את התרומות?
עמרם מצנע: אני לא יודע וזה לא תפקידנו לבדוק.
עמרם מצנע: הדרך היחידה הרלוונטית הרצינית היא הדרך המשפטית ואתה צריך לפנות – המשטרה זה בסדר – ליועץ המשפטי לממשלה, עם העדויות, עם החומרים.
חמד עמאר: חבל שמשרד החינוך לא הגיע.
עמרם מצנע: אבל אין לו מעמד.
חמד עמאר: משרד הפנים שמעסיק אימאמים, שייתן לנו נתונים, כמה אימאמים עברו את ההכשרה באותה מכללה.
עמרם מצנע: לא עושים על זה מעקב.
עמרם מצנע: התעודות שלהם לא מוכרות, אם הן לא מוכרות, אין לזה מעקב.
עמרם מצנע: לשירות הביטחון יש מעקב, אבל זה בטח לא ענייננו.
עמרם מצנע: אני מציע לסכם ולומר את הדברים הבאים: ראשית, הוועדה שמה לעצמה סדר עדיפות גבוה מתחילת דרכה של הכנסת התשע-עשרה את הנושא של גזענות, הסתה, פשעי הסתה, כנושא מרכזי, כוועדת חינוך ובאספקטים החינוכיים של העניין.
עמרם מצנע: במקרה הזה, לפחות על הסף נראה מקרה הסתה ברור של אנשים מתוך המכללה האסלאמית באום אל-פחם כנגד העדה הדרוזית.
עמרם מצנע: אנחנו למדנו מהממ"מ, שהמכללה המסוימת הזאת היא פרטית לחלוטין, איננה מתוקצבת על ידי המדינה והתעודות שלה אינן מוכרות.
עמרם מצנע: אני מבין גם, שבאתר המכללה הדבר הזה מודגש לתלמידים, שהתעודות שהם מחלקים לא מוכרות על ידי משרד הפנים ומשרד החינוך.
עמרם מצנע: הוועדה ממליצה פה אחד לחבר הכנסת חמד עמאר, לפנות ליועץ המשפטי לממשלה ולתבוע ממנו לבדוק את הנושא ולפעול תחת החוק של מניעת הסתה.
עמרם מצנע: המילים שנאמרו שם הן חמורות וחריפות ויש בהן בכדי סכנה להביא למישהו או מי שהם שייקחו את המילים האלה ויישמו אותן.
עמרם מצנע: למדו כבר בהיסטוריה שלנו, שמילים בסוף הורגות.
עמרם מצנע: זה מה שאני מציע ואני גם מציע שתעדכן את הוועדה.
שמעון אוחיון: כדאי גם שנקבל מרשם העמותות, מהן מטרות העמותה הזאת.
חמד עמאר: אני הוצאתי את מטרות העמותה, זה הכשרת מורים בדת האסלאם, הכשרת אימאמים, הם רושמים את זה באתר שלהם והם מדגישים את העניין של הכשרת מורים.
עמרם מצנע: דרך אגב, אותי זה מאוד מפליא, אני ביקרתי פעם במכללה הזאת ואני יודע שמלמדים שם הרבה מאוד יהודים מקצועות כלליים.
עמרם מצנע: אני יודע שלמרות שהם הוקמו על ידי התנועה האסלאמית הצפונית, הם מאוד נזהרים כי הם נמצאים תחת זכות מגדלת של גורמי האכיפה במדינת ישראל, הם נזהרים מאוד לא לחצות את הקווים.
עמרם מצנע: יכול להיות שפה הם חצו קו.
חמד עמאר: יכול להיות שביקרת לפני שנים רבות.
עמרם מצנע: נכון, לפני שנים רבות.
חמד עמאר: מאז הכול השתנה, כיום הם מרגישים בטוחים הרבה יותר ממה שאנחנו חושבים ולכן הם מרשים לעצמם להסית, לצאת בדברי הסתה חריפים מאוד.
חמד עמאר: אני חושב שהמכללה היתה יכולה לסיים את הסאגה הזאת בחמש דקות, להוציא את דברי המכללה, ראש המכללה, שאנחנו מגנים את הדברים האלה, אנחנו לא מאמינים שצריך לרדוף ולרצוח דרוזים, הדרוזים הם חלק מהמדינה, ואז היית סוגר את כל העניין.
עמרם מצנע: יש עוד דרך פעולה, לנסות לעשות הידברות.
עמרם מצנע: זאת אומרת, שאתה, אני מוכן גם להשתתף, להיפגש עם ראש המכללה, להטיח בפניו את הדברים ולשמוע אותו.
עמרם מצנע: אם אתה רוצה, אני מוכן.
חמד עמאר: אני מוכן, אני רוצה לקיים דו שיח, אני לא רוצה להגיע למצב - - -
עמרם מצנע: אם כך נוסיף לסיכום, שיושב ראש הוועדה, יחד עם חבר הכנסת חמד עמאר וחבר הכנסת שמעון אוחיון, ננסה ללכת על דרך ההידברות, להידבר כדי למנוע הסתה.
חמד עמאר: אני בעד.
חמד עמאר: אני חושב שגם ראש העדה הדרוזית ניסה את הדרך הזאת, הוא הראשון שיצא בדברים ואמר, בואו נשב, נדבר, לא צריך להגיע לאמירות קשות שיכולות לגרום לאלימות פיזית.
חמד עמאר: הוא נענה בשלילה כי אף אחד מראשי המכללה או מראשי התנועה האסלאמית הצפונית גינה את הדברים או בא במגע עם העדה הדרוזית.
חמד עמאר: אני רוצה להודות לך על קיום הדיון הזה, אני חושב שזה דיון מאוד חשוב, ננסה לקדם את הנושא על מנת להפסיק את ההסתה נגד העדה הדרוזית.
שמעון אוחיון: אני מציע לך לפעול בשני המישורים.
עמרם מצנע: בוודאי, ללא קשר.
עמרם מצנע: כן, אנחנו לא נעצור את הפנייה ליועץ המשפטי, כמו כן ללחוץ על כל הגורמים שימצו את הדין עם אותו מסית.
עמרם מצנע: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט.
עמרם מצנע: אנחנו דנים בתקנות הספורט.
עמרם מצנע: במה אנחנו מתחילים?
<מירב ישראלי: אתם מעדיפים להתחיל במשהו מסוים?
<מיטל שרעבי: חיוב בתעודות הסמכה.
עמרם מצנע: תקנות הספורט (חיוב בתעודת הסמכה) (הוראת שעה), התשע"ג-2013.
<מיטל שרעבי: חוק הספורט נחקק ב-1988.
<מיטל שרעבי: סעיף 2א לחוק הספורט קובע שרשאי השר לקבוע בצו שבענף מסוים לא יוכל אדם לעסוק כמדריך או כמאמן, אלא אם כן יש בידו תעודת הסמכה לאותו ענף.
<מיטל שרעבי: בשנת1997 הותקנו תקנות ונקבעה רשימה של ענפי ספורט רבים שבהם נדרשת תעודת הסמכה כמדריך או כמאמן.
<מיטל שרעבי: אחד הענפים המופיעים בסעיף 53 זה הענף שאנחנו נדון בו היום – רכיבה על סוסים.
<מיטל שרעבי: סעיף 3 לאותן תקנות קובע שבמקרה שבו אדם רוצה להדריך ילדים עד גיל 16 הוא נדרש לתעודת מדריך בלבד, ואם הוא רוצה לאמן ילדים מעל גיל 16 הוא נדרש לתעודת מאמן.
עמרם מצנע: רק הגיל קובע או יש גם הדרכה מעל גיל 16?
<שלמה סביה: בענף הזה הגיל קובע.
עמרם מצנע: אבל הדרכה זה עד 16 ואימון זה מגיל 16?
<מיטל שרעבי: הוא רשאי להדריך ילדים עד גיל 16, ואם הוא רוצה לאמן אנשים מעל גיל 16 הוא נדרש לתעודת מאמן.
עמרם מצנע: אם הוא רוצה רק להדריך מעל גיל 16?
עמרם מצנע: המונחים "הדרכה" ו"אימון" זה לפי גיל?
<שלמה סביה: המונחים "הדרכה" ו"אימון" כפי שאתה תופס אותם, שניהם אימון.
<שלמה סביה: אבל הדרכה ואימון זה מדריך או מאמן.
<שלמה סביה: בחוק נקבע שמדריך יכול לעבוד עם ילדים עד גיל 16.
יעקב פרי: צריך תעודת הסמכה.
<מיטל שרעבי: ההכשרה היא שונה.
יעקב פרי: כמה הכשרה קיבל להדריך.
יעקב פרי: מאמן הוא מוכשר יותר.
עמרם מצנע: אני חשבת שמאמן זה תחרויות ספורט, והדרכה זה לכיף או ספורט עממי.
עמרם מצנע: זאת אומרת עד גיל 16 זה ייקרא "מדריך", ומגיל 16 זה אימון.
עמרם מצנע: זה במקרה של רכיבה על סוסים.
<מירב ישראלי: כן.
<מיטל שרעבי: המצב הוא שעד מרס 2011 לא היו מאמנים בארץ וגם לא היו קורסים להכשרת מאמנים, אלא רק קורסים להכשרת מדריכים.
<מיטל שרעבי: מה שקרה הוא שאותם אנשים שיש בידיהם תעודת הסמכה בפועל הם הדריכו גם אנשים שהם מעל גיל 16, וזה בעצם בניגוד לתקנות.
<מיטל שרעבי: קצת לפני מרס 2011 התאחדות הרכיבה, שהוא גוף דו-מהותי שמוכר על-ידי משרד הספורט ועל-ידי הגופים הבין-לאומיים בא למנהל הספורט ואמר שיש באפשרותה להתחיל לקיים בארץ קורס יישור קו.
<מיטל שרעבי: זה קורס שנועד להכשיר את הטובים ביותר, לפי קריטריונים מסוימים להיות מאמנים, והם בעצם אלה שיאמנו ספורטאים מעל גיל 16.
<מיטל שרעבי: נערך קורס יישור קו, והוכשר גרעין מסוים של מאמנים, וכיום יש קורסים משלימים שהוא קורס רחב יותר לאותם אנשים שיש בידיהם תעודת הדרכה, והם רוצים לקבל תעודת מאמן.
<מיטל שרעבי: באותה פנייה שהתאחדות הרכיבה אמרה שיש בידה לקיים קורס יישור קו היא גם אמרה בצדק שיש אולי לתת מענה לסוגיה שעד שישלימו את הקורס המלא תהיה התאמה בתקנות שתאפשר להם לאמן גם מעל גיל 16 תקופה מסוימת.
עמרם מצנע: למדריכים לאמן.
<מיטל שרעבי: כן.
<מיטל שרעבי: עד שהם ישלימו את ההכשרה של אלה שלא נכנסו לקורס יישור קו.
<מיטל שרעבי: אנחנו, כמובן, נענינו לבקשה שלהם.
<מיטל שרעבי: בהתחלה חשבנו ששנתיים זה פרק זמן מספיק.
<מיטל שרעבי: הפנינו את הטיוטה להערות בהתאחדות הרכיבה, והיא ביקשה פרק זמן של ארבע שנים, אם אני לא טועה.
<מיטל שרעבי: בסוף הוחלט על שלוש שנים שזה בעצם פרק הזמן שיאפשר להם לעשות את ההשלמה - -
עמרם מצנע: פשרה מפא"יניקית.
<מיטל שרעבי: - - ובאמת לפעול לפי החוק ולפי התקנות.
<מיטל שרעבי: אנחנו מבקשים לתקן את תקנות ההסמכה כך שבסעיף 1 יבוא 53 שיאפשר כל פעילות לכל מי שיש בידו תעודת מדריך, והוא יוכל גם למי שמלאו 16 שנים, ואחרי התקופה של 1 בדצמבר 2014 שזה פרק הזמן שעבר – כשלוש שנים – לחזור למצב שקיים היום שלמי שיש תעודת מדריך יוכל להדריך עד גיל 16, ולמי שיש בידו תעודת מאמן יוכל לאמן מעל עד גיל 16.
<מיטל שרעבי: זה התיקון המוצע.
<מיטל שרעבי: אתמול הייתה לנו שיחה עם מירב ועם משרד המשפטים, ואנחנו מציעים לקבוע כאן סעיף נוסף שהוראת השעה תחול רק במקרה שאדם התחיל את קורס ההסמכה שלו אחרי פרסום התקנות.
<מיטל שרעבי: זאת אומרת אנחנו מפרסמים את התקנות ברשומות, אם יאושרו, כמובן, ומי שהתחיל את הקורס אחרי הפרסום ברשומות יחול עליו הדין הקיים היום שהוא יוכל להדריך עד גיל 16.
<מירב ישראלי: זאת אומרת בעצם הוראת השעה תחול רק על מי שהתחיל את הקורס לפני תחילת התקנות.
<מירב ישראלי: אם להגיד הפוך.
<מיטל שרעבי: כדי לא לפגוע באינטרס ההסתמכות שלו שהוא ידע שאנחנו – אנחנו גם הצענו להגיש את התיקון במסגרת העתירה שתלויה ועומדת בבג"ץ, וכמובן, ציינו שזה כפוף לאישור הוועדה.
עמרם מצנע: אני מדריך, ואני רוצה להירשם אחרי שהתקנות יפורסמו להסמכה למאמן – אני לא יכול?
<מירב ישראלי: יכול להירשם, אבל לא תוכל לאמן עד שתקבל את התעודה.
עמרם מצנע: שלוש שנים או עד שאני אקבל את התעודה.
<מירב ישראלי: כן, עד שתקבל את התעודה.
עמרם מצנע: אז על מי חל בעצם הדבר הזה?
<מירב ישראלי: זה חל על אנשים שמאמנים כבר היום.
עמרם מצנע: מאמנים בפועל.
<מירב ישראלי: כן, זאת המשמעות.
עמרם מצנע: אבל הם צריכים בשלוש שנים להשלים את זה.
<מירב ישראלי: נכון.
יעקב פרי: לכם יש שליטה אפקטיבית על פתיחת קורסים מכוח הוראות חוק אחרות.
יעקב פרי: מדוע לא פשוט תמנעו פתיחה של קורסים מעכשיו עד שהוראת השעה הזאת מסתיימת?
יעקב פרי: או שתוודאו שהם לא מסתיימים?
<מירב ישראלי: אבל אין מניעה לפתוח - - - לא חל על עליהם.
<מירב ישראלי: אין סיבה.
<שלמה סביה: אין כניסה לקורס מאמנים ולקורס מדריכים.
<שלמה סביה: אז אתה תמנע פתיחת קורס מדריכים אז לא יהיו אנשים שילמדו קורס מאמנים.
<שלמה סביה: אתה תעשה פעולה הפוכה, אתה תפגע בזה.
<מירב ישראלי: למעשה, הם צריכים להמשיך את כל מה שהם עושים כמו שהם עושים.
<שלמה סביה: אנחנו פשוט רוצים לאפשר ל"דור המדבר" – אני קורא לזה – להשלים את הכשרתם כדי שיעמדו בחוק.
עמרם מצנע: לתת לו זמן.
<שלמה סביה: נכון.
עמרם מצנע: שלוש שנים.
<שלמה סביה: זה מה שאנחנו מבקשים.
<מירב ישראלי: זה כבר פחות משלוש שנים.
עמרם מצנע: אבל על איזה מספרים מדובר?
<שלמה סביה: להערכתי, מדובר על למעלה מ-100 איש.
<מירב ישראלי: זה הרבה.
<שלמה סביה: אפילו יותר.
<שלמה סביה: כל ענף הרכיבה היום מבוסס אך ורק על מדריכים, רק על קורס יישור קו שציינה כאן מיטל.
<שלמה סביה: כלומר עד היום בכלל לא היה קורס מאמנים.
עמרם מצנע: זאת אומרת שהיום כל מי שמדריך או מאמן היום מעל גיל 16 הוא עבריין.
<שלמה סביה: כדי שהוא לא יהיה עבריין אנחנו מבקשים את הוראת השעה הזאת.
<מירב ישראלי: אז אם אני מבינה נכון אתם בעצם אומרים שצריך להגדיר איזה קורס כי אני מבינה שיש קורס יישור קו ויש קורס מאמנים - -
<שלמה סביה: לא, קורס יישור קו הסתיים.
<שלמה סביה: הוא חד-פעמי.
<מיטל שרעבי: כל מי שהתחיל בקורס לקבלת תעודת מדריך - -
יעקב פרי: אתם לא מתכוונים עכשיו שהם יוסמכו למאמנים בסוף הקורס?
<שלמה סביה: מי שרוצה לעבוד עם אוכלוסייה של ספורטאים או חניכים מעל גיל 16 יהיה חייב בתעודת מאמן, על-פי החוק.
<מירב ישראלי: אז אני אומרת, הקורס הזה אמור להקנות לו תעודת מאמן בסופו של דבר.
<מירב ישראלי: אם ככה אנחנו אומרים שההוראה הזאת תחול על מי שהתחיל את הקורס שאנחנו צריכים לתת לו שם- -
<מיטל שרעבי: קורס לצורך קבלת תעודת מדריך.
יעקב פרי: למה מדריך ולא מאמן?
<מירב ישראלי: למה מדריך?
<שלמה סביה: למה אנחנו צריכים לנקוב במילים "מי שהתחיל" או "מי שסיים"?
<שלמה סביה: מי שעד היום מחזיק בידו תעודת מדריך - -
<מירב ישראלי: אבל השאלה היא מתי היה הקורס האחרון להדרכה?
<שלמה סביה: למדריכים?
<שלמה סביה: יש כל הזמן.
<מירב ישראלי: מתי הוא הסתיים?
<מירב ישראלי: תגיד לי דוגמה.
<שלמה סביה: הוא יכול להסתיים למשל בעוד שבועיים, ובתחילת יולי ייפתחו קורסים נוספים.
<מירב ישראלי: אוקיי.
<מירב ישראלי: התקנות יתפרסמו בעוד שלושה שבועות.
<מירב ישראלי: אתה רוצה שמי שסיים את קורס מדריכים בעוד שבועיים כבר יוכל מאמן?
<מירב ישראלי: זאת המשמעות?
<שלמה סביה: לא.
<מירב ישראלי: אוקיי, אז מה שאתם אומרים הוא לא מדויק.
<מירב ישראלי: בעיקרון מה שאתם רוצים זה שמי שצבר איזשהו ניסיון ומוכשר לאמן ניתן לו לאמן עד שהוא יקבל תעודת מאמן.
יעקב פרי: ככה אני הבנתי את זה.
<מירב ישראלי: גם אני.
<מירב ישראלי: את זה אני מנסה לנסח.
<מיטל שרעבי: נקודת הזמן היא מתי התחלת את הקורס.
<מירב ישראלי: איזה קורס?
<מירב ישראלי: אבל למה?
<מירב ישראלי: אני שוב אומרת:
<מירב ישראלי: אם התחלת לפני חצי שנה את קורס המדריכים ותקבל את התעודה מחר, למה שאני אתן לך לאמן?
<מירב ישראלי: איזו סמכות יש לך פה?
יעקב פרי: אני הבנתי שרק מי שיש לו יישור קו עושה את הקורס הנוסף.
יעקב פרי: אני לא מבין.
<מירב ישראלי: גם אני לא.
<מירב ישראלי: אני הבנתי אחרת לגמרי את מה שאמרתם.
<שלמה סביה: תנו לי, בבקשה, להסביר.
<שלמה סביה: אנחנו רוצים לא לפגוע באותם עבריינים כפי שצוין כאן.
עמרם מצנע: זאת אומרת הם מדריכים, אבל הם עובדים עם ילדים עד גיל 16.
<שלמה סביה: עובדים בפועל היום בניגוד לתקנות עם אוכלוסייה מעל גיל 16.
<שלמה סביה: אנחנו רוצים לתת להם זמן להשלים את הכשרתם כדי שיעמדו בתקנות.
<שלמה סביה: זאת הכוונה שלנו.
עמרם מצנע: זאת אומרת זה נכון רק לאלה שביום פרסום התקנות הם בעלי תעודת מדריך.
<מירב ישראלי: אבל מי שאתמול קיבל תעודת מדריך אתה רוצה לתת לו אפשרות לאמן?
<מירב ישראלי: זה מה שאני שואלת אותך.
<שלמה סביה: אתמול, כן.
<מירב ישראלי: זה נראה לי מרחיק לכת קצת, אני לא יודעת.
<מירב ישראלי: מי שאין לו שום ניסיון?
<שלמה סביה: אבל הוא יהיה חייב להשלים את ההכשרה שלו.
<מירב ישראלי: אבל בתקופה הזאת הוא יכול לאמן עד גיל 16.
<שלמה סביה: אבל זה תהליך עד שאנחנו מכשירים את האנשים.
<שלמה סביה: אנחנו לא נעצור את ההתפתחות של הענף, ונגיד, אוקיי, עושים "פוס", עצור - -
<מירב ישראלי: לא, לא.
<מירב ישראלי: למה הייתה הערה?
<מירב ישראלי: עושים הוראת מעבר על אנשים שהמחוקק מבין שהם מוכשרים לבצע את הדבר הזה - -
יעקב פרי: אבל הוא עוד לא מוסמך.
<מירב ישראלי: - - אבל ייקח להם זמן לקבל את ההסמכה.
<מירב ישראלי: מי שרק אתמול התחיל קורס מדריכים או לפני חצי שנה, ועכשיו מקבל את התעודה, השאלה אם אתה חושב שהוא כשיר לאמן מעל גיל 16?
<שלמה סביה: מירב, מאחר שאין לנו מעקב על תעסוקתם של אותם מוסמכים כמדריכים – יכול להיות שמישהו הוסמך לפני שלוש שנים ולא עסק בתחום הזה.
<שלמה סביה: אני לא חושב שאנחנו צריכים להיכנס לרזולוציה כזאת של מי שעסק ומי רכש ניסיון.
עמרם מצנע: גם אני לא חושב, מירב.
עמרם מצנע: זה יסבך אותנו בתקנה פשוטה יחסית.
<שלמה סביה: זה יסבך אותנו, אנחנו לא נוכל לעמוד בדברים האלה.
יעקב פרי: אני הבנתי את הדברים אחרת, אם יורשה לי.
<מירב ישראלי: בדרך כלל בהוראות מעבר אנחנו לא עושים את זה.
יעקב פרי: להבנתי, הוראת המעבר חלה על מי שעושה את ההכשרה הנוספת הזאת שהם קראו לה "יישור קו", שהוא כאילו עובד ועמל על ההסמכה כמאמן.
עמרם מצנע: מי שיש לו היום הסמכה למדריך, ואין לו מאמן, ונותנים לו זמן.
יעקב פרי: אבל במהלך הזמן הזה הוא התחיל את אותו קורס יישור קו – עליהם נחיל הוראת מעבר.
<שלמה סביה: יעקב, אל תכניס את המילה "יישור קו" כי קורס כזה היה פעם אחת ונגמר – אין יותר.
<שלמה סביה: אתה מדבר אולי על קורס מדריכים.
יעקב פרי: אני מדבר על קורס ההשלמה.
<שלמה סביה: קורס השלמה היה.
יעקב פרי: ולא יהיה עוד אחד?
<שלמה סביה: יש קורס מאמנים רגיל מלא.
יעקב פרי: אז מי שעושה את אותו קורס אין לו הוראת השעה הזאת.
יעקב פרי: לא להחיל אותה על אחרים – כמו שאומרת מירב, זה לא מידתי.
יעקב פרי: מילא שהם היו עבריינים כל השנים.
<שלמה סביה: מספר החניכים בקורס יכול להיות גם 14.
<שלמה סביה: להכשיר את כל הכמות הזאת ייקח המון זמן, ואני לא רוצה לבוא ולומר, תן רק לאלה שעברו.
<שלמה סביה: אני אתן להם שלוש שנים, לכל אלה שיש בידיהם תעודת מדריך נכון להיום.
<שלמה סביה: כל אחד שמתחיל קורס מדריכים.
עמרם מצנע: אני אגיד במילים פשוטות שמה שהם מתכוונים זה לקחת את כל אלה שיש להם היום תעודת הסמכה למדריך, ולאפשר להם לאמן גם מעל גיל 16 בשלוש השנים הקרובות.
עמרם מצנע: אם בשלוש השנים האלה לא עובר קורס ומשיג הסמכה למאמן הוא לא יכול להמשיך לאמן.
<שלמה סביה: אמת.
<מירב ישראלי: יש פה בעייתיות מסוימת כי הרי היה היגיון בקביעה שרק מי שעבר הסמכה מסוימת רשאי לאמן מעל גיל 16.
<מירב ישראלי: בעצם אנחנו מאיינים לתקופה של שלוש שנים את ההבחנה.
עמרם מצנע: כי זה קורה בפועל.
<מירב ישראלי: אבל יש אנשים שזה לא קרה לגביהם בפועל.
עמרם מצנע: אז מה תעשי עכשיו?
<מירב ישראלי: מה שעושים בדרך כלל, אומרים שלמי שיש תעודת מדריך והועסק בפועל שנה או חודשיים - -
<מיטל שרעבי: אין לנו היכולת לאסוף את הנתונים האלה.
<מירב ישראלי: זה לא מספר כזה גדול של אנשים.
<שלמה סביה: אין לנו היכולת היום.
יעקב פרי: אם במשך שנים רבות מאוד מודעים לכך שיש עבריינות, והם לא מצליחים לאכוף אותה - - -
<מירב ישראלי: זה בעייתי.
עמרם מצנע: תפקידנו גם להקטין ביורוקרטיה ולא להגדיל ביורוקרטיה.
עמרם מצנע: אילו התקנה הזאת הייתה באה לפני שנה זה היה תופס בטח פחות אנשים - -
<מירב ישראלי: אבל אז אנשים צוברים ניסיון.
עמרם מצנע: - - אני מניח שיש רבים שעוסקים בהדרכה עד גיל 16, ובנוסף לזה מאמנים מעל גיל 16.
יעקב פרי: דבר החקיקה הזאת הוא מיותר אם לא נוהגים לפיו ואוכפים אותו.
עמרם מצנע: מה שלא ברור זה למה לא היו יותר קורסי מאמנים.
<שלמה סביה: מאחר שלמדינה אין שליטה על פתיחת קורסים.
עמרם מצנע: אבל אם היו מעמידים אנשים לדין, והם היו בבחינת עבריינים הם היו רצים לחפש קורסים.
עמרם מצנע: כשמחפשים קורסים יש ביקוש, ויש גם היצע.
<שלמה סביה: אתה צודק.
<שלמה סביה: עד שלא הגיע יושב-ראש חדש להתאחדות בשם און רגוניס - -
עמרם מצנע: און רגוניס חבר שלי.
עמרם מצנע: איך זה שהוא לא דיבר איתי?
<מירב ישראלי: אולי הוא לא ידע על הדיון.
עמרם מצנע: כל הכבוד לו.
עמרם מצנע: הוא לא רצה להשפיע.
<שלמה סביה: הוא בא ואמר שהוא רוצה לתקן את המצב.
<שלמה סביה: כל קודמיו, זה לא עניין אותם ולא היה אכפת להם.
<שלמה סביה: אז אנחנו מברכים על כך שמצד אחד הוא בא ורצה ליישם את החוק וגם להשביח את רמת המאמנים.
<שלמה סביה: אין ספק שהקורסים האלה משביחים את המאמנים ובמישרין גם תורמים להישגים.
<מירב ישראלי: אז שוב – אתם רוצים להחיל את הוראת השעה על מי שהתחיל את קורס - -
<שלמה סביה: מי שהוסמך, לא התחיל.
עמרם מצנע: מי שהוסמך כמדריך?
<מירב ישראלי: עד יום תחילת התקנות.
<מיטל שרעבי: הוראת השעה לא תחול על מי שהתחיל את הקורס אחרי פרסום התקנות.
<מירב ישראלי: ומי שהתחיל אותו קודם ועוד לא מדריך?
<מיטל שרעבי: הוראת השעה כן תחול.
<מיטל שרעבי: אני קודם אמרתי שיש עתירה תלויה ועומדת.
<מיטל שרעבי: אנחנו הסכמנו בלי שום קשר לעתירה לפני שהיא הוגשה שזה הדבר הנכון.
<מיטל שרעבי: אני מניחה שהיה לזה הד תקשורתי, וזה עבר מפה לאוזן, ואנשים כן הסתמכו על זה.
<מיטל שרעבי: אמרנו שזה כפוף לאישור השרה ולאישור הכנסת.
<מירב ישראלי: אז מי שהתחיל קורס הדרכה לפני תחילת תקנות אלה.
<מיטל שרעבי: ובלבד שקורס ההסמכה לצורך קבלת תעודת מדריך החל - -
<מירב ישראלי: בסדר, ננסח את זה כבר.
<שלמה סביה: אני רוצה שנהיה ברורים: מתוך מה שאמרת כרגע, מירב, זה כולל גם את אלה שיש כבר בידיהם תעודת הסמכה.
<מירב ישראלי: כן, זה ברור.
עמרם מצנע: כל אלה שסיימו ואלה שהתחילו.
עמרם מצנע: זה אומר שבשלושת השבועות הבאים ירוצו כולם להתחיל קורסים.
<מירב ישראלי: אם נפתח קורס.
<מירב ישראלי: אני אקריא.