GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ניר ברקת: למי שלא יודע, כשאוחדה העיר נשארה השיטה הירדנית במזרח העיר.
ניר ברקת: בהסכמי אוסלו זה עבר לשיטה הפלסטינית.
ניר ברקת: לתפיסת ההורים, ואני מסכים איתם, התאוג'יה לא מספיק טובה.
ניר ברקת: חלק גדול מהבוגרים בבתי הספר, גם אלה שיש להם תאוג'יה, לא מתקבלים לאוניברסיטאות ולמכללות.
ניר ברקת: רוב התלמידים באוניברסיטה העברית הם ישראלים ערבים שלמדו את השיטה הישראלית בערבית.
ניר ברקת: זאת שיטה שהרבה יותר מפתחת את המחשבה והיא יותר מתקדמת וזאת גם לתפיסת ההורים.
ניר ברקת: אנחנו הצענו להם כאופציה, לא חובה.
ניר ברקת: חלק לא מבוטל מהתלמידים ממזרח העיר לומדים תאוג'יה ולומדים אקסטרני ומשלמים עשרות אלפי שקלים כדי לסיים בגרות ותהיה להם הזדמנות טובה יותר בחיים.
ניר ברקת: באו ההורים ואמרו: למה לשלם עשרות אלפי שקלים באקסטרני, תנו לנו בגרות ישראלית בתוך בית הספר כאופציה.
ניר ברקת: זה בדיוק מה שאנחנו עושים.
ניר ברקת: אנחנו רואים גידולים ותופעה מאוד מעניית.
ניר ברקת: רק לבקשת ההורים הם חותמים לנו.
ניר ברקת: אנחנו נשמח לתת להם בגרות בדרך המלך בתוך בתי הספר.
עמרם מצנע: יש בתי ספר כאלה?
ניר ברקת: כן, יש יותר ויותר, במיוחד בשנה הקרובה.
עמרם מצנע: ויש כאלה שעושים בגרות ישראלית וכאלה שעושים תאוג'יה?
ניר ברקת: זאת זכות, לא חובה, רק מי שרוצה.
ניר ברקת: אני עושה סיורים בבתי ספר.
ניר ברקת: הדרישה במהלך השנה האחרונה מאוד עלתה ואנחנו שמחים על-כך.
ניר ברקת: מי שירצה בכך, זאת רשות.
ניר ברקת: תהליך נוסף שהוא מרתק זה תהליך מדידה והערכה בבתי ספר במזרחה של העיר.
ניר ברקת: אנחנו לא מרוצים מההנשרה.
ניר ברקת: הסיבות להנשרה בתיכונים, חלקם נובעים מתאוג'יה שהיא לא מספיק טובה, אז הם אומרים: ממילא, מה אני צריך להישאר וללמוד תאוג'יה אם לא יוצא לי מזה כלום?
ניר ברקת: חלק זה בנות שמתחתנות מוקדם.
ניר ברקת: חלק מהסיבות הן אובייקטיביות, ניהול לא טוב וכיוצא בזה.
ניר ברקת: אנחנו היום ממפים במדידה והערכה איזה בתי ספר יש בהם - - -
ג'מאל זחאלקה: מה אחוז ההנשרה?
ניר ברקת: 10%.
<קריאה: 17.3%.
ניר ברקת: תלוי באיזה גיל, תלוי איך מפלחים.
<פפה אללו: 50% מא' - - -
ניר ברקת: הנתונים שלך לא נכונים.
ניר ברקת: האמירה שלך לא מדויקת.
<פפה אללו: הדוח הרשמי מדבר על 13%.
ניר ברקת: לטובת העניין, נניח 13%.
ניר ברקת: אנחנו לא מרוצים ממנו ואנחנו החלטנו להתלבש על הנושא הזה מאוד ברצינות.
ניר ברקת: אנחנו יודעים למפות את בתי הספר המנשירים.
ניר ברקת: זאת פעם ראשונה שמישהו בכלל מתמודד עם הסוגיה הזאת.
ניר ברקת: לצורך העניין, גייסנו לטובת העניין, מעבר למיליון שקל העירוני עוד מיליון שקלים מצ'ינג שקיבלנו ממשרד החינוך.
ניר ברקת: אנחנו היום אוחזים את השור בקרניים ומתמודדים ומציעים תכניות למניעת הנשרה בתוך בתי הספר בדרך המלך.
ניר ברקת: אלה שתי תופעות מרתקות.
ניר ברקת: אחת, הכנסת בגרויות, שתיים, התמודדות עם ההנשרה.
ניר ברקת: דיברנו גם על בינוי ובמספרים גדולים.
ניר ברקת: בשורה התחתונה, אנחנו לא מתכחשים לזה שיש פערים.
ניר ברקת: קיבלנו ירושה עם פערים גדולים, גם במזרח העיר.
ניר ברקת: אגב, גם במגזר החרדי.
ניר ברקת: לשמחתי יש לנו רוח גבית מאוד חזקה ממשרד החינוך.
ניר ברקת: יחסית מהר אנחנו מתמודדים עם הסוגיות ומצמצמים פערים.
ניר ברקת: הראייה לכך, זאת גם שביעות רצון גדלה של תושבי מזרח העיר מהשירותים העירוניים.
עמרם מצנע: אתם משכללים גם את בתי הספר במזרח העיר ואת החרדים, בסגנון שהצגת קודם לגבי הממלכתי והממלכתי דתי.
ניר ברקת: לא, אנחנו מודדים דברים אחרים.
עמרם מצנע: למשל, שביעות רצון הורים, נשירה.
ניר ברקת: בפרמטרים האלה מאוד מעניין אותנו גם במזרח העיר.
ניר ברקת: אנחנו משכללים את זה.
ניר ברקת: לא ברמה שיש לנו בממלכתי ובממלכתי דתי שבהם קל לנו יותר לפעול כי זה גם בגרויות.
ניר ברקת: הרעיון שלנו זה להרחיב את המערכת הזאת משנה לשנה.
ניר ברקת: לאור יום ירושלים מבקשים ממני להגיע לוועדת הכלכלה.
ניר ברקת: אני משאיר פה את הצוות.
ניר ברקת: סילחו לי שאני צריך לצאת.
שמעון אוחיון: יישר כוח.
ג'מאל זחאלקה: בעוונותיי, מאז שנת 2003 אני חבר בוועדת החינוך של הכנסת.
ג'מאל זחאלקה: העניין של החינוך בירושלים המזרחית עלה הרבה פעמים.
ג'מאל זחאלקה: סיירתי גם בירושלים עוד שהרב מלכיאור היה יו"ר הוועדה והוועדה התגייסה לנושא הזה.
ג'מאל זחאלקה: יש בעיות רבות בירושלים.
ג'מאל זחאלקה: כל החיוכים לא יסתירו את זה שאחוז הנשירה – תשמע את הנתון ואני עומד מאחוריו:
ג'מאל זחאלקה: אחוז הנשירה מכיתה א' עד יב' בבתי ספר של התלמידים הפלסטינים בירושלים המזרחית, הוא הגבוה ביותר אצל העם הפלסטיני.
ג'מאל זחאלקה: המצב גרוע יותר מהמצב במחנות הפליטים בעזה, בלבנון, בסוריה, בירדן, בגדה המערבית ובוודאי בערים הפלסטיניות.
עמרם מצנע: מה האחוז לפי האינפורמציה שלך?
ג'מאל זחאלקה: 40%.
ג'מאל זחאלקה: אין על זה ויכוח.
ג'מאל זחאלקה: הנתונים האלה הם נתונים של גורמים רשמיים.
שמעון אוחיון: באיזה גילאים?
ג'מאל זחאלקה: מ- א' עד יב', הנשירה המצטברת.
עמרם מצנע: זאת אומרת, מי שמתחיל בא' ולא מסיים יב'.
ג'מאל זחאלקה: זאת בעיה קרדינאלית, זאת בעיה אמיתית.
עמרם מצנע: אתה יכול לומר לנו איך זה מצטבר עד כיתה ט' כולל?
ג'מאל זחאלקה: תראה, אני יודע שבתיכון זה 13%.
ג'מאל זחאלקה: אז 27% זה ביסודי.
ג'מאל זחאלקה: חלק גדול מהתלמידים לא נרשמים.
ג'מאל זחאלקה: היתה טענה בזמנו שחלק מהתלמידים לא מופיעים במספרים הרשמיים בגלל שהם הולכים לבתי ספר שהם לא מוכרים או לא נכנסים למערכת.
ג'מאל זחאלקה: בשנים האחרונות שיטת המדידה שוכללה.
ג'מאל זחאלקה: קודם היה 50% ועכשיו 40%.
ג'מאל זחאלקה: זה לא שיפור משמעותי, זה חישוב מתמטי ותו לא.
ג'מאל זחאלקה: פשוט יודעים לחשב עכשיו את אלה שנושרים לבתי ספר אחרים, שהם לא במערכת.
ג'מאל זחאלקה: אבל ב-40% אני לא חושב שמישהו מתווכח על זה.
ג'מאל זחאלקה: זאת הבעיה הגדולה שמונחת כאן.
ג'מאל זחאלקה: אחוז העבריינות בירושלים המזרחית הוא הגבוה ביותר.
ג'מאל זחאלקה: הסמים משתוללים, החברה מתפוררת.
ג'מאל זחאלקה: זה לא דברים קלים.
ג'מאל זחאלקה: קשה מאוד למצוא עבודה.
ג'מאל זחאלקה: דווקא ירושלים זה מקום שיש בו עבודה, אבל העניין הזה של הכשרה לוקה בחסר מאוד מאוד.
ג'מאל זחאלקה: הבעיה בירושלים יותר גדולה.
ג'מאל זחאלקה: זה המקום היחיד שהבעיה היא לאו דווקא מחסור במקומות עבודה.
ג'מאל זחאלקה: אני אומר לך שבנצרת ובצפון ובכל מקום יש בעיה של חוסר במקומות עבודה.
ג'מאל זחאלקה: פה הבעיה העיקרית היא הכשרה.
ג'מאל זחאלקה: זה שאחוז כל-כך גבוה לא מסיים את הלימודים.
ג'מאל זחאלקה: תעודות זה כבר סיפור אחר.
ג'מאל זחאלקה: אגב, תאוג'יה היא תעודה מצוינת.
ג'מאל זחאלקה: יכול להיות שההתאמה שלה לשיטת החינוך בישראל היא קצת בעייתית, אבל התלמידים שסיימנו תאוג'יה מתקבלים למיטב האוניברסיטאות באירופה, במזרח התיכון.
ג'מאל זחאלקה: בירדן יש דרישות מאוד גבוהות לקבלה למקצועות מסוימים, לא פחות מישראל וגם שם מתקבלים.
ג'מאל זחאלקה: יש בעיה של התאמה.
ג'מאל זחאלקה: ברור שתלמיד שסיים בגרות, קל לו יותר להשתלב באוניברסיטה העברית לעומת מי שלמד תאוג'יה.
ג'מאל זחאלקה: אני לא רוצה להיכנס עכשיו לבעיות קטנות, אני מדבר על בעיות גדולות.
ג'מאל זחאלקה: בעיה גדולה זה מחסור בכיתות לימוד.
ג'מאל זחאלקה: המחסור הזה נמשך שנים ארוכות.
ג'מאל זחאלקה: לא שנה, לא שנתיים.
ג'מאל זחאלקה: היו החלטות בג"צ בנושא הזה.
ג'מאל זחאלקה: הדיונים בוועדה הזאת המכובדת נעשה פעמים רבות.
ג'מאל זחאלקה: מבחינה פוליטית אני מתנגד לסיפוח ירושלים, אבל בכל מקרה יש אחריות על מי ששולט, בין אם זה במסגרת אזרחית ובין אם זה במסגרת של כיבוש, לספק את צרכי האוכלוסייה על-פי החוק הבינלאומי.
ג'מאל זחאלקה: כאן יש הפרה של החוק הישראלי, בעניין סיפוק התנאים לחוק חינוך חובה ויש הפרה של החוק הבינלאומי של מתן שירותי חינוך ואפשרות לחינוך וחיים נורמאלים לעם שנמצא תחת כיבוש.
ג'מאל זחאלקה: עמרם, אני מציע לך פעם להיכנס לבית ספר.
ג'מאל זחאלקה: אני הייתי פעם עם הרב מלכיאור.
ג'מאל זחאלקה: אתה לא יכול לתאר לעצמך.
<יוסי היימן: בג"צ אמר שעיריית ירושלים לא רק שהיא פועלת על-פי המתווה שסוכם, הוא גם מוריד מאיתנו את הפיקוח בזכות הצטיינותנו.
<יוסי היימן: את זה אתה גם צריך לציין פה.
ג'מאל זחאלקה: זה לא משנה את העובדה שעדיין חסר.
ג'מאל זחאלקה: אני לא התווכחתי איתך על בג"צ.
ג'מאל זחאלקה: לא הכול זה בג"צ, אני מדבר על מחסור.
<יוסי היימן: בג"צ אמר, הוא גם הוריד מאיתנו את הפיקוח המצב הוא לא טוב אבל אנחנו הולכים במתווה שהוכתב על-ידי בג"צ.
<יוסי היימן: זה שיש נשירה של 40% של תלמידים, בג"צ לא התערב.
<יוסי היימן: אז מה?
<יוסי היימן: זה פחות חמור.
עמרם מצנע: לפי הנתונים שלך.
עמרם מצנע: אני מבין שבשלוש השנים האחרונות יש שינוי מבחינת היקף הבנייה של הכיתות.
עמרם מצנע: את הבעיה אי-אפשר לפתור לא בשנה ולא בשנתיים.
עמרם מצנע: אני גם מבין שיש מכשולים רבים מאוד בתחום נגישות לקרקע.
עמרם מצנע: את זה אני מכיר במקומות מאוד מסודרים שיש בעיה.
ג'מאל זחאלקה: הם לא רוצים למכור.
ג'מאל זחאלקה: אני הייתי בויכוח הזה שנים ארוכות.
ג'מאל זחאלקה: אמרו שיש עלות כספית לעניין של הקרקע.
ג'מאל זחאלקה: המדינה מתעקשת להפקיע.
ג'מאל זחאלקה: אי-אפשר כך, אם רוצים לבנות, צריך לקנות.
ג'מאל זחאלקה: יש מקומות שאפשר והוצעו כמה מקומות כאלה.
עמרם מצנע: ההבדל בין הפקעה לקניה הוא שבקניה אתה צריך מישהו שיסכים למכור.
עמרם מצנע: בהפקעה אתה מפקיע ומשלם.
ג'מאל זחאלקה: למען ההגינות, לא ידעתי מה קורה בשנתיים האחרונות מבחינת קנייה ומבחינת מציאת מקומות.
ג'מאל זחאלקה: אני יודע שהבעיה הזאת קיימת שנים ארוכות.
ג'מאל זחאלקה: אני יודע שבוועדה המכובדת הזאת אפשר למצוא את הפרוטוקולים.
ג'מאל זחאלקה: נזרק מספר של 35 מיליון שקלים על-ידי מנח"י, שאנחנו צריכים סכום כזה בשביל לקנות קרקע, לפתור את הבעיה ואפשר לבנות.
ג'מאל זחאלקה: אני יודע גם שהיה פיגור של שנים רבות בבנייה.
ג'מאל זחאלקה: אם היתה בניה בשנים האחרונות היא לא פתרה את המחסור הגדול של יותר מ-1,000 כיתות גדולות.
ג'מאל זחאלקה: אני לא יודע בדיוק את המספר אבל הבעיה הגדולה נשארה.
ג'מאל זחאלקה: בוא נגיד כך: יש לנו שני נתונים בקנה מידה של רעידת אדמה.
ג'מאל זחאלקה: אם זה 39% או 41% זה לא משנה.
ג'מאל זחאלקה: מחסור בכ-1,500 כיתות לימוד, זה לא השתנה.
ג'מאל זחאלקה: יש גם בעיות אחרות אבל אלה שתי בעיות גדולות.
עמרם מצנע: אני רוצה לשמוע את הממונה על החינוך במגזר הערבי של מנח"י.
<לארה מובאריכי: קודם כל, במזרח ירושלים, כמו שציין ראש העיר, לומדים כ-100,000 תלמידים ב-3 תת מערכות.
<לארה מובאריכי: יש את המערכת הרשמית שאני ממונה עליה, לומדים בה כ-45,000 תלמידים.
<לארה מובאריכי: 55,000 תלמידים לומדים בשתי מערכות.
<לארה מובאריכי: יש את המערכת הפרטית, שהיא יותר קטנה, כ-25,000 תלמידים ויש את מערכת המוכר והלא רשמי, שמוכרת על-ידי משרד החינוך ולא מפוקחת על-ידי מנח"י.
עמרם מצנע: על-ידי מי היא מפוקחת?
<לארה מובאריכי: על-ידי משרד החינוך.
עמרם מצנע: היא שייכת לאגף של המוכר והלא רשמי.
<לארה מובאריכי: נכון.
<אשרת מימון: כמה במוכר שאינו רשמי?
<לארה מובאריכי: כ-30,000 תלמידים.
<לארה מובאריכי: לגבי הנשירה.
<לארה מובאריכי: אני יודעת מאיפה הנתון בא.
<לארה מובאריכי: פעם, כשכל הגורמים, כמו עיר עמים והאגודה לזכויות האזרח רצו לעשות סקר ולבדוק את אחוז הנשירה במזרח ירושלים, גם מנח"י לא התאמצה מספיק לעשות את הסקר הזה ולכן הגורמים הרשמיים האחרים נתנו להם את הזכות לעשות את הסקר.
<לארה מובאריכי: כל ילד שלא למד במערכת הרשמית, נמצא כילד נושר מהמערכת.
<לארה מובאריכי: לכן נמצא ש-40%-50% נושרים.
<לארה מובאריכי: כל ילד שלא הופיע במערכת הרשמית של מנח"י ולמד במערכת הפרטית והלא רשמית, נמצא כנושר.
<לארה מובאריכי: לכן כ-50% מהתלמידים נמצאו כנושרים.
<לארה מובאריכי: עם כל הכבוד ל"עיר עמים" ולאגודה לזכויות האזרח.
שמעון אוחיון: זה מה שנקרא חישוב מתמטי.
<לארה מובאריכי: לפני שנה וחצי מנח"י אמרה שמספיק עם כל הנתון הזה שהוא באמת קשה.
<לארה מובאריכי: קשה לנו לקבל את זה כי זה מדכא אותנו כאנשי מקצוע וזה לא משקף את המציאות.
<לארה מובאריכי: אנחנו כאנשי השטח רואים את המציאות.
<לארה מובאריכי: זה מעוות את התמונה ואת המציאות.
<לארה מובאריכי: באנו עם אנשי המקצוע ועשינו סקר ובדיקה.
<לארה מובאריכי: נכנסנו לכל בתי הספר הפרטיים וקיבלנו מהם נתונים.
<לארה מובאריכי: גם בדקנו את השנתונים של החינוך המוכר הלא רשמי וגם הרשמי ואיתרנו את כל התלמידים.
<לארה מובאריכי: אכן מצאנו שכ-13% מהתלמידים, בממוצע מכיתה א' עד כיתה יב', לא למדים באף מערכת.
<לארה מובאריכי: נכון ש-13% מהתלמידים הם נושרים, הם לא נמצאים באף מערכת.
<לארה מובאריכי: אני חושבת שאולי חלק מהם לא נמצאים ברחוב ואולי הם לומדים במערכות החינוך שבגדה או אפילו מחוץ לירושלים.
<לארה מובאריכי: זאת האמת, וזאת הבדיקה המקצועית.
עמרם מצנע: זאת אומרת, שאתם לא יודעים מה עם ה-13% האלה.
<לארה מובאריכי: זה לא שאתם יודעים שהם נושרים ואיפה הם.
<לארה מובאריכי: יש קושי לאתר אותם.
<לארה מובאריכי: על-כן, על סמך הנתונים האלה נכתבה תכנית מאוד מקצועית לטפל בילדים הנושרים וגם למנוע נשירה.
<לארה מובאריכי: התכנית הוגשה לראש העיר לפני פחות משנה.
<לארה מובאריכי: על סמך זה ראש העיר אישר לנו את מיליון השקל, שקודם דיבר עליהם.
<לארה מובאריכי: גם הגשנו את התכנית למשרד החינוך וקיבלנו עוד מצ'ינג של מיליון שקלים.
<לארה מובאריכי: יש לנו פניות לעוד כמה גורמים.
עמרם מצנע: תגידי לנו כמה מילים על עניין בניית הכיתות.
<לארה מובאריכי: יושב פה יו"ר ארגון של ועד ההורים.
<לארה מובאריכי: אני חושבת שהוא חייב להעיד שיש בנייה מאוד מתקדמת במזרח ירושלים.
<לארה מובאריכי: יש בתי ספר מאוד מפוארים שאנחנו מקבלים בתקופה האחרונה.
<לארה מובאריכי: בתי ספר ממש לתפארת.
<לארה מובאריכי: הגידול הטבעי במזרח ירושלים הוא מאוד גדול.
<לארה מובאריכי: אנחנו היום קולטים יותר תלמידים שפונים למערכת.
<לארה מובאריכי: פעם לא יכולנו לקלוט את כל התלמידים.
<לארה מובאריכי: היום אנחנו קולטים יותר מ-50% מהתלמידים שפונים מהמוכר הלא רשמי לרשמי.
עמרם מצנע: מהם צווארי הבקבוק לבניית כיתות?
עמרם מצנע: האם זה כסף או שזה זמינות של קרקעות?
<יוסי היימן: קודם כל היה בג"צ והוא החליט את מה שהחליט וגם ביצע מעקב אחר הפעילות העירונית.
<יוסי היימן: העירייה נדרשה בכל מספר חודשים לדווח.
<יוסי היימן: לפני כשנה וחצי בג"צ אמר שהעירייה מתקדמת בצורה יפה והוא הסיר את הפיקוח ושנמשיך להתקדם.
<יוסי היימן: המצב במזרח ירושלים הוא לא טוב אבל יש שינוי משמעותי בשנתיים וחצי האחרונות.
<יוסי היימן: יש האצה של בניית כיתות לימוד.
<יוסי היימן: מה הבעיה?
<יוסי היימן: כשאתה כבר מגיע עם פרוגראמה למשרד החינוך, אין בעיה של כסף.
<יוסי היימן: בניגוד למקומות אחרים שיתחילו להתווכח איתך, אם אנחנו מצליחים להביא קרקע עם פרוגראמה עליה, משרד החינוך מתקצב.
<יוסי היימן: בעניין הזה אין חסמים.
ג'מאל זחאלקה: זה בכל הארץ.
<יוסי היימן: יכול להיות שזה בכל הארץ.
עמרם מצנע: כשאתה כותב את הפרוגראמה, כבר קיבלת אור ירוק ממשרד החינוך ורק אחר-כך בא התקצוב.
<יוסי היימן: בעיית הקרקעות היא בעיה קשה.
<יוסי היימן: שטחים שמסומנים כחומים בתכנית המתאר העירונית, שהמשמעות שעליהם בונים מבני ציבור, במקרים רבים, מסיבות שלא אכנס אליהם כרגע, נתפסו על-ידי בנייה בלתי חוקית.
<יוסי היימן: חלק מהבעיה התרבותית – אני לא אומר את זה כביקורת אלא כעובדה – גם אם אתה אומר לתושבים של השכונה ואומר:
<יוסי היימן: בואו תעזרו לי להרוס את המבנה שבו פה לא חוקית כדי שאני אבנה לילדים - - -
עמרם מצנע: אל תדאג, גם אצל היהודים לא יעזרו לך.
<יוסי היימן: יכול להיות שגם אצל היהודים לא.
<יוסי היימן: אגב, אצל היהודים אנחנו לא שואלים, אנחנו פשוט הורסים.
<יוסי היימן: במערב ירושלים אנחנו הורסים הרבה מאוד.
<יוסי היימן: במזרח ירושלים הריסה זה דבר קשה, כולל אם נבנה בשטחים חומים.
<יוסי היימן: זאת הבעיה מספר אחת ולכן העבודה לאיתורי שטחים חומים והיכולת שלנו לבנות בשטחים חומים היא קשה.
<יוסי היימן: שניים, זאת סוגיית ההפקעות.
<יוסי היימן: האוצר מתקצב אותנו בהפקעות.
<יוסי היימן: אותם 35 מיליון שקלים שחבר הכנסת הנכבד דיבר עליהם, לא רק שכבר ניצלנו אותם אלא ששנה שעברה קיבלנו 10 מיליון שקלים.
<יוסי היימן: איפה הבעיה?
<יוסי היימן: יש פה בעיה טכנית שלא הצלחנו להביא אותה להסדרה.
<יוסי היימן: במזרח ירושלים, בגלל העניין התרבותי, אנשים אומרים: גם אם הפקיעו לי, אני לא מקבל את זה, אני לא בא לקחת את הכסף.
<יוסי היימן: אז, מצד אחד המדינה תקצבה אותי ומצד השני עוד לא הוצאתי את הכסף ואז אני נמצא במלכוד.
עמרם מצנע: אבל את ההפקעה אתה יכול לבצע.
<יוסי היימן: אני לא יכול לבצע את ההפקעה כי אם הוא יבוא בעוד שנה, אז כבר הכסף נגמר.
<יוסי היימן: מצד שני, האוצר אומר: לא נגמר הכסף בקופה, אני לא נותן לך הרשאה חדשה.
<יוסי היימן: יש פה מלכוד שעוד לא הצלחנו לפצח אותו.
<יוסי היימן: עדיין אנחנו נמצאים במהלך של בנייה של 400 כיתות לימוד.
<יוסי היימן: מעל 100 כיתות מוכנות לתשע"ד.
<יוסי היימן: זאת בשורה שכמוה לא ידעה מזרח ירושלים בעבר.
<יוסי היימן: אבל, עדיין, הבעיה היא קשה.
<יוסי היימן: אם נמשיך במתווה הזה, אני מאמין שתוך 5-6 שנים, הבעיה במזרח ירושלים תיפתר.
ג'מאל זחאלקה: לפי החישוב שלי, זה 15 שנים לפחות.
<יוסי היימן: 6 שנים.
עמרם מצנע: יש בעיה כזאת במגזר הערבי בכלל.
עמרם מצנע: פחות חמורה אבל גם שם יש בעיה של חוסר כיתות.
עמרם מצנע: יו"ר ועד ההורים, בבקשה.
<עבד לאפי: אני יו"ר ועד ההורים.
<עבד לאפי: רציתי לדבר על הנשירה של התלמידים ועל מה שעושה עיריית ירושלים לטובת ירושלים המזרחית.
<עבד לאפי: במערב העיר קלטו 98% מהתלמידים ואצלנו קלטו רק 3%.
<עבד לאפי: מתוך 15,000 תלמידים, העירייה קלטה רק 433 מהתלמידים.
עמרם מצנע: לא הבנתי.
<עבד לאפי: אני מדבר על גילאי 3 – 4.
<עבד לאפי: יש לנו 15,000 תלמידים והעירייה קלטה 433 תלמידים.
<עבד לאפי: במערב העיר היא קלטה 98%.
<עבד לאפי: בקשר לנשירה.
<עבד לאפי: אם אני מדבר על כיתה ט' – י', יש לנו חוסר של 33 כיתות, שזה כמעט 1,200 תלמידים.
<עבד לאפי: כל שנה יש לנו את המחסור הזה וזאת הסיבה לנשירה אצלנו, לא בגלל שהבנות הלכו להתחתן.
<עבד לאפי: בנוסף לזה, יש לנו היום נשירה בין א' ל-יב', כמעט 9,000 תלמידים.
<עבד לאפי: אנחנו מרגישים ואומרים שבשלוש השנים האחרונות יש בנייה בירושלים המזרחית.
<עבד לאפי: אבל כל מה שהם עושים זה רק הקליטה של הגידול הטבעי של האוכלוסייה ולא יותר.
<עבד לאפי: אני כאן שואל שאלה ואולי כולם יכעסו על השאלה הזאת.
<עבד לאפי: בשנת 1990 עלו למדינה כמעט מיליון עולים חדשים מרוסיה ואתיופיה.
<עבד לאפי: היה כוח למדינת ישראל לקלוט את כל התלמידים בתוך שנה.
<עבד לאפי: 46 שנים של כיבוש במזרח העיר, לא יכולים לקלוט את זה?
<עבד לאפי: על זה יש לי סימן שאלה גדולה, איך עושים את הדבר הזה?
<עבד לאפי: בקשר לתאוג'יה והבגרות.
<עבד לאפי: התאוג'יה היא תכנית מעולה, היא טובה מאוד.
<עבד לאפי: הילדים שלי למדו את התאוג'יה טוב מאוד, רק המדיניות של המדינה שהיא מענישה את התלמידים שגורמים תאוג'יה פלסטינית ולא נותנים להם לעבוד כמו בני אדם בעיר ירושלים, אז זה מה שנותן להם או דוחף אותם ללמוד את התכנית הישראלית.
שמעון אוחיון: אבל זה מקובל בכל העולם שאני ארצה ללמוד בכל אוניברסיטה, שאני אתאים את עצמי לקריטריונים ולתעודות שמתאימים לסף קבלה למוסד.
שמעון אוחיון: באופן טבעי, אם הוא לא מכיר את התאוג'יה הזאת, איך הוא יכול להבחין?
שמעון אוחיון: אני שמח על-כך שראש העיר אומר שההורים עצמם ביקשו את הבגרות הישראלית והוא אפשר זאת כאופציה.
ג'מאל זחאלקה: דרך אגב, יש מאות סטודנטים מירושלים המזרחית שגרמו תאוג'יה ולומדים באוניברסיטה העברית בהצלחה רבה.
ג'מאל זחאלקה: הם לומדים בבית לכלכלה בלונדון, בכל מקום בעולם.
ג'מאל זחאלקה: זה לא תת רמה.
ג'מאל זחאלקה: זאת רמה ירדנית.
<אשרת מימון: אני מנהלת פיתוח מדיניות בעמותת עיר עמים.
<אשרת מימון: אני רוצה להבהיר שהטענה שלנו היא לא רק כלפי העירייה, היא גם כלפי משרד החינוך.
<אשרת מימון: היא לא רק כלפי ראש העירייה הנוכחית אלא גם כלפי מדיניות שמתמשכת כבר 46 שנים.
עמרם מצנע: לא יהיה זמן לקרוא את כל החוברת.
עמרם מצנע: העתיד ברור ועל העבר מתווכחים.
עמרם מצנע: האם גם אתם, מהנתונים שלכם ומנקודת התצפית שלכם, מזהים שבשלוש השנים האחרונות, כפי שהוצג לנו כאן, יש שינוי מגמה בהתייחסות לבעיות?
<אשרת מימון: אני אגיע לזה.
<אשרת מימון: לגבי מחסור בכיתות, יש לי מה לומר.
<אשרת מימון: דבר ראשון, בניגוד לאגף החרדי במנח"י, לירושלים המזרחית אין אגף למרות שמדובר במספר תלמידים מאוד גבוה.
<אשרת מימון: זאת אחת מהטענות, שצריך להקים אגף לחינוך בירושלים המזרחית.
<אשרת מימון: לגבי ממוצע הנשירה.
<אשרת מימון: אף פעם לא טענו ל-40% בכלל הכיתות, אלא ל-40% בכיתה יב'.
<אשרת מימון: הממוצע שיש לנו בכיתות ז' עד יב' הוא 17.3%.
<אשרת מימון: דיברו פה על 2 מיליון שקלים שמתקצבים את הנשירה הגבוהה הזאת.
<אשרת מימון: אם אני לא טועה, במערב ירושלים יש 1% נשירה והייתי שמחה לדעת מה התקצוב שם, כי אני חושבת שבאופן יחסי, 2 מיליון שקלים זה מעט מאוד כסף לאחוז נשירה כל-כך גבוה.
<אשרת מימון: לגבי החינוך בגיל הרך, מר לאפי הציג.
<אשרת מימון: לגבי בינוי הכיתות, אז בניגוד למה שאמר מנכ"ל העירייה אני רוצה להקריא מפסק הדין: "הפגיעה בשוויון בחינוך במזרח ירושלים אינה נחלתה של מעטים, היא מקיפה חלק משמעותי ממגזר אוכלוסייה שלם שאינו זוכה לממש זכות בסיסית שהוקנתה לו מכוח חוק ומכוח הערכים החוקתיים של המשפט בישראל.
<אשרת מימון: קצב הפעילות והמשאבים שהוקצו לכך מצביעים על סיכוי לפיתרון חלק בלבד של בעיה קשה ומורכבת זאת בשנים הקרובות".
<אשרת מימון: זה מה שאני קוראת מפסק הדין.
<אשרת מימון: פסק הדין שניתן בפברואר 2011, העירייה חויבה תוך 5 שנים למלא את המחסור שהולך וגדל.
<אשרת מימון: אם בונים השנה 180 כיתות זה בהחלט עובר באופן משמעותי את הממוצע שהיה בשנים האחרונות אבל זה עדיין רחוק מלהדביק את המחסור של 1,100 כיתות.
<אשרת מימון: לגבי הסיבות לכך ולגבי ההפקעה.
<אשרת מימון: אני יודעת שלאחרונה נוצר איזה נוהל שכל מי שרוצה לבנות בירושלים המזרחית, נדרש להפרשה לצרכי ציבור.
<אשרת מימון: מה הבעייתיות עם זה?
<אשרת מימון: הבעייתיות היא שבהפרשה לצרכי ציבור המדינה הופכת להיות בעלים של הקרקע.
<אשרת מימון: ברור שבירושלים המזרחית אף אחד מהבעלים של הקרקע לא יכול להרשות לעצמו להעביר קרקע לידי המדינה.
<אשרת מימון: לכן המדינה צריכה להיות הרבה יותר יצירתית ביצירת הפתרונות.
<אשרת מימון: לגבי ההפקעה.
<אשרת מימון: אני לא יודעת למה מדברים רק על הפקעה מידי תושבים פלסטינים בירושלים המזרחית.
<אשרת מימון: ברוך השם, יש הרבה יהודים בירושלים המזרחית.
<אשרת מימון: אפשר לדבר על הרבה התנחלויות שקמות ולצידן צריכות לקום קריות חינוך שיכניסו הרבה מאוד מתלמידי המתנחלים לכיתות חדשות.
<אשרת מימון: אני חושבת שהעירייה יכולה לחשוב גם על הפקעה ממר מוסקוביץ במזרח ירושלים.
<אשרת מימון: אני חושבת שכך היא תגיע למספרים הרבה יותר גדולים.
<אשרת מימון: דבר נוסף שיש בירושלים המזרחית זה הכרזה על גנים לאומיים כדי למנוע בנייה.
<אשרת מימון: שכונות עיסווייה וא-טור הציגו תכניות שלהם עם מבני ציבור חדשים וקריות חינוך שהיו נותנות פיתרון להרבה מהילדים שלהם.
<אשרת מימון: עיריית ירושלים ממליצה היום על גן לאומי במקום התכניות האלה של עיסווייה וא-טור.
<אשרת מימון: לגבי הגידול במוכר שאינו רשמי.
<אשרת מימון: שלא נטעה לחשוב, כשאנחנו מדברים במגזר היהודי על מערכת פרטית אז כולם מדמיינים איזו מערכת מאוד יפה וטובה.
<אשרת מימון: במזרח ירושלים זה הסיפור ההפוך.
<אשרת מימון: אלה הילדים שלא מוצאים להם מקום במערכת החינוך הרשמית.
<אשרת מימון: יש גידול של 1,400% תוך עשור במספר בתי הספר במעמד המוכר שאינו רשמי.
<אשרת מימון: אלה בתי ספר מוזנחים לחלוטין.
<אשרת מימון: דבר נוסף לגבי מחסור בכיתות.
<אשרת מימון: הבן שלי בן 8 ולפני שנתיים הוא התחיל כיתה א'.
<אשרת מימון: אני יכולתי להתעסק בהתרגשות מילקוט חדש, ספרים חדשים, מורים חדשים, מערכת חינוך חדשה.
<אשרת מימון: מאות הורים עומדים כל 1 בספטמבר בכניסה לעירייה בירושלים ורק מחכים לדעת אם לילד שלהם בכיתה א' יהיה בכלל מקום בכיתה.
<אשרת מימון: אף יהודי בירושלים המערבית ובכלל בישראל לא מתמודד עם בעייתיות כזאת קשה.
ג'מאל זחאלקה: אחר-כך הם צריכים ללמוד בבית ספר פרטי ולשלם כסף.
ג'מאל זחאלקה: לגבי אימוץ הבגרות הישראלית שראש העירייה כל-כך מתפאר בה.
ג'מאל זחאלקה: בחיי שזאת טענה כזאת צינית.
ג'מאל זחאלקה: מצד אחד, האוניברסיטאות בירושלים ובישראל בכלל, מקשות מאוד על קבלת בוגרי תאוג'יה אליהם ואז גם מוצאים עוד דרך לכפות עליהם את קבלת הבגרות הישראלית.
ג'מאל זחאלקה: בתי הספר שלוקחים את הבגרות הישראלית מקבלים תקצוב גדול יותר.
ג'מאל זחאלקה: יש תקצוב של משרד החינוך שהוא תלוי בגרות ישראל ולא יינתן לתאוג'יה.
ג'מאל זחאלקה: אני חושבת שהבעייתיות היא לא באימוץ בגרות ישראלית נוספת בבתי ספר בירושלים המזרחית אלא איך האוניברסיטאות וישראל, שסיפחה אליה את ירושלים המזרחית, לא מספחת רק את השטחים של ירושלים המזרחית אלא גם את התושבים שלה.
<מאיר מרגלית: אני חבר מועצת העיר.
<מאיר מרגלית: לגבי סוגיית הנשירה אני רוצה להעמיד דברים על דיוקם במובן זה שאמנם האיש שבדק את הנתונים במנח"י הוא משכמו ומעלה ועשה כמיטב יכולתו, אבל הוא התבסס על נתונים שהועברו למערכת על-ידי מנהלי בתי הספר.
<מאיר מרגלית: מנהלי בתי הספר, מטבע הדברים ואני לא מפתיע אף אחד, לא מעוניינים להגיד את האמת עד תומה.
<מאיר מרגלית: אף מנהל בית ספר לא רוצה להעביר נתונים שאומרים שאחוזים גבוהים מהתלמידים נושרים.
<מאיר מרגלית: זה פוגע בבית הספר, זה פוגע בו עצמו.
<מאיר מרגלית: אשר על כן, כדאי לקחת את הנתונים האלה בעירבון מוגבל.
<מאיר מרגלית: כשאתה לוקח את הרשימות הולך לבית הספר ושואל איפה בדיוק התלמידים, אז אתה מגלה את הפער בין הנתונים שעל בסיסם הגיעו למספרים האלה במנח"י לעומת המציאות בשטח, שהיא הרבה הרבה יותר קשה.
<מאיר מרגלית: אני לא יודע אם זה 40% אבל בוודאי שלא 13%.
<מאיר מרגלית: אני מוסיף מרכיב נוסף שמשום מה לא מדברים עליו.
<מאיר מרגלית: יש את הנשירה הגלויה ויש את הנשירה הסמויה.
<מאיר מרגלית: אף אחד לא מדבר על הנשירה הסמויה.
<מאיר מרגלית: אם תגיע לבתי הספר אתה תגלה פערים גדולים ביותר.
עמרם מצנע: כשאתה אומר סמויה אתה מתכוון למישהו שרשום בבית הספר ולא מגיע.
<מאיר מרגלית: כן.
<מאיר מרגלית: אני רוצה לומר מילה נוספת לגבי מזרח העיר, בהתבסס על שני שקפים שכרגע ראש העיר הראה לנו.
<מאיר מרגלית: לגבי צמצום פערים גם במגזר הערבי וגם בחרדי, אמר ראש העיר שבמגזר החרדי יש מחסור של כ-1,000 כיתות לימוד ואותו מחסור, פחות או יותר, במגזר הערבי.
<מאיר מרגלית: והנה בשקפים, וזאת לא פרשנות, כתוב פה שבמגזר החרדי, על-מנת להשלים את הפער יש תוספת של כיתות לימוד בעלות של 700 מיליון שקלים ואילו במגזר הערבי, על אותו מספר כיתות, יש פה תוספת של כיתות ב- 400 מיליון שקלים.
<מאיר מרגלית: למה?
<קריאה: בגלל בעיית ההפקעות.
<יוסי היימן: אין בעיה של כסף.
<יוסי היימן: למה אתה מתעקש להביא את הבעיה – יש הרבה בעיות, אבל תביא את הבעיה מאיפה שהיא קיימת ולא מאיפה שהיא לא קיימת.
<פפה אללו: אני מחזיק תיק החינוך במזרח העיר.
<פפה אללו: נתחיל עם העניין של הכיתות.
<פפה אללו: אתה מדבר על מגמה וזה נכון.
<פפה אללו: לא צריך לדבר על שנה אחת, השנה עשו 100.
<פפה אללו: אני מבקש שתשאל כמה היה לפני שנה.
<פפה אללו: לפני שנה היה פחות מ-10.
<פפה אללו: זאת לא הצלחה גדולה שבשנה יש לנו 100 כי לפני שנה כמעט ולא בנו כיתה אחת.
<פפה אללו: מה אומרים המספרים?
<פפה אללו: לפני 12 שנים הלכנו לבג"צ ואני הייתי אחד מהעותרים.
<פפה אללו: על מה?
<פפה אללו: שהיה חוסר ב-1,000 כיתות.
<פפה אללו: היום בא ראש העיר, אחרי 12 שנה, ואומר שצריך 1,000 כיתות.
עמרם מצנע: שהוא נתן פיתרון לגידול הטבעי.
<פפה אללו: בדיוק, לגידול הטבעי.
<פפה אללו: הבעיה ממשיכה ונמשכת במשך שנים.
<פפה אללו: עכשיו לגבי הנשירה.
<פפה אללו: אתם יודעים מה זה 13%?
<פפה אללו: במערב העיר זה 1%.
<פפה אללו: 13% זאת הערכה אופטימית, על תיקון של תיקון.
<פפה אללו: למה הנשירה הזאת?
<פפה אללו: בגלל המצב.
<פפה אללו: הייתי מזמין אותך לביקור בבית ספר במזרח העיר.
<פפה אללו: אין להם מעבדה, אין להם אולם ספורט, אין הצללה, שום דבר.
<פפה אללו: השנה פתחנו ספריה אחת.
<פפה אללו: איזו חגיגה, בכל מזרח העיר פתחנו ספריה אחת.
<פפה אללו: אין בית ספר במערב העיר ואין בית ספר חרדי שאין לו ספריה משלו ואין לו מעבדה.