GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רקפת שרון: יש כמה רעיונות שמתחילים לרוץ ואני חושבת שחשוב מאוד שיחשבו עליהם ביחד או שיעלו אותם לאיזו רמה של מודעות.
רקפת שרון: כן, זה כרוך גם בתקציבים, הלוואה מותנית, מה שמקובל לתת לחלק מהסטודנטים, להפנות אותה באופן גורף למדעים לכל ה-4 שנים.
רקפת שרון: זאת אומרת, זה כן מותנה בכמה שנים של הוראה במערכת, אבל כל שכר הלימוד משולם.
רקפת שרון: דבר נוסף שיכול להשתלב עם חלק מהדברים שעלו, זה מתן מעין קריירה נוספת.
רקפת שרון: זאת אומרת, ללמוד את הוראת המדעים במכללה בתוספת של קורסים ייחודיים שיתנו הכשרה כמו: מדריכי טיול, ניהול, עובדי מעבדה, עובדי יקבים.
רקפת שרון: לא בשביל להסיט מהוראה אלא בשביל לתת איזה מענה למי שמפחד.
רקפת שרון: אני באה מהעולם הזה.
רקפת שרון: אדם שואל את עצמו: אם יהיה לי קשה?
רקפת שרון: אם אני לא אצליח אז מה אני אעשה.
רקפת שרון: קשה אחר-כך לעשות משהו עם ה-B.E.D.
רקפת שרון: מעט מאוד אוניברסיטאות מאפשרות לעבור מב-B.E.D במדעים, למרות שתחום הידע נלמד, לעבור ללמוד בתואר שני.
רקפת שרון: זה גם משהו ששווה לטפל בו.
רקפת שרון: זאת אומרת, מכיוון שתחום הידע נלמד ומאחר והמרצים הם דוקטורים בתחומים הספציפיים, לפתוח את האוניברסיטאות ולאפשר תואר שני לא רק בהוראה אלא גם תואר שני בתחום כמו ביולוגיה.
רקפת שרון: אם זה ישווק נכון, זה אולי יאפשר משיכה של יותר אנשים לתחום הזה.
עינת וילף: לפני הדוברת האחרונה אני אתייחס לנושא הזה: אנחנו מדברים הרבה על הסבה של אנשים שנמצאים במדעים להוראה.
עינת וילף: יש הנחה מובלעת שהדבר הקשה הוא המדעים והדבר שיותר קל – אני יודעת שאתן לא שותפות לתפישה הזאת, אבל ההנחה שמובלעת לפעמים בתכניות האלה זה שאת ההוראה זה דבר שאפשר להוסיף ומה שקשה להשיג זה המדעים.
עינת וילף: אני יודעת שאתן לא שותפות לתפישה הזאת אבל אני חושבת שמאוד חשוב להדגיש פה בוועדה.
עינת וילף: ההוראה לא פחות קשה מהמדעים.
עינת וילף: הייתי טוענת שאפילו למצוא מורה טוב או למצוא מדען טוב, אני לא בטוחה מה יהיה יותר קשה.
עינת וילף: לכן, באותה מידה שיושבים וחושבים על תכניות הסבה למדענים, הייטק, טכנולוגיה להוראה, אני בכלל לא מזלזלת.
עינת וילף: נאמרו כאן משפטים: מורה לתנ"ך שיהיה מורה למתמטיקה זה לא טוב.
עינת וילף: אם יש מורה מצוין ואדם בעל יכולת לימוד גבוהה ואפשר לתת לו הכשרה, תואר ובסיס ידע במדעים, אני רואה בזה שווה בעוצמה לאמירה ההפוכה.
עינת וילף: אני חושבת ששני המקצועות האלה הם מקצועות מאוד קשים, גם ההוראה וגם המדעים.
עינת וילף: ההנחה שאפשר לעשות יותר הסבה בכיוון אחד מאשר הסבה בכיוון שני, אני חושבת שזאת הנחה שאסור שתהיה במערכת.
עינת וילף: אני יודעת שאתן לא שותפות לתפישת העולם הזה.
עינת וילף: נילי אבינון, מפעילי חינוך, בבקשה.
עינת וילף: אח"כ מנכ"לית משרד החינוך.
עינת וילף: האמת הוא שהתחלת בכיוון שרציתי לדבר עליו.
עינת וילף: אני שמחה שהדיון כאן הוא דיון שמתמקד בנושא שמצביע על בעיה הרבה יותר רחבה במערכת.
עינת וילף: כמו שתום אמר, נשאלת השאלה איך אנחנו מייצרים את אותה גאוות יחידה של להיות מורה, שתמשוך אחר-כך מורים טובים למערכת ובכך גם לפתור את הבעיה היותר ספציפית.
עינת וילף: אנחנו מנהלים את הדיון הזה מתוך פרדיגמות שהן בחלקן מיושנות ואנחנו בכלל לא מנסים לפרוץ אותן.
עינת וילף: אנחנו מדברים על דרכי הוראה כפי שהם היום.
עינת וילף: אנחנו מדברים על הכשרה של מורים כמו שהיא היום.
עינת וילף: אנחנו מדברים על מורים בבתי הספר כמו שהם היום ואנחנו מדברים על הקשר הגורדי בין בתי הספר לבין תעודת הסיום לבין האוניברסיטה והמכללות כמובן מאליו וכדבר הנכון והראוי.
עינת וילף: אני רוצה כן להעלות כאן שאלות קצת יותר רחבות.
עינת וילף: אני רוצה לשאול איך מערכת שאין בה מנגנון ניהול קריירה של מורים חושבת שהיא יכולה למשוך כוח אדם פנימה?
עינת וילף: איך מערכת שלא שמה את הדגש על הכשרה של המורים ועל ליווי שלהם במהלך השנים שהם כבר בבית הספר ונותנת בהם את האמון?
עינת וילף: האמון יכול לבוא לידי ביטוי בהרבה מאוד דרכים.
עינת וילף: למשל, אם מוקמות ועדות שדנות בניירות מדיניות, צריכים להיות שם מורים ובדרך-כלל אין.
עינת וילף: למשל, כשבאים לדון בכל מיני סוגים של נושאים שקשורים למורים, לדאוג שמורים יהיו במקומות האלה, מתוך הבעת אמון באוכלוסייה הזאת.
עינת וילף: כל הדברים האלה לא קיימים.
עינת וילף: אז, כשאנחנו באים לשאול את עצמנו למה אין כוח אדם טוב וספציפית במדעים, אני חושבת שקודם כל אנחנו צריכים להידרש לדבר הזה.
עינת וילף: אגב, במרחב הזה אני גם מדברת על אוטונומיה למורים.
עינת וילף: אני מדברת על לתת להם ללמד בשיטות הוראה שונו ת ומגוונות.
עינת וילף: ברגע שיהיה את המרחב ליצירה ולמקום האישי של כל מורה ומורה, אני חושבת שהמקצוע יהפוך להיות הרבה יותר אטרקטיבי ואז, גם מי שלומד היסטוריה וגם מי שלומד מתמטיקה, ירצה אחר-כך גם להיות מורה.
עינת וילף: מכאן תיווצר לא רק תחושת השליחות אלא תחושה של כיף לי להיות בבית הספר, ידיי לא כבולות, נותנים בי אמון ואני יכול ליצור.
עינת וילף: זאת תחושה אדירה שמייצרת גם את הרצון שלנו להיות בכל מקום שאנחנו נמצאים, גם אם זה לא להיות מורה בבית ספר.
עינת וילף: בקצרה אני רוצה לשים את הזרקור על הקשר הגורדי היום בין תעודת הבגרות, 12 שנות לימוד שמתנקזות לתעודת בגרות.
עינת וילף: אנחנו מדברים פה על 4 יחידות, אנחנו מדברים על 5 יחידות, אנחנו מדברים על בונוסים.
עינת וילף: אנחנו לא מדברים על הלמידה המהותית בבית הספר עצמו.
עינת וילף: אנחנו לא מדברים על התלמידים ואיך אנחנו רוצים שהם יספגו את הידע הזה.
עינת וילף: אנחנו רוצים לשכנע אותם ללמוד מתמטיקה?
עינת וילף: בואו לא נדבר איתם על הבונוס שהם יקבלו על 5 יחידות.
עינת וילף: הסיבה שהעלינו את זה היא כי הם לומדים 5 יחידות ויורדים ברגע האחרון בגלל חישובי בונוסים.
עינת וילף: כלומר, יש פה תהליך הפוך, יש את הלמידה אבל אין עניין בבחינה.
עינת וילף: יש דברים אבל כאן זאת תופעה מאוד ייחודית.
נילי אבינון: חשוב לי להבהיר את הנקודה הזאת.
נילי אבינון: קודם כל נדבר על איזה תלמיד אנחנו רוצים ואיזו תעודת סיום אנחנו רוצים לתת לו, שמשקפת תהליך של 12 שנים שהוא עשה בבית הספר.
נילי אבינון: רק אז נידרש לשאלות כמו: איך התעודה הזאת גם יכולה לעזור לאוניברסיטאות בסינון ובמיון?
נילי אבינון: איך אנחנו בתור משרד החינוך, שצריכים להראות יעדים של זכאות לבגרות – נאמר פה מספיק על זה – איך אנחנו בכל זאת גם מדברים על מערכת שיש בה עוד ערכים מלבד ציון איקס או וואי?
עינת וילף: מנכ"לית משרד החינוך, בבקשה.
דלית שטאובר: תמיד עונג גדול לשמוע את המורים מדברים.
דלית שטאובר: כפי שנאמר כאן, קודם כל, הצבנו את נ תוני הלומדים.
דלית שטאובר: כדי ליצור שינוי, הן בנתוני הלומדים והן במספרי המלמדים ובאיכות של הקבוצות האלה, מדובר בתכנית ארוכת טווח שנדרשת, מעבר לפתרונות מיידיים שאותם אני אציג.
דלית שטאובר: תלמיד לא בוחר ללמוד 5 יחידות מתמטיקה בכיתה י', אם לא היה משהו שהתחיל קודם, שתמך במקום הזה.
דלית שטאובר: כנ"ל, אגב, לא רק במתמטיקה.
דלית שטאובר: זה נכון גם לגבי ספרות, גם לגבי ביולוגיה וגם לגבי תנ"ך.
דלית שטאובר: השדר של מצוינות במערכת זה שדר שהוא חלק מהתכנית האסטרטגית של שר החינוך ויעד שלו.
דלית שטאובר: לפני שאני אציג את הנתונים אני רוצה לומר את המהלכים שלנו.
דלית שטאובר: בתכנית היעדים שר החינוך הציב יעד של בגרות איכותית, מעבר ליעד של זכאות.
דלית שטאובר: נעשו מהלכים לכיוון הזה.
דלית שטאובר: אני חושבת שאנחנו צריכים הרבה יותר להביא את זה לקדמת הבמה, להטמיע את זה בצורה יותר נכונה.
דלית שטאובר: אכן, בהנחיית השר, אני לוקחת על עצמי לגבש תכנית לגיבוש היקפי הלומדים בכלל המקצועות המדעיים וגם מקצועות הליבה ומקצועות הרוח, כדי לשדר את השדר של מצוינות וכדי להביא את בתי ספר לעניין הזה של תגמול מול המצוינות, כפי שנאמר כאן על-ידי המורה והמדריכה שושי.
דלית שטאובר: אני מאוד מאמינה במה שאמרה נילי, שהמקום בין רגולציה לאמון ואוטונומיה של מורה, הוא מקום שאנחנו צריכים למצוא את שביל הזהב אליו.
דלית שטאובר: אני אמרתי את זה בהתבטאויות שלי ואני פועלת לכך.
דלית שטאובר: עם כניסתה של יו"ר המזכירות הפדגוגית אני הנחיתי לבדוק את היקפי תכניות הלימודים אל מול השעות, מתוך הנחייה שיהיה זמן למורה להעמיק, להביא את הלהט שלו ואת האהבה שלו כי בלי זה אין מצוינות.
דלית שטאובר: המצוינות יושבת, מצד אחד, על הישגים ברורים ומדדים ברורים ומהצד השני, על אדם אוטונומי שמקבל החלטות וזוכר כל יום למה הוא בחר במקצוע הזה ומביא את המצוינות שלו לידי ביטוי.
דלית שטאובר: זאת תפישת עולם שאנחנו מקדמים אותה.
דלית שטאובר: זה גם יביא למעמד מורה וגם לדברים נוספים.
דלית שטאובר: אנחנו בהחלט רואים עלייה בפונים להוראה, בעקבות המגמות החברתיות האלה, שמחזירות שוב.
דלית שטאובר: יש הבנה היום בחברה לגבי המקום של השליחות והתפקיד החברתי של מורים, יחד עם הרפורמות שהעלו בצורה משמעותית את שכר המורה והביאו אותו לממוצע במשק מבחינת השכר, מה שלא היה שנים.
דלית שטאובר: זה, יחד עם היעדים, אני מאמינה שיביא לידי ניראות, כולל התגמול הדיפרנציאלי שנבנה כרגע כפרמטר ב"עוז לתמורה" של בתי ספר מצטיינים.
דלית שטאובר: צריך להביא לידי ביטוי את הפן הזה.
דלית שטאובר: כדי להגיע למקום הזה אנחנו הלכנו אחורה לבתי הספר היסודיים וחטיבות הביניים.
דלית שטאובר: תגברנו בשעות לימוד רבות מאוד ובימי הדרכה רבים.
דלית שטאובר: בואו נזכור שהקדנציה הזאת נכנסה לפעולה אחרי שנים של קיצוצים מאסיביים במערכת החינוך, שפגעו מאוד בהיקפי השעות, גם ביסודי אבל בעיקר בחטיבת הביניים.
דלית שטאובר: המקצועות המדעיים נפגעו בצורה קשה מאוד כתוצאה מזה.
דלית שטאובר: אנחנו הוספנו אלפי שעות במקצועות המדעיים, כולל אפשרות להקטין קבוצות.
דלית שטאובר: נתנו אפשרות לבתי ספר לחלק שתי כיתות לשלוש קבוצות כדי לאפשר למורה מגע יותר אישי.
דלית שטאובר: הוספנו מאוד ימי הדרכה.
דלית שטאובר: כל תכניות הלימודים רועננו במקצועות המדעיים.
דלית שטאובר: ברור מאוד למורים היום מה הם צריכים ללמד לאורך השנה.
דלית שטאובר: לפני זה המערכת התנהלה בצורה אחרת.
דלית שטאובר: הדברים האלה מאוד מאוד הובהרו וכל מורה זכה לקבל גם הדרכה לחיזוק.
דלית שטאובר: במקביל, אנחנו פיתחנו תכנית.
דלית שטאובר: הרבה מאוד מסלולים של מצוינות במסגרת התכנית של עתודה מדעית טכנולוגית.
דלית שטאובר: במסגרת הזאת גם נפתחו כיתות נוספות שמובילות לבגרות מדעית טכנולוגית איכותית, ל-3 מקצועות מורחבים, כפי שנאמר כאן.
דלית שטאובר: כרגע אני מתייחסת לתלמידים ואחר-כך אתייחס למורים.
דלית שטאובר: במסגרת התכנית הזאת גם נפתחו מעבר לכיתות כ-200 מסלולי מצוינות לתלמידים בכיתות ז' עד יב'.
דלית שטאובר: אני אשאיר לכם כאן תכנית למצוינות במודיעין, שכבר מחטיבת הביניים מעודדת בנות לבחירה במקצועות של פיזיקה, ביולוגיה וכימיה ועוד כהנה וכהנה.
דלית שטאובר: שלא לדבר על מה שאנחנו עושים עם כל האולימפיאדות הבינלאומיות כדי לעודד תלמידים לעשות מעבר למה שקורה בשיעור.
דלית שטאובר: בנוסף, תכנית "טוב" של טכנאי בגרות.
דלית שטאובר: היא נפתחה כדי לענות על צרכי התעשייה שמשוועת לתלמידים שהם בוגרי התחומים האלה.
דלית שטאובר: המטרה שלה היא להכשיר עוד 2,500 טכנאים מידי שנה.
דלית שטאובר: התכנית הזאת מתרחבת.
דלית שטאובר: נפתחו מגמות חדשות בחינוך הטכנולוגי כדי להגיע ליעד גדול יותר במספר הלומדים במג מות האלה.
דלית שטאובר: מספר הלומדים גדל משנת תשס"ט ב-10,000 תלמידים, מ-112,846 בתשס"ט ל-122,653 בתשע"ב, גידול שמהחווה 2.2% מעבר לגידול הטבעי.
דלית שטאובר: כלומר, זאת הצלחה בכל מדד אובייקטיבי.
דלית שטאובר: כפי שאמרתי, גובשה תכנית אסטרטגית לחיזוק החינוך המדעי הטכנולוגי, במסגרתה כבר הוכשרו מאות מורים ללמד מקצועות אלה בשלבי הגיל השונים.
עינת וילף: התכנית הזאת פורסמה?
דלית שטאובר: כן, היא תכנית שמפורסמת.
דלית שטאובר: כל שנה יש הסבות.
עינת וילף: ממתי התכנית האסטרטגית?
דלית שטאובר: 3 שנים.
דלית שטאובר: עכשיו זאת השנה השנייה.
דלית שטאובר: שנה של תכנון ושנתיים של ביצוע.
עינת וילף: לתכנית הזאת יש תקצוב, יעדים, רואים איך כל שנה מגיעים למספרי המורים?
דלית שטאובר: תקצוב, יעדים, בקרה, ברמת תלמידים וברמת המורים.
עינת וילף: אבקש לקבל אותה ובמושב הבא נרצה להציג אותה.
דלית שטאובר: ד"ר עופר רימון יציג אותה יחד עם שושי המפמ"רית למדעים שנמצאת כאן.
דלית שטאובר: אני חושבת שזה שווה ממש התעמקות בפני עצמה.
דלית שטאובר: כבר מחטיבות הביניים ומבתי הספר היסודיים יש דגש: תוספת שעות, תוספת הדרכה, תוספת עצומה של שעות פרטניות לתמיכה בתלמידים.
דלית שטאובר: בחטיבה העליונה יעדים מאוד ברורים של מצוינות ועידוד המצוינות לבגרות איכותית, כחלק מתכנית היעדים.
דלית שטאובר: לגבי המורים.
דלית שטאובר: הכשרת מורים בפועל התבצעה עם המורים הקיימים, כדי שיהיו להם כל הכלים הנדרשים להוראת התכנית כפי שהיא עודכנה.
דלית שטאובר: כדי לסבר את האוזן, היו חסר למורים בביולוגיה ידע בפיזיקה, שזה חלק מתכנית הלימודים.
דלית שטאובר: נעשתה השלמה, השתלמות והדרכה כדי ליצור את ההשלמה הזאת.
עינת וילף: כמה מההשתלמויות וההסבות הן על-ידי מורים למדעים?
דלית שטאובר: קודם כל, כל ההדרכה מתבצעת על-ידי מורים למדעים מצטיינים שהם מורים מעולים שנשארים ללמד בבתי הספר שלהם ויוצאים בנוסף להדריך את המורים, בתוך בית הספר שהמורה מלמד.
דלית שטאובר: הם מגיעים ליום לבית הספר, הם יושבים עם הצוות של המורים, בשעה שהמנהל מתווה לזה.
דלית שטאובר: מעבר לשעה הזאת הם נכנסים לשיעורים ונותנים סיוע לכל מורה.
דלית שטאובר: אנחנו רואים שיפור מאוד גדול בכל המדדים האובייקטיביים, גם של התוצאות במבחנים בינלאומיים וגם בתוצאות המיצ"ב ואני בטוחה שנראה את זה בהמשך.
דלית שטאובר: פתחנו לימודי מוסמך בהוראה, M-TEACH, תכנית מדהימה.
דלית שטאובר: ביקרתי בה וראיתי את התלמידים.
דלית שטאובר: מדובר באקדמאים שמשלבים לימודי תואר שני עם הכשרה להוראה בבתי ספר על-יסודיים.
דלית שטאובר: מדובר בחבורה של מצטיינים.
דלית שטאובר: במסלול הזה הם לומדים לתואר שני ולתעודת הוראה במתמטיקה ומדעים ויש להם עוד אפשרויות.
דלית שטאובר: אנחנו מעודדים סטודנטים במכללות לחינוך ובאוניברסיטאות ללמוד באחד מתחומי המדעים כהתמחות ראשית ולהכשיר אותם להוראה בתחום הזה.
דלית שטאובר: הכרזנו על זה כדי לתמוך כמקצוע מועדף ונותנים הלוואה מועדפת בסיוע במימון שכר הלימוד בגובה של 5,800 שקלים לכל שנת לימוד.
דלית שטאובר: ההיערכות במסלולים הנ"ל תביא להגדלת מספר הכיתות בהן הנושא יכול להילמד עם מורים מאוד מוכשרים.
דלית שטאובר: כאמור, מדובר במהלך לטווח ארוך.
דלית שטאובר: במיידי יש לנו הסבות ומידי שנה אנחנו מסבים כ-50 מורים נוספים, מעבר למורים שמגיעים: מהנדסים, אנשים שעבדו בכל מיני מקצועות אחרים ורוצים לחזור להוראה.
דלית שטאובר: אנחנו יודעים מראש איפה אנחנו משבצים אותם והשיבוץ שלהם מובטח.
דלית שטאובר: הם נקלטו בהצלחה בלתי רגילה במערכת.
עינת וילף: האם הם מקבלים ליווי בתוך המערכת?
דלית שטאובר: הם מקבלים ליווי.
דלית שטאובר: אי-אפשר להצליח ללא ליווי כי זה מעבר מאוד מאוד קשה.
דלית שטאובר: אנחנו ראינו בשנה שהיה משבר בהייטק לפני מספר שנים והיתה תכנית של הסבה להייטק, היתה נשירה מאוד גדולה ואנחנו הפקנו מזה הרבה מאוד לקחים.
עינת וילף: כמה מורים מצוינים למקצועות לא מדעיים שעוברים הסבה למקצועות מדעיים?
דלית שטאובר: יש לי כאן את כל הנתונים ואני יכולה לפרט אותם.
דלית שטאובר: יש לנו 5 קורסים במכללות שלומדים בהם כ-100 מורים לתשע"ב.
דלית שטאובר: לתשע"ג מיועדים 7 קורסים כאלה שילמדו בהם 160 מורים שחלקם ממשיכים לשנה ב'.
דלית שטאובר: בהסבת אקדמאים יש קורס במכללת הקיבוצים, לומדים בו 27 מורים והוא ייפתח בשנה הבאה.
עינת וילף: אלה מורים שנמצאים בתוך המערכת ומקבלים - - -
שושי כהן: הסבת אקדמאים, לא.
שושי כהן: זה השבחה של כוח הוראה, מורים שבאים מתחום ביולוגיה וכימיה שהם רוב המורים שמלמדים בחטיבות הביניים.
שושי כהן: אנחנו מרחיבים את ההשכלה שלהם ורישוי להוראת הפיזיקה בחטיבות הפיזיקה.
שושי כהן: זה מהלך עם מכללות.
שושי כהן: זאת לא השתלמות, זאת ממש הכשרה.
דלית שטאובר: בנוסף אנחנו פועלים לגייס סטודנטים איכותיים ואקדמאים בעלי תואר ראשון לפחות להכשרה ולהשמה, שאנחנו מעניקים להם פטור משכר לימוד ובונוסים למתמידים.
דלית שטאובר: אנחנו מגייסים אנשים מתחום המדעים וההנדסה לקראת קריירה שנייה.
דלית שטאובר: אלה אנשים בגילאי 35 עד 50.
דלית שטאובר: נותנים להם מענקי עידוד והכרה בוותק קודם, כדי למצב אותם בתוך המערכת כי אחרת הם מייד נושרים בגלל בעיית השכר.
דלית שטאובר: יש לנו כאן סיכום של הפעולות שנעשו ב-4 השנים האחרונות.
דלית שטאובר: נשאיר לכם אותו ברצון.
דלית שטאובר: כפי שאמרתי, אלה הפעולות שנעשו.
דלית שטאובר: בנוסף, אני רוצה לחזור ולהדגיש שאנחנו מבינים שכל מה שאנחנו עושים נותן מענה למיידי ועוד מספר מההכשרות נותנות מענה לטווח הבינוני.
דלית שטאובר: מדובר בסוגיה שצריך להיערך אליה באופן אסטרטגי.
דלית שטאובר: אנחנו מבינים את זה, אנחנו בונים את זה ביחד.
דלית שטאובר: נפגשתי עם פרופסור פול פייגין.
דלית שטאובר: אני חושבת שהיוזמה שנעשית כאן היא יוזמה יוצאת מן הכלל בהיותה פורצת דרך, כי היא מגייסת באופן פרואקטיבי אנשים שהם לא מובטלים, שהם היום נטועים בעולם העבודה.
דלית שטאובר: אומרים להם: אם היתה לכם איזו ציפור קטנה בלב.
דלית שטאובר: אמרתי לפרופסור פול פייגין שעל-פי תפישת עולמי – הרי מדובר באנשים שהשתלבו בחטיבה העליונה.
דלית שטאובר: מדובר על על-יסודי.
דלית שטאובר: אני בהחלט חושבת שצריך לאפשר לאנשים כאלה להישאר נטועים בעולם ההייטק ובעולם התעשייה ולהיות יומיים בשבוע בבית ספר.
דלית שטאובר: כבר פרופסור מייזלס ופרופסור פייגין ייפגשו בעניין הזה.
דלית שטאובר: יש 60 בוגרים של השנה הזאת שהם באמצע.
דלית שטאובר: אמרנו שכבר עכשיו נדאג לשיבוץ שלהם, לסייע להם כדי שהאנשים האלה באמת ייקלטו וההכשרה הזאת תהיה אפקטיבית.
דלית שטאובר: אנשים כאלה, המערכת תתבשם מהם.
דלית שטאובר: הם אוהבים הוראה, הם יביאו לילדים גם את הניחוח של העולם האחר, הם לא ינתקו ממנו והם גם ילמדו בהיקף שלא מנתק אותם מהעולם הזה.
דלית שטאובר: כל המהלכים האלה ביחד, המהלכים האסטרטגיים שעכשיו אנחנו מתכננים אותם, הפעולות האלה שהן לטווח קצר ובינוני והיוזמות המשותפות שלנו עם האקדמיה, עם הטכניון ועם האוניברסיטאות, אמורות לתת מענה.
דלית שטאובר: כפי שאמרתי בשקיפות, אנחנו מבינים שהקושי המרכזי הוא בנושא של מתמטיקה כמקצוע שבו צריך להיערך במספרים מאוד מאוד גדולים, בצורה יותר מינורית למספרים האחרים.
דלית שטאובר: שוב אני מדגישה, אנחנו רואים את זה כיעד הכרחי שלקחנו על עצמנו החל מהשנה הזאת וגם לשנים הבאות.
עפרה מייזלס: אני מאוד רוצה להודות לדוברים.
עפרה מייזלס: מאוד ריגש אותי לשמוע אנשים שמאוד אכפת להם מהמערכת, משקיעים במערכת ומציעים הצעות טובות וחשובות לצרכי חשיבה על האתגרים שעומדים בפנינו כרגע.
עפרה מייזלס: זה מאוד משמח אותי.
עפרה מייזלס: לא משמח אותי שצריך אבל משמח אותי שיש אנשים טובים רבים במערכת שאפשר להיעזר בחשיבה שלהם, בתכנונים שלהם, בהצעות שלהם וברצון ובמוטיבציה לקדם את האתגרים שעומדים בפנינו.
עפרה מייזלס: זאת נקודה אחת שרציתי לומר.
עפרה מייזלס: אני לוקחת מכאן שני דברים לחשיבה, מעבר לדברים שחשבתי קודם.
עפרה מייזלס: אחד, זה הדגש על מסר של מצוינות ולאו דווקא רק במדעים, עם כל הכבוד למדעים.
עפרה מייזלס: צריך אנשים עגולים, שיש בהם כל מיני היבטים וכל מיני תחומים.
עפרה מייזלס: הדבר השני, הוא חשיבה על שינוי בחוויית הלמידה בתוך מערכת בית הספר ואולי זה יהיה מעבר למערכת בית הספר, כך שעבור כל השותפים, המורים והמורות, התלמידים ואנשי ההוראה שנמצאים במערכת, החוויה תהיה חוויה מעצימה ומעשירה ופחות החוויה, שלפחות קיימת בחלק מהמקומות, של לחץ, של מתח ושל היבחנות וכן הלאה.
עפרה מייזלס: זה לא במקום מבחנים אבל זה לשנות משהו באיזון בין הדברים.
עפרה מייזלס: אני אשמח מאוד שכל מי ששומע אותנו ורוצה להיות שותף ולעזור לנו בדרכים המגוונות שכל אחד יכול להביא מכישרונותיו ויכולותיו.
עינת וילף: אני אחזור על הקריאה הזאת כי בשבועות האחרונים, אחת לשבוע הציגה מורה לוועדה את עבודתה.
עינת וילף: היו כמה מורים שעשו דברים מרתקים בתחום המדעים.
עינת וילף: קראנו לזה לגו.
עינת וילף: לקחו את תכנית הלימודים, פירקו אותה ובנו אותה מחדש באופן שעמדו בכל היעדים של תכנית הלימודים אבל זה נעשה באופן לגמרי אחר.
עינת וילף: בזכות זה שהיתה להם גמישות הם הצליחו לעשות את זה.
עינת וילף: אני חושבת שמאוד חשוב שהמורים האלה יוכלו להציג את העבודה שלהם כדי שאפשר יהיה ללמוד מתוך זה.
עינת וילף: אני רוצה להודות לשתיכן על הצגת הדברים, על הדברים שנעשים, על הקדשת הזמן ועל-כך ששמעתם את כל הדוברים.
עינת וילף: אני מברכת על כך שקיימת תכנית אסטרטגית בתחום המדעים.
עינת וילף: אנחנו נבקש לקבל אותה, כולל התקצוב, היעדים והעמידה ביעדים עד כה.
עינת וילף: אנחנו נבקש להציג אותה בתחילת המושב הבא של הכנסת.
עינת וילף: אני חוזרת על הקריאות שנאמרו כאן, לבחון כחלק מהתכנית את מיצוי כוח האדם בכמה כיוונים: מיצוי מורים עולים שנמצאים מחוץ למערכת.
עינת וילף: למצות מורים שעזבו את המערכת ולראות מה נדרש כדי להחזיר אותם.
עינת וילף: להסתכל על שאלת ההסבות וההכשרות באופן דו צדדי ושווה.
עינת וילף: כלומר, מדענים ואנשי טכנולוגיה להוראה ומורים מצוינים למדע וטכנולוגיה, כשני תחומים שהעוצמה והכישרון שנדרשים בהם הם נדירים ולכל הפחות שווים.
עינת וילף: שמחתי לשמוע שנושא הכשרת מורים על-ידי מורים מצוינים נעשית.
עינת וילף: אני רוצה לחזק את המגמה הזאת.
עינת וילף: אני גם טוענת ששם יש את המקום לתת תגמול נוסף, לאותם מורים מצוינים.
עינת וילף: אני מבקשת לברך וגם לחזק את המגמה הזאת.
עינת וילף: בנושא של ליווי מורים, גם לברך על המגמה ולחזק אותה.
עינת וילף: אין ספק שכולנו למדנו.
עינת וילף: לא רק למורים למדעים, לא רק מי שעבר הסבה, תהליך הליווי של מורים חדשים למערכת הוא הדרך הכי טובה להבטיח שכל הכסף שהולך על כל ההכשרות לא מבוזבז כמה שנים לאחר מכן.
עינת וילף: אני רוצה בהחלט להביע תמיכה במהלך של הטכניון ועל אפשרות הרחבתו לכלל האוניברסיטאות בכך שאם יש שיקולים שנעשים ברגע האחרון רק לטובת בחינת הבגרות במתמטיקה, השיטה שלכם מורידה את השיקולים האלה ואני מברכת על כל ניסיון להוריד את השיקולים האלה מסך השיקולים שהתלמידים עושים ברגע האחרון, בבחירה שבין 4 ל-5 יחידות.
עינת וילף: על-ידי כך לעודד אותם להמשיך עם מה שהם יכולים ממילא.
עינת וילף: אני רוצה לחזק ולעודד את הקריאה להיפגש עם מורים למדעים ומורים בכלל כדי לדבר על חוויית ההוראה.
עינת וילף: למצוא, אם צריך, פיתרונות נוספים בכל שאלת הנוכחות, שעון הנוכחות, עוז לתמורה, כדי שאפילו לא נפסיד מורה אחד מהמהלך הזה, שזאת בוודאי לא הכוונה.
עינת וילף: אני רוצה להודות לכן ולהודות לכולכן.
עינת וילף: נשלח לכן את כל הנתונים שהובטחו.
עינת וילף: תודה לכל המשתתפים, הישיבה נעולה.
אלכס מילר: בוקר טוב לכולם, נפתח את ישיבת ועדת החינוך, והיום 22.5.2012, א' בסיוון התשע"ב.
אלכס מילר: אנחנו מציינים כאן את יום ירושלים, נמצא כאן אתנו ראש עיריית ירושלים, ניר ברקת.
אלכס מילר: וכמובן, כמו שאנחנו עושים כל שנה, אנחנו שמחים להיות כאן בוועדת החינוך ולשמוע מראש העיר על פרויקטים ופיתוח במערכת החינוך, התרבות והספורט – בזה ועדת החינוך שלנו מתעסקת – שנעשו בשנה האחרונה.
אלכס מילר: בכל פעם שאנחנו מתכנסים כאן אנחנו רואים עד כמה יש התפתחות וחיזוק של בירת העם היהודי, בירת מדינת ישראל, וכמובן שאנחנו עושים כל מה שביכולתנו לסייע לעניין זה.
אלכס מילר: אנחנו מקיימים כאן ישיבה עד השעה עשר, ישיבה חגיגית בה אנחנו מציינים את היום החשוב הזה, ומיד אחריה אנחנו עוברים לישיבה הבאה שהיא אולי פחות חגיגית לכמה משרדים ממשלתיים, והיא בעניין הצהרונים והשינוי שנעשה בעקבות ועדת טרכטנברג בעניין מימון הצהרונים ברחבי הארץ, ואי הכללת הפרויקט הזה על ירושלים.
אלכס מילר: אני מקווה מאוד שגם שם נשמע בשורות, אבל קודם כל ברכות, וקודם כל, אדוני ראש העיר, אעביר לך את זכות הדיבור.
אלכס מילר: הבנתי שהבאתם לנו מצגת יפה ונשמח, בחלק הראשון של היום החשוב הזה, לשמוע ממך עדכונים על כל מה שנעשה בשנה האחרונה מבחינתכם.
ניר ברקת: תודה רבה, אלכס.
ניר ברקת: אני רוצה, בתחילת דברי, ברשותך, להודות לך באופן אישי.
ניר ברקת: אנחנו יודעים שיש מצב, ברמה כזאת או אחרת, שאולי אתה מתחלף ואתה חבר נאמן לירושלים.
ניר ברקת: אני יודע שבוועדה בראשותך עלו סדרה של נושאים שקשורים לעיר ירושלים ומערכת החינוך, ותמיד הענקת לירושלים תשומת לב ותמיכה.
ניר ברקת: לכן אני רוצה לנצל את המעמד הזה, לברך אותך ולומר לך תודה.
ניר ברקת: אני רוצה לברך את סגן ראש העיר, פפה אללו, מחזיק תיק חינוך במזרח העיר, את מנכ"ל העירייה, את ראש הסגל, את אנשי מערכת עיריית ירושלים, מינהל חינוך ירושלים, ואת מאיר שמעוני שמייצג כאן את משרד החינוך, ושלשמחתי הרבה אנחנו עובדים אתו בשיתוף פעולה בצורה יוצאת דופן.
ניר ברקת: ברשותך, בחרתי להציג היום קצת תוכן.
ניר ברקת: אני אוכל לתת גם תקציר קצר על מצבנו בתחום הבינוי, אבל אני רוצה להתחיל דווקא בנושא התוכן ולהראות לכם שקף אחד מעניין מאוד שמראה שינוי מגמה בעיר ירושלים, ואני מתחיל בתוצאה.
ניר ברקת: לשמחתי הרבה, החל מתשע"א ותשע"ב, אנחנו רואים שינוי מגמה בהיקפי התלמידים בזרם הממלכתי והממלכתי-דתי בירושלים.
ניר ברקת: אם בקדנציה הקודמת הזרם הממלכתי הצטמק בכ-12% והממלכתי-דתי בכ-7%, אנחנו רואים צמיחה יפה של 1% בממלכתי ו-3% בממלכתי-דתי.
ניר ברקת: ואנחנו רואים שהיקפי התלמידים בבתי-הספר בירושלים במגמת עלייה במגזר הממלכתי והממלכתי-דתי, לצד שני המגזרים העיקריים האחרים, שגם הם בצמיחה, אבל הם לא היו בנסיגה.
ניר ברקת: אני לא יודע אם אתם מבינים – אין ספק ששינוי מגמה בהיקפי הרישום, בעיקר בבתי-ספר יסודיים, ואנחנו רואים גם גידול בגני הילדים, זו בשורה.
ניר ברקת: וביום ירושלים אנחנו יכולים להסתכל עם תקווה קדימה ולהבין שהמשמעות של המספרים האלה היא, ללא ספק, טובה לעיר ירושלים.
ניר ברקת: נובע מזה לא רק שינויים במערכת החינוך שאנחנו עשינו – אני מניח שזה גם עניין של אווירה ותהליכים נוספים.
ניר ברקת: אבל ברשותכם, אני רוצה להתמקד עכשיו בשינוי המדיניות שהכנסנו למערכת בשלוש וחצי השנים האחרונות, ולאחר מכן כלי ניהול ושיטות עבודה.
ניר ברקת: ברשותכם, אני רוצה להתחיל בעובדה שאנחנו שמים דגש ענק על רמת בית-הספר והמנהלים.
ניר ברקת: פני בית הספר כפני המנהל, והתובנה שלנו היא שככל שנעודד ונסייע למנהלים לנהל טוב יותר את בתי-הספר שלהם, כך בסופו של דבר נצליח להרים את הפורטפוליו של בתי-הספר בעיר.
ניר ברקת: במדינת ישראל מדברים הרבה על בחירה מבוקרת של מערכת עירונית.
ניר ברקת: אנחנו בחרנו לעשות את הבקרה על היצע בתי-הספר ולא על ביקושי ההורים.
ניר ברקת: זאת אומרת, מבחינתנו אנחנו רוצים לתת להורים בחירה מלאה, והביקורת לא נעשית על להגביל או לא להגביל הורים, אלא באמצעות הרחבת בתי-ספר מצליחים.
ניר ברקת: כשפתחנו סניף של בית-הספר הניסויי במבנה של בית-הספר "ארגנטינה", הפכנו את בית-הספר בקרית יובל שלא הצליח לפתוח כיתת א' אחת, והוא מתנדנד השנה, ויש סיכוי שיפתחו בו שלוש כיתות א', שנתיים אחרי שהכנסנו את בית-ספר הניסויי לשכונה.
ניר ברקת: הדבר הזה "מרים" את השכונה ומאפשר ליותר תלמידים לקבל את ההעדפה הראשונה שלהם.
ניר ברקת: וממילא, אם אנחנו מרחיבים בתי-ספר עם ביקושים, הרי בסופו של דבר, האיכות החינוכית עולה.
ניר ברקת: כי יש קשר ישיר בין בתי-ספר עם ביקושים לבין איכות חינוכית.
ניר ברקת: את זה כל מחקר יראה לך.
ניר ברקת: בשיטה שכזאת הרחבנו את בית-הספר הניסויי עם סניף בקרית יובל; פתחנו סניף של בית-ספר אפרתה, שיש לו עודף ביקושים, בתלפיות, ואותו דבר קורה בתלפיות במקום ממלכתי-דתי א'; "אהבת ישראל" הוא בית-ספר שצמח ולא היה לו מקום – העברנו אותו במקום ממלכתי-דתי א' ברמות, שלא פתח כיתה א' אחת, פותח היום, תודה לאל, כמדומני, שתי כיתות א'.
ניר ברקת: כך אנחנו רואים שאנחנו מתאימים את היצע בתי-הספר לביקושים של התושבים, כאשר אנחנו מנהלים ומאתגרים מנהלי בתי-ספר להצליח.
ניר ברקת: השורה התחתונה – אנחנו רואים שבעיר ירושלים החיכוך השלילי שיש לנו עם הורים שואף לאפס.
ניר ברקת: הרוב המוחלט, שמתקרב, כמדומני, ל-98% מההורים, יקבלו את ההעדפה הראשונה שלהם.
ניר ברקת: המנהלים המצטיינים והטובים, עם הביקושים, מקבלים הכרה והוקרה ומרחיבים את בסיס פעולתם.
ניר ברקת: וזה מבחינתם קידום ענק והכרה מצוינת.
ניר ברקת: זה שימוש מושכל במבנים.
ניר ברקת: היום, כמות הכיתות הבלתי-רשמיות, כלומר כאלה שלא עומדות בתקן, לא בסימן עלייה, אלא בסימן ירידה.
ניר ברקת: ובניהול חכם של מצאי בתי-הספר אנחנו מגיעים למצב בו בחירת הורים וניהול תהליך הרישום מבוקר, לתפיסתנו, בצורה נכונה מאוד.