GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עפרה מייזלס: אני רואה עשייה מאוד יפה במגזר הלא יהודי.
עינת וילף: האם מישהי מכן נתקלה בעניין הזה של שעון נוכחות ב"עוז לתמורה" כחסם למורים למדעים?
דלית שטאובר: אני חושבת שאני מבינה את הסוגיה שאת מתכוונת אליה.
דלית שטאובר: קודם כל, לא היתה נשירה ממערכת החינוך של מורים בעקבות "עוז לתמורה".
דלית שטאובר: אלא מאי?
דלית שטאובר: "עוז ותמורה" שינה את מבנה העבודה ואת היקף שעות העבודה של המורה.
דלית שטאובר: מורה שמשרתו היתה קודם 24 שעות 100% הוראה עם גמולי בגרות כאלה ואחרים ובפועל לימד 18-19 שעות פרונטאליות, צריך עכשיו לשעות בבית הספר 40 שעות כמשרה מלאה.
עינת וילף: עם שעון נוכחות?
דלית שטאובר: חלק גדול מהמורים המצוינים לפיזיקה ולמתמטיקה, עבדו ביותר מבית ספר אחד.
דלית שטאובר: נדמה לי שאת מצביעה על התופעה הזאת.
דלית שטאובר: עכשיו, מאחר ו-40% משרה יש להם שעות תומכות הוראה ויש להם שעות פרטניות כחלק מהמשרה, בעצם העומס עליהם בעבודה ביותר מבית ספר אחד הוא גדול.
דלית שטאובר: אנחנו אישרנו למורים האלה לעבוד מעבר למשרה.
דלית שטאובר: כתוצאה מכך שגם השכר של המורה עלה ב-42% כתוצאה מ"עוז לתמורה" והוא שוהה יותר שעות בבית הספר, אז בעצם במקצועות האלה מבוקשים יותר מורים כי חלק מהמורים האלה התחלקו על יותר מבית ספר אחד.
דלית שטאובר: אני חושבת שאת מצביעה על התופעה הזאת.
עינת וילף: יכול להיות שגם כאן צריך למצוא פיתרון.
עינת וילף: שני דוברים ביקשו להתייחס.
מסעוד גנאים: את התופעה הזאת של תלמידים שלומדים 5 יחידות מתמטיקה ואחר-כך משכנעים אותם לגשת ל-3 יחידות, אני מכיר מקרוב, כמורה לשעבר וגם כאב לתלמידים ביב'.
מסעוד גנאים: אני מניח שהקושי במתמטיקה לא מתחיל בכיתה יב'.
מסעוד גנאים: זה תהליך שמתחיל מבית הספר היסודי.
מסעוד גנאים: אנחנו "מאשימים" את התלמידים כאילו שאין להם אינטליגנציה וכוח.
מסעוד גנאים: הם מתקשים, הם רוצים זכאות בלי ה-5 יחידות.
דלית שטאובר: אמרתי לך שהם עושים את החישוב.
מסעוד גנאים: אומרים לי שהמבחן של 5 יחידות הוא קשה מאוד ולא רבים יכולים לפתור אותו.
מסעוד גנאים: האם אפשר לבחון את הגישה עצמה, איך ללמד מתמטיקה ואיך למוד מתמטיקה.
מסעוד גנאים: אולי אפשר לרכוש ניסיון ממדינות אחרות בעולם.
מסעוד גנאים: אני לא מתמחה בתחום אבל אולי דרושה דוקטרינה אחרת?
דלית שטאובר: נשמע את ההתייחסויות של המשתתפים ואז אציג את העשייה שלנו ואתייחס לשאלות.
עינת וילף: אורית חזן מהטכניון, בבקשה.
אורית חזן: תודה על זכות הדיבור.
אורית חזן: אני רוצה להציג את הדברים שהטכניון עושה באופן מאוד מערכתי, גם מנקודת המבט של התלמידים וגם מנקודת המבט של המורים.
אורית חזן: אנחנו יכולים לדאוג שיהיו הרבה תלמידים אבל אם לא יהיו מורים אז זה לא יעזור לאף אחד.
אורית חזן: מבחינת התלמידים.
אורית חזן: אתם מוזמנים להיכנס לאתר הטכניון ולראות שם את מדיניות הקבלה החדשה לטכניון.
דלית שטאובר: אתם עשיתם דבר מדהים בשיתוף איתנו.
אורית חזן: תודה.
אורית חזן: זה נכון, זה נעשה בשיתוף עם משרד החינוך.
אורית חזן: זה נכון שהתכנית הזאת נבנתה עם משרד החינוך, היא מאוד מתאימה למגמה של עידוד לימוד מקצועות מדעיים טכנולוגיים.
אורית חזן: הרעיון שלתלמידים יהיה מקבץ של 5-5-5, מתמטיקה, פיזיקה, ביולוגיה או כימיה ועוד מקצוע שלישי או מדעי או טכנולוגי מהקבוצה המובילה של המקצועות הטכנולוגיים.
אורית חזן: כל מי שייכנס לאתר של הטכניון יראה את מדיניות הקבלה ויראה שזה לא נכון שאפשר לקבל 75 יחידות ולקבל בחישוב הקבלה ציון יותר גבוה מ-104.
אורית חזן: זה פשוט לא נכון.
אורית חזן: המספרים מאוד פשוטים וזה לא נכון.
אורית חזן: עדיף לקבל 70 ב-5 יחידות בשביל להיכנס לטכניון.
עינת וילף: עדיף לקבל 70 ב-5 יחידות מאשר לקבל 100 ב-4 יחידות?
אורית חזן: תיכנסו למספרים ותיראו.
עינת וילף: זה מיוחד לכם, לא?
אורית חזן: אני מוכנה להסביר את המתמטיקה.
אורית חזן: זה מנקודת מבט של התלמידים.
אורית חזן: קיבלתי את המייל שמשרד החינוך הפיץ לכל המנהלים והמנהלות.
עינת וילף: כיוון שרואים את הערוץ וכיוון שיש תלמידים שחושבים שעדיף להם לקבל 100 ב-4 יחידות על פני 70 או 80 ב-5 יחידות, תקדישי שתי דקות להסביר למה הם טועים.
עינת וילף: אולי כך נציל כמה וכמה תלמידים.
אורית חזן: הדבר הכי טוב שהם צריכים לעשות זה להיכנס לאתר הטכניון.
אורית חזן: הם יראו כמה דברים טובים יש בטכניון, איזה דברים מעניינים, איזה אנשים נפלאים.
אורית חזן: בצד ימין, באתר הטכניון יש חדשות והאייטם הראשון או השני מדבר על מדיניות הקבלה החדשה של הטכניון.
אורית חזן: יש שם טבלה.
אורית חזן: למשל, במתמטיקה, המשקל שנותנים לציון ב-5 יחידות הוא כפול 10.
אורית חזן: ב-4 יחידות הוא כפול 8.
דלית שטאובר: חשוב להסביר את העיקרון.
דלית שטאובר: הטכניון עשה מעשה כדי לעודד מצוינות במתמטיקה ובמקצועות מדעיים בכך שהוא אומר לתלמידים: ברגע שאתם עושים את זה, אני מגדיל לכם את הבונוס מעל ומעבר.
דלית שטאובר: זה מה שמסבירה עכשיו נציגת הטכניון.
אורית חזן: חוץ מזה שיש גם את התוספות, שמקבלים עוד 30 נקודות לציון.
אורית חזן: אני מציעה שכל תלמיד ותלמידה יעשו לעצמם את החשיב, מה קורה אם הם לומדים רק שני מקצועות או מה קורה אם הם לומדים 3 מקצועות.
עינת וילף: עדיין בגלל שזה מכריע, בגלל שכל-כך הרבה תלמידים עושים את החישוב הזה וכל-כך הרבה מורים עושים את החישוב הזה וברגע האחרון, תסבירי לתלמידי ישראל מדוע כדאי להם לקבל 80 ב-5 יחידות על פני 100 ב-4 יחידות.
אורית חזן: בתנאי שאחר-כך נדבר על המורים.
אורית חזן: ניקח את מתמטיקה.
אורית חזן: ב-5 יחידות הם מקבלים בונוס 30 נקודות.
אורית חזן: הבונוס יהיה חיבורי, דהיינו, לציון 90 במתמטיקה, התוספת תהיה שווה ל-30 נקודות.
אורית חזן: זה רק ב-5 יחידות.
אורית חזן: אם המשקל הוא כפול 10, אז נגיד שקיבלת 70 ב-5 יחידות אז יש לך 100, שזה ה-30 נקודות הנוספות.
אורית חזן: תכפילי ב-10 וקיבלת 1,000.
אורית חזן: לא כל-כך התעמקתי ב-4 יחידות אבל ב-4 יחידות התוספת היא 10 נקודות והמשקל הוא כפול 8.
עינת וילף: כלומר, אם הוא קיבל 100 ב-4 ביחידות, הוא מקבל 110 וכפול 8 זה 880, שזה פחות מ-1,000.
עינת וילף: זה רק בטכניון?
אורית חזן: אני יודעת רק על הטכניון.
עינת וילף: אחר-כך נשמע לגבי אוניברסיטאות אחרות.
עינת וילף: מכאן אנחנו אומרים לתלמידי ישראל שבטכניון כדאי לעשות 5 יחידות ולהיבחן ב-5 יחידות.
אורית חזן: אני יודעת שהמנכ"לית וראש המנהל למדע ולטכנולוגיה נפגשו עם ההנהלה ושמעו את זה.
אורית חזן: עכשיו נדבר על המורים.
אורית חזן: בשנה שנה וחצי הטכניון התחיל גישה שונה להוראת מדע וטכנולוגיה.
אורית חזן: הרעיון הוא לקחת את הפול האדיר של בוגרי ובוגרות הטכניון – אני מדברת רק בוגרי ובוגרות הטכניון שיש להם ידע מדעי, טכנולוגיה, הנדסי מצוין, כי הם גמרו את הטכניון – שנמצאים בכל מיני שלבים בחיים שלהם.
אורית חזן: תחשבו, למשל, על מהנדס או מהנדסת בגיל 35.
אורית חזן: הם גמרו את הטכניון לפני 10 שנים.
אורית חזן: הם מאוד מצליחים בהייטק אבל אתם יודעים שבהייטק יש הרבה משברים ומאוד קשה לעבוד בו הרבה שנים.
אורית חזן: לפעמים רוצים לעשות שינויים כי יש אילוצים ולפעמים המערכת מאלצת לעזוב בגיל 40.
אורית חזן: אנחנו אומרים להם שבלי התחייבות מראש יבואו לעשות תואר ראשון נוסף בהוראת הטכנולוגיה והמדעים שכולל תעודת הוראה.
אורית חזן: תקבלו מלגת שכר לימודים לשנתיים - - -
עינת וילף: כלומר, אתם מאתרים אותם ופונים אליהם.
אורית חזן: כן, יש לנו רשימת תפוצה של כל הבוגרים והבוגרות.
אורית חזן: זה גם בפייסבוק של ארגון הבוגרים, זה גם היה בעיתונות והופיע באתרים.
אורית חזן: זה מאוד נגיש לכל מי שרוצה.
אורית חזן: עכשיו זה גם מתגלגל מפה לאוזן בחברות ההייטק כי התכנית הזאת קיימת כבר שנה.
אורית חזן: בתכנית של יום בשבוע או שני חצאי ימים, אתם באים לטכניון, מקבלים מלגת שכר לימוד לארבעה סמסטרים ובסוף מקבלים את התואר הזה שכולל תעודת הוראה במדעים או בטכנולוגיה ויכולים לעשות איתו מה שרוצים.
עינת וילף: המימון של זה תרם?
אורית חזן: מייד, אני רוצה לתת נתונים.
אורית חזן: אני רוצה להסביר על הרציונאל שאנחנו לא מחייבים, זה מאוד חשוב.
אורית חזן: אנחנו אומרים שהידע של הוראה ולמידה מאוד חשוב גם בהייטק.
אורית חזן: אני מכירה טוב את ההייטק הישראלי, יש שם תהליכי למידה והוראה בצוות וללקוחות וגם שם צריך לדעת ללמד וללמוד שם.
אורית חזן: דבר שני, אנחנו יודעים שגם אם זה לא רלוונטי להם כרגע – היה משהו כשהם היו צעירים והם רצו ללמוד את זה אבל האילוצים, הלחץ והכסף גרמו להם ללכת ללמוד מדע או הנדסה בטכניון.
אורית חזן: דבר שלישי, אני חושבת, מתוך שיחות עם אלה שהתחילו ללמוד השנה, שיהיה אולי מודל חדש של מורים שגם קצת יתייחס לקשיים שאתם ציינתם.
אורית חזן: האנשים האלה רוצים לתרום ולתת והם גם טובים, אתם צריכים לראות אותם.
אורית חזן: הם טובים גם פדגוגית וגם מבחינת הידע.
אורית חזן: הם אומרים: אולי נלמד כיתה או שתיים בבוקר לפני שאנחנו הולכים להייטק, בשביל הנשמה ובשביל הכיף.
אורית חזן: נביא לתוך בית הספר את כל הידע שיש לנו מההייטק.
אורית חזן: נביא את הדברים הכי חדשניים, הדברים הכי יצירתיים שאנחנו עושים.
אורית חזן: נהיה חלק מאווירת בית הספר ואחר-כך נלך להייטק ונספר לחבר'ה כמה דברים טובים עשינו היום.
אורית חזן: יכול להיות שכשהם יגיעו לגיל 40 או 45, הם יהיו חלק מהמנגנון הבית ספרי והם ירצו לעזוב או שיהיה משבר שייאלץ אותם לעזוב.
אורית חזן: אז הם כבר יהיו חלק מהמנגנון ויהיה להם יותר קל להשתלב.
אורית חזן: בדרך הזאת אנחנו גם פותרים את בעיית השכר כי עיקר ההכנסה שלהם תהיה מתוך העבודה שלהם בהייטק.
אורית חזן: הם יקבלו שכר על העבודה שלהם בבית הספר אבל עיקר ההכנסה תהיה מההייטק.
אורית חזן: גם עניין השחיקה ייעלם, זה רק ייתן להם יותר אנרגיה לתרום.
אורית חזן: אני אתן לכם נתונים כדי שתבינו את הפוטנציאל שלהם.
אורית חזן: השנה, תשע"ב, התחילו 60.
אורית חזן: בשנה הבאה נרשמו כבר 20.
אורית חזן: היעד שלנו שיהיו 100 כל שנה.
אורית חזן: יש 90,000 בוגרי טכניון במהלך השנים.
אורית חזן: אם ב-10 שנים נגיע ל-700-800 אנשים, שמצד אחד יש להם ידע טכנולוגי, מדעי הנדסי מאוד מעודכן ומצד שני, יש להם את היכולת ללמד, מספיק שכל אחד ילמד כיתה או שתיים.
קריאה: זה רק בתיאוריה.
עינת וילף: אני אבקש לא להפריע.
אורית חזן: זה החזון ויכול להיות שזה מה שיקרה גם בסופו של דבר.
אורית חזן: הנתונים מאוד מעניינים.
אורית חזן: מתוך ה-60 שהתחילו בשנה האחרונה, אני אדבר גם על מגדר וגם על מגזר כי זה מאוד מעניין.
אורית חזן: ההתפלגות שלהם, המגדרית והמגזרית, משקפת את האוכלוסייה במדינת ישראל.
אורית חזן: הרוב הם גברים יהודים.
אורית חזן: קחו בחשבון שזה מדגם מוטה כי אלה בוגרי טכניון ורוב בוגרי הטכניון הם גברים יהודיים.
אורית חזן: עדיין, שני שליש מהם אלה גברים יהודים.
אורית חזן: בקיצור, יש שם רוב לגברים יהודים.
אורית חזן: בערך שליש מהמגזר הערבי.
אורית חזן: זה דבר מעניין כי זה מראה שהתכנית הזאת פונה לאוכלוסייה שמלכתחילה לא בחרה במקצוע בגלל האילוצים שכולנו מכירים.
אורית חזן: לגבי מימון, הם מקבלים מלגת שכר לימוד מהטכניון.
אורית חזן: זה מה שאמרתי קודם, הרעיון עכשיו הוא שהטכניון נותן.
אורית חזן: הוא מקבל את הבוגרים של מערכת החינוך.
אורית חזן: בסופו של דבר זה לא לתת ולקחת וזה לא סכום אפס כי כולם הרוויחו.
עינת וילף: אם, למשל, הטכניון גייס תרומות ייחודיות לתכנית הזאת - - -
אורית חזן: במקביל, אנחנו מגייסים לזה תרומות אבל הוא לא התנה את זה בהתחייבות למשרד החינוך.
אורית חזן: הוא לא התנה את זה בקבלת תרומות אלא פשוט הטכניון יצא לדרך.
אורית חזן: קל לעשות את החישוב.
אורית חזן: זה 60 כפול מלגת שכר לימוד לשנה.
אורית חזן: זה מה שהטכניון השקיע בזה.
עינת וילף: מתקציבו.
אורית חזן: נכון.
אורית חזן: זה ברור שאם התלמידים יהיו יותר טובים, יהיו סטודנטים יותר טובים, יהיו חוקרים יותר טובים.
אורית חזן: זאת מערכת אחת שמזינה את עצמה.
אורית חזן: זה לא דבר אחד על חשבון השני.
אורית חזן: דבר נוסף.
אורית חזן: אנחנו גם הפעלנו קליניקה חינוכית מדעית השנה ויש סטודנטים שלומדים בטכניון ואנחנו נותנים להם הכשרה של סמסטר אחד לחניכה של קבוצות קטנות של תלמידים ובסמסטר השני הם הולכים לבתי ספר פעם בשבוע לשעתיים שלוש.
אורית חזן: הם מסייעים לתלמידים שבית הספר רוצה לקדם.
אורית חזן: השנה זה היה פיילוט.
אורית חזן: נדמה לי שהות"ת מממן את הפעילות הזאת והשנה היו בערך 30.
אורית חזן: אנחנו מקווים שבשנה הבאה זה יגדל לכל חיפה ולאזורים יותר רחוקים.
אורית חזן: חלקם רצו ללמד בבתי הספר שבו הם למדו.
אורית חזן: הם עושים את זה בימי שישי כשהם נוסעים הביתה.
עינת וילף: היתה לי שיחה עם מישהו שאחראי על בחינת הנושא של לימוד המדעים בבריטניה.
עינת וילף: גם שם המצב קשה.
עינת וילף: אחד הרעיונות שהם העלו, ואני אשמח לשמוע את דעת האוניברסיטאות, זה לאפשר למורים למדעים בתיכונים להיות חלק מקבוצות חוקרות באוניברסיטאות.
עינת וילף: שמם יהיה על פרסומים מדעיים, שהם יהיו חלק מקבוצות חוקרות.
עינת וילף: האם אצלכם יש איזו מחשבה לשלב מורים למדעים בתוך קבוצות חוקרות באוניברסיטאות עצמן?
אורית חזן: קודם כל, אם מורים ירצו, אני בטוחה שאפשר יהיה לעזור להם.
אורית חזן: אני חושבת שהפעילויות שציינתי הן פעילויות שהן בלתי תלויות בדבר.
אורית חזן: הן לא תלויות בתנאי ההעסקה של המורים, הן לא תלויות ברצון טוב של אף אחד חוץ מאשר ברצון טוב של אנשים שבאמת רוצים ללמוד, לקדם ולתרום.
אורית חזן: אין לי ספק שאם דבר כזה יקודם ויעודד על-ידי משרד החינוך, תהיינה הרבה אפשרויות בתוך הטכניון.
עינת וילף: באוניברסיטאות יש כיוון מחשבה כזה בכלל?
דבורה מרגוליס: אני משערת שאם תהיה יוזמה כזאת, אפשר יהיה לבדוק היתכנות ורצון מצד המורים.
דבורה מרגוליס: אני לא בטוחה שמה שמפריע היום למורים למתמטיקה בתיכונים זה נושא הפרסומים המדעיים.
דבורה מרגוליס: אם זאת הבעיה, אני בטוחה שהאוניברסיטאות ישמחו להתגייס ולעזור.
דבורה מרגוליס: אני לא רואה כאן בעיה.
דבורה מרגוליס: הנושא של לימודי מדעים בתיכונים, הקליינטים של לימודי המדעים בתיכונים אלה האוניברסיטאות.
דבורה מרגוליס: יש דאגה מאוד גדולה כבר תקופה מאוד ארוכה, בקרב ועד ראשי האוניברסיטאות בנושא הזה.
דבורה מרגוליס: הדאגה הזאת הובעה לפני שנה ושנתיים במכתבים שהגיעו מדיקני הפקולטה למדעים, מדעי החיים ומדעים מדויקים, על מידת ההשקעה שהאוניברסיטאות נדרשות להשקיע בהבאה של סטודנט שנה א' לרמה שבה הוא יוכל להתחיל ללמוד בתחומים האלה.
דבורה מרגוליס: לעניין המתמטיקה.
דבורה מרגוליס: למיטב ידיעתי ומכל מה ששמעתי באקדמיה, המתמטיקה היא בסיס להמון תחומים, לא רק בתחומים של מדע וטכנולוגיה אלא גם בתחומים הומניסטיים או סמי הומניסטיים.
דבורה מרגוליס: לכן ברור לחלוטין שמאוד חשובה האיכות של התלמידים שלומדים את התחומים האלה.
דבורה מרגוליס: המהלך שעשה הטכניון הוא בראשותו של פרופ' פול פייגין, שהוא המשנה הבכיר של נשיא הטכניון.
דבורה מרגוליס: הוא עומד גם בראש הצוות הבין-אוניברסיטאי למדיניות קבלה בתוך ור"ה.
דבורה מרגוליס: זה גוף שמאחד גם את אנשי המנהלה שעובדים עם קבלת סטודנטים וגם את אנשי האקדמיה שעוסקים בזה.
עינת וילף: יש מחשבה לאמץ את מדיניות הטכניון לכלל האוניברסיטאות.
דבורה מרגוליס: זה בדיוק מה שאני אומרת.
דבורה מרגוליס: הוא מוביל מהלך שעכשיו הוא ברמת כלל הרקטורים של 7 האוניברסיטאות למחקר של ישראל, כולל האוניברסיטה הפתוחה כמעמד של משקיפה.
דבורה מרגוליס: השאיפה שלנו, ביחד עם משרד החינוך – אני יודעת שפרופסור פייגין נמצא גם בוועדות שנמצאות אצלכם בתחומים אחרים.
דבורה מרגוליס: אנחנו מנסים להפוך את הדבר הזה למשהו שהוא נוהג או נוהל.
דבורה מרגוליס: נשאיר כרגע את ההגדרה המשפטית של זה אבל שזה יהיה משהו שיהיה נכון לכלל המערכת האוניברסיטאית בהתייחסות שלה למי שלומד מדעים וטכנולוגיה.
עינת וילף: אז צריך עוד יותר לחזק את הקריאה לעשות 5 יחידות במתמטיקה כי עוד מעט זה יהיה בכל האוניברסיטאות.
עינת וילף: תום, מורה למדעים בביולוגיה.
תום היוס גיימס: שלום.
תום היוס גיימס: אני רוצה להתייחס לנושא של גיוס בוגרי אקדמיה במקצועות המדעיים במקצוע ההוראה.
תום היוס גיימס: נאמר פה שבמגזר הלא יהודי המצב הרבה יותר טוב מהמגזר היהודי מבחינת גיוס המורים והיוקרה של המקצוע.
תום היוס גיימס: אני מניח שתנאי ההעסקה של המורים במגזר הלא יהודי זהים לתנאי ההעסקה במגזר היהודי.
תום היוס גיימס: זאת אומרת, שנושא היוקרה של המקצוע הוא נושא שיש לתת עליו את הדעת.
תום היוס גיימס: אמנם הנושא הכלכלי של מהו תלוש המשכורת שמורה מקבל הוא נושא מהותי שמהווה שיקול.
תום היוס גיימס: ברגע שסיימתי את התואר שלי בביולוגיה באוניברסיטת תל-אביב, אני חשבתי מה אני אעשה עם תלוש המשכורת שלי כמורה וזה מאוד ציער אותי מגוון האפשרויות שלי לקבלת התלוש הזה.
דלית שטאובר: במיוחד אם אתה בתל-אביב.
תום היוס גיימס: נכון.
תום היוס גיימס: הסיבה שהלכתי להיות מורה היא לא סיבה שקשורה לכסף אלא היא על אף הכסף.
תום היוס גיימס: בכל מקצוע, ולא משנה באיזה ענף, יש שיקולי יוקרה, יש שיקולי הגשמה עצמית, יש תחושת שליחות וסיפוק.
תום היוס גיימס: במדינה שלנו כיום יש בעיה תדמיתית מאוד גבוהה למקצוע ההוראה.
תום היוס גיימס: אני מאמין שהפיתרון יכול להיות מצוי גם בנושא של קמפיין תקשורתי להעלאת יוקרת המקצוע.
תום היוס גיימס: זה נעשה בעבר - - -
דלית שטאובר: כמו: מורה טוב, מורה לחיים.
תום היוס גיימס: למשל, כמו, "צא לנוף ואל תקטוף", ששינה באופן גורף מגמה התנהגותית של תושבי ישראל.
תום היוס גיימס: אפשר לעשות שינוי גם בתחום הזה.
תום היוס גיימס: בסופו של דבר, מורים שנמצאים במערכת – לא נדבר על "עוז לתמורה" – הם נמצאים שם על אף השכר שהם מקבלים.
תום היוס גיימס: אם אפשר היה לאפשר לאדם שמסיים מקצוע מדעי להגיד לאדם: אנחנו צריכים אותך כשליח, אנחנו צריכים אותך כמנהיג.
תום היוס גיימס: אנחנו צריכים שתכשיר את הדור הבא של הילדים בישראל וניתן לו את התחושה של הסיפוק והשליחות, אולי נוכל לגייס עוד כמה מורים.
תום היוס גיימס: אמנם לא עשיתי סקר אבל אני שומע סביבי חברים שנמצאים בתחום שלי ואומרים: שמע, קסם לנו הרעיון של להיות מורה, אבל להיות מורה?
תום היוס גיימס: למה?
תום היוס גיימס: כן, אני רוצה שאנשים יגידו: בטח להיות מורה כי זה אחד התפקידים הכי חשובים בחברה הישראלית.
תום היוס גיימס: זאת תודעה חברתית.
תום היוס גיימס: בתודעה הציבורית הישראלית, מקצוע ההוראה לא נחשב כמקצוע שהוא אחד מהחשובים בחברה הישראלית.
עינת וילף: כאן בוועדה תמצא בוודאי הד לקריאתך.
עינת וילף: כאן בוועדה הבמה היא של המורים.
עינת וילף: שושי פולטין, מורה לביולוגיה, בבקשה.
שושנה פולטין: שלום.
שושנה פולטין: כאמור, אני מורה לביולוגיה.
שושנה פולטין: חשוב לי לציין שאני בת 57.
שושנה פולטין: אני רואה בגיל המורים אסון לאומי בחינוך – ממש כך.
שושנה פולטין: בחדר המורים שלי, 50% מהמורים הם מעל גיל 55.
שושנה פולטין: 70% מהמורים הם מעל גיל 50.
שושנה פולטין: אני רואה את זה הרבה מסביבי.
שושנה פולטין: אני גם מדריכה ואני רואה את זה גם בבתי ספר אחרים.
שושנה פולטין: עם כל הכבוד לפיתרון של הטכניון, שיבוא מישהו לשעתיים בבוקר, עוד בתנאים של "עוז לתמורה", אני לא רואה איך זה נעשה.
שושנה פולטין: זאת אומרת, לא זה הפיתרון.
שושנה פולטין: אני חושבת שממש צריך להכריז על אסון לאומי בחינוך, לא פחות.
שושנה פולטין: זה לגבי גיל המורים.
שושנה פולטין: אני חושבת ש"עוז לתמורה" בהחלט מעמיק את העניין.
שושנה פולטין: זה לא דבר מדיד אבל אני בהחלט שומעת מורים מבוגרים כמוני שאומרים: טוב, ברגע שנעבור ל"עוז לתמורה" מלא אני פורש.
שושנה פולטין: זאת אומרת, המורים האלה אומרים שהם יפרשו.
שושנה פולטין: השינוי ב"עוז לתמורה" מבחינת אורך החיים הוא כל-כך דרסטי, שהרבה מורים ותיקים פשוט לא רוצים לעמוד בפני העניין הזה ובהחלט מתכוננים לפרוש.
שושנה פולטין: אני חושבת שהבעיה תעמיק, מה גם שאני שומעת שבבתי ספר שבאמת עברו ל-100% עוז לתמורה, מורים כבר הורידו מאחוז המשרה שלהם, למרות שהם לא מלמדים בבתי ספר שונים, כי הם לא מעוניינים לעבוד יותר מ-40 שעות או 36 שעות בגיל 55.
שושנה פולטין: אני חושבת שהבעיה הזאת תלך ותחמיר.
שושנה פולטין: הדבר השני שאני רוצה להתייחס אליו זה הנושא של מצוינות.
שושנה פולטין: היום המערכת משדרת זכאות לבגרות, נקודה.
שושנה פולטין: אם אני כמדריכה הולכת לבית הספר ומורה אומר לי: תשמעי, אני הלכתי למנהל ואמרתי לו, מה אתה מעוניין 80% מצטיינים או 100% זכאים?
שושנה פולטין: התשובה שלו היתה חד משמעית – 100% זכאים.
שושנה פולטין: זאת אומרת, אין היום שום נקודה שאומרת למורים ולמנהלים לשאוף למצוינות.
שושנה פולטין: אני חושבת שזה משליך גם על לימודי המתמטיקה.
שושנה פולטין: אם יש איזה סיכוי שבעתיד התלמיד לא יצליח ב-5 יחידות, אז אומרים לו שיעשה 4 וזהו, מה הוא צריך 5 יחידות?
שושנה פולטין: אני מעבירה את רוח הדברים כי אלו הדברים הלא מדידים.
שושנה פולטין: ברגע שהמערכת תשדר מצוינות והמערכת תיבדק על זה – אני אפילו יכולה לספר סיפור אישי.
שושנה פולטין: בתחילת השנה קיבלתי את רשימת הציונים של התלמידים שלי.
שושנה פולטין: 80% מהתלמידים היו ב-85% ומעלה, זאת אומרת, מצוינים.
שושנה פולטין: עמדתי בחדר המנהלת והיו שם שתי מורות שהתלמידים שלהם הם תלמידים חלשים באתגר ובמב"ר.
שושנה פולטין: זה בסדר שהם נותנים להם את תשומת הלב.
שושנה פולטין: מה היה התהליך?
שושנה פולטין: זכאי או לא זכאי?
שושנה פולטין: כך הם עמדו.
שושנה פולטין: עמדתי עם הדף ואף אחד לא שאל אותי בכלל כי זה בכלל לא מעניין.
שושנה פולטין: אני אומרת את זה ברצינות: זה לא מעניין אם התלמידים היום מצוינים.
שושנה פולטין: זה דבר שהמערכת צריכה לשנות.
שושנה פולטין: הדבר השני שאני רוצה להתייחס אליו זאת תכנית "נחשון".
שושנה פולטין: תכנית "נחשון" היא תכנית ממש מצוינת.
שושנה פולטין: היא תכנית מצוינת ללמידה פרטנית.
שושנה פולטין: אני לא רואה בה פיתרון כולל במקום מורים.
דלית שטאובר: נתנו אותה כתמיכה בנוסף למורים.
שושנה פולטין: כן.
שושנה פולטין: תלמידיי משתמשים בה, אני מפנה אותם.
שושנה פולטין: אני משתמשת במצגות "נחשון", אבל היא לא תפתור את בעיית מחסור במורים.
דלית שטאובר: זה לא הוצג כך.
עפרה מייזלס: זה לא קשור, אלה שני דברים נפרדים.
שושנה פולטין: אני מדברת על למידה מרחוק כפיתרון למחסור במורים.
שושנה פולטין: בכל מקרה, בכתבה ב"הארץ" אחד הפיתרונות למחסור במורים היה למידה מרחוק.
שושנה פולטין: אני אומרת מתוך ניסיוני.
שושנה פולטין: היתה לי קבוצה של תלמידים שהשתתפה בפרויקט מצוינות בכיתות ט' ללמידה מרחוק.
שושנה פולטין: במקרה זאת היתה קבוצה של הנדסה גנטית.
שושנה פולטין: זה משהו שהיה מטעם אוניברסיטת בר-אילן ולא מטעם משרד החינוך.
שושנה פולטין: כשראיתי שזה קבוצתי וזה נעשה בכמה בתי ספר, זה לא היה מספיק אטרקטיבי לתלמידים.
שושנה פולטין: מהר מאוד הם איבדו קשב.
שושנה פולטין: היה צורך בתמיכה של המורה המקצועי.
שושנה פולטין: אי-אפשר להשתמש בלמידה מרחוק כתחליף למורה המקצועי.
שושנה פולטין: צריך את המורה המקצועי פלוס, אולי, למידה מרחוק.
שושנה פולטין: הבהרתי את דבריי?
דלית שטאובר: הבהרת מאוד.
דלית שטאובר: אולי אני לא הבהרתי מספיק את תפישת עולמי.
דלית שטאובר: אין תחליף למורה בכיתה, אין תחליף למגע.
שושנה פולטין: זה לא יכול להיות, מוכרח להיות מורה מקצועי בכיתה.
דלית שטאובר: אבל, כשיש מורים ואת תיארת את התהליך, תכנית כזאת נותנת תמיכה שמאפשרת לתלמידים להתמיד ולהיבחן בסופו של דבר.
דלית שטאובר: תמיד טוב שיש עוד רשת ביטחון לתלמידים.
שושנה פולטין: "נחשון" הוא מצוין, כפי שכרגע הוא נעשה.
עינת וילף: ערן אסקרי, מורה למדעים, בבקשה.
ערן אסקרי: אני בן 37, מורה שנה חמישית.
ערן אסקרי: בשנים האחרונות אני בעיקר עם אוכלוסיות של מחוננים ומצטיינים.
ערן אסקרי: יש לי שני דברים לומר.
ערן אסקרי: אחד הדברים קשור למה שאמרו תום ושושי.
ערן אסקרי: כדי לא לחזור על הדברים אני אגיד את זה באמצעות הסיפור שלי.
ערן אסקרי: אני עברתי איזה תהליך.
ערן אסקרי: אחרי שעשיתי תעודת הוראה והגעתי למקצוע הזה מבחירה למרות שידעתי מה זה אומר מבחינה כלכלית.
ערן אסקרי: החלטתי שאני לא רוצה ללמד בתיכון, למרות שתעודת ההוראה שלי היא לתיכון.
ערן אסקרי: התואר הראשון שלי הוא בביולוגיה.
ערן אסקרי: ידעתי מבחינתי מה זה אומר להיות מורה לבגרות.
ערן אסקרי: ידעתי שאני לא רוצה להיות "עבד" של הבגרות.
ערן אסקרי: לימדתי בחטיבה שנה וחצי והבנתי שגם בחטיבה המגמה די דומה.
ערן אסקרי: יש התכווננות מאוד חזקה לכיוון של ציונים.
ערן אסקרי: שנה לפני המיצ"ב יש מבחני מפמ"ר.
ערן אסקרי: בסופו של דבר הגעתי לעבוד עם האוכלוסיות האלה של מחוננים ומצטיינים.
ערן אסקרי: היום אני מלמד ג' עד ו', יכול להיות שבשנה הבאה גם בחטיבה.
ערן אסקרי: הגעתי לנישה הזאת בדיוק מהסיבה ששושי דיברה עליה, למשל, שאין שום תמריץ למורה לעסוק במקצוע הזה מהכיוון של מצוינות.
ערן אסקרי: אני יודע מה זה לוקח ממני.
ערן אסקרי: איזה דברים זה דורש ממני ומה זה לוקח ממני כמורה אם אני צריך לעסוק כל השנה וללמד לפי תכניות עמוסות.
ערן אסקרי: אלה תוכניות רוחב.
ערן אסקרי: אתה צריך לרוץ עם החומר כי אתה צריך להספיק למבחן.
ערן אסקרי: אין שום סיכוי להעמיק בדברים בצורה משמעותית, כדי שהלמידה תהיה משמעותית.
ערן אסקרי: זה לוקח ממני הרבה ולא בשביל זה הגעתי למקום הזה של הוראה.
ערן אסקרי: בנישה שבחרתי לי יש לי קצת יותר לבוא לידי ביטוי.
ערן אסקרי: על-פי רוב יש לי מעורבות הרבה יותר גדולה בתכניות הלימודים.
ערן אסקרי: אני יוצר אותם בעצמי או לוקח תכנית ומשפר אותה.
ערן אסקרי: שם אני יכול גם להעמיק יותר בדברים מסוימים ובדברים אחרים פחות.
ערן אסקרי: להחליט לעצמי יותר את אופי הלמידה שלי.
ערן אסקרי: זה מתסכל אותי.
ערן אסקרי: אני חושב שיש לי הרבה מה לתת גם לאוכלוסיות "הרגילות" או למערכת הפורמאלית אבל אני לא שם כי אני יודע שזה ייקח ממני הרבה דברים שאני לא מוכן שזה ייקח ממני.
ערן אסקרי: זה נושא אחד, שהוא יותר ברמה התיאורטית.
ערן אסקרי: הנושא השני שרציתי לדבר עליו קשור למה שאמרה אורית חזן מהטכניון וזה הנושא של הכשרת מורים.
ערן אסקרי: כשחשבתי לעשות תעודת הוראה בסוף התואר הראשון – אני יודע שיש הכשרות מיוחדות למורים מצטיינים כמו "מכון קרן" או כמו "תכנית רביבים" באוניברסיטה העברית, שהן תכניות להכשרת מורים במחשבת ישראל ובתחומים יותר הומניסטים.
ערן אסקרי: לא היה ידוע לי, לפחות, על קיומה של מסגרת משמעותית להכשרת מורים בתחום המדעים.
ערן אסקרי: זה משהו שחסר.
ערן אסקרי: לדעתי גם היום הוא חסר.
ערן אסקרי: אם יקום גוף כזה, זה יהיה טוב.
עינת וילף: כמו שאתם יודעים, פה בוועדה אנחנו שמים דגש מיוחד על קולם של המורים ומעמדם של המורים.
עינת וילף: לכן גם היה חשוב לי היום שיבואו מורים לוועדה ויבטאו את הדברים שהם מרגישים ורואים מתוך פעילויותיהם בשטח.
עינת וילף: ד"ר רקפת שרון, נציגת ועד המכללות, ממכללת אוהלו.
רקפת שרון: אני מייצגת את המכללות להוראת מורים.
רקפת שרון: המכללה להוראת מורים היא כלי שהיה יכול מאוד לעזור בהכשרת מורים ובסגירת הפערים שאנחנו שומעים עליהם במשרד החינוך.
רקפת שרון: כמה מורים למדעים יהיו בעוד 5 או 10 שנים במחסורים הקיימים?
רקפת שרון: הקושי הגדול שאנחנו רואים בהרבה מאוד מכללות ועל אחת כמה וכמה בפריפריה זה לגייס סטודנטים להוראת המדעים.
רקפת שרון: מכיוון שסטודנט להוראת המדעים צריך ללמוד גם את הדיסציפלינה של המדעים ברמה אוניברסיטאית, ברמה שבה הוא יוכל ללמד את התחום אבל הוא גם צריך לרכוש את היעד איך ללמד.
רקפת שרון: זה משהו שלא כל-כך דיברו עליו פה.
רקפת שרון: מורה שמלמד מדעים זאת דיסציפלינה שצריך לדעת איך לעשות אותה.
רקפת שרון: נתנו פה דוגמאות אישיות.
רקפת שרון: אני בוגרת הטכניון, הדוקטורט שלי הוא מהפקולטה לביולוגיה בטכניון.
רקפת שרון: חשבתי שאין בעיה, אני באה ללמד מורים למדעים ואני מלמדת אותם כפי שלימדו אותי.
רקפת שרון: עומד מרצה, מלמד, עושים בחינה, הכול בסדר.
רקפת שרון: לקח לי פרק זמן והייתי צריכה ללמוד שנתיים במופת בקורס של מורי מורים.
רקפת שרון: היום אני מבינה את החשיבות האדירה של התייחסות לפרופסיה, למקצוע ההוראה, שאנחנו הרבה פחות מדברים עליו.
רקפת שרון: אי-אפשר לעשות את זה בלי שיהיו סטודנטים.
רקפת שרון: לכן זה איזה צוואר בקבוק.
רקפת שרון: יודעים שזה חשוב, מדברים על זה כבר כמה וכמה שנים.
רקפת שרון: יודעים את המספרים, כמו שפרופסור מייזלס אמרה אבל לא מצליחים לגייס סטודנטים, בין השאר כיוון שזה לא יוקרתי.
רקפת שרון: בין השאר, כיוון שהדרישות הן גבוהות ומי שיש לו מוח מדעי יעדיף ללכת לאוניברסיטה וללמוד ולצאת עם תואר.
רקפת שרון: אם באיזו שנה הוא יצטרך לעשות תעודת הוראה או להיכנס לבית הספר בלי תעודת הוראה.
רקפת שרון: אנחנו חושבים שמאוד חשוב לעודד את הסטודנטים להוראת המדעים שיגידו למכללות.