GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עינת אברהמי: אני לא חושבת שאפשר לדבר אתם על שיפור בתנאי ההעסקה, כשאין העסקה.
עינת וילף: תמר קנימח, בבקשה.
תמר קנימח: שלום, אני מנהלת המחלקה לקידום נוער ברעננה.
תמר קנימח: אחרי כל הדברים הנפלאים שאמרו פה, לא נשאר הרבה מה להוסיף.
תמר קנימח: לפני הכול אני רוצה להודות לארז אשל, שבכמה שבועות הצליח להביא את הבשורה עבורנו – חצי ממנה לפחות.
תמר קנימח: זה לא עניין של מה בכך, ואנחנו מאוד מעריכים ומוקירים.
תמר קנימח: הוא מתזז בכל הארץ.
תמר קנימח: יש פה חבר'ה בסיכון אמתי.
תמר קנימח: החברים שלי פה דיברו על הסיכון הזה.
תמר קנימח: אני, מה שיכולתי לתת אצלנו בעיר, 20 אחוז ילדים היו מסיימים בגרות מלאה – דבר שמי שמכיר את מערכת החינוך ברעננה יודע כמה בתוך המערכת הפורמלית שדיברה עליה גילה קלדרון, כמה משקיעים בתוך המערכת, ואם הם כבר נפלטו מתוך המערכת ומגיעים אלינו, זה באמת נקודת הסוף עבורם.
תמר קנימח: לקום בבוקר, להביא אותם מהבית, כפי שהוא תיאר – אין תחליף לדברים האלה.
תמר קנימח: ילדי השירות האלה, נוער השירות – יבורכו, אנחנו צריכים אותם לצד מה שכבר היה ובתוספת למה שכבר היה.
תמר קנימח: אותה תקרת זכוכית, 5,000 ילדים מתוקצבים, בזמן שסיימו בשנה שעברה 6,700, 1,700 תוספת, ואנחנו מתחילים ממספר כל כך נמוך – זה לא הגיוני.
תמר קנימח: אנחנו היום לא פתחנו עדיין את שנת הלימודים מסיבה מאוד פשוטה: אני לא יכולה לבוא לתלמיד שבא אליי אחרי כל התלאות שהוא עבר בדרך, ומבקש ללמוד ספרות, ואני לא יכולה לתת לו; מבקש ללמוד לשון, ואני לא יכולה לתת לו, כי קיצצנו מקצוע ועוד מקצוע.
תמר קנימח: אין שעות לתת למורים.
תמר קנימח: בשנה שעברה סיימנו עם 20 אחוזי הצלחה בבגרות מלאה, 0 אחוז יהיה השנה, וזה נתון מאוד חשוב לילדים האלה, ולא רק להסתכל עליהם כחצר האחורית.
תמר קנימח: אם הם רוצים כבר, ואנחנו מביאים אותם למצב שהם אוספים את הכוחות ומגיעים, אני לא חושבת שמישהו יכול להעלות על דעתו, לקצץ דווקא אצל הילדים האלה.
תמר קנימח: תודה.
שלי מידד: אני נציגת מועצת תלמידים ונוער ארצית.
שלי מידד: אני רוצה להתייחס לנקודה של קיצוץ השעות – בתור תלמידה באולפנה, אנחנו לומדים מ-08:00 עד 15:45 - זה הרבה שעות.
שלי מידד: אם לא היו לי השעות האלה – זה נותן לי יחס אישי, וזה שווה זמן וגם שווה כסף.
שלי מידד: אלה גם החברים שלנו, זה העתיד של כולנו.
שלי מידד: אם נקצץ את השעות האלה, זה יפגע בנוער ובעתיד, וגם בבגרויות.
שלי מידד: לא כל הנוער יכול ללמוד שעה שלמה בכיתה.
שלי מידד: אם לא נתמוך בהם – אמרו שיש תקציב, אבל למה לקצץ את השעות?
שלי מידד: החברה שלנו תלויה בזה.
עינת וילף: חן אמרגי, בבקשה.
חן אמרגי: שלום, אני גר בקריית אתא, לומד בתיכון רוגוזין.
חן אמרגי: אני תלמיד כיתה י"ב.
חן אמרגי: כשהגעתי להית הספר בכיתה י' הייתי במכינה לבגרות, כלומר אם לא הייתי עובר את מקצועות הבגרות, הייתי מסיים ב-13:00, יוצא עם תעודת חצי בגרות, ואם לא היה לי המכוון, היו לי 200 שעות חיסור, הייתי מועמד להיות במסגרת של היל"ה.
חן אמרגי: הייתי קם ב-11:00, לא רציתי ללכת לבית הספר, אבל מה מצאתי במסגרת החינוכית של בתי הספר – את המש"צים והמועצות.
חן אמרגי: זה חיזק אותי מאוד, ולכן אני ממשיך ללמוד לתעודת בגרות מלאה.
חן אמרגי: אני חושב שכמה אבני דרך שהיו לי במהלך שנות הלימודים מכיתה י' עד י"ב זה אנשים משנות השירות, זה המורים ובשבילי במיוחד זה מדריכי השל"ח.
חן אמרגי: מדריך השל"ח שלי אישית הלך להנהלה, וגונן עליי הרבה פעמים.
חן אמרגי: אני מכיר את הילדים האלה, כי הם למדו אתי בכיתה י'.
חן אמרגי: הם באמת מקללים.
חן אמרגי: הם מגיעים מאפס ערכים, אפשר לומר.
חן אמרגי: האמת – אם תקצצו, נאמר, שבעה בקבוצה, לא תצא מזה שום תועלת, ואפשר לבטל את כל התוכנית, כי התלמידים האלה באמת מגיעים לרמת בוטות חריפה.
חן אמרגי: אם תבטלו הכול, את השלוש בקבוצה, לא תהיה כל תועלת.
חן אמרגי: כשאני מגיע הביתה, אני לא עושה שיעורי בית, וכך גם התלמידים האלה.
חן אמרגי: תקצצו להם בשעות – כשיה
חן אמרגי: יו בני 25 ירוויחו 4,000 ש"ח, יהיו עובדי קבלן.
חן אמרגי: זה לא נעים, כי אדם צריך לרכוש השכלה, כפי שאני רוכש עכשיו השכלה בסיסית, מינימום.
חן אמרגי: לגבי הש"ש, אחד מהם היה אח שלי, לכן אני במסגרת מועצות תלמידים ונוער.
חן אמרגי: הוא שינה הרבה בבית הספר שלי.
חן אמרגי: הש"ש האלה תורמים מאוד.
חן אמרגי: מורי היל"ה יכולים לעבוד אתם.
חן אמרגי: הש"ש יכולים להיות חברים של התלמידים במסגרת היל"ה.
חן אמרגי: זה יעצים אותם, הם יכוונו אותם.
חן אמרגי: התלמידים במסגרת היל"ה יראו בהם מי שמדבר אליהם בגובה העיניים, ולא מורה שבא לעזור, אבל יותר נעים כשאתה מדבר עם חבר.
חן אמרגי: אני אפילו מציע להוסיף – שילמדו עוד.
חן אמרגי: תודה.
עינת וילף: ברכת קלימשטיין לוי, בבקשה.
ברכת קלימשטיין לוי: שלום, אני פה בכובעי לא המקצועי אלא בכובעי הציבורי התנדבותי – יושבת-ראש ועדת נוער במפלגת העבודה.
ברכת קלימשטיין לוי: ראשית, אני מודה לעינת וילף על הכינוס המהיר, גם בפגרה.
ברכת קלימשטיין לוי: זו הכנסת במיטבה, שמטפלים בבעיות ושואלים שאלות בזמן אמת, ולא רק כדי לכנס כל מיני מסמכים בדיעבד, וגם על האפשרות שנתת למי שרוצה, להשמיע את דברו – גם זה מבורך ונדיר במחוזותינו.
ברכת קלימשטיין לוי: חסר לי לשמוע מאנשי המקצוע, האם יש מדיניות לגבי כמה תקציב אנחנו אמורים להשקיע בתלמידים של היל"ה לעומת תלמידים רגילים, אם הם היו נשארים במערכת, כלומר אם ילד רגיל בכיתה י' מתוקצב על-ידי מדינת ישראל ב-100 ש"ח לשנה, האם ילד בהיל"ה מתוקצב יותר או פחות?
ברכת קלימשטיין לוי: האם מישהו עושה את החישוב הזה, או יוצאים מנקודה שיש 105, 120, ומחלקים למה שיוצא?
ברכת קלימשטיין לוי: האם יש מדיניות בנושא התקצוב של ילדים בסיכון לעומת ילדים במערכת הרגילה?
ברכת קלימשטיין לוי: השאלה השנייה היא האם נעשית חשיבה לטווח הארוך?
ברכת קלימשטיין לוי: כי אחד הדברים שלי הפריעו בדיון הוא שהכול נעשה מהרגע להרגע.
ברכת קלימשטיין לוי: יש פה אי-ודאות גדולה גם לילדים וגם למורים – מתחילים את ספטמבר, יודעים, לא יודעים, ולא משנה כמה שעות.
ברכת קלימשטיין לוי: עצם העובדה שאנחנו נמצאים בדיון הזה בספטמבר, אי-ודאות זה קריטי.
ברכת קלימשטיין לוי: גם אם יש קיצוץ, עדיף שיידעו אותו חצי שנה מראש, וייערכו, מאשר ברגע האחרון.
ברכת קלימשטיין לוי: השאלה, אם ב-2013 יש מדיניות שאומרת שאם היום יש 1,000 ילדים כאלה, בשנה הבאה צפויים להיות 1,500 – איך נערכים לזה תקציבית, או הכול מתחיל ונגמר בכמה כסף יש, ומחלקים אותו למה שנשאר?
ברכת קלימשטיין לוי: הייתי שמחה לקבל תשובות לשאלות האלה.
עינת וילף: אני רק מציינת שגילה קלדרון ביקשה להוסיף לפרוטוקול שהיא חברת הנהלת איגוד מנהלי מחלקות החינוך, והיא ייצגה אותם בדבר זה.
עינת וילף: בזאת מסתיים סבב הדוברים.
עינת וילף: אתייחס לכמה דברים, ואז אנשי משרד החינוך יכולים להתייחס לכל מה שנאמר, ואז אסכם את הישיבה.
עינת וילף: אני רוצה שתתחילו לבנות תוכנית להכנסת פעילות היל"ה לתוך משרד החינוך.
עינת וילף: נקבע לזה תאריך, ותתבקשו לבוא לוועדת החינוך, ולהציג תוכנית שאומרת איך החל משלב מסוים הדבר הזה נמצא בתוך משרד החינוך ולא במכרזים מכל סוג שהוא.
עינת וילף: התוכנית הזו חייבת להיות.
עינת וילף: גם אוסיף את זה לדברי הסיכום.
עינת וילף: נרצה לבקש דוח חקירה פנימית, שתקיימו בתוך המשרד, על איך התנהל המכרז הזה, ואיך הגענו למצב שאלה היו תוצאות המכרז.
עינת וילף: נרצה את זה גם לצורך דיונים אחרים במכרזים וגם כדי להציג את זה לאוצר לגבי ההתלהבות שיש לפעמים לאוצר ליציאה למכרזים, ולהראות להם מה קורה בשיטה המפוארת הזאת.
עינת וילף: נשאלו פה השאלות על נקודת המבט של התלמידים.
עינת וילף: בסופו של דבר זו נקודה מרכזית, אם לא המרכזית, וצריכה להיות תשובה, לאיך מחזירים את השעות.
עינת וילף: יש כמה נושאים שנדונו כאן בחודשים האחרונים, והם פחות חשובים ממה שיש כאן.
עינת וילף: אם אתה רוצה להביא לשר רעיונות, וזה יהיה גם בדברי הסיכום שילכו לשר – סבסוד טיולים – פחות חשוב מזה, מלגות ליציאה לפולין ובכלל יציאה לפולין בגיל תיכון – פחות חשוב מהתוכנית הזאת, מיליארד שקלים לצהרונים שאמורים היו ללכת לבני מעמד הביניים, שהלכו בסוף לחרדים וערבים – פחות חשוב, וזה מיליארד שקלים.
עינת וילף: ואלה דברים שרק נידונו כאן בשבועות האחרונים, אם אתה צריך להציע למשרד החינוך ולשר, מאיפה להביא את 8 מיליון השקלים שחסרים לכם לטובת השלמת השעות במלואן.
עינת וילף: גם הוועדה תצא באמירה ברורה של להחזיר את השעות במלואן מנקודת המבט של התלמידים, כי יש פה מסר איום ונורא, ולכן זה צריך לחזור למשרד החינוך.
עינת וילף: לא ייתכן שמורים שנאבקים על מעמדם, המינימום שמגיע להם, בסוף מקבלים את המסר שזה בא על חשבון התלמידים.
עינת וילף: גם אם זו לא הכוונה, זה יוצא כמעט ציני ונקמני, כאילו מישהו תכנן, ואני יודעת שאף אחד לא תכנן, אבל ככה זה יוצא.
עינת וילף: כאילו אומרים למורים: כשאתם נאבקים על המינימום שנדרש כדי שאתם תוכלו לעשות את העבודה שלכם, זה יהיה על חשבון התלמידים.
עינת וילף: זה משדר מסר של מורים נגד תלמידים, כשהמסר הוא בדיוק הפוך: ככל שמחזקים את המורים – זה לטובת התלמידים.
עינת וילף: לכן לא ייתכן שמשרד החינוך, גם מבלי שהתכוון, וברור לי שאיש לא התכוון, יוצא במסר שבסוף נשמע כמו: ראיתם, נאבקתם על הזכויות שלכם – בסוף נדפוק את התלמידים, ובגלל שיודעים שמורים בסוף באים לתפקיד שחשובים להם התלמידים, מסר כזה הוא מסר שמשתק מאבק על מעמד המורים ועל הזכויות.
עינת וילף: שמעתם כאן דברים מאוד ברורים לגבי שנת שירות.
עינת וילף: אני חושבת שהקונצנזוס הוא חד-משמעי.
עינת וילף: נדמה לי שזו גם העמדה שלכם, אבל אתם מחויבים לעמדה הרשמית של משרד החינוך.
עינת וילף: אלה אנשים שהתנדבותם היא מבורכת, רצויה.
עינת וילף: הם לא אנשי המקצוע.
עינת וילף: אם רוצים לבנות תוכנית של איך אנשי מכינות צבאיות עובדים עם נוער בסיכון – מצוין, זו יכולה להיות תוכנית דגל נהדרת, אבל לא כתוכנית משלימת שעות, לא כתוכנית שמחליפה מורים בשום צורה שהיא, וגם זה יהיה בדברי הסיכום.
עינת וילף: יותר מכך, כשיש אמירה במשרד החינוך, שניתן להחליף נוער לא מיומן, עם כל הכוונות הטובות ואיכויותיו האישיות, ניתן להחליף מורים בנוער הזה, אתם משדרים מסר לגבי מה דעתכם על מקצוע ההוראה.
עינת וילף: זו לא הכוונה, זה לא מה שאתם רוצים לשדר, אבל זה המסר שעובר – שמקצוע ההוראה הוא לא מקצוע שצריך להתקבל ולהכשיר אדם ולהיות מוכן לו, וכמו שאמרת, שהמורים הטובים ביותר יהיו אלה שילכו לאתגרים הגדולים ביותר.
עינת וילף: אתם משדרים את המסר ההפוך.
עינת וילף: לכן זה רעיון מבורך, זו תוכנית מבורכת כתוכנית נפרדת.
עינת וילף: ולהפעיל מתנדבים זה בכלל לא דבר קל; זו תורה בפני עצמה, והיא תעלה לכם כסף, וזו תצטרך להיות תוכנית בפני עצמה, לכן אם אתם רוצים להתחיל תוכנית של שימוש בש"ש, לעבוד עם נוער בסיכון, היא תוכנית נפרדת שצריך לתקצב אותה בנפרד.
עינת וילף: היא לא תוכנית שחוסכת לכם כסף.
עינת וילף: היא תעלה לכם כסף, וצריך לחשוב עליה בנפרד.
עינת וילף: אבקש את ההתייחסות לדברים שנאמרו כאן.
עינת וילף: אתם כאן בחזית.
עינת וילף: נשלחתם לחזית, ואתם עונים לשאלות.
עינת וילף: אנחנו יודעים שכוונותיכם טובות, ואתם עושים לילות כימים כדי לקדם את הילדים.
עינת וילף: חלקכם חדשים, ונקלעתם למצב שלא אתם יצרתם אותו, ובכל זאת כאן אתם נציגי המערכת, ולכן אנחנו פונים אליכם ככאלה, ומבקשים תשובות ככאלה.
עינת וילף: שום דבר אינו ברמה האישית אלא בהיותכם נציגי המערכת.
ארז אשל: יושבת-ראש הוועדה, קודם כל, זו זכות בשבילנו להיות פה, וזו זכות בשבילנו להתמודד עם נושא זה.
ארז אשל: גם בשיחה עם כל עובדי מינהל חברה ונוער, שאמונים על החינוך הערכי במסגרת הפורמלית במדינת ישראל, אותם אתגרים מכינים אותנו לאתגרים גדולים יותר שעתידים להיות בשנים הקרובות.
ארז אשל: אנחנו מזוהים ומזדהים עם כל מה שאנחנו אומרים.
ארז אשל: לפני שאסכם, אבקש מחיים להב, תציג בתוך המסגרת של התיקונים את הבשורה עם סמלי מוסד ואת התהליך שהושג בתוך הדבר הזה והמשמעויות, וגם את הכוונה הראשונית, ואנחנו מודעים לזה שהפעלת מתנדבים זה אתגר – לאן פנינו בשלב הראשון עם המתנדבים, אבל התהליך, וגם את זה נשמח בעוד תקופה מסוימת להציג – את ההתפתחויות ואת ההישגים.
ארז אשל: בבקשה, חיים.
חיים להב: אתייחס לשתיים-שלוש נקודות – רוב הדברים נאמרו, וחשוב היה לשמוע אותם.
חיים להב: המיקוד של הדיון היה במורים ובשעות הוראה.
חיים להב: יש מערכת תומכת למידה של מדריכים ליד המורים.
חיים להב: נכון ל-2012 משרד החינוך הגדיל את היקף התשתיות שלו ברשויות המקומיות.
חיים להב: הגדלנו את תשתיות הפעילות שלנו מ-130 רשויות מקומיות ל-160 רשויות מקומיות.
חיים להב: לצד זה הגדלנו את היקף העובדים לקידום נוער עובדים חינוכיים טיפוליים, שעושים את כל העבודה המלווה את ההוראה ותומכת בהוראה ומביאה את הילד לתהליך הזה בעוד כ-100 עובדים נוספים – מ-750 ל-850 עובדים נכון ל-2012.
חיים להב: אלה דברים שתוך כדי תנועה, ומתוך התהליך הזה, בתוך המהלך שאנחנו מדברים על נוער מנותק.
חיים להב: הפעולה היא מורכבת, היא גם מפעילה את המערך הטיפולי וגם את המערך ההוראתי, ולצדה יש מתנדבים עד היום.
חיים להב: אני חושב שהמהלך שארז מדבר עליו, אנחנו מנסים לחבור אליו, מדברים על ש"ש, על מכינות, הוא מהלך שמלכתחילה מכוון לא להחליף את מהלך ההוראה, לא להחליף את המורים – אנחנו דורשים תואר שני מהעובדים, אגב, אלא מערך תומך, משלים, גם בשעות וגם בפעילות משלימה.
חיים להב: למשל, חלק מהבעיה של רשויות נופלת על תקופת החופשות, שהיום אנחנו משלמים אותה, ובעבר הן היו שעות מול הילד.
חיים להב: חלק מהפעילות הזאת – פעילות שדה, פעילות יציאה, פעילות חברתית, יכולה בהחלט להיות מונגשת על-ידי כוח האדם המתנדב האיכותי הזה, ואני מאמין שזה בהחלט יהיה תוספתי, מעבר לשעות שצריכים לגייס אותם, והדברים נאמרו.
חיים להב: באחרונה קיבלנו אור ירוק לצאת כבר השנה בניסיון להעביר חלק מהיחידות לקידום נוער למודל של קוד מוסד, להחיל את הפעילות הזאת כמוסד רגיל – זה גם עלה בדיונים הקודמים של הוועדה.
חיים להב: המשמעות היא שלא כולם, אפשר יהיה להוביל אותם למודל הזה, כי זה מודל מאוד קשיח.
חיים להב: לקוד מוסד יש תנאי כניסה ותנאי הפעלה וכו'.
חיים להב: אנחנו רוצים שיישאר גמיש – הפעילות הזאת נעשית 365 ימים בשנה, לאורך כל השנה יכול להיכנס ילד ולצאת.
חיים להב: זה לא מודל בית ספר רגיל.
חיים להב: במעונות של החסות אין קיץ.
חיים להב: את הפתרון הזה נצטרך לתת גם במודל המיוחד הזה.
חיים להב: יש לנו אור ירוק לפילוט, ואני מקווה שנצא עוד השנה לפילוט.
חיים להב: זה יביא לנו משאבים נוספים משכר הלימוד לסל הפעילות, מהשעות שאנחנו משלמים מהתקציב של המכרז לשעות שהמשרד מממן, וכל המעטפת תמשיך להינתן על-ידי המשרד, על-ידי הקבלן.
חיים להב: זה חלק מהמכרז.
חיים להב: המכרז לקח בחשבון את המהלך הזה, והוא חלק מהפתרון.
חיים להב: בכלל, לאורך כל השנים אנחנו פותחים שנה עם X ילדים, וגומרים אותה עם Y ילדים.
חיים להב: אנחנו מתחילים עם 5,000 ילדים, ומגיעים ל-6,700 ילדים של תנועת ילדים פנימה והחוצה.
חיים להב: זה גם מספר שאנחנו צריכים לבדוק אותו, אם להישאר אתו, להרחיב אותו, כי היום החסות מדברת, לצערי, על פתיחת עוד כמה מוסדות – שירות בתי הסוהר, שלא נמצא כאן, מדבר על פתיחת כלא נוער, בעיקר ביטחוניים – בקיצור, כל הדברים האלה הם פעילות שאנחנו צריכים לכסות גם מבחינת החוק וגם מבחינת התקציב.
חיים להב: היא מורכבת, אבל התהליכים הם אף פעם לא בתחילת שנה.
חיים להב: אנחנו יודעים מה התמונה היום, ואני בטוח שחלק מהפערים האלה ייסגרו תוך כדי תנועה גם בגיוס כספים וגם בפתרונות שאנחנו מציגים היום.
עינת וילף: אגב, אם נער נשר ממערכת החינוך הרגילה, השעות שלו נגרעות מאותו בית ספר?
עינת וילף: האם ילכו אחרי הנער?
חיים להב: זה מתקציב שכר לימוד רגיל.
עינת וילף: אבל כיום מצד אחד, זה נגרע מבית הספר, אבל בעצם אף אחד אחר לא מקבל את זה.
קריאה: בית ספר מקבל לפי קבוצות.
קריאה: המעבר לשכר לימוד ישחרר חלק מתקציב השעות.
קריאה: במערכת החינוך העל-יסודית כל המורים הם לא עובדי משרד החינוך, כלומר גם אם אנחנו עוברים לסמל מוסד, עדיין המורים מועסקים על-ידי רשות מקומית – בכל המערך העל-יסודי.
עינת וילף: כל התקצוב של הנוער, הכול הוא אחר.
חיים להב: יש לזה הרבה חסרונות.
חיים להב: במודל הזה נחזור וניתקע עם חלק מהפעילויות, אבל לכן אנחנו מנסים פה לבנות מודל אחר, ויש לנו אור ירוק, לעשות את זה.
חיים להב: אני מקווה שנצליח לעשות את הפילוט המיטבי בעניין הזה.
ארז אשל: יושבת-ראש הוועדה, ראשית, להתייחס לדבריו של חבר הכנסת דב חנין, שאמר דברים חשובים מאוד, אבל חשוב לציין – כיום אין, כנראה, מקום בעולם שהיחס והטיפול והצמיחה בטיפול בקידום נוער, דומה למה שקורה במדינת ישראל – גם בהיקפים, גם בנגיעה.
ארז אשל: אוהבים לומר שבכל מקום אחר, אם נסתכל גם במדינות אירופה, כשאתה מגיע עד הקצה, ומטפל באותם תלמידים ובאותם ילדים, והאתגרים גדלים.
ארז אשל: נכון – כמות בני הנוער במדינות רבות בעולם קטנה והולכת ביחס לצמיחה ולכמות הנוער ולכמות האתגרים.
ארז אשל: השר והמנכ"לית מעורבים בנושא ברמה היום-יומית, כולל ביום חמישי בלילה, כולל ביום ששי בבוקר ובמוצאי השבת האחרונה.
ארז אשל: הדבר עומד לפתחם.
ארז אשל: עלינו לדעת שכשאנחנו מדברים על החינוך ועל היקפו, וצוין כאן – כל תלמיד שנפלט מתוך בית ספר תיכון, בסופו של דבר אנחנו רוצים לקלוט אותו, אבל אם היו יושבים פה עכשיו מנהלי בתי ספר, והיו מדברים על לאיזה כוח אדם הם זקוקים כדי לממש את תוכנית ההחלה בצורה מלאה כדי לשמור את התלמידים, אנחנו יכולים לשחק עם השמיכה לכל מקום שאנחנו רוצים.
ארז אשל: אנחנו מבקשים ורוצים, וניתן מענה שמשתפר והולך.
ארז אשל: המתנדבים – ואני שמח על הדברים שנאמרו פה – אני חושב שהם יעשו דברים חשובים מאוד, ויעבירו מסר חשוב מאוד וכולל.
ארז אשל: עלינו לדעת שאיכות הנוער שאליו אנחנו פונים זה אותו איכות נוער, שאם היו מתגייסים, ולא דוחים את הגיוס בשנה, זה נוער שסטטיסטית, רובם היו מפקדים, מפקדות, קצינים וקצינות בצה"ל, והיו עוסקים בחינוך עם אותם בני נוער.
ארז אשל: ברור לנו – הם לא מחליפים מורי ואנשי הוראה מיומנים.
ארז אשל: הסיסמה שאותה טבע מר חיים להב: לא מוותרים לאף אחד ולא מוותרים על אף אחד – תמשיך להתקיים.
ארז אשל: כל ילד שלא יהיה לו פתרון, כולל בשדרות, יגיע לחיים להב, ואם יצטרך, גם יגיע אליי, ואנחנו נמצא את הדרך לתת פתרון.
ארז אשל: אני גם מאמין, מתוך המפגש עם מורי היל"ה, שיש שיפור, והשיפורים הללו חשובים, בתנאי העסקתם ושכרם והעברת אחוז גדול מהם להעסקה משרתית, מעצם האישיות שלהם נמצא רבים מהם משקיעים שעות נוספות רבות בהתנדבות לטובת אותם ילדים, וממילא הילדים האלה ייצאו נהנים.
ארז אשל: אנחנו צריכים לדעת: אנחנו חיים כאן בתנאים של תקציב של צמיחה מוגבלת.
ארז אשל: כל תקציב, והדרישות הן רבות, והתחומים הם רבים.
ארז אשל: אומר לנו חבר מועצת תלמידים ארצית שללא אותו מורה של"ח שלו, הוא לא היה יושב פה היום.
ארז אשל: אם הייתי יכול היום להוסיף תקנים – תשאלי מנהלי בתי ספר תיכוניים של מעל עוד 300 מורי של"ח כדי לתת מענים באותם בתי ספר.
ארז אשל: הבוקר, כשנפגשתי עם תמר, מנהלת המחלקה לקידום נוער ברעננה, היא הציגה לי את המטרייה הכוללת שניתן בתוך המערך של קידום נוער.
ארז אשל: הלוואי שבתהליכים שבכל שנה את אותה מטרייה כוללת של קידום נוער מדינת ישראל בתוך האתגרים שלה תדע להגדיל את התקציב הכולל, כי כדי לתת את המענה בתקופה הזאת אנחנו צריכים כל תקציב נוסף שיהיה במדינת ישראל.
ארז אשל: משרד החינוך ברחל בתך הקטנה בוחן, האם יהיו פתאום בשורות תקציביות בשנת התקציב הבאה, ואנחנו נדע להילחם בשביל ילדי קידום נוער ובשביל החינוך בישראל.
עינת וילף: ראשית, אני מודה לכל המשתתפים – גם שהעלו את הנושא והביאו אותו לידיעת הוועדה, שגם דיברו, ודיברו גם על דברים קשים, וגם על אנשי משרד החינוך, שהציגו את הבעיות וגם את המאמצים שנעשים.
עינת וילף: יש פה הסכמה מלאה, שמדובר בתוכנית חשובה, מוצלחת, וכשהיא מצליחה, והיא נוטה להצליח, היא תורמת לחברה ולעתידם לא רק של אותם ילדים שעוברים דרכה אלא לכל החברה בישראל.
עינת וילף: לכן יש אינטרס מובהק, לשמור עליה, לחזק אותה ולהגדיל אותה.
עינת וילף: אני מבקשת כך: אחד, לבחון תהליך שבו התוכנית מתחילה להתנהל במתכונת, ואני שמחה לשמוע על הנושא של הסמל מוסד, באופן שבסוף זה יהיה הכי קרוב שיש לבית הספר – גם במודל תקצוב שנבנה מלמטה.
עינת וילף: שהמורים ייכנסו תחת ההסכמים הקיבוציים הכלליים, שיהיו מורים רגילים של מערכת החינוך.
עינת וילף: גם אם הרשות המקומית מעסיקה, אם רשת עתיד מעסיקה, המורים נחשבים מורים של ההסכם הקיבוצי.
עינת וילף: איך מתקרבים למקום הזה כדי לא להגיע למקום של המכרזים המאוד לא מוצלחים האלה.
עינת וילף: ארצה לבקש סיכום חקירה פנימית על אופן ניהול המכרז, ומה קרה בדרך.
עינת וילף: אמירה ברורה: הוועדה חושבת, ואני חושבת שגם אתם חושבים כך, שמשרד החינוך צריך לדאוג שמנקודת מבט התלמידים לא יהיה מסר שחיזוק מעמד המורה בא על חשבונם.
עינת וילף: המורים אינם עומדים כנגד התלמידים.
עינת וילף: המצב הוא בדיוק הפוך: חיזוק המורים הוא חיזוק התלמידים.
עינת וילף: לכן אנחנו מצפים לשמוע ממשרד החינוך, כיצד משלימים את אותם 8 מיליון שקלים כדי שמנקודת מבטם של התלמידים השעות לא ייפגעו.
עינת וילף: כאמור, יש המקורות – גם בתנאים כמו שתיארת, של תקציב מוגבל, יש דברים שמוציאים עליהם היום כסף, שהם פחות חשובים מהתוכנית הזאת לעתידה של מדינת ישראל, וציינתי מה הדברים האלה.
עינת וילף: אני בטוחה שיש לעוד אנשים עוד רעיונות.
עינת וילף: לגבי שנת שירות, אני מברכת על האמירה החד-משמעית, ששנת השירות לא תהיה במקום המורים, לא תהיה במקום המלווים, והשעות שהם תורמים לא ייספרו כשעות שמשלימות את השעות החסרות.
קריאה: הן ייספרו כשעות לטובת הילדים.
קריאה: הילד לא ייזרק לרחוב.
קריאה: חשוב לדעת.
קריאה: לי יש אחריות, שהילד יהיה עם דמות שהיא מרשימה.
עינת וילף: אני לוקחת את התיקון.
עינת וילף: מאחר שאין כאן התחייבות של המשרד, שהשעות לא ייספרו במקום שעות הליווי, אנחנו דורשים לא לספור את השעות האלה במקום שעות הליווי.
עינת וילף: אלה שעות מבורכות.
עינת וילף: אלה לא השעות שצריך להחזיר.
עינת וילף: ובשום מקרה לא מדובר על החלפה של אנשי מקצוע ובזילות של תפקיד שלהם.
עינת וילף: נעביר את הסיכום הזה למשרד החינוך.
עינת וילף: נמשיך לעקוב.
עינת וילף: נבקש לראות את התוכניות ארוכות הטווח שעליהן דיברנו, בעוד כשלושה חודשים.
עינת וילף: נקבע דיון בוועדה.
עינת וילף: לגבי הדברים קצרי הטווח, נמשיך לעקוב בימים ובשבועות הקרובים.
עינת וילף: אני פותחת ישיבה, אני מקווה שלא אחרונה – אני מקווה שייתנו לנו לקיים עוד – בנושא צו לימוד חובה (שיעור השתתפות המדינה והרשויות המקומיות בקיום מוסדות חינוך רשמיים לשנת התשע"ג), התשע"ג-2012.
עינת וילף: הדיון היום הוא כחלק מחוק המחייב התייעצות בטרם הסכמה על החלוקה בעלויות, בהיבטים מסוימים, בין משרד החינוך, בין המדינה, ובין הרשויות המקומיות.
עינת וילף: נפתח את הדיון בהצגה של השר, ואם תרצה, של אנשי משרד החינוך, ביחס למה שמתוכנן לשנה הקרובה.
עינת וילף: לאחר מכן, כמובן, אשמע התייחסות של כל מי שמבקש להתייחס.
עינת וילף: אתם מכירים כמובן את הנוהל – כל מי שמבקש לדבר ולהתייחס מתבקש לשלוח לי פתק עם שמו והנושא שאליו הוא מבקש להתייחס.
עינת וילף: כל מי שמבקש להתייחס יקבל כמובן רשות דיבור.
עינת וילף: בבקשה, שר החינוך.
גדעון סער: תודה, גברתי היושבת-ראש.
גדעון סער: הדיון מתקיים על-פי סעיף 7 לחוק לימוד חובה.
גדעון סער: החוק הזה קובע את האחריות המשותפת לרשות חינוך מקומית ולמדינה על קיום מוסדות חינוך רשמיים.
גדעון סער: על-פי סעיף 7(ב): "השר, בהתייעצות עם שר הפנים וועדת החינוך והתרבות של הכנסת, קובע, בצו שמתפרסם ברשומות לגבי כל שנת לימודים ולגבי רשויות החינוך, את שיעור ההשתתפות של המדינה ושל רשות חינוך מקומית בקיום מוסדות החינוך הרשמיים שבהם ניתן חינוך חובה לילדים ולנערים הגרים בתחום השיפוט של הרשויות".
גדעון סער: אני רוצה לציין, לפני שאני נכנס למהות הדברים, שקדם לישיבה הזאת הליך של התייעצות עם שר הפנים וסגן ראש הממשלה, מר אלי ישי.
גדעון סער: כמו כן, קיימתי בהקשר הזה פגישה משותפת עם סגן ראש הממשלה ועם יושב-ראש מרכז השלטון המקומי, מר שלמה בוחבוט, ואפרט שינוי מסוים שהכנסנו מהטיוטה לצו כפי שאנו מציעים לכנסת.
גדעון סער: אני רוצה לומר כמה דברים כלליים.
גדעון סער: ראשית, הצו בעיקרון זהה לצו של שנה שעברה.
גדעון סער: זאת אומרת, בראייה של הדברים המוגדרים בצו אין נסיגה, או אין פגיעה, וגם אין שיפור.
גדעון סער: יש סטטוס קוו לגבי שיעורי ההשתתפות כפי שהיו בשנת הלימודים הקודמת, דהיינו תשע"ב.
גדעון סער: יחד עם זאת, אני מוצא לנכון לציין את העובדה שלא כל הנושאים שבהם המדינה מתקצבת חינוך רשויות מקומיות מוגדרים בצו, ובממדים רבים מאוד, שאני אפרט, אל"ף, השתתפות המדינה גדלה, או הסכומים שהמדינה מעבירה לשלטון המקומי גדלו בשנה החולפת, ובי"ת, היה חיזוק לממדים של הדיפרנציאליות, דהיינו, לתת יותר לרשויות מקומיות חלשות ופחות לרשויות מקומיות חזקות יותר.
גדעון סער: אני מבקש לפרט את הדברים.
גדעון סער: מה השתנה משנת הלימודים הקודמת לשנה הזאת במכלול היחסים בינינו ובין הרשויות המקומיות?
גדעון סער: ראשית, פתרנו סוגיה של הסעות, או אי-עדכון התייקרויות שנבעו מהתייקרויות של דלק.
גדעון סער: היו טענות ארוכות-שנים של השלטון המקומי בנושא הזה.
גדעון סער: הגענו לסיכום, על דעת אגף התקציבים במשרד האוצר, להוסיף במשך שנתיים 140 מיליון שקל לרשויות המקומיות.
גדעון סער: עודכנתי אתמול באירוע פרטי שנכחתי בו, ואני מבקש מהמנכ"לית לבדוק, שהביצוע של זה מתעכב, אבל זה בהחלט סוגיה שהעיבה מאוד על השלטון המקומי ובוודאי, על-פי ראותו, חשובה.
גדעון סער: שנית, כל נושא בינוי גנים.
גדעון סער: קודם כול, תקציב הבסיס פר גן גדל ב-9%.
גדעון סער: אני מדבר על תקציב הבסיס לבינוי גני ילדים בכלל הרשויות המקומיות.
גדעון סער: דבר נוסף, ממד דיפרנציאלי – הכנסנו לראשונה בבינוי תקצוב דיפרנציאלי לרשויות מקומיות שונות, שמתבסס על שני צירים: תוספת על בסיס מרחק מהמרכז, ותוספת שנייה על-פי אשכול סוציו-אקונומי.
גדעון סער: הדברים האלה יצרו פערים בתקצוב.
גדעון סער: כך, למשל, בערד הגן יקבל יותר מאשר בתל-אביב, אבל גם בלוד הוא יקבל יותר מאשר בתל-אביב אבל נניח פחות מערד.
גדעון סער: אני רוצה לציין ולהדגיש את זה, כי לדעתי, וגם הצגנו את זה בממדים שונים שהיו באחריותנו והיינו יכולים לתת בהם תוספות, נתנו אותן באופן דיפרנציאלי.
גדעון סער: אל הנוסחה הזאת הגענו בהבנה עם משרד האוצר.
גדעון סער: נקודה נוספת, על-פי המלצות ועדת טרכטנברג כאשר יושמו בהחלטת הממשלה מ-8 בינואר 2012 בנושא פרק החינוך, בדוח נכללה התוכנית להארכת יום הלימודים, תוכנית הצהרונים שתתחיל לעבוד, פחות או יותר, בתוך כחודש ימים.
גדעון סער: המכרזים כבר הסתיימו והתוכנית תופעל.
גדעון סער: התוכנית תופעל על-פי החלטת הממשלה בשנת הלימודים הקרובה ברשויות מקומיות חלשות מבחינה סוציו-אקונומית, שנמצאות באשכולות 1-3, וגם בירושלים הבירה שנמצאת באשכול סוציו-אקונומי 4.
גדעון סער: החלטות הממשלה, היו להן בהקשר הזה שני ממדים: אוניברסליות של חינוך חינם לגילאי 3-4, כאשר קודם רק במקומות החלשים זכו לכך – שיקום שכונות ורשויות מקומיות חלשות באשכולות 1-2 מבחינה סוציו-אקונומית, ואני הוספתי את אשכול 3 עוד לפני המחאה.
גדעון סער: אז בעצם חינוך חינם לכל המשפחות הצעירות בגילאי 3-4, כאן יש אוניברסליות; ולגבי הצהרונים, הארכת יום הלימודים, גם נגיע בסוף לאוניברסליות.
גדעון סער: אנחנו מתחילים, אני מקווה, אם הממשלה הבאה תתמיד בביצוע התוכנית כפי שהוחלט עליה, אבל אנחנו יודעים שהשנה אנחנו מתחילים, וכאן אנו מתחילים מהרשויות החלשות יותר.
גדעון סער: השאיפה, כמובן, כפי שקרה בחינוך חינם לגילאי 3-4 שהתחיל מלמטה ועכשיו חל על כולם, להגיע לפריסה מלאה על-פי החלטת הממשלה מ-8 בינואר.
גדעון סער: נקודה נוספת, אנחנו נמצאים כבר שנה שנייה בתוכנית של ניהול עצמי של בתי-ספר יסודיים, תוכנית חשובה מאוד.
גדעון סער: לצערי עד היום הוועדה לא קיימה על הנושא דיון ממשי.
גדעון סער: אני חושב שזה נושא משמעותי מאוד.
גדעון סער: אולי בקדנציה הבאה.
גדעון סער: אני זוכר אפילו שפעם ראש עיריית תל-אביב-יפו, שאני מתגורר בה, מתח על כך ביקורת, למה יש כאן איזו שוני.
גדעון סער: יש בנושא הזה דיפרנציאליות בתקצוב על בסיס אשכולות סוציו-אקונומיים של הלמ"ס.
גדעון סער: אני מציג דברים תוספתיים שקרו במהלך התקופה הזאת.
גדעון סער: מצד אחד יש סטטוס קוו, ומצד שני יש תוספות תקציביות שנובעות מהחלטת הממשלה.