GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מוחמד ברכה: בנושא של בן גוריון ובגין, לשר החינוך יש את מערכת השיקולים שלו והתפיסה האידיאולוגית שלו, אבל אני חושב שבהיבט של הקניית ערכים אישיים שהם מודל, אני חושב שהיה צריך לחנך לערכים אחרים בקרב מערכת החינוך הערבית, כפי שמצאתם לנכון להכניס את הרב קוק למערכת החינוך הממלכתית-דתית, אני חושב שיש מקום לקחת גם את הנרטיב, גם את האמירה, גם את החוויה של התלמידים הערביים ולהתייחס אליה.
מוחמד ברכה: הדבר האחרון הוא הנושא של פתיחת שנת הלימודים ב-27 לחודש.
מוחמד ברכה: בשנים הקרובות זה יהיה סמוך לחודש הרמדאן, כפי שזה קיים היום.
מוחמד ברכה: אני חושב שצריך גם כן להתייחס להיבט הזה.
מוחמד ברכה: בעצם יש חודש שלם לפני פתיחת שנת הלימודים שהתפקוד של התלמידים והיכולת שלהם להתארגן וכו' הם פחותים.
מוחמד ברכה: אני יכול להרחיב במקום אחר.
עינת וילף: תודה רבה, חבר הכנסת ברכה.
מוחמד ברכה: הנושא האחרון, האחרון בהחלט.
עינת וילף: זה היה כבר האחרון.
עינת וילף: יש לנו הרבה דוברים.
מוחמד ברכה: סבסוד טיולים ערכיים, אני חושב שיש מקום גם כן להתייחס לערכים אוניברסאליים ולא רק לערכים לאומיים ולאומנים.
עינת וילף: חבר הכנסת זחאלקה, בבקשה.
ג'מאל זחאלקה: גברתי היושבת-ראש, כבוד השר, אורחים יקרים, אנחנו מברכים כולנו את התלמידים על פתיחת שנת הלימודים.
ג'מאל זחאלקה: כמובן, לא כל הילדים שמחים שחוזרים ללימודים כי יש הרבה דברים.
ג'מאל זחאלקה: אני שמעתי, עשיתי סקר קצר בעצמי ומצאתי שיש דבר המוסכם על כל הילדים כמעט, שהם לא עשו שום דבר בחופש, לא הספיקו לעשות שום דבר למרות כל מה שעשו.
ג'מאל זחאלקה: צריכים יותר זמן.
ג'מאל זחאלקה: אני רוצה לתת ברכה קצרה לשר ואחר כך לתת כמה דברי ביקורת בקצרה.
ג'מאל זחאלקה: אני רוצה לברך, אומרים בעברית "לברך על המוגמר", אני רוצה לברך על המותחל, לא על המוגמר, וזה החינוך חינם, שזה צעד גדול מאוד.
ג'מאל זחאלקה: אני גם רוצה לציין את עבודתו העיקשת של השר בשמירה על התקציב, בהגדלת התקציב, זו לא עבודה קלה.
ג'מאל זחאלקה: אנחנו היינו מורגלים לקיצוצים כל הזמן והגיע סוף סוף שר שעומד על המשמר.
מוחמד ברכה: מצבך קשה, גדעון, יש לך שבחים.
ג'מאל זחאלקה: לא, תכף תראה, תכף תשמע.
גדעון סער: אני מקווה שהוא יאזן את זה בקרוב.
ג'מאל זחאלקה: אני שמעתי את השר אומר מספר פעמים על התקצוב הדיפרנציאלי של כל מיני פרויקטים ולכן תמוהה בעיני עמדתו בפגישתו עם ראשי המועצות האזוריות בהתנגדותו להעברת תקציבים מרשויות חזקות שיש להן הרבה כסף לרשויות שאין להן כסף.
ג'מאל זחאלקה: במקום שהשר ייזום, שהמשרד ידחוף, המשרד מנסה להכשיל את המהלך הזה.
ג'מאל זחאלקה: יש מצב מעוות היום, יש עיוות גדול מאוד שבו המועצות הכי עניות שאין להם תקציב בכלל, צריכות לשלם אותם תקציבים, אותו כסף על חינוך או על פרויקטים מסוימים בחינוך כמו הרשויות החזקות וזה עיוות שצריך לתקן אותו.
ג'מאל זחאלקה: לא להגיד עכשיו, למצוא כל מיני דרכים פתלתלות כדי להתנגד לו, לשר החינוך, אני לא מתנגד לשר החינוך, אבל למה לפגוע במהלך הזה שיועיל רבות לרשויות החלשות?
ג'מאל זחאלקה: העמדה הזאת היא לא הגיונית, לא הוגנת, לא צודקת ולא נכונה ואני מקווה שהשר ישקול אותה מחדש.
ג'מאל זחאלקה: השר אמנם חזק בהגנה על התקציבים אבל הוא מנסה להשליט ראיית עולם ימנית מאוד במערכת החינוכית.
ג'מאל זחאלקה: מדובר באותם טיולים שהוא מדבר עליהם, מדובר בכפיית לימודי בן גוריון ובגין על החינוך הערבי, מדובר בטיולים לחברון, בתמיכה באוניברסיטת באריאל, בפיטורי מפמ"ר האזרחות, שאלה פיטורין שערורייתיים, בפסילת שיר של יצחק לאור.
ג'מאל זחאלקה: אני כאן רואה ומנסה דרך הפוליטיקה לנצח את האסתטיקה, כי איציק לאור הוא אסתטיקן גדול ומשורר גדול ורק מסיבות פוליטיות פוסלים אותו.
ג'מאל זחאלקה: אני אומר לך, כבוד השר, הפוליטיקה היא בת חלוף, האסתטיקה היא בת אל-מוות.
עינת וילף: אני מבקשת עכשיו לעבור למורים.
גדעון סער: ברשותך, אולי אני אתייחס רק לדברים של חברי הכנסת, לפחות שני חברי כנסת שהפנו דברים, לשאר תתייחס המנכ"לית.
עינת וילף: בסדר, תתייחס לדברים של חברי הכנסת, מאה אחוז.
מוחמד ברכה: אני לא מסכים עם חבר הכנסת זחאלקה בדבר אחד, שהפוליטיקה היא חולפת.
מוחמד ברכה: אני חושב שהדבר הכי קבוע ונצחי זה הפוליטיקה.
ג'מאל זחאלקה: הפוליטיקה היא מתחלפת כל הזמן.
מוחמד ברכה: הפוליטיקאים מתחלפים.
ג'מאל זחאלקה: הפוליטיקאים אבל גם הפוליטיקה במובן שמה שאומר השר סער יחלוף, מה שאמר איציק לאור ילמדו בעוד 10 שנה.
יעל ארזי: ומה שעשה איציק לאור.
ג'מאל זחאלקה: הוא לא עשה שום דבר, זו עלילת דם.
עינת וילף: בבקשה, השר.
גדעון סער: אני אשתדל בנימה עניינית להתייחס לדברים שנאמרו על ידי חבר הכנסת ברכה וחבר הכנסת זחאלקה.
מוחמד ברכה: ומילר מה?
גדעון סער: לחבר הכנסת מילר תתייחס המנכ"לית משום שהוא העלה סוגיות מסוימות ואני חילקתי עם המנכ"לית למה אני אתייחס ולמה היא תתייחס.
גדעון סער: קודם כל, לא אמרתי שאין בעיות במערכת החינוך, במערכת החינוך יש הרבה מאוד בעיות והרבה מאוד קשיים וגם כשפותחים שנת לימודים אלה מאמצים קשים ביותר, וגם כשיש סיכום תקציבי אלה מאמצים קשים ביותר.
גדעון סער: בסך הכול הצגנו את הדברים המרכזיים, וגם כשהצגתי את הדברים המרכזיים אז הוצג חטיבות ביניים, אמרתי: רבותי, בחטיבות הביניים יש מחלוקת, היה ככה, ניסינו לפתור, זה מה שאנחנו עושים.
גדעון סער: גם בספרי לימוד אמרתי מה היו הבעיות ביישום, אולי היינו רוצים שיותר בתי ספר יכנסו, יש פחות ממה שהיינו רוצים אבל אנחנו באמת מתאמצים ובאמת משתדלים לשפר את המערכת ואני חושב שכל מי שיסתכל על הכיוון של המערכת הוא כיוון טוב.
גדעון סער: כמובן שחינוך זה תהליכים ארוכי טווח, אי אפשר אחרי מספר שנים לבוא ולהתרווח, להפך, אני בדיוק רואה את המרחק, עיקר הדרך עוד לפנינו, אבל אני חושב שהתבצעו דברים מאוד משמעותיים.
גדעון סער: אנחנו מטפלים, אני יכול להגיד גם מטפל הרבה בנושאים של המגזר הערבי וגם נוכח הרבה במגזר הערבי ואני חושב שניתנים למגזר הערבי מענים גם תקציביים וגם פיזיים שלא ניתנו בעבר, ואני חושב שמי שרואה מה קורה במגזר הערבי – אם למשל אני לוקח את תוצאות המיצ"ב של 2011, בפעם הראשונה אפשר לראות לא שיפור בהישגים עם הותרת הפער על כנו אלא בפעם הראשונה רואים צמצום פערים אמיתי בהישגים ואני רואה בזה חשיבות גדולה ביותר.
גדעון סער: יש בעיות של תרבות ארגונית, אני לא הסתרתי, אני דיברתי על זה בגילוי לב ואני אשמח לבוא ולדבר גם בעתיד איפה עשינו התקדמות ושינינו את דרכי קבלת המורים ואיפה עדיין אני רואה בעיות שהן בעיות שלא קשורות לנושא תקציבי, במינוי מנהלים ובנושאים אחרים.
גדעון סער: אבל בסך הכול, ואני מקווה, בצדק הצגת את המבחנים הבין-לאומיים כמדד, הצבנו את זה גם כממד, אני לקחתי על עצמי אחריות גם, אני קיבלתי על עצמי אחריות שהצגתי, תוכנית יעדים ברורה כולל בנושא המבחנים הבין-לאומיים.
גדעון סער: אנחנו נדע עוד 4 חודשים האם הצלחנו או לא הצלחנו.
גדעון סער: לגבי סוגיית תשלומי ההורים, עדיין אנחנו רחוקים ממצב שתיארת של ביטול טוטלי של תשלומי ההורים אבל כן אנחנו עושים מאמץ גדול - - -
מוחמד ברכה: רק תחליף, אני לא מדבר על להעמיס את זה על תקציב המשרד.
גדעון סער: שבא ונאמר הנושא של הצעת ועדת לנגרמן.
גדעון סער: אז המשמעות היא הטלת מס נוסף על אזרחי ישראל ובדבר הזה לא הגענו לכלל הבנה.
גדעון סער: הגענו בקונטקסט של ועדת טרכטנברג לקונטקסט שמאפשר לנו להוזיל את תשלומי ההורים וזה מה שאנחנו עושים.
גדעון סער: ומה שעשינו היום עם הנושא של הטיולים זה מאות שקלים לילד, והשאלת ספרים זה מאות שקלים לילד, וגני הילדים זה יותר מאלפי שקלים פר ילד.
גדעון סער: ולכן, זו בהחלט המטרה שלנו אבל עדיין מדינת ישראל היא מדינה עם מגבלת משאבים כמו כל מדינה, אנחנו לא יכולים לקבל את כל מה שאנחנו רוצים וצריכים, לא רק רוצים אלא צריכים.
גדעון סער: אבל כשאנחנו, ואני אגע בזה גם אפרופו הדברים של זחאלקה, כאשר אנחנו מקבלים משאב תוספתי, ונתתי פה דוגמה של נושא הטיולים השנתיים, אנחנו כן משתדלים לחלק אותו באופן דיפרנציאלי.
גדעון סער: זאת אומרת שהחלש הוא יקבל יותר ואני אתן עוד דוגמאות פה, בכל משאב תוספתי שקיבלנו, חילקנו אותו באופן דיפרנציאלי.
גדעון סער: לגבי הנושא של בגין ובן-גוריון, אני חושב שהידע על שניים מראשי הממשלה החשובים שהיו למדינת ישראל, שעמדו בראש המדינה תקופות ארוכות, קיבלו החלטות היסטוריות, הוא חשוב לכל התלמידים בכל המגזרים, והידע הזה צריך להיות גם נחלת התלמידים והבוגרים של מערכת החינוך במגזר הערבי, ואני גם חושב שיש הרבה מאוד, ואני גם הנחתי לנסות גם למצוא תוכניות ייחודיות.
גדעון סער: למנחם בגין, אני נותן רק פשוט דוגמאות, ויכוח קשה מאוד בנושא הממשל הצבאי על ערביי ישראל עד 65'.
גדעון סער: מה, זה לא איזה דבר שאפשר ללמוד?
גדעון סער: תפיסתו בנושא חוקה?
גדעון סער: בנושא השלום עם מצרים?
גדעון סער: לא בכל דבר צריך לחשוד, לא כל דבר.
גדעון סער: נכון, השקפת העולם שלנו היא שונה, היא שונה, ובהחלט אני מוביל את המערכת על פי דרכי - - -
גדעון סער: אין כוונה, בוא נגיד, לחנך את התלמידים במגזר הערבי להצביע ליכוד, למרות שהייתי מאוד שמח אם הם יעשו את זה.
גדעון סער: אין כוונה כזאת.
גדעון סער: הכוונה היא להקנות ידע והייתי עושה עוול כלפי המגזר הערבי אם הייתי אומר: שם לא צריך ללמוד על בן גוריון ומנחם בגין, וגם התלמידים בחמד ילמדו על בן גוריון ומנחם בגין.
מוחמד ברכה: ואנחנו מה?
גדעון סער: אמרתי גם שיהיו תכנים ייחודיים, בהחלט אמרתי.
מוחמד ברכה: אז תוסיף תכנים ייחודיים למערכת החינוך הערבית.
גדעון סער: אני לא חש צורך להתנצל.
גדעון סער: זה דבר מוזר אבל באף אחת מהסוגיות שהועלו על ידי הדוברים אין לי איזה רצון להתנצל על משהו.
גדעון סער: עכשיו אני מדבר על תקצוב דיפרנציאלי.
גדעון סער: אני לא נגד תקצוב דיפרנציאלי.
גדעון סער: אני, כשהיה עכשיו המהלך של תקצוב בינוי גני ילדים בהקשר של טרכטנברג, התקצוב היה דיפרנציאלי.
גדעון סער: זאת אומרת, הכנסתי פעם ראשונה מדד סוציו-אקונומי ומדד של מרחק מהמרכז, ורשויות רחוקות מהמרכז ויותר חלשות סוציו-אקונומית, קיבלו יותר כסף פר גן מאשר רשות - - -
ג'מאל זחאלקה: לכן, כמו עמדתך כמו בנושא השני.
גדעון סער: רק רגע, אבל תאזין, אני הקשבתי לך בקשב רב.
גדעון סער: אני חושב שאני גם יכול לשכנע אותך, תתפלא.
גדעון סער: ואני אומר לך שאני בעד תקצוב דיפרנציאלי וכשיש לי כסף תוספתי אני מחלק אותו באופן דיפרנציאלי.
גדעון סער: כשהיה לי כסף לתוכנית תקשוב אני אמרתי: אני, את כל בתי ספר היסודיים במחוז צפון, רוצה לפני מחוז תל-אביב.
גדעון סער: במקרה אני תושב תל-אביב.
גדעון סער: אבל למה אני נגד התוכנית שהוצגה לי, ואני אומר את זה בצורה גלויה, של האוצר לתקצוב דיפרנציאלי?
גדעון סער: מכיוון שכל עוד לא הוגדר על ידי המדינה סל בסיס לתלמיד, מה המדינה מחויבת לתת פר תלמיד, אני מתנגד לפגיעה בתקצוב של הרשויות בנושא החינוך, ומדוע?
גדעון סער: כי מה שיקרה הוא שעיקר ילדי ישראל, כי זה לא רק הרשויות החזקות, מה שמוגדר כרשויות חזקות זה כולל את רוב ילדי ישראל, מה שיקרה הוא שמה שהן היום נותנות ככסף תוספתי יינתן כדי לתת מענה לבסיס שהיום המדינה נותנת, ומה שיקרה שרמת החינוך תיפגע וזה יהיה צעד ראשון, חבר הכנסת זחאלקה, או לא ראשון, בבריחה מאחריות המדינה לחינוך וגלגולו לרשויות המקומיות כדי שהחינוך ימומן מכספי הארנונה ולא מכספי המסים שמשלמים אזרחי ישראל.
גדעון סער: אני חושב שזה צעד, בנסיבות הקיימות, מאוד מאוד מסוכן ואני חושב שאפשר ללכת לרעיון הזה אך ורק אחרי שנגדיר מה הסל הבסיסי שהמדינה חייבת לתת לכל תלמיד, לא משנה איפה, ואחרי זה, על גבי זה, אפשר לתת תוספות, וכמעט בכל דבר יש תקציבים תוספתיים שמקבלות רשויות החלשות.
גדעון סער: לכן אני אומר, צריך מאוד מאוד להיזהר.
גדעון סער: אני התנגדתי כשנכנסתי למשרד, היה דוח פוגל בתקופת השרה הקודמת ושר האוצר הקודם, והתנגדתי ליישום דוח פוגל מאותם נימוקים, וכל עוד לא יובטח סל בסיס לתקציב אני מתנגד לתקצוב דיפרנציאלי והוא לא יעשה טוב.
גדעון סער: לגבי הדברים שאמרת, חבר הכנסת זאחלקה, בכל המישורים, אל"ף, אני מכבד את עמדתך ואת דעתך.
גדעון סער: האשמת אותי בטעמים פוליטיים ויש לי תחושה שדווקא ההתקפה שלך היא פוליטית.
ג'מאל זחאלקה: הפיטורין של המפמ"ר הם נקיים מפוליטיקה?
עינת וילף: אנחנו עכשיו עוברים למורים.
עינת וילף: מה שאני אעשה עכשיו הוא ככה, אני אקרא את הדוברים, אני אקרא גם את הדובר הבא כיוון שכל מי שביקש זכות דיבור צריך לשבת ליד מיקרופון אז הדובר הבא גם צריך להיערך לשבת על יד מיקרופון.
עינת וילף: כיוון שהזמן קצר אני אגביל את הדוברים בזמן אז אני מבקשת להיות מאוד תמציתיים ולהקפיד על הדברים שלכם.
עינת וילף: אני מתחילה בבקשה עם פדרו גולדפרב ואחריו אריאל עמר.
פדרו גולדפרב: צהרים טובים לכולם, שמי פדרו גולדפרב, רכז אזרחות והיסטוריה בבית ספר "נופי הבשור" עוטף עזה.
פדרו גולדפרב: כדי להיות תמציתי אני רוצה להגיד את הדבר הבא: נראה לי שיש דיסוננס בין הדברים שנאמרים לבין הדברים שקורים בשטח והדיסוננס מתחיל לקבל פרופורציות לא מקובלות.
פדרו גולדפרב: כל הדברים ששמעתי כאן מטעם כבוד השר ומטעם המנכ"לית מקובלים, הלוואי שיוכלו להגיע לדברים שהם רוצים במסגרת התוכניות ובזמן הקרוב, אבל, בשטח, המורים והתלמידים מרגישים אחרת.
פדרו גולדפרב: למרות שיש רצון לחנך את התלמידים להיות תלמידים ביקורתיים, להיות תלמידים יצירתיים, התלמידים מקבלים מהממסד דווקא את המסר ההפוך: אתם חייבים להיות צייתניים, וזה מסוכן.
פדרו גולדפרב: אם אני לא טועה, כבוד השר, אתה ואני באים ממקורות דומים.
גדעון סער: אתה מבואנוס איירס או מקורדובה?
פדרו גולדפרב: מארגנטינה.
גדעון סער: אבל מאיפה?
פדרו גולדפרב: אני מבואנוס איירס, אתה מקורדובה.
גדעון סער: אני נולדתי בארץ, אבא שלי היה מקורדובה אבל.
פדרו גולדפרב: בסדר, המשפחה.
פדרו גולדפרב: להבדיל אולי מחלק ניכר מאלה שהיושבים כאן, הגעתי לישראל ב-81' מדיקטטורה צבאית, וכבוגר דיקטטורה צבאית אני חייב להגיד, יש סממנים טוטליטאריים במערכת החינוך שלנו שאנחנו צריכים להיזהר מהם.
פדרו גולדפרב: משפט אחרון.
עינת וילף: אריאל עמר, בבקשה, ואחריו יעל גוראון.
עינת וילף: יעל, את מוכנה?
יעל גוראון: בוקר טוב, אני יעל, אני מורה לתרבות ישראל, מקרא, ספרות ואזרחות בבית ספר "הרטוב".
יעל גוראון: לא התייחסתם בדברים שלכם למהלך מרכזי לקראת שנת הלימודים הקרובה, נשמח אם תתייחסו, הוצאת מפמ"ר אזרחות מתפקידו.
יעל גוראון: אני רוצה לומר שאנחנו, המורים לאזרחות, חווים משבר אמון עמוק לקראת פתיחת שנת הלימודים ואני אמנה 4 סיבות ואז מן הסתם יגמר לי הזמן.
יעל גוראון: הסיבה הראשונה היא הפיטורין של המפמ"ר ללא סיבה מקצועית מספיקה, מלבד עניין הספר שהוא עניין שולי יחסית להתקדמות הגדולה של המקצוע תחת הנהגת המפמ"ר.
יעל גוראון: כל מה שדיברתם עליו קודם, כבוד השר וכבד המנכ"לית, קרה אצלנו במקצוע האזרחות בשנים האחרונות: הכשרת מורים איכותית בשטח, השתלמויות אטרקטיביות שמורים נהרו אליהם, למידה חווייתית ועדכנית, אתר מטח, שהוא אתר של טכנולוגיה בשירות הפדגוגיה כפי שהזכרת, למידה שיתופית, למידת חקר, פיתוח חומרי הוראה, כנסים שהתאימו למורים והיו בשיתוף מורים, בשביל מורים.
יעל גוראון: המפקח בסגנון מנהיגות של דוגמה אישית פיתח קהילת מורים שהיתה בשביל כולנו מודל חינוכי ממעלה ראשונה, מפמ"ר שקיבל את כל המורים מכל המגזרים והוביל אותנו בבטחה, פיתח הוראת אזרחות במדינה שלנו, שהיא מדינה יהודית ודמוקרטית למקומות שאנחנו לא היכרנו קודם.
יעל גוראון: כמובן גם הזכאות לבגרות עלתה, כל ההשקעה הגדולה שהמשרד משקיע בחינוך, הכשרת מורים שציינתם קודם, פשוט קרתה בשקט תחת ידה.
יעל גוראון: אנחנו עדיין ממתינים לשמוע סיבה ממשית לפיטורין ולעצירת המהלך הזה.
יעל גוראון: הסיבה השנייה זו התעלמות מוחלטת בקבלת ההחלטה מקולם של המורים בשטח, בשדה.
יעל גוראון: התייחסות אלינו רק על גבי התקשורת, התייחסות לאנשי השדה כעשבים שוטים, פשוט ככה.
יעל גוראון: להערכתי, התעלמתם גם מעמדת ארגון המורים שרן ארז הביע באמצעי התקשורת של מחאה על המהלך החד צדדי הזה.
יעל גוראון: אנחנו עדיין ממתינים לפגישה כדי להשמיע את הדברים שלנו באופן ברור.
יעל גוראון: הסיבה השלישית שחשוב לי שתתייחסו אליה היא שאנחנו כרגע עובדים תחת עמימות רבה סביב התכנים של תוכנית הלימודים, יש עכשיו הרבה שינויים ואין לנו בעצם הנהגה.
יעל גוראון: אנחנו רגילים שלפני ה-27 לחודש מגיעה אלינו הודעת מפמ"ר לגבי איך להתחיל את השנה הזאת, כרגע אנחנו נמצאים בחוסר סדר מוחלט מבחינתנו, לא ברור לאן הדברים הולכים.
יעל גוראון: הסיבה הרביעית והאחרונה שאני רוצה לציין היא חשש גדול מהעתיד לבוא, ההנהגה החדשה שתיבחר למקצוע.
יעל גוראון: אנחנו מכירים מעורבות עמוקה של המכון לאסטרטגיה ציונית, אנשיו חברים כיום בוועדת המקצוע, אנחנו מכירים את הסימון של המפמ"ר הבא ואנחנו יודעים שבמכון הזה מדברים על ציונות מונוליטית מסוג אחד שמי שלא שותף לה פשוט עתידו כעתידו של המפמ"ר, לצאת החוצה.
יעל גוראון: אנחנו הולכים לקראת אינדוקטרינציה ולא חינוך לאזרחות.
עינת וילף: גל אורון, בבקשה, ואחריו רונית בלום.
גל אורון: שלום, אני אדבר בקצרה.
גל אורון: אני גם מורה לאזרחות בבית הספר הריאלי בחיפה ואני רוצה גם להתייחס לסוגיה של - - -
אלכס מילר: רק שאני אבין, אני הגעתי לישיבה של הכנה פדגוגית לפתיחת שנת הלימודים, מה שאני שומע שיש פה אחד אחרי השני - מדברים על אותו בן אדם.
עינת וילף: חבר הכנסת מילר, בבקשה - - -
אלכס מילר: עם כל הכבוד, העניין הובן.
עינת וילף: חבר הכנסת מילר.
אלכס מילר: סליחה, זו ועדה של הכנסת.
אלכס מילר: גברתי, זו ועדה של כנסת.
עינת וילף: זו אכן ועדה של הכנסת - - -
אלכס מילר: את מגבילה כאן
אלכס מילר: חברי כנסת בזכות הדיבור - - -
עינת וילף: לא הגבלתי, כולם דיברו כמה שהם רצו.
אלכס מילר: את כן, סליחה, אני ישבתי פה ואני שמעתי, חבר הכנסת היה באמצע זכות דיבור, את ביקשת ממנו לקצר - - -
עינת וילף: חבר הכנסת מילר, כולם קיבלו את מלוא זכות הדיבור.
אלכס מילר: את מביאה פה אנשים שכולם מדברים על נושא שבכלל לא קשור לדיון הזה.
אלכס מילר: עם כל הכבוד, זה לא עסק ככה.
עינת וילף: חבר הכנסת מילר, אם לא היית מפריע הדברים היו מתקדמים בשקט.
אלכס מילר: לא, גברתי.
עינת וילף: בבקשה, תמשיך, אני מצטערת על ההפרעה.
גל אורון: אני רוצה להגיד כמה דברים בקצרה שאני חושב שהם רלוונטיים לדיון.
גל אורון: דבר ראשון, למי שפחות מצוי בסיבה של הפיטורין של המפמ"ר, אני חושב שחשוב שכל אזרחי מדינת ישראל יידעו שהאינטרס שלהם הוא שהמפמ"ר יישאר בתפקיד.
גל אורון: אני חושב שזה האינטרס של מערכת החינוך - - -
אלכס מילר: בוא נעשה משאל עם.
אלכס מילר: לא, רבותי, קצת הגזמתם אני חושב, עם כל הכבוד.
גל אורון: אנשי מערכת החינוך, משרד החינוך, אני חושב שמורים, הורים ותלמידים באשר הם, ואני אסביר למה אני מתכוון.
גל אורון: המפמ"ר שפוטר הגשים הלכה למעשה את חזון החינוך הממלכתי במדינת ישראל.
גל אורון: אני חושב שמקצוע האזרחות, שהוא מקצוע שהוא טעון באופן אינהרנטי והטבע שלו לעסוק בסוגיות קונפליקטואליות, לקח אותו איש מקצוע שהעמדות הפוליטיות שלו, לי בכל אופן, בתור אחד שעבד אתו 4 שנים, אין לי מושג מהן, והצליח לייצר מרחב של שיח, מרחב של דיאלוג, מרחב שבונה אזרחות משותפת ממורה שעובד בטייבה עד מורה שגרה במגרון, עד מורה בחיפה ומורה מאילת.
גל אורון: כל הערכים שהיום משרד החינוך מנסה לקדם, שזו חשיבה ביקורתית, חינוך לאזרחות משותפת, חינוך לחברה פלורליסטית, המפמ"ר הצליח להגשים את זה הלכה למעשה ומי שיכול להעיד על זה טוב מכולם, אני חושב, אלה המורים.
גל אורון: עוד מילה אחת.
גל אורון: אני חושב שהסוגיה הזאת, ובדקה כנראה לא הצלחתי להעביר אותה לכולם, היא סוגיה קריטית עד כדי כך שאני קורא לכבוד שר החינוך, כמו במקרים שאנחנו יודעים ששרים אחרים מתערבים באופן אישי ומשמיעים את הקול, ובלי לפקפק או לזלזל בשיקול הדעת של המנכ"לית אני מבקש ממנו ובשם הרבה מורים שעומדים מאחורינו לצאת פה באמירה, ואני פונה אליו לעשות שיקול דעת נוסף ולהתערב בסוגיה.
עינת וילף: רונית בלום ואחריה חגי לביא.
אלכס מילר: מה זה, יש פה רשימה?
עינת וילף: יש רשימת דוברים.
אלכס מילר: לא, אז תגידי לנו, גברתי, אולי אנחנו נצא.
עינת וילף: אתה מוזמן לצאת.
אלכס מילר: כל מי שאת הבאת כאן בשביל הפרובוקציה הזאת אז אנחנו נבוא כשכל זה יגמר.
עינת וילף: יש כאן רשימה ארוכה של מורים, גננות וסייעות שביקשו לדבר.
אלכס מילר: רבותי, זה לא הנושא של הדיון.
אלכס מילר: אם זה היה הנושא של הדיון, תאמינו לי, הנוכחות של הח"כים היתה גם בצד השני, עם כל הכבוד.
עינת וילף: חבר הכנסת מילר, בוועדה הזו מורים ידברו.
עינת וילף: כולם ידברו.
עינת וילף: אני מבקשת, אין כאן סדר, קיבלתי פתקים, אני מקריאה פתקים.
עינת וילף: רונית בלום ואחריה חגי לביא, בבקשה.
רונית בלום: בוקר טוב.
רונית בלום: אני מלמדת בתיכון "רוטברג" ברמת השרון.
רונית בלום: אני שותפה לאיזושהי עשייה חינוכית ואנחנו באמת באים כאן כאנשי חינוך קודם כל ומורים לאזרחות.
רונית בלום: מה שבעצם מוביל אותנו בעשייה ובחשיבה זה איזשהו קו שאנחנו מנסים לענות עליו, איזה סוג של - - -
אלכס מילר: לא יאומן, לא הגיוני שרק מה שמדברים זה המפמ"ר לאזרחות.
מוחמד ברכה: זה חלק מהנושא.
אלכס מילר: זה חלק מהנושא?
אלכס מילר: כן, כמובן.
אלכס מילר: מה זה קשור לישיבה פדגוגית?
עינת וילף: חבר הכנסת מילר, בוועדה הזאת מורים מדברים.
אלכס מילר: בסדר, שידברו, לבריאות.
אלכס מילר: אני לא מגביל אף אחד, אני רק, גברתי, מבקש שאם את עושה דיון בנושא מסוים שאנחנו נגיע לדיון בנושא הזה ולא לנושא אחר.
עינת וילף: הדיון הזה ימשך עד 13:00 בנושא.
רונית בלום: הקו שמנחה אותנו זה בעצם תשובה לאיזושהי שאלה שאנחנו שואלים כשאנחנו נכנסים לכיתה, איזה סוג של בני אדם ואיזה סוג של תלמידים ואזרחים אנחנו רוצים להוציא מתוך מערכת החינוך.
רונית בלום: התשובה שאנחנו מנסים לענות עליה היא גם ברמה האנושית אבל גם ברמה האזרחית כשותפים, כאנשים שמכירים את המערכת השלטונית, את המדינה הדמוקרטית והמדינה היהודית שבה הם חיים, מכירים את המורכבות שלה ומסוגלים לחשוב ולתת תשובות לשאלות קשות תוך מחשבה חופשית.
רונית בלום: ולכן אני כאן שותפה באמת לסוגיה הזאת ומבקשת לבצע חשיבה כי אני חושבת שהדברים נאמרו בצורה מאוד ברורה.
רונית בלום: תודה.
עינת וילף: חגי לביא ואחריו אריאל עמר.
חגי לביא: שלום, אני מורה לאזרחות בבית ספר בירושלים.
חגי לביא: אני רוצה בתחילת דברי להצטרף לדבריו של חבר הכנסת מילר, אני רוצה להצטרף אליך ולומר שגם לי צר מאוד גם כמורה לאזרחות וגם כאזרח שהפורום היחיד שמאפשר לנו המורים להציג את דעתנו בפני השר ובפני המנכ"לית זה הפורום הזה.
חגי לביא: אין ספק שאם היו נפגשים אתכם קודם ויכולים להציג את הדברים גם ביתר אריכות מאשר בדקה שמוקצבת לנו כאן, יכול להיות שהיינו יכולים להרגיש שבאמת מקשיבים לנו כמו שאתה אומר שמקשיבים והדבר לא כל כך נראה.
זבולון אורלב: באיזה ספר אזרחות זה כתוב, השיטה הזאת?
קריאה: דמוקרטיה?
קריאה: שמעת פעם על הנושא הזה?
זבולון אורלב: המורים בוחרים את המפה?
זבולון אורלב: יש כזאת שיטה?
עינת וילף: אני מבקשת שקט, בבקשה.
זבולון אורלב: אסור קריאת ביניים?
עינת וילף: אסור.
זבולון אורלב: גם קריאת ביניים אסור?
עינת וילף: היה זמן דיון, חבר הכנסת אורלב, חברי הכנסת דיברו לפני כן.
זבולון אורלב: גם כשיעור באזרחות, אסור קריאת ביניים?
זבולון אורלב: זה שיעור רע מאוד באזרחות מה שקורה כאן, שיעור רע מאוד.
עינת וילף: חברי הכנסת דיברו קודם לכן, המורים והגננות ידברו.
זבולון אורלב: אולי התלמידים יבחרו את המורים והמורים יבחרו את המפקחים והמפקחים יבחרו את השר.
זבולון אורלב: מה זו השיטה הזאת?
זבולון אורלב: התבלבלתם לגמרי.
עינת וילף: לא, אבל יש אמונה בסיסית - - -
זבולון אורלב: התבלבלתם לגמרי, חברי המורים.
קריאה: העם חושב שזה רעיון טוב, תודה.
עינת וילף: חבר הכנסת אורלב, בבקשה, להפסיק.
זבולון אורלב: מה זו השיטה הזו?
זבולון אורלב: את נותנת יד לדבר פסול, תדעי לך.
זבולון אורלב: את נותנת פה יד לדבר פסול מן היסוד.
עינת וילף: חבר הכנסת אורלב, בוועדה הזו מורים ידברו.
זבולון אורלב: הם ידברו וידברו לעניין ועל דברים שהם צריכים לדבר עליהם.
קריאה: מה שמרשים להם?
חגי לביא: אני חושב שאחד הדברים שמפריעים לי באופן אישי יותר מכל בדיון הציבור הוא באמת שאנחנו מראש מחליטים מה אנשים הולכים להגיד לפני שהם אומרים.
חגי לביא: חשוב לי לומר שאנחנו המורים לא מבקשים לבחור מפמ"ר, אנחנו כן מבקשים לומר שאנחנו מרגישים תהליך מאוד חיובי שהתרחש בלימודי האזרחות, מכל המגזרים אגב, שמתרחש בשנים האחרונות תחת הובלתו של אדר וחושבים מתוך היכרות מקצועית עם השטח, אנחנו אלה שמלמדים בסופו של דבר, שמן הראוי קודם כל שקולנו ישמע, ואם הדרך היחידה שלנו לבוא ולומר את דברנו ולהשמיע את קולנו באמצעות הוועדה הזו כי מסרבים להיפגש אתנו אז זו הדרך שאנחנו נאלצים לעשות את זה.
חגי לביא: אני חושב שאנחנו רוצים אזרחים פעילים ואקטיביים וזה מה שאנחנו מנסים להראות, ודוגמה אישית, כפי שהשר ביקש בעצמו בתחילת דבריו.
עינת וילף: אריאל עמר ואחריו שלומית כהן.
אריאל עמר: שלום, אני מורה ומחנך בתיכון שליד האוניברסיטה העברית, לא רחוק.
אלכס מילר: גם לאזרחות?
אריאל עמר: גם באזרחות, עד שתתיר לי להמשיך, כל עוד תתיר לי.
אריאל עמר: קודם כל אני רוצה לומר הערה מתודולוגית למצגת שהיתה כאן.
אלכס מילר: בעדינות, בעדינות.
אריאל עמר: אני אומר את זה בעדינות.
אלכס מילר: ההערה שלך – תשתדל, אתה בוועדת הכנסת.
אלכס מילר: אתה בוועדה של הכנסת.
אריאל עמר: אין בעיה, להגיש לך ידיים?
אלכס מילר: אם זה מה שאתה מלמד את הילדים שלך, אם זו הדמוקרטיה שאתה מלמד את הילדים שלך, צר לי, צר לי שאנשים כמוך נכנסים לכיתות של הילדים שלנו.
אלכס מילר: צר לי.
עינת וילף: חבר הכנסת מילר, לא.
אריאל עמר: ד-מ-ו-ק-ר-ט-י-ה, ד-מ-ו-ק-ר-ט-י-ה.
אלכס מילר: צר לי שאתה, בדרך שלך, של התגובות שלך - - -
אריאל עמר: ד-מ-ו-ק-ר-ט-י-ה.
אלכס מילר: זו הדמוקרטיה שאתה מלמד?
עינת וילף: אני מבקשת לא להגיב באופן אישי.
אריאל עמר: אם כן, הערה מתודולוגית על המצגת.
אריאל עמר: עד שקופית 17, שהיא הראשונה שעסקה בפדגוגיה, שזו המטרה של המפגש היום, לא דיברנו פדגוגיות, לא דיברנו חינוכית.
אלכס מילר: כן, עכשיו עברנו לדמגוגיה.
עינת וילף: חבר הכנסת מילר, תן לדבר.
מוחמד ברכה: תפסיק עם היהירות הזו, בחייך, מה זה?
אריאל עמר: סליחה, אני מורה בישראל ואני רוצה להשמיע את קולי.
אריאל עמר: תודה לך.
אריאל עמר: אז לשם ההתכנסות שלנו, לשם הפדגוגיה, ראוי להתייחס לעניין החינוכי לדעתי, כבוד השר, מהיבט חינוכי ולא מהיבט כלכלי.
אריאל עמר: זו הערה מתודולוגית על המצגת עצמה.
אריאל עמר: עכשיו ברצוני להתייחס למעגל הרחב יותר של פיטורי אדר מפמ"ר, שזו פדגוגיה, אדוני השר, אדוני חבר הכנסת מילר, זו בהחלט פדגוגיה וזו פדגוגיה אכבר חינוכית.
אריאל עמר: לא ניתן לנתק את פיטורי המפמ"ר, לא ניתן לנתק זאת ממהלכים ציבוריים, התקפה ציבורית כוללת על אנשים בעלי אידיאולוגיה מסוימת.
עינת וילף: שלומית כהן, אחריה מוחמד חאג' יחיא.
שלומית דמסקי כהן: שלום, אני מורה לאזרחות גאה מבית ספר "פלך" בירושלים.
שלומית דמסקי כהן: אני רק בקצרה אגיד במשפט אחד, אין פה שום עניין פוליטי של ימין ושמאל, יש פה אדם, מנהיג חינוכי בעל יושרה מקצועית שפוטר ואנחנו דורשים לדעת מדוע כי אנחנו אנשי המקצוע.
עינת וילף: מוחמד חאג' יחיא, בבקשה, ולאחריו אמיר תדמור.
זבולון אורלב: זה פורסם.
זבולון אורלב: תקראי את הפרוטוקול של ועדת החינוך, תקראי את הפרוטוקול, תראי את השגיאות שהוא עשה.
זבולון אורלב: זו בושה שאדם כזה יכול היה להיות מפמ"ר בישראל, אדם שמוציא ספרים עם טעויות.
שלומית דמסקי כהן: הוא לא הוציא ספרים - - -
עינת וילף: חבר הכנסת אורלב, בבקשה.
זבולון אורלב: הוא הוציא ספרים עם טעויות, הוא אישר ספרים עם טעויות.
זבולון אורלב: תקראי את הפרוטוקול.
שלומית דמסקי כהן: אז מה?
שלומית דמסקי כהן: - - -
אלכס מילר: מה, מה זה "אז מה"?
זבולון אורלב: מורה לאזרחות, תקראי פרוטוקולים.
עינת וילף: חבר הכנסת אורלב, אני קוראת אותך לסדר.
שלומית דמסקי כהן: היינו בוועדות, קראנו את הפרוטוקול.
קריאה: היינו בוועדה הזו, זה היה משפט שדה.
עינת וילף: מוחמד חאג' יחיא, בבקשה.
מוחמד חאג' יחיא: יש לי בקשה מכבודך, תני לי טיפה יותר זמן כי אני מייצג רחשי ליבם של ציבור מורים מלא ולא חצי דקה כי יש הרבה ממורים יהודים שמדברים ומשקפים את כל צבעי הקשת ואני הערבי היחידי שמדבר אז אני מבקש טיפה יותר זמן כי יש לי הרבה מה להגיד בעניין.
עינת וילף: אם אתה רצה שהשר יתייחס אין הרבה זמן.
מוחמד חאג' יחיא: לא הרבה זמן, עוד חצי דקה יותר.
מוחמד חאג' יחיא: אני רוצה להתייחס.
מוחמד חאג' יחיא: כפי שאתם יודעים, אני מורה ותיק, שרדתי המון המון מפמ"רים ולא הייתי מוכן לבוא להגן על אף אחד מהם ופה אני רוצה להגיד שני דברים מאוד חשובים פדגוגית, בלי להתייחס לאדר כהן כמפמ"ר אלא כאדם.