GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עינת וילף: אבל זו הפרה של החוק.
משה אבוטבול: הפרה של החוק?
משה אבוטבול: אז שמשטרת ישראל תתמודד יחד איתי.
משה אבוטבול: הם עשו את זה מספר פעמים, שימשיכו.
משה אבוטבול: אבל זה ודאי לא מטרת הביקור, אני רק רוצה לבוא ולומר שמבחינתנו השקט מעל הכול והשקט נדרש לפה כמו אוויר לנשימה.
משה אבוטבול: אנחנו רוצים שקט לנוע קדימה.
משה אבוטבול: כשהיה הסיפור של השלט הזה, היו כאן מהומות, נכנסו למגננה, הכניסו את השיקול האידיאולוגי ושלום על ישראל.
משה אבוטבול: שווה לי שקט והשקט הזה מבחינתי משרת את כולנו.
משה אבוטבול: אני נאבק יחד עם חבריי, בפרט ריצ'רד, להביא אזרחים נוספים שיבואו לגור בעיר בית שמש והפגנות ושטויות מהסוג הזה רק מקלקלות את שמה הטוב של העיר.
משה אבוטבול: אנחנו עובדים במערכת החינוך קשה מאוד, מתאמצים, את צריכה לראות שהוא נמצא פה עד שמונה ותשע ועשר ואחת עשרה בלילה ויוצא בשש בבוקר כי הוא צריך להגיע בכל אופן למשרדי המפלגה, איפה שהוא עובד, והמאמץ הזה משתלם, כי אנחנו גם רואים את הפירות, רואים את ההצלחה.
משה אבוטבול: זה שבית שמש פותחת את שנת הלימודים באפס תקלות, זה נעשה בעקבות הידברויות, ואחת הדוגמאות שאני שולף לך כאן במקום, שאפילו חברי ריצ'רד עוד לא יודע, אבל זה נכתב אתמול בסביבות השעה כמעט אחת עשרה בלילה.
משה אבוטבול: מכתב מיגאל צרפתי.
משה אבוטבול: אני אספר לך סיפור קלאסי כדי שתביני עם מה אני מתמודד.
משה אבוטבול: יש הרבה כיתות רבות של תלמידים מהמגזר החרדי שנמצאים בקרוונים ועד אתמול בלילה ל-126 תלמידות אין איפה לפתוח את שנת הלימודים.
משה אבוטבול: הכי קל לבוא ולהגיד שיש לנו בית ספר שהוא ממלכתי, שנמצא ברמה א', בשכונה שלהם, עם כ-150 תלמידים והוא בחלקו- - -
ריצ'רד פרס: שתמיד היה שם.
משה אבוטבול: כן, אני לא אמרתי שעכשיו הביאו אותו, לא אני הבאתי אותו, בואו נדייק.
משה אבוטבול: קודמי הציב אותו שם משיקולים שלו והם מנסים בכל כוחם, באמת בכל כוחם, להשפיע דרך חברי כנסת ודרך כולם להוציא את כל הילדים משם, להעביר אותם מבית שמש הוותיקה ולהיכנס לשם.
משה אבוטבול: ודאי שזה לא יעלה על הדעת, צריכים לעשות את זה בצורה- - - אין פה כפייה בדברים האלה.
משה אבוטבול: עד אתמול בלילה הם התכוונו ללכת להפגין, בסיעתא דשמיא, מצד אחד, או בסיעתא דשרא, של השר, מצד שני, בחדר המצב עלו על הנושא הזה והבינו שאי אפשר לעשות את מה שהם רוצים ולכן הם קיבלו חבילת פינוק חלופית כדי שנוכל לחסום את אותה הפגנה.
משה אבוטבול: החבילה הזאת נתנה להם ארבעה מבנים יבילים שיהיו בחצר בית הספר, למרות שיש שם ממש צפיפות, תבואי לשם בהזדמנות, היום לא נגענו בחינוך הממלכתי דתי ולא בחרדי, אבל שם בתוך החצר- - -
ריצ'רד פרס: הם יזמו את זה.
משה אבוטבול: מסיימים בשעה אחת עשרה ביום הראשון, אין מה לעשות.
ריצ'רד פרס: היא ביקשה את הביקור.
עינת וילף: אני ביקשתי את שני בתי הספר.
משה אבוטבול: אנחנו נשמח לעשות את זה, עינת, אבל היום- - -
אברהם מיכאלי: ריצ'רד, עד הבוקר לא ידעתי שהם בכלל שינו את סדר היום.
משה אבוטבול: זה על דעת המנהלות, הם מכבדים את זה ומבינים את זה.
משה אבוטבול: אבל את רואה מה זה, לדאוג לארבעה קרוונים, לדאוג לכך שאת ההרשאות התקציביות לבניינים שישרתו אותם, יזרזו את זה ויביאו ב-2012 וגם עכשיו שאין להם איפה להיות אנחנו דואגים להם לאיזה מקום אחר שילמדו, אז יהיו הסעות שייקחו אותם ויחזירו אותם על חשבון משרד החינוך, והדבר האחרון, שהם בעצם מבקשים, את זה אנחנו ביצענו, לפתוח מחר את שנת הלימודים הרגילה, כשהיא בעצם נפתחה בחצר, אבל תוך שבוע אני מקווה שנכשיר כמה מקומות לעשות את זה.
משה אבוטבול: אבל זה תוצר, עינת, של הידברויות.
משה אבוטבול: אם היינו הולכים בכוחניות כל הצדדים היו מפסידים.
משה אבוטבול: יכול להיות שמבחינה מתמטית אתם צודקים, אנחנו פה 400 ופה רק 150, יכול להיות, אבל אני לא נכנס לזה, כי אם אני יכול לפתור את זה בצורה אחרת, בצורה של הידברות, בצורה חכמה ולא מתוך כפייתיות, והיה על זה שכרנו.
משה אבוטבול: זה הקושי שנמצא כאן בתוך העיר שלנו בית שמש, כמה שיותר ליצור אהבה, ליצוק אהבה, ליצור חיבורים מאשר ליצור חלילה את ההיפרדויות.
משה אבוטבול: ולכך יש לי הרבה שותפים טובים, כפי שציינתי, ריצ'רד הוא שותף נאמן לדרך, ואני מאמין שגם לו יש מה לומר בנושא הזה, אבל אני רוצה לומר שמערכת החינוך שלנו היא לא רק מערכת חינוך, היא פועלת בהרמוניה גם עם מערכת הרווחה וגם עם מערכת המתנ"סים והשילוב הזה, הקומפלקס הזה, של כל המחלקות הללו, שהן מחלקות מוד מאוד חשובות, יוצר את המיטב והמרב למען התלמיד, למען ההורה, למען המערכת כולה.
משה אבוטבול: מתחברים לזה גם כל מיני יוזמות של , כל מיני דברים דרך הקליטה, מוקד עירוני, מוקד קליטה, כל מיני דברים, אבל הסך הכול הכללי, הרשות הזה, נותן שבסופו של דבר אנחנו מצליחים.
משה אבוטבול: לכן אני באמת רוצה לברך אתכם, להגיד לכם שבאתם לברכה ולטובה.
משה אבוטבול: אנחנו נמשיך הלאה לעשות שהעיר הזאת תהיה עיר כללית של כולם.
משה אבוטבול: עצם העובדה שאני פה בעת ובעונה אחת בונה ארבעה קניונים, זה בעצם בא להגיד אמירה מסוימת.
משה אבוטבול: קודם כל זה 1,000 מקומות עבודה ומצד שני זה בא להגיד, רוצים לבלות, שיהיו מקומות לשופינג, לקניות, יש כאן תכניות.
משה אבוטבול: רק בקיץ האחרון, תיכנסי לאתר האינטרנט של עיריית בית שמש, 100 אירועים תרבותיים שערכנו כאן, 100 אירועים תרבותיים בעיר בית שמש, דברים שהוא עשה, דברים שממלא מקומי עשה, המתנ"סים עשו, כל מחלקה עשתה כעשרה אירועים, אבל דברים יפהפיים, על רמה, אם הייתי יכול לכמת את זה, למעלה ממיליון שקל.
משה אבוטבול: רק אתמול היה דודו אהרן באמפיתיאטרון יחד עם עוד זמר מקומי, כ-100,000 שקל, כ-7,000 איש היו שם, זה היה ממש מרגש, חגיגה לסיום אירועי הקיץ.
משה אבוטבול: עושים פה הרבה דברים ברמה, החברים שלי מקבלים יד חופשית בנושא הזה וזה סוד הצלחה, האצלת סמכויות אצלי זה לא רק על הנייר, כשריצ'רד יכול לצאת עם יוזמות ודברים מהסוג הזה, הוא מקבל יד מאוד מאוד חופשית בנושא הזה, כך גם כל החברים.
משה אבוטבול: ואני מאמין, בעזרת ה', שאנחנו מתקדמים לעתיד טוב יותר.
משה אבוטבול: הבוקר שמחו עיניי לראות שהעבודות של היכל התרבות נמשכות, עובדים הטרקטורים שם, חופרים, בעזרת ה' נקווה שגם נזמין אתכם לטקס הגדול והיפה שכולנו מחכים לו.
משה אבוטבול: עושים הרבה דברים יפים, אבל זה רק תוצר של אהבה ורעות, שזה מה שהכי חסר לנו לעיר.
משה אבוטבול: ידידי ריצ'רד, כמה מילים בבקשה.
ריצ'רד פרס: קודם כל יש בין ראש העיר לביני שיתוף פעולה בהתנהלות.
ריצ'רד פרס: יש לנו מחלוקת גדולה מאוד בכל מה שקשור לסיפור החרדי, אני, בניגוד לראש העיר, חושב שאסור לוותר על הנושא של השילוט, אני לא חושב שזה שתי נשים, אני חושב שזו עברה קשה מאוד על החוק, שעצם ההתרגלות אליה היא הדבר- - -
עינת וילף: אני מסכימה לגמרי.
ריצ'רד פרס: לצערי אני חושב שמשטרת ישראל במקרה הזה לא עושה את עבודתה, אני חושב שמשטרת ישראל מפילה על עיריית בית שמש את האחריות וזה תפקידה ואני חושב שזה חמור.
ריצ'רד פרס: העירייה אוכפת כל פעם מחדש, להוציא את השלטים, אבל זה באיזה שהוא מקום איזה שהוא ריטואל שכאילו נועד להשתיק את כולם.
ריצ'רד פרס: אני טוען שמשטרת ישראל צריכה לעמוד על המשמר ולדאוג ששלטים כאלה לא יתקיימו.
ריצ'רד פרס: להיפך, אני חושב שלראש העיר שלנו יש במה להתגאות בהחלט במקרה הזה, אני כממונה על החינוך והרווחה והמתנ"סים זכיתי לבחור למנות שלוש נשים שמנהלות את העיר, לא בזכות היותן נשים, אלא בזכות היותן הטובות ביותר, ואני חושב שזה האדרת נשים ולא הדרת נשים, והן מנהלות את הנושא גם במגזר החרדי.
ריצ'רד פרס: אם יש משהו שאני רוצה- - -
אברהם מיכאלי: ריצ'רד, את זה לא יכתבו לך בעיתון.
ריצ'רד פרס: דווקא כתבו לי את זה בכותרת ב'ידיעות'.
ריצ'רד פרס: מה שאני רוצה שתיקחי, חוץ ממה שראית בבית שמש, והשתדלנו שזאת לא תהיה הצגה, שזה יהיה כמו שזה, בלי התלבשות על דברים ויפיוף של דברים, זה שתראי שהעיר הזאת ירדה מסולם 5 ל-3 במדרג החברתי, ולמרות הכול זה להכות בסלע ולהוציא ממנו מים, כי כל הפרויקטים שדיבר עליהם ראש העיר ועשרות הסטודנטים שמועסקים בבתי הספר, הקמנו דבר נפלא, שאם תאמצי אותו כוועדת חינוך זה יהיה דבר מדהים, הקמנו בית ספר להורים, הורים לומדים, שבהם יש לנו כ-800 הורים שלומדים, על כל הסוגיות, מהרטבה ובעיות בין הורים, על סקס, על אלימות, על שתייה, על הפרעות קשב וריכוז, ואני מציע לוועדה לבוא יום אחד ולשבת בבית הספר, גם במליאה וגם בסדנאות.
ריצ'רד פרס: אנשים משלמים כסף כשאין להם מה לאכול כדי להיות שותפים שם, 20 שקל להרצאה, ויש אנשים שקונים מנויים.
ריצ'רד פרס: אבל מה שאני רוצה להגיד לך, אם יש משהו שאני רוצה שתיקחי מכאן, זה משהו שאני הנהגתי מהתחלה, קודם כל במערכת החינוך לא להתפשר על מקצועיות, התעקשתי שהמינויים יהיו המקצועיים ביותר, הטובות ביותר במקרה הזה ויותר מכך.
ריצ'רד פרס: בעזרת יועצי ויועץ העיר בכלל, רמי הוכמן, עבדנו מלכתחילה על מודל של שיתוף פעולה.
ריצ'רד פרס: אני נכנסתי אחרי דוח הטליבאן, זה היה מקרה קשה מאוד בתוך העיר, העיר איבדה את האמון שלה ברווחה, אגב משרד הרווחה הטיל סנקציה על העיר, עד שלא הדחתי את מנהל האגף ולא הקמנו את ועדת הרבנים במגזר החרדי והסאטמרי, ששותפים, בשנה האחרונה, שזה שיא, גם מנכ"ל משרד הרווחה יגיד לך, במקום 6,200 מטופלים, יש לנו 10,000 מטופלים בשנה אחת, כלומר 3,800 יותר ו-90% מהם מהמגזר החרדי.
ריצ'רד פרס: פשוט האמון שנוצר בינינו, בין הרווחה ובין האוכלוסייה, הוא גדול מאוד, ואנחנו עוסקים בזה הרבה מאוד באמצעות הרבנים, אבל המודל הוא שיתוף פעולה בין חינוך ורווחה.
ריצ'רד פרס: הסתבר לי, עינת וחבר הכנסת מיכאלי, שהחינוך והרווחה מטפלים באותם ילדים, ואחד לא יודע על השני, כל כך לא יודע על השני שזה כותב משהו וזה כותב משהו והילד נופל לפעמים בין המיצרים.
ריצ'רד פרס: היום אנחנו עובדים על מודלים מסודרים מאוד, שעובדי אגף החינוך והרווחה יושבים באותן ישיבות, מתואמים ביניהם לפני כן.
ריצ'רד פרס: הכי מדהים זה כניסת הרווחה לבתי הספר התיכוניים והיסודיים, זה מאפשר למורים ולמנהלים להתעסק בפדגוגיה, וכשיש בעיית רווחה, להפנות אותה לגורמים המקצועיים.
ריצ'רד פרס: לי, מבחינתי, אגף החינוך והרווחה היום זה כמעט חד הם ברמה האנושית, כשהחינוך הבלתי פורמלי והמשלים של שניהם זה המתנ"סים ושלושתם אצלי בפורום קבוע כל יום שני.
ריצ'רד פרס: אני חושב שזה דבר שאם ועדת החינוך תאמץ אותו כמודל ארצי, והוא כבר פועל ויש לא מעט יישובים שבאו לפה לראות וללמוד.
ריצ'רד פרס: אני רק רוצה להגיד מילה אחת שאולי חשוב שכוועדת חינוך תחשבו על מה שנאמר פה בבוקר, על ההשקעה של מדינת ישראל בחינוך.
ריצ'רד פרס: לצערי, היא נמוכה מאוד, היא קטנה מאוד, מדינת ישראל משתדלת להפריט את החינוך.
ריצ'רד פרס: דווקא השר הזה עוצר קצת חלק מהדברים האלה ומתחיל כבר שנתיים לפחות ללכת בכיוון ההפוך ואני חייב להגיד שהוא גיבה ומגבה ברמה הכי אנושית שבעולם.
ריצ'רד פרס: גם במאבק שהיה פה בנושא של חילונים-חרדים, אמרתי, דעתי היא לא כדעת ראש העיר במקרה הזה, אני חושב שעלינו כעירייה לעמוד על החוק, להקפיד על כך שאלימות לא תשלוט, אני נפגעתי באופן אישי מהסיפור הזה, אבל מי שמכיר אותי יודע שעל הזכויות של הציבור שלי, שלי כשומר חוק, כדמוקרט ורוצה לחיות במדינה חופשית, לא אוותר לעולם, ולכן אני חושב שאנחנו עושים קצת טעות בנושא של השילוט הזה.
ריצ'רד פרס: אנחנו צריכים לעקור מן השורש, כי אני אומר לחברי ראש העיר, היום הם יבואו לך עם שלט, מחר הם יבואו לך בדרישה אחרת שלא תוכל לעמוד בה.
ריצ'רד פרס: נכון שלפעמים בעולם התורני יש ממסדים שפותרים בעיות, אני טוען שלא יעלה על הדעת ששלטים כאלה יהיו קיימים במדינת ישראל, לא בתוך המגזר החרדי ולא בתוך המגזר החילוני.
משה אבוטבול: אני שמח שחילוקי הדעות שלי אית
משה אבוטבול: כם הם ב-1% מתוך 100%, ב-99% נמשיך להישאר בסדר, ועם האחוז הזה אנחנו ניפגש.
משה אבוטבול: מה עדיף, שקט או שלט?
עינת וילף: שלט, זה שקט שנקנה במחיר גבוה מדי.
משה אבוטבול: את חושבת כך.
זיו בר: אני רוצה להגיד ברמה האישית שהיה פה ביקור, מה שאנחנו ראינו היום- - -
עינת וילף: רק שזו שמורת טבע.
עינת וילף: זו שמורת טבע שהולכת ונעלמת, זו הבעיה עם הביקור הזה.
זיו בר: אנחנו קצת דיברנו על פינלנד ודברים וראינו שיש פה גם הרבה דברים שאפשר ללמוד מהם, זו המשימה שלנו, גם היושב ראש עשה את זה בוועדת החינוך, גם אנחנו, בוועדת החינוך שלנו, מנסים להראות דברים כאלה.
זיו בר: היה חסר לנו לבקר במערכת החינוך החרדית ולראות את המורכבויות שנגענו בהם- - -
משה אבוטבול: והממלכתית דתית גם.
זיו בר: מה שריצ'רד אמר בסוף, דיברנו גם עם יושב ראש ועדת החינוך על צו חינוך ואחריות המדינה, אלה נושאים שאנחנו כל הזמן מנסים להעלות אותם על סדר היום, ואני אסיים בלהגיד תודה, גם למארחים פה, אני חבר ועדת חינוך בעיר, לא ציינו את זה, גם למנהלי מחלקות החינוך וגם להזמנה שקיבלנו, אז תודה.
עינת וילף: תודה רבה על האירוח.
אברהם מיכאלי: אל"ף, אני חושב שהבחירה שלך הייתה מוצלחת מאוד, לפתוח את שנת הלימודים בבית שמש.
עינת וילף: תודות ללאה.
עינת וילף: זה היה רעיון של לאה.
אברהם מיכאלי: לבוא לבית שמש, גם להכיר את הסוגיה שרק נגענו בקצה, ובי"ת, גם להבין את הקושי של ראש עיר בעיר כזאת.
אברהם מיכאלי: יותר קל לנהל את תל אביב מאשר לנהל את בית שמש, כי סגנון הבעיות שיש לראש עיריית תל אביב זה סגנון בעיות חינוכיות כאלה או אחרות, אבל היא אוכלוסייה די אחידה, הומוגנית.
עינת וילף: חוץ מיפו.
משה אבוטבול: זה גם לא ביתר עילית שכולם אותו צבע.
אברהם מיכאלי: אני מכיר את הבעיות בתל אביב ואני מכיר את הבעיות של אילת וביתר עילית, פה את מתמודדת עם סוגיות, לאו דווקא מה שראינו היום מול החרדים, תלכי בתוך החרדים, יש עשר קבוצות.
משה אבוטבול: עשר בבית אחד.
עינת וילף: בדיוק, כל אחד דורש בית ספר משלו.
אברהם מיכאלי: שלא ישתמע שבגלל שראש העיר הוא חבר מפלגתי, ממש לא, לבית שמש מגיע- - - כי אני רואה פה את הבעיות, אבל את ההתמודדות הנכונה שצריכה להיות, ואני מסכים איתו בדבר אחד, שחייבים פה בדברים האלה בחכמה ובשכל ולא בהורדת ידיים, כי הורדת הידיים גרמה לאותן כותרות של שנה שעברה.
אברהם מיכאלי: בשנה שעברה אפילו חברי כנסת עשו כותרות מהביקורים פה, ואני מתבייש במה שהם עשו, כי בסוף הגאווה שלהם הייתה לבוא לפה ולהתערב בתוך הפוליטיקה המקומית ולזכות באיזה כותרת או בטלוויזיה- - -
עינת וילף: עדיין, אברהם, אתה יודע שהניסיון מוכיח שאם אתה מגלה הבנה קצת, דקה אחרי זה אתה מגלה שבכל ירושלים אי אפשר שיהיו נשים על אוטובוסים, אתה מתחיל עם שלט ואתה גומר עם מדרכות.
אברהם מיכאלי: עינת, אני מודיע לך, גם את הדבר הזה אפשר לפתור בהידברות.
משה אבוטבול: זה מאוד מצומצם.
אברהם מיכאלי: כי אותה אוכלוסייה קיקיונית שגורמת לצרות בבית שמש, היא גם מבזה את היהדות החרדית.
אברהם מיכאלי: אני אומר את זה, מה שאולי הוא לא יגיד את זה, כי הוא- - - הם אנשים שהם מבזים את שמה של התורה ושל היהדות, אבל מה לעשות?
אברהם מיכאלי: בזכות הכותרות האלה הם בסוף בולטים כיהדות החרדית, והיהדות החרדית האמיתית והרוב הגדול, הם בכלל בצד.
משה אבוטבול: הם הרי לא מצביעים לממשלה- - -
אברהם מיכאלי: אם אני מעצים אותם היום, אז אני עושה את ההיפך.
אברהם מיכאלי: אני מסכים עם ריצ'רד שצריך להתמודד עם זה, לא לטמון את הראש באדמה, אבל בחוכמה.
אברהם מיכאלי: זה מתקשר להרבה מאוד סוגיות שאנחנו דרך אגב לא נרחיב אותן פה, איך מתמודדים עם הבעיות הגדולות האחרות שיש כביכול מול הצבא, מול ההשכלה, תאמיני לי, הדברים האלה היו נפתרים בצורה שלא תאמיני.
אברהם מיכאלי: בוועדת חינוך נקיים גם כמה וכמה חשיפות, שאפילו הציבור עוד לא יודע.
אברהם מיכאלי: יושב ראש השדולה להשכלה גבוהה בכנסת, אמרו, מה איש ש"ס?
אברהם מיכאלי: כן, אני איש ש"ס, אני מוביל השכלה גבוהה בכנסת לציבור שרוצה ללכת להשכלה גבוהה ולתת להם את הכלים כדי שהם יהיו מעורבים בתעסוקה מלאה לאחר הלימודים.
אברהם מיכאלי: אבל הדברים האלה לא ייעשו במישהו שיבוא ויחנך מישהו אחר, כי בחינוך הזה, או ההתנשאות, זה מה שעשו שלטונות במשך 50 שנה במדינת ישראל, גרמו לקרע בעם, לצערנו.
אברהם מיכאלי: לכן אני אומר לך, הביקור שלך היום בבית שמש, זאת גאווה שלך כיושבת ראש ועדת החינוך וכמובן, שוב, אני לא מקנא בראש העיר הזה, ולא מקנא בריצ'רד, עם כל ההצלחות היפות שראינו בשני בתי הספר שהיינו שם היום, האמיני לי שיש להם פה הרבה מאוד בעיות וצריך לדעת איך לעזור להם כדי שיתגברו על זה.
אברהם מיכאלי: אם היום נבוא מפה ונגיע למסקנות לפה או לפה, תאמיני לי, זה לא חכם אחרי שעתיים ביקור.
עינת וילף: מסקנות עדיין אין.
משה אבוטבול: אני רק אומר לך, כדי שזה ייתן גם פירות לעתיד.
משה אבוטבול: כשאני בא ואני אומר שאנחנו רוצים אוכלוסיות נוספות וחזקות בעיר, אני מתכוון לכל מילה שאני אומר.
משה אבוטבול: לכן אני אומר שהביקור הזה מבחינתנו אמור להפיק את היותר.
משה אבוטבול: אנחנו הרי יודעים, וזה לא סוד, כי את עומדת בראש ועתד החינוך, שמבחינה מספרית, אם יש לנו כ-30,000 תלמידים בבתי הספר בבית שמש- - -
עינת וילף: אני מסתכלת על המספרים, זה מטורף.
משה אבוטבול: מדובר פה בקצב בלי עין הרע מאוד- - - מתוכם יש כ- - -
עינת וילף: מתוך 32,000 תלמידים, יש לך 2,800 חילוניים.
משה אבוטבול: ממלכתי, ויש בממלכתי דתי עוד כ-7,000.
משה אבוטבול: אל תעצרי את הנתון הזה.
משה אבוטבול: זו עיר עם 22,000 תלמידים ש- - -
ריצ'רד פרס: יש לנו בהחלט אמירה גדולה מאוד פה- - -
משה אבוטבול: לכן אני אומר, אם אנחנו רוצים שיהיה טוב בעיר, עינת, ברשותך, 22,000 תלמידים זו אמירה, אני חייב להתייחס אליהם מצד אחד, ומצד שני- - -
עינת וילף: אמרתי שמורת טבע במובן של אוכלוסייה נוחה, שמורת טבע במובן שזה הולך ונעלם.
עינת וילף: כלומר צריך להגן כאן על עולם הולך ונעלם.
משה אבוטבול: את יכולה להרחיב את זה עם דברים טובים.
משה אבוטבול: יש כאן פעולה נהדרת שמדינת ישראל עשתה, כל בתי הספר של משטרת ישראל עוברים לפה ליד מנועי בית שמש.
משה אבוטבול: מדובר פה בפרויקט של מיליארדים.
משה אבוטבול: כשאני עברתי בשבוע שעבר כל כך שמחתי לראות שזה קורם עור וגידים, התחילו כבר את הכלונסאות והיסודות שם של בתי הספר, זה סיור בפני עצמו, אבל אם הם יביאו לכאן את כל אלפי השוטרים והם יבואו ויתערו פה גם אזרחית וגם יגורו, ויש כאן מקום, יש פה 70 דונם שאפשר לעשות פה שכונה יפהפייה, ליד מגרש הכדורגל, אם ייתנו יד לדברים מהסוג הזה ופחות נתעסק במחלוקות ודברים שמעלים את שמה הפחות טוב של בית שמש, נצליח להגיע להישגים שבטח גם את רוצה אותם.
משה אבוטבול: תודה רבה לכולם.
עינת וילף: תודה רבה, תודה על האירוח.
עינת וילף: הישיבה היום מתקיימת לקראת שנת פתיחת הלימודים תחת הכותרת "היערכות פדגוגית לקראת פתיחת שנת הלימודים תשע"ג", בהשתתפות שר החינוך גדעון סער ומנכ"לית משרד החינוך, דלית שטאובר.
עינת וילף: הדיון היום הוא בעצם שיאו של סדרת דיונים שקיימנו לפני כשבועיים, דיונים אינטנסיביים לפתיחת שנת הלימודים.
עינת וילף: אני רוצה כאן לשוב ולהודות לשר, למנכ"לית ולכל אנשי משרד החינוך שלקחו זמן יקר כדי להגיע לכאן לכנסת כדי להציג את הנושאים האלה.
עינת וילף: אני אזכיר בקצרה את הנושאים וגם את האמירות המרכזיות.
עינת וילף: היה לנו דיון בנושא האפליה שהעלה שגם אל מול המלחמה שמתקיימת, ומשרד החינוך עושה מאמצים ניכרים, יש היום מנגנונים סמויים רבים.
עינת וילף: קיימנו דיון בהחזרת הבריאות והטיפול בבריאות לבתי הספר שלא דרך זכיין חיצוני וביקשנו שתהיה תוכנית ברורה להחזרת התוכנית למדינה.
עינת וילף: התקיימו שני דיונים, אחד על המגזר הלא-יהודי, ששם התרשמנו שגם אם הדרך עוד ארוכה יש בהחלט התקדמות.
עינת וילף: היה דיון בנושא של המגזר החרדי שהחל קצת לפתוח את התחום הזה ובעיקר מה שניכר הוא שאנחנו לא יודעים הרבה ושיש בעיה חמורה של זליגת המנגנונים הקיימים בחינוך החרדי לחינוך הציבורי הכללי ושמאפשרים בעצם הפרטה בחינוך החרדי.
עינת וילף: עסקנו בחינוך בגיל הרך, ששם יש אתגרים מרכזיים לקראת פתיחת שנת הלימודים אבל גם יש עשייה ניכרת, דיון עם השלטון המקומי שהיה דיון חשוב על השותפות הזאת והבניה של השותפות הזאת, על החינוך המיוחד והשילוב.
עינת וילף: שמחתי לשמוע שהשנה יש דגש מיוחד על הכנת בתי הספר הרגילים והמחנכים לקראת השילוב וביקשתי להצטרך לאחת מההכנות האלה.
עינת וילף: היה לנו גם דיון חשוב מאוד עם פרופ' דן אריאלי על הנושא של "עשה ואל תעשה" בנושא תגמול דיפרנציאלי.
עינת וילף: כמו שאמרתי, אנחנו נפתח עכשיו עם הצגה של השר, המנכ"לית ואנשי משרד החינוך.
עינת וילף: כפי שאמרתי, במהלך ההצגה, פה ושם אני אשאל שאלות הבהרה.
עינת וילף: אני מבקשת לא להפריע במהלך ההצגה ולאחר מכן אנחנו נפתח את הדיון לכל המבקשים את זכות הדיבור.
עינת וילף: תודה רבה, שר החינוך.
גדעון סער: תודה רבה, גברתי.
גדעון סער: אני רוצה להודות לך על סדרת הדיונים שאת מקיימת כאן גם במהלך פגרת הכנסת בצורה מעמיקה ומכובדת באתגרים של המערכת והאתגרים הם רבים.
גדעון סער: אנחנו נמצאים היום כבר בעיצומו של מפנה עמוק שמתחולל במערכת החינוך.
גדעון סער: אני לא מדבר על שינוי שיתחולל, אלא על שינוי שקורה בשטח.
גדעון סער: השינוי הזה בא לידי ביטוי בהרבה מאוד ממדים.
גדעון סער: הוא בא לידי ביטוי בראש ובראשונה בהקצאת המשאבים למערכת החינוך במהלך הקדנציה הנוכחית.
גדעון סער: אחרי שנים ארוכות של שחיקה, לעיתים נסיגה תקציבית, החינוך תופס מקום יותר מרכזי בסדר-היום הלאומי שבא לידי ביטוי קודם כל בספר התקציב.
גדעון סער: אני מקווה מאוד, אנחנו השבוע מתחילים בממשלה את סדרת הדיונים לקראת תקציב 2013, שאלו יהיו גם פני תקציב 2013.
גדעון סער: יש חשיבות רבה להמשכיות ורציפות באותם תהליכים שהתחוללו בשנים האחרונות ובניהם המיקום של החינוך בסדר היום הלאומי.
גדעון סער: שניים, בתנופת רפורמות בכל שכבות הגיל.
גדעון סער: בעצם היום, מהגיל הרך ועד ההשכלה הגבוהה, כל המערכות, כל שכבות הגיל, נמצאות בתוך מהלכים של שינויים עמוקים והדבר הזה בוודאי מצד אחד מטיל מעמסה, מצד שני משנה את פני החינוך לטובה.
גדעון סער: בהעלאת שכר המורים, נושא שהיה, או תביעה שהיתה לאורך השנים ושיש לה קשר ישיר לתופעות של נטישת מקצוע ההוראה והחינוך במשך עשרות שנים, ולמעשה בשתי הרפורמות, גם ב"אופק חדש" וגם ב"עוז לתמורה", הונח מסד למקום אחר.
גדעון סער: אנחנו כבר רואים את זה בנתונים ההשוואתיים, עוד לפני השלמת הרפורמות, של הממוצע בשכר לעומת ממוצע השכר במשק, אנחנו כבר רואים את השינוי הזה.
גדעון סער: לא מן הנמנע שיש לכך קשר לתהליך מאוד משמעותי שקורה ושגם אותו כבר ניתן לראות בנתונים בשלוש השנים האחרונות של העלאה משמעותית של הביקוש להוראה, עליה משמעותית מאוד של הביקוש להוראה רציפה, שאם היא תימשך לאורך זמן היא בסופו של הדבר האסטרטגי החשוב ביותר למערכת החינוך.
גדעון סער: בהישגים, אנחנו ראינו שיפור בהישגים.
גדעון סער: אני רוצה לשים דגש מיוחד על השיפור שראינו במבחני המיצ"ב ב-2011, האחרונים, או האחרונים שפורסמו, שהיה גם שונה מנתונים שראינו שנים קודמות שהצביעו על שיפור במובן הזה שהשיפור היה גורף לאורך כל שכבות הגיל, לרוחב כל המקצועות שנבדקו, כל המגזרים במערכת החינוך.
גדעון סער: המשמעות היא, מאחר שאני מייחס אמינות לתוצאות האלה, שיש שינוי עמוק, קונסיסטנטי, בתוך המערכת.
גדעון סער: אם אני צודק אנחנו נראה את זה גם בתוצאות המבחנים הבין-לאומיים שבוצעו באותה התקופה, דהיינו באביב 2011, והתוצאות שלהם עתידות להתפרסם בתוך 4 חודשים, שני מבחנים, ו- , בדצמבר 2012.
גדעון סער: במאבק באלימות ובחיזוק המשמעת, אנחנו הצבנו את זה כיעד ואנחנו ראינו ירידה במחקר הרחב שעשתה ראמ"ה, מאוד רחב, ראינו ירידה של כ-25% באלימות לסוגיה בדגש על בתי הספר היסודיים ובחטיבות הביניים, מעל ומעבר למקום שאנחנו הגדרנו כיעד.
גדעון סער: אנחנו עובדים על חלק ב' של תוכנית בנושא הזה, אנחנו רוצים להציג אותו אחרי חגי תשרי אבל אנחנו כבר ראינו שינוי מאוד מאוד משמעותי, מדיד, בסוגיה הזאת שהיא חיונית.
גדעון סער: במהלכים שתכליתם העצמת הניהול, גם ההתבססות של מכון "אבני ראשה" וגם מהלך הניהול העצמי שמתרחב בשנת הלימודים הבאה, ותציג אותו בהמשך המנכ"לית, הוא מאוד משמעותי להעצמת הכוחות שעומדים לראשות המנהל, שממנו אנחנו בסופו של דבר גם תובעים את התוצאות.
גדעון סער: עכשיו גם בדגש על המהלכים שהתחלנו בהם מתחילת 2012, תחילת השנה הנוכחית, ויודגשו ביתר שאת בשנת הלימודים הבאה, מהלכים להקלת הנטל על הציבור.
גדעון סער: אני גם אודיע כאן היום, גברתי היושבת-ראש, על מהלך מאוד משמעותי, מעבר למהלכים שננקטו, לסבסוד הטיולים השנתיים בבתי הספר באופן דיפרנציאלי אבל ברוחב כל בתי הספר.
גדעון סער: על אף האישור שניתן בוועדה ברשותך לתשלומי ההורים לשנת תשע"ג, אנחנו נלך למהלך מאוד משמעותי בנושא הזה בעלות של 270 מיליון שקל כבר בשנת הלימודים תשע"ג.
גדעון סער: יש שתי ועדות חשובות שיושבות על המדוכה בראיה שלי.
גדעון סער: ועדה אחת בכל נושא הבגרויות, כמובן יש איזה קשר לתכני הלימוד גם בחטיבה העליונה ובמידה מסוימת גם בחטיבות הביניים, ועדה בראשות המנכ"לית שעושה עבודה כבר מספר חודשים שאני מייחס לך חשיבות רבה בדרך לשינוי שחייב להיות אחראי, מאוזן, לא מהמותן, אבל זו ועדה שאנחנו מתכוונים לאחר מכן לבצע, אנחנו לא מתכוונים להניח המלצות על מדף.
גדעון סער: לא עשינו את זה באף אחד מהנושאים שטיפלנו בהם, בכל הנושאים ביצענו שינוי בפועל.
גדעון סער: הוועדה השנייה בנושא הכשרת המורים ובנושא המכללות להוראה, נדרש שינוי.
גדעון סער: הוקמה לפני זמן קצר ועדה בראשות מנכ"ל משרד ראש הממשלה לשעבר, משה ליאון, בהשתתפות גם נציגים של המכללות להוראה ומשרדי החינוך והאוצר.
גדעון סער: אנחנו מאמינים שנדרש שינוי גם בנושא הכשרת המורים ואנחנו מתכוונים לבצע אותו.
גדעון סער: לא היינו יכולים לצאת לדרך ללא שותפויות משמעותיות של כל הגורמים לעשייה במערכת החינוך: ארגוני המורים, שני ארגוני המורים, השלטון המקומי, שהוא השותף על פי חוק להפעלת מערכת החינוך, בוודאי ציבור ההורים, ציבור התלמידים, שהוא משותף אתנו באמצעות האורגנים הנבחרים שלו תמיד.
גדעון סער: התחלתי מארגוני המורים, הם הנציגים הנבחרים של ציבור המורים, אמרתי את זה אפילו לפני שאמרתי השלטון המקומי.
גדעון סער: אנחנו עובדים עם הארגונים היציגים של ציבור המורים, לא במאה אחוז מהמקרים מגיעים להסכמות אבל חותרים להגיע להסכמות על בסיס כבוד הדדי, על בסיס רצון לחזק את מעמד המקצוע, ונדמה לי שזה מה שקרה בקדנציה האחרונה, כמובן עם גיבוי של המערכת הפוליטית, של הממשלה, של הכנסת וסיוע שבוודאי עוד נזקק לו בהמשך.
גדעון סער: נקודה אחרונה לפני המצגת ובמצגת יוצגו רק המהלכים העיקריים.
גדעון סער: מטבע הדברים יש הרבה מאוד דברים להציג ותמיד אנחנו, גם כשאנחנו נערכים לישיבות האלה מדי שנה, גברתי היושבת-ראש, תמיד מרגישים שהחמצנו דברים והחמצנו מהלכים אבל אנחנו חייבים לתחם את עצמנו למספר - - -
עינת וילף: השנה קיבלתם הרבה שעות לדיונים כך שנראה לי - - -
גדעון סער: מטבע הדברים צריך לתמצת וצריך לנסות להציג את המהלכים המרכזיים וזה מה שנצטרך לעשות.
גדעון סער: משפט אחרון לפני המצגת, אני שמח מאוד שהצלחנו לבצע גם דבר שלא בוצע 64 שנה אבל לדעתי הוא היה דבר חשוב, נתתי לזה ביטוי, וזה הנושא של קיצור החופש הגדול ופתיחה מוקדמת יותר של שנת הלימודים.
גדעון סער: אני יודע שאולי התלמידים אוהבים את זה פחות, ההורים אוהבים את זה יותר, אולי זה גם טבעי, אבל בסופו של דבר, כולם שותפים לתחושה שהחופש הגדול הוא ארוך מדי, ובנוסף לזה, שפתיחת שנת הלימודים עד חגי תשרי זה זמן קצר מדי מכדי ליצור רצף לימודי.
גדעון סער: אם ניקח את השנה לדוגמה, ראש השנה יוצא ב-16 בספטמבר, אז במקום שבועיים יהיו 3 שבועות לפני ראש השנה, אולי רצף לימודי קצת יותר משמעותי.
גדעון סער: צריך להבין שמדינת ישראל היא דומה בנושא של ה-1 בספטמבר אבל היא שונה כי יש לה את לוח השנה העברי.
גדעון סער: אני מאמין שלאורך השנים ידרשו מהלכים נוספים באותו כיוון של התאמת לוח הלימודים והחופשות ליותר קרוב ללוח השנה העברי עם מבנה יותר הגיוני של חופשות ולימודים.
עינת וילף: יש כוונה ללכת לשינויים נוספים?
גדעון סער: אני לא אעשה את זה בוודאי בשליפה.
גדעון סער: המערכת עוברת שינוי עכשיו, השינוי יוטמע, אנחנו, גם כאשר נבצע את זה, נבצע את זה באותו אופן.
גדעון סער: אנחנו התייעצנו עם כל הגורמים, היתה ועדה עם ארגוני המורים, עם כל הגורמים הרלוונטיים ואנחנו לא נמהר לעשות שינוי נוסף, אבל מאחר שלא השארתי את זה כסוד שאני גם מתכוון להישאר שנים ארוכות במערכת, אני בהחלט חושב שזה אחד הכיוונים ההגיוניים שהמערכת צריכה ללכת אליו וממה שאני רואה בשטח אני חושב שגם יש ציפייה ללכת בכיוון הזה.
גדעון סער: גם נלמד בשטח את המסקנות, את התובנות כתוצאה מהשינוי שמבוצע השנה.
גדעון סער: אני מציע שנעבור למצגת ולנתונים, נדמה לי שאנחנו מתחילים בנתונים.
גדעון סער: אנחנו בעצם פה רואים את הנתונים של המערכת.