GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יגאל צרפתי: כל מי שמכיר את זה מקרוב יודע כמה מאמץ וזמן הושקע לטובת העניין.
יגאל צרפתי: במהלך חודש מרץ האחרון אנחנו גם תקצבנו בהיקף של כ-5 מיליון שקל בנייה של שלב נוסף בבית הספר.
יגאל צרפתי: אני מבין שהדבר הזה מתעכב, לא מתקדם כמו שצריך.
יגאל צרפתי: אני מודיע, גם להורים שנמצאים פה, אני אקח את הדבר הזה באופן אישי כדי לקדם אותו וכל חסם שיעמוד בדרך, אם זו המועצה, אם זה גורם אחר, אנחנו נדאג להתגבר עליו.
יגאל צרפתי: פה הפרויקט מתוקצב ואנחנו לא רואים שום סיבה שהוא לא ייצא לדרך ונעשה כל דבר לזרז את העניין הזה.
יגאל צרפתי: מיגון מוסדות חינוך, בדגש על פערי מקלוט כפי שעלה בקונטקסט של באר שבע במקרה הזה.
יגאל צרפתי: אז קודם כל מי שאמון במדינת ישראל וקובע את הצרכים של מיגון מוסדות חינוך וכל מבנה אחר הוא פיקוד העורף.
יגאל צרפתי: למעשה פיקוד העורף הוא הגוף שהרשות המקומית צריכה לפעול מולו לעניין הזה.
יגאל צרפתי: יש היום הליך של השלמת פערי מיגון בטווח של עד- - -
אתי בנימין: איפה האחריות של משרד החינוך?
יגאל צרפתי: תיכף אני אגיד.
יגאל צרפתי: למעשה היום יש הליך שפיקוד העורף מתקצב בהיקף של 80 מיליון שקל כיסוי פערי מקלוט בטווח של עד מעוטף עזה, הוא גם מתכנן והוא גם מבצע.
יגאל צרפתי: זו חלוקת העבודה, כך הייתה מאז ומעולם.
יגאל צרפתי: כל דבר מן הסוג הזה ראוי שהעירייה תפעל מול פיקוד העורף.
יגאל צרפתי: נושא נוסף שעלה פה , אני לא מומחה לו אבל אני חושב שרותם או מישהו מחבריי יידע להרחיב עליו, נושא ה-Wi-Fi.
יגאל צרפתי: אני רק יודע שיש היום ועדה שיושבת על המדוכה יחד עם המומחים לנושא קרינה- - -
דלית שטאובר: היא כבר פרסמה, עירית תתייחס לזה.
יגאל צרפתי: בסדר, אני פשוט יודע שקיימת ועדה כזו.
רוני קלר: אם יש ועדה, למה אתם דוחפים את זה?
יגאל צרפתי: זה לא תחום ישיר שלי, אני מאמין שייתנו לך תשובה רחבה.
יגאל צרפתי: דבר נוסף לשאלה שהועלתה על שיפוצים במוסדות חינוך או טיפול במפגעי בטיחות או דברים כאלה.
יגאל צרפתי: אני רוצה רק להזכיר שהחובה לתחזוקת מבנים היא חובה ישירה של הרשות המקומית, שכמובן המשרד במה שיכול לעזור עוזר כמדי שנה.
יגאל צרפתי: זהו, עד כאן דברים שנוגעים לתחום שלי.
עינת וילף: אז רק השאלה עדיין על הנושא של חיבור חינוכי בין היחס של מי שנמצאים בתוך בית הספר לבית הספר, לציוד, לבין העלות של השיפוצים.
עינת וילף: זה אצלך, זה לא אצלך?
דלית שטאובר: אני אגיד לך מה התשובה לזה, לעניות דעתי.
דלית שטאובר: ההתקדמות של המהלך של הניהול העצמי היא בסופו של דבר תביא בהכרח לקשר הזה שאת מדברת עליו, שהוא קשר ראוי והכרחי.
דלית שטאובר: מאחר שאם מנהל המוסד אחראי על התקציבים שלו, ככל שהוא חוסך בצבע ובשיפוצים, הכסף הזה נשאר לו לצרכים אחרים.
דלית שטאובר: אנחנו ראינו שמוסדות בניהול עצמי, למשל כמה הם חוסכים חשמל, כמה הם מוודאים שילדים יכבו את המזגנים כשהם יוצאים, משום שבסופו של דבר הכסף הזה נותר לצרכים אחרים.
דלית שטאובר: אני מאמינה שמעבר לרעיון הזה שהעלית כאן עכשיו, שננסה בהחלט לדחוף אותו יחד עם השלטון המקומי באופן עקרוני, כי הוא נכון, גם המהלכים שאנחנו עושים יקדמו את זה.
יגאל צרפתי: כתב לי בינתיים באס.
יגאל צרפתי: אמ.
יגאל צרפתי: אס ראש המועצה של בנימינה-גבעת עדה שהוא מתחייב לצאת למכרז לבניית שלב ב' תוך חודש.
יגאל צרפתי: אז אנא שימרו שהדבר הזה קורה, במידה שיש בעיה- - - אירוע בנייה לא קשור בהכרח לשנת לימודים, ראוי שייצא כמה שיותר מהר ולא יתעכב.
אריה מור: אני אתחיל בנושא הביטחון.
אריה מור: נמצא יחד איתי ניצב משנה ישראל סינגר, רמ"ח אבטחה במשטרת ישראל, כי האחריות המלאה לאבטחת מוסדות חינוך היא של משטרת ישראל, אבל אנחנו עובדים בשיתוף פעולה מלא בהכנת מערכת החינוך ופרויקט האבטחה.
אריה מור: הפעילות של משרד החינוך יחד עם מה שהמשטרה ביצעה בשנה האחרונה מתמקדת בעיקר במגזר הלא יהודי, פיתחנו מערכת של קב"טים במגזר שלא היו במהלך שנים, היינו צריכים להכשיר אותם ולהכין אותם למהלך, הוצבו שומרים במגזר הלא יהודי ברשויות, במקום 132, בפועל, בגלל בעיות ברשויות, 104 שומרים.
אריה מור: נתנו את ה-28 תקנים שלא נוצלו לרשויות שמנצלות ובספטמבר הקרוב יתחילו 132 תקנים כאשר שלב ב' בהחלטת הממשלה על 149 תקנים נוספים יהיו בינואר 2013.
אריה מור: בנושא המאבטחים, אנחנו עשינו את כל ההיערכויות יחד עם המשטרה, כנסי מאבטחים, כנסי קב"טים, התארגנויות ברשויות המקומיות.
אריה מור: רוב העבודה היא ברשות המקומית, מכרזים, התקשרויות עם חברות האבטחה וכו'.
אריה מור: אנחנו לא יודעים על פערים חוץ ממספר מקומות שאני אמנה- - -
עינת וילף: כלומר לא ידוע על פערים מבחינת מאבטחים בגנים ובבתי ספר?
אריה מור: כן, ממספר מקומות.
עינת וילף: חוץ ממספר מקומות בודדים שהם בטיפול.
אריה מור: חוץ ממספר מקומות שאני אמנה כרגע ויש להם פתרון.
אריה מור: יש באילת בעיה של מספר מאבטחים, כנראה שיש לזה פתרון, מטפלים בזה כרגע.
אריה מור: יש בעיה בבת ים, שהמכרז לא צלח וכרגע מטפלים להעביר את המכרז, על מנת שהנושא הזה יוכל להיות מופעל באמצעות חברות אחרות שלא זכו במכרז הרגיל של המועצה.
אריה מור: בעיריית ירושלים, במשך שנים, זה עשור, זה לא יום אחד, יש חוסר בכוח אדם של מבטחים, בכלל במערך האבטחה בכל העיר, כולל במוסדות חינוך, זה 60 מאבטחים שחסרים כל שנה.
אריה מור: פעם זה היה 140, לפני שלוש שנים, במהלך משותף של משטרת ישראל ומשרד החינוך, היה מהלך שהמשטרה אישרה אותו, של לאבטח את אשכולות גני הילדים באמצעות מאבטחים ניידים, עם רכבים שהסתובבו בין אשכולות הגנים והמהלך הזה כנראה יורחב.
אריה מור: אלה לפחות ההמלצות של העירייה, היות שאין מאבטחים לצורך העניין.
אריה מור: יש רצון, אבל אין מצאי.
אריה מור: זו אחת הבעיות.
אריה מור: זו גם לא בעיה תקציבית.
אריה מור: אני אבקש מישראל שהוא ניצב משנה האחראי על הנושא בארבע השנים האחרונות שאנחנו שותפים יחד לתהליכים לפרט יותר.
עינת וילף: רק במענה לשאלות עלו כאן, בבקשה.
ישראל סינגר: צהריים טובים לכולם.
ישראל סינגר: כמו שאריה אמר ואני רק אשלים, מקוצר הזמן, את מה שהוא אמר.
ישראל סינגר: אנחנו נערכים בשיתוף פעולה מלא, זו לא השנה הראשונה, אנחנו עושים את זה הרבה מאוד שנים.
ישראל סינגר: היום ראש אג"מ הציג את זה למפכ"ל ולכל סגל הפיקוד הכללי במסגרת סיכום היערכות משטרת ישראל לפתיחת שנת הלימודים.
ישראל סינגר: יש לנו כמובן גם את ההיערכות.
ישראל סינגר: אני מזכיר לכולנו שכבר בשבוע הבא, ב-19, ביום ראשון, נפתחת שנת הלימודים במגזר החרדי ואנחנו כמובן נערכים לזה.
ישראל סינגר: מבחינתנו, יחד עם משרד החינוך וגורמים נוספים, את שאלת לגבי יום פתיחת שנת הלימודים, אנחנו מפעילים מוקדים, חמ"לים מה שנקרא, עם כל הגורמים, כולל חדר מצב במשרד החינוך, כדי לצייר תמונת מצב.
ישראל סינגר: לקחים משנים קודמות, התייצבות מאבטחים, מעל 95%, זאת סך הכול התייצבות טובה מאוד.
ישראל סינגר: משטרת ישראל כמובן תממש את האחריות שלה על פי החלטות הממשלה גם באבטחה מרחבית עם ניידות סיור, עם מתנדבים ומה שאריה אמר, בירושלים אנחנו שוקלים להרחיב גם את האבטחה המדלגת.
ישראל סינגר: אנחנו מסכמים את הרענונים יחד עם משרד החינוך לקב"טים ברשויות המקומיות, כולל למאבטחים.
ישראל סינגר: אנחנו נעמיד סדר כוח של כ-4,400 מאבטחים שהיום עושים גם הכשרה בסיסית, כי בסך הכול סדר הכוח מתחלף, וגם רענונים.
ישראל סינגר: השנה אנחנו נמשיך את ההיערכות במגזר הלא יהודי, על פי החלטת הממשלה, ואני כבר קורא, מה שאמר פה המנב"ט של משרד החינוך, לחשוב כבר על 2013 ולהעמיד את התקציב.
ישראל סינגר: מדובר בעוד 149 מאבטחים, תקציב של 18 מיליון שקל על פי החלטת הממשלה, שאני קורא למשרד האוצר או מי שצריך להעביר את התקציב, להעביר אותו כי השנה זה עבר מאוחר.
ישראל סינגר: אי אפשר להעביר את התקציב בינואר ולצפות שיחד עם משרד החינוך אנחנו נהיה ערוכים בינואר.
ישראל סינגר: אז צריך לעשות גם את זה.
ישראל סינגר: אנחנו היום בישורת האחרונה של לקבוע את תעריף השעה של שכר המאבטח עם עליית המע"מ, זה כמובן משפיע על התקציב.
ישראל סינגר: אני מזכיר את כל מה שקשור בגני ילדים, מה שהוזכר כאן.
ישראל סינגר: מבחינת האבטחה, אם יהיו עוד גני ילדים נאבטח אותם.
ישראל סינגר: אנחנו נצטרך, כמדינה, כמשטרת ישראל, שהיא גורם מבצע, לעוד תקציב.
ישראל סינגר: הנושא האחרון, דובר פה על עבודה מועדפת, צריך להבין שיש קושי לממש גם בירושלים, למרות שהעלינו את שכר השעה, תקני מאבטחים, זה לא מקצוע שאנשים רוצים להגיע אליו, ואני חושב שהגיע הזמן לראות בזה עבודה מועדפת כמו במקומות אחרים, או אפילו בעדיפות על מקומות אחרים, כדי שנוכל לממש את כל התקנים.
ישראל סינגר: עד כאן, תודה.
רותם זהבי: בנושא בטיחות, אני אגע בשני נושאים.
רותם זהבי: אחת, את העלית את הנושא של אישורי בטיחות.
רותם זהבי: תהליך האישור של בתי ספר וגני ילדים הוא תהליך שמתחיל בסביבות אפריל-מאי, שבו בעצם מונחים בהנחיה שלנו דרך המחוזות אנשי הבטיחות של הרשויות והם מכינים, על ידי בדיקות ותהליכי עבודה שעכשיו נמצאים בשיא העבודה, את בתי הספר וגני הילדים לקראת פתיחת שנת הלימודים.
רותם זהבי: כל רשות מקומית מחויבת לאשר את מוסדות החינוך שלה על ידי טופס של אישור שמאשר שבית הספר נבדק, תוקנו הליקויים והוא מוכן לקראת פתיחת שנת הלימודים.
רותם זהבי: הדיווח הזה מועבר למשרד החינוך, אבל זה קודם כל באחריותה והיא זאת שמבצעת.
רותם זהבי: הבקשה שלך לגבי הנושא הזה שיהיה איזה שהוא פתק שהורה נכנס וכו', את הדברים האלה אנחנו צריכים לבדוק, אנחנו נבחן את זה.
רותם זהבי: אנחנו צריכים לעשות את זה בשיתוף עם השלטון המקומי.
רותם זהבי: בנושא של מתקני ספורט, עלה העניין של מתקני ספורט לאור התאונה שהייתה בשבוע שעבר.
רותם זהבי: הסיפור הזה של מתקני סל הוא סיפור לא פשוט.
רותם זהבי: יועץ בטיחות רגיל שמומחה למוסדות חינוך לא יכול לראות את הכשל הזה, הוא מסתובב במגרש, הוא רואה את העמוד, העמוד הזה צבוע כחול, הוא תקין, הכול בסדר, הוא לא מצליח לזהות את הכשל שיש שם שיביא חס וחלילה לאסון, ולכן הדבר הזה מחייב בדיקה ייעודית של מעבדה מוסמכת שעובדת לפי תקן וכו' וכו'.
עינת וילף: ומי האחראי?
רותם זהבי: האחראי כמובן, מי שעושה את כל הבדיקות, לא רק את הבדיקה של מתקני ספורט, זה גם בבדיקות אחרות, וזו הרשות המקומית, אבל כאן הם היו מחויבים לבצע, וגם אנחנו מנחים לעשות את זה אבל זו בדיקה יקרה, לא כולם עושים את זה.
רותם זהבי: לאור האירוע הזה הוצאנו מסמך ממש אתמול לכל הרשויות, לכל מי שמתעסק מבחינתנו ומרכז את ניהול הבטיחות במוסדות החינוך לקראת פתיחת שנת הלימודים, כדי שיבצעו את הבדיקה הזאת ושדברים כאלה לא יישנו.
עירית ליבנה: אני מפקחת על תחום הבריאות במשרד.
עירית ליבנה: ממש ענייני, לגבי הסייעות הרפואיות.
עירית ליבנה: ככלל למרות המצוקה אני רוצה להגיד, כל פנייה שנערכת למשרד, לוועדה בין משרדית, משרד הבריאות ומשרד החינוך, הנושא ניתן לילדים, הן לטיפולים והן לצורך השגחה, תלוי במצב הרפואי שלהם.
עירית ליבנה: אנחנו, נכון לשנת הלימודים האחרונה, אישרנו 785 סייעות רפואיות בחינוך הרגיל, שזה למעשה משחרר את ההורים גם מדאגה וגם לפעמים ואפילו לעיתים להיות פיזית במוסד החינוכי.
עירית ליבנה: הסוגיה של ההשגחה של הסייעות עולה פה בדיון עם האוצר, כנ"ל לגבי גילאי 4-3, אני מקווה שיימצא לזה פתרון.
עירית ליבנה: אנחנו בהחלט דואגים לתת מענה, גם הדרכה, גם העסקה על ידי הרשות, גם מעקב אחרי ניצול השעות שאכן מועברות.
עירית ליבנה: הנושא של שירותי עזרה ראשונה לתלמידים – אנחנו מקיימים אותם, יש לנו שירות שניתן על ידי מוקד ייעודי ובמקרה של היפגעות מגיע מטפל לבית הספר.
עירית ליבנה: אנחנו נערכים לקראת חידוש ורענון מכרז חדש, כי אנחנו מסיימים את ההתקשרות.
עירית ליבנה: השירות פועל בכל הארץ, גם בפריפריה, גם במרכז הארץ, מגיע חובש שמטפל, ניתן טיפול, זה לשחרר ולוותר על לצלצל להורים כדי להגיד להם 'הילד נפצע', שירות שאנחנו נותנים.
עירית ליבנה: הוא מאוד מובנה, מאוד מסודר.
עירית ליבנה: הנושא של הטלפונים הסלולריים שהוזכר פה.
עירית ליבנה: הנוהל שלנו מדבר באמת על עיקרון הזהירות המונעת.
עירית ליבנה: הנוהל שלנו מדבר על להמעיט, איך להעדיף, אנחנו רוצים להקנות לילדים התנהגות מושכלת.
עירית ליבנה: אנחנו לא אומרים לא לקדמה, אבל כשאתה כן רוצה את הקדמה הזאת, איזה שימוש מושכל תעשה.
עירית ליבנה: כנ"ל לגבי ה-Wi-Fi שהוזכר פה.
עירית ליבנה: אנחנו בשיתוף פעולה עם המשרד להגנת הסביבה, שהוא המנדט במדינה לנושא הזה- - -
רוני קלר: הוא נגד זה.
קריאה: - - - מהמשרד להגנת הסביבה אמר שאתם הכנסתם ארונות חשמל לכיתות בניגוד להמלצתו.
עירית ליבנה: אנחנו עובדים בוועדה משותפת שבה שותפים המשרד להגנת הסביבה, משרד הבריאות ומשרד החינוך, כשהעיקרון של המסמך שהוגש לדב חנין פה בוועדה הוא האורים והתומים.
עירית ליבנה: אנחנו נמצא את הפתרונות שאכן ייתנו מענה.
עירית ליבנה: מצד אחד לא להגיד לא לקדמה, כי זה מה שאנחנו רוצים, עם מקומות שבהם ניתן להשתמש באמצעים כמו חוטי ולא אלחוטי, למצוא את הפתרונות.
עירית ליבנה: אנחנו מודעים לנזק שעלול להיגרם, אנחנו נעשה את הכול שהוא לא ייגרם.
עירית ליבנה: הנושא של שירותי בריאות לתלמיד – היה פה דיון על זה.
עירית ליבנה: מחוז דרום חזר למשרד הבריאות, שאר המחוזות לספק.
עירית ליבנה: אנחנו כמשרד החינוך מרעננים את הנוהל, שמנהל יידע איזה שירות מגיע, איך הוא צריך להיערך מבחינת בית הספר, חדר אחות, העברת הצהרות בריאות וכו'.
עירית ליבנה: והדבר האחרון, עבר חקיקה הנושא של הפיקוח על המזנונים והקיוסקים.
עירית ליבנה: זה עבר בוועדת שרים, עבר קריאה ראשונה, אנחנו כבר מקווים ומבחינה טכנית אנחנו נערכים לעשות פעילות עם ההורים שדיברו פה על שותפויות כדי לפקח, אבל לראשונה אנחנו מקבלים את המנדט לפקח, כי זה חלק מהתכנית הלאומית וחלק ממניעת ההשמנה שאנחנו פועלים.
דלית שטאובר: הייתה כאן שאלה מאוד חשובה על נושא החינוך הבלתי פורמלי, אני אבקש מארז אשל לענות על זה.
דלית שטאובר: רק להגיד משהו במשפט על רכז נוער.
ארז אשל: אני משמש כמנהל מינהל, חברה ונוער החדש במשרד החינוך.
ארז אשל: לגבי המפקחים הרשותיים ולגבי המעורבות בתוך הרשויות.
ארז אשל: בסך הכול העבודה של המינהל היא בהסתכלות של חינוך מבוקר עד ערב, האחריות שאנחנו נוטלים מהצד של קידום נוער עד לחינוך בתוך בית הספר, דרך המדריכים, דרך מדריכי השל"ח ואחר הצהריים, נמצא בתהליך גם של הטמעה של המפקחים הרשותיים, של העבודה הכוללת ועבודה עם הרשויות.
ארז אשל: בתור חדש בתפקיד אני יכול להגיד דבר אחד, אני באתי בסך הכול מתוך העולם של המכינות הקדם צבאיות והמדרשות למנהיגות, העבודה שנעשית ומסירות הנפש שנעשית עם כלל הגורמים וכלל הארגונים, אותי בחמישה שבועות שאני בתפקיד מרשימה, ואני אומר לכל מי שנמצא כאן, יש על מי לסמוך ויש את אותה אוזן קשבת והעולם של יצירת התכנים הלא פורמליים מתנועות הנוער עד לשנות השירות, עד לארגוני הנוער, הוא תופעה שלא קיימת, בהבנתי, בשום מקום בעולם המערבי ואת התוצאות אנחנו כן רואים.
עינת וילף: רק אם תוכל פשוט להתייחס לשאלה הספציפית שנשאלה.
עינת וילף: את שאלת על קרית שמונה.
קרן קסטנבנד: אני כן יודעת שמינהל חברה ונוער זה מאוד חזק, אבל מה קורה באוכלוסייה שהיא מוחלשת, של עירייה שכל התקציב שלה הולך לכסות גירעונות, גם תקציבי חינוך שמגיעים, מתנ"סים נסגרו בשנים האחרונות, אין חינוך בלתי פורמלי, לא בקרית שמונה וברשויות האזוריות, ההורים משלמים כי הם יכולים, הפער הולך וגדל בין קרית שמונה לבין הרשויות מסביב כשיש המון המון רשויות בטווח מאוד מאוד קטן.
ארז אשל: אני אתן על זה תשובה פשוטה.
ארז אשל: אחת, בכל מקום שיש בעיה ספציפית, נגיע אליו, כמו ברשויות הדרוזיות שאנחנו מטפלים בהן היום.
ארז אשל: כל מקום שמתנ"סים נסגרים אנחנו מגיעים, ונדע לתת את הפתרון.
ארז אשל: בסופו של דבר גם בקרית שמונה וגם בכל הפריפריות יש גם את האנשים, מתוך המערך הבית ספרי למערך הרשותי, התהליך של יישום החקיקה הוא בקצב כזה שהשנה אנחנו מכפילים את המפקחים הרשותיים, ואני אגיד לך אישית, אני אגיע בשבועיים הקרובים לקרית שמונה ונלמד את הדברים.
דלית שטאובר: עוד כמה שאלות שנשאלו, אז אני רוצה לתת גם להן תשובה.
דלית שטאובר: קודם כל זיוה שאלה בנושא שהוא מאוד מאוד משמעותי בחברה הישראלית והוא נוגע למערכת החינוך וזה היחס של החברה הישראלית ליוצאי אתיופיה.
דלית שטאובר: מאוד חשוב לי להבהיר כאן, סגירת בתי ספר היא חלק מביצוע המדיניות, היא לא כל הצעדים.
דלית שטאובר: צעדים ברוח הדברים שאת הצבעת עליהם, זיוה, מתרחשים כבר היום בנתניה, בראשון ובמקומות שונים ברחבי הארץ, כאשר אנחנו מצמיחים מכיתה א' ושומרים על אחוז של אינטגרציה, לא מזיזים את הילדים, כפי שאמרת, יוצאי אתיופיה, אלא מצמיחים מלמטה אינטגרציה על ידי פתיחת אזורי רישום, על ידי הפיכת בית הספר לייחודי ואטרקטיבי לאוכלוסיות חדשות שיבואו בשל הייחוד של בית הספר ובכך תהיה אינטגרציה טבעית.
דלית שטאובר: אנחנו פועלים בדרכים שונות, את יודעת שהדבר הזה הוא מאוד מאוד קרוב ללבנו, אנחנו משקיעים בזה הרבה מאוד מחשבה, ואכן זה מאוד חשוב שבכל מקום יינתן הפתרון ההולם לטובת הילדים ולטובת המטרה של חברה אחת ושילוב הילדים האתיופים בהצלחה כמובילים בהמשך בעמדות מפתח ובעמדות מנהיגות.
דלית שטאובר: לגבי השאלה שלך, יובל, יושב ראש מועצת התלמידים.
דלית שטאובר: דיברת על סוגיה כל כך חשובה, אני מאוד מודה לך, על העניין של יצירת חברה ערכית ומתן 10 נקודות ל-, אני רוצה לציין כאן שיש לנו תכנית שנקראת בגרות חברתית, תעודת בגרות חברתית שבה ילדים באופן מובנה, ואנחנו ניתן לזה נראוּת, זה בדיוק מוביל את המהלך הזה, שילדים פעילים למען הקהילה, למען החברה, לא שנה אחת, לא שנתיים, אלא באופן מובנה והדבר הזה מקבל הכרה במצוינות שלהם.
דלית שטאובר: לא שהם הלכו לזה כאיזה שהיא אופציה של בררת מחדל כזו או אחרת, אלא זו הכרה בהם כקבוצת עילית וקבוצת מצוינות, זה מאוד בהלימה שלנו.
דלית שטאובר: סיגלית ציוני, את שאלת לגבי ועדות התאמה.
דלית שטאובר: אני רוצה לסבר את האוזן כאן לנוכחים.
דלית שטאובר: יש כ-300,000 ילדים בחינוך העל יסודי.
דלית שטאובר: יש כאן מישהו שרוצה לזרוק מספר כמה ילדים הגישו בקשה לוועדות התאמה מה-300,000?
דלית שטאובר: 200,000 ילדים.
דלית שטאובר: אני רוצה לומר לכם, רבותיי, שאין 200,000 ילדים לקויי למידה במדינת ישראל.
דלית שטאובר: אני רוצה לומר לכם שכל ילד שוועדת ההתאמה לא אישרה לו התאמות הגיש ערר, כלומר הנושא הזה הוא בין היתר שב ומדגיש את החשיבות של יעד ההכלה, יעד שהוא רב שנתי, שהוא מחייב את מה שנאמר, ותיכף אני אגיע אליך, לסוגיה שאתה העלית, למה מורה שלא עבר הכשרה בהכשרה הבסיסית שלו להוראה למתן מענה לצרכים מיוחדים לילדים שהם היום בכיתה רגילה, כל כיתה רגילה, כל כיתה רגילה היום מורכבת מילדים עם צרכים שונים וילדים עם קשיי למידה ולקויות למידה, ובואו נעשה את ההבחנה, לכל אדם נורמלי ורגיל יש קושי מסוים, זה דבר טבעי ומורה צריך לדעת להתמודד עם זה בתוך בית הספר.
דלית שטאובר: יעד ההכלה יוביל את זה לאט לאט, אנחנו גם פועלים בוועדות ההתאמה, אבל בסופו של דבר, רבותיי, נוצרה כאן תופעה שיש אחריות משותפת לכולנו לא לעשות בה שימוש לרעה.
דלית שטאובר: בנושא ההדרכה – אנחנו מאוד מאוד מאמינים שאנשים שמגיעים להדריך הם צריכים להיות אנשים מיומנים ומומחים, אלא מה?
דלית שטאובר: תמונת המצב שאתה הצגת הוצגה בצורה שאינה משקפת את המציאות.
דלית שטאובר: מדריך הוא מורה קבוע במערכת, במשרה מלאה רוב הפעמים, מורה שבשל המצוינות שלו ובשל המומחיות שלו מקודם לתפקיד הדרכה.
דלית שטאובר: הוא קבוע במשרד החינוך, הוא קבוע במשרה מלאה, ועל זה הוא הופך להיות מדריך.
דלית שטאובר: תפיסת העולם היא שכדי לשמר את המומחיות שלו ואת האותנטיות שלו חייבת להיות לו רגל נטועה בכיתה עם ילדים, ולכן הוא שומר על אחוז מסוים מהיקף המשרה שלו בהוראה וזו לא משרה קבועה כמו מורה, משום שהמערכת צריכה גמישות במשאב הזה כדי להכניס חדשים מצוינים שנולדים ומתפתחים ולשחרר את אלה שמתעייפים.
דלית שטאובר: אין משרה מתוקננת כזו וזו בוודאי לא העסקת קבלן או מה שנאמר פה, אין שום קשר למציאות, מדובר במורה קבוע שעובד במשרה מלאה.
דלית שטאובר: רק שנבין את זה.
דלית שטאובר: לגבי שלומית ביסמנובסקי, מארגון הגננות, שהעלתה את הסכנות של חוק חינוך חובה חינם.
דלית שטאובר: אנחנו כרגע לא מדברים על חינוך חובה, אנחנו מדברים על החלטה של חינוך חינם שהיא נתונה לבחירה להורים.
דלית שטאובר: אני מבקשת שלא נזלזל באינטליגנציה של ההורים.
דלית שטאובר: ההורים הם הורים שאוהבים את הילדים, דואגים לטובת הילדים והם בוחרים היום אם הילד יישב בבית, אם הוא יילך לחינוך פרטי שהוא לגיטימי ויש לנו את כל הכבוד אליו, או האם הוא יילך לחינוך ממלכתי, חינוך חינם.
דלית שטאובר: ממשלת ישראל קיבלה החלטה ויש לי את כל הכבוד והעונג להיות שותפה במימוש שלה, שהמדינה נותנת את השירות של חינוך חינם לשנתון שההורים רוצים לשלוח למדינה, אין בזה חובה.
דלית שטאובר: אני חושבת שזה מהלך עצום, בואו לא נמעיט מחשיבותו ובוודאי לא נמעיט מחשיבותן של הגננות הפרטיות שעשו עבודה מעולה במשך הרבה מאוד שנים ועוד ימשיכו לעשות, כי תמיד יהיו כאלה שירצו את השירות.
דלית שטאובר: לגבי הסוגיה שעלתה כאן על קשיים בירוקרטים שנשאלנו בהקשר הזה.
דלית שטאובר: אני רוצה לומר שזאת הייתה מטרה ראשונה, לפשט הליכים בירוקרטים.
דלית שטאובר: הדבר הזה קרה גם בנושא הבינוי, שמאוד פישטנו הליכים בירוקרטים, אחרת לא היו כל כך הרבה יחידות גן מוכנות, וגם בתהליכי הרישוי של הגנים הפרטיים.
דלית שטאובר: כדי לסבר את האוזן, הוגשו למעלה מ-1,000 בקשות של גנים פרטיים לחבור למהלך של חינוך חינם, כ-500 נפסלו בשל אי עמידה בסטנדרטים, כל ה-500 האחרים, גם אם היה להם איזה שהוא קושי ביורוקרטי, למרות פישוט ההליכים, אנחנו סייענו להם ואכן 500 גנים חוברים למהלך של חינוך חינם.
דורית חזן: אם אפשר התייחסות לחינוך הציבורי בגנים, ביקשנו כמה וכמה פעמים.
דלית שטאובר: אני אתייחס לזה.
דלית שטאובר: אני אגיד במפורש, אתן הוזמנתן לפגישה במשרד החינוך, חבל שהדברים לא מוצגים בצורה מדויקת, אם הייתם נענים- - -
דורית חזן: מתי?
דלית שטאובר: לא את מתכתבת איתי, אלא דובר ואיש יחסי הציבור שלך כותב לי.
דלית שטאובר: ואיש יחסי הציבור שלך כותב לי ורוצה לכפות עליי עם מי ייפגשו, כאשר אני מפנה לו את אנשי המקצוע, שאחראים על הגיל הרך, מבקשת מהם לפגוש אתכם מידית ואתם מסרבים, משום שאתם רוצים לפגוש- - -
דורית חזן: 11 בספטמבר, אנחנו כבר חצי שנה מבקשים.
דלית שטאובר: אני ברשות הדיבור שלי, אני הקשבתי קשב רב- - -
עינת וילף: דורית, אני אוציא ואני מאוד מבקשת, אדוני שם מאחורה, אני מבקשת לצאת.
עינת וילף: אנחנו לא מנהלים כאן דיונים על כן או לא פגישות.
דורית חזן: אני אשמח לקבל את התשובות כאן.
דלית שטאובר: שמעתי את התאריך שנקבת, אני אומרת שאני אבקש להקדים אותו, אבל גם צריך לדעת שצריך לכבד כאשר פונים ואנשים מוזמנים לפגישות ברמת סמנכ"ל, זה בעל תפקיד גבוה מאוד, מכובד מאוד, ואי אפשר לעבוד בכוחנות תמיד ולהכתיב בדיוק את מי יפגשו.
דלית שטאובר: אם בעיות לא נפתרות ברמה הזאת, עולים לרמה הבאה, אבל קודם כל באים לשיח ולפגישה שמשרד החינוך מזמן ופותח את הדלת.
דורית חזן: אני לא רוצה להתווכח על זה, דנו בזה ולא משנה.
דלית שטאובר: גם אני לא.
דלית שטאובר: הנושא השנתי הוא נושא לכלל המערכת, גם אתה לא דייקת בעניין של החינוך הממלכתי דתי.
דלית שטאובר: החינוך הממלכתי הדתי, בנוסף לנושא השנתי, יש לו דמות נוספת שהוא דן בה, גם בחינוך הערבי תהיינה התאמות כדי שבאמת המורה ירגיש בנוח על מנת ללמד, זה לא יהיה בדיוק אותן פעילויות של החינוך העברי, באותו נושא ודאי שנדרשות התאמות לכל אחד מהמגזרים כדי שירגיש בנוח, אבל כפי שהשר אמר יש נושאים שהם רלוונטיים לכלל המדינה.
רג'א זעאתרה: איך זה שלחינוך הערבי אין אלטרנטיבה?
דלית שטאובר: אמרתי, תהיינה התאמות.
דלית שטאובר: אתה הצגת תמונת מצב שאינה נכונה, כאילו הנושא השנתי בחינוך הממלכתי דתי הוא נושא אחר ולא היא, החינוך הממלכתי דתי לוקח על עצמו דמות נוספת, בנוסף לנושא השנתי, וזה ההסבר.
דלית שטאובר: אני חושבת שבגדול התייחסתי למרב הדברים, השאר בוודאי בוועדה- - -
רויטל לן כהן: לא התייחסתם לשילוב.
דלית שטאובר: השילוב, כן.
דלית שטאובר: השר התייחס לזה.
דלית שטאובר: אז אני אומר.
דלית שטאובר: הזמן הוא קובע גם, יש גם יושבת ראש ועדה.
דלית שטאובר: השר התייחס לזה, לא נוותר על נושא השילוב.
דלית שטאובר: הוא אמר, אנחנו נמצאים במשא ומתן עם האוצר, יושב פה נציג האוצר, הוא יכול לאשר את זה.
רויטל לן כהן: את מדברת על 160, אנחנו מדברים על כל השאר.
דלית שטאובר: על כל השאר אני מדברת.
דלית שטאובר: יש שלושה נושאים שנמצאים בהילוך גבוה של משא ומתן עם האוצר, אחד זה הסייעות הרפואיות שדיברת עליהן.
דלית שטאובר: לא על זה אני מדברת, אני מדברת על מתן מענה לשנתון הנוסף שמשתלב כרגע, 4-3, בהיבט של הילדים עם הצרכים המיוחדים, כדי לאפשר להם שוויון הזדמנויות.
דלית שטאובר: על זה דיברנו וזה הנושא שאת העלית.
רויטל לן כהן: אני לא העליתי את הנושא הזה.
רויטל לן כהן: אני דיברתי על משהו אחר ולא קיבלתי מענה, לא היום ולא ב-2 באוגוסט.
קריאה: אנחנו לא קיבלנו בכלל תשובות.
עינת וילף: אני מסיימת כאן את הדיון המאוד ארוך שהיה, כולם קיבלו את זכות הדיבור, נעשה מאמץ- - -
רויטל לן כהן: גברתי, במשך חמש שנים לא עונים לנו בכל אוגוסט על השאלות האלה.
עינת וילף: אנחנו נמשיך לעקוב אחרי הנושאים האלה, אני רק מסכמת את הדיון בכמה דברים.
עינת וילף: קודם כל אנחנו נמשיך לעקוב אחרי כמה שאלות שהעלו כאן, גם בנושא השילוב וגם בנושא גני הילדים, 4-3 אבל גם 5, בנושא של הגדלת התקנים לאורך זמן, הנושא של כניסת ילדים בלתי גמולים שאני חושבת שזה דבר שנצטרך להתייחס אליו.
עינת וילף: אמרתי בצורה ברורה בישיבות קודמות שנוהל הורה מחליף לסייעת זה דבר שאנחנו מבקשים להוציא אותו ואנחנו נמשיך לעקוב אחרי הנושאים שנמצאים על סדר היום.
עינת וילף: אני מסכמת את הדיון כך: ראשית, אנחנו צריכים בכל זאת לשים לב שזו שנת לימודים רביעית שנפתחת כסדרה.
עינת וילף: אני חושבת ששר החינוך לא היה מאמין שהוא יהיה כאן לפתוח שנת לימודים רביעית, גם מבחינת הכנסת וגם מבחינת שנת הלימודים.
עינת וילף: אנחנו נמשיך לעקוב בימים הקרובים אחרי פתרון מול האוצר, גם של הסייעות הרפואיות, הנושא של הגננות, אותם עיצומים שקטים, להביא אותם לידי סיום, להוציא את נוהל ההורה המחליף ושאלות האבטחה שעוד נותרו פתוחות.
עינת וילף: אני מבקשת עדיין להוציא המלצה ברורה להקדיש את היום הראשון ללימודים ואת תחילת השנה להבהרה ברורה של כללי ההתנהגות.
דלית שטאובר: בבתי הספר השיעורים הראשונים מוקדשים לקריאת התקנון.
דלית שטאובר: זה נוהל קבוע.
עינת וילף: גם בביקור שיהיה ב-27 באוגוסט, בפתיחה, אני אבקר בבית שמש, ביקשתי במיוחד לבקר אך ורק בבתי ספר שממלאים את ההנחיה הזאת, כדי לראות כיצד הם עושים את זה, כדי לראות שהדבר נעשה.
עינת וילף: אני מזכירה שביקשתי לבוא להכשרת מורים בחינוך הרגיל, כיצד לשלב, לראות איך זה נעשה.
עינת וילף: המושב הבא של הכנסת ייפתח ב-14 באוקטובר.
עינת וילף: בוועדת החינוך אנחנו לוקחים על עצמנו לקדם כמה נושאים מרכזיים.
עינת וילף: בראש ובראשונה הוועדה תמשיך להיות בית לעובדי ההוראה באשר הם, למורים ולמורות, לגננות ולסייעות ולתת להם במה ופתחון פה.
עינת וילף: אנחנו ניקח בצורה ברורה את הנושא של מנגנוני ההפרטה ונשים עליהם זרקור, מנגנוני ההפרטה הגלויים והסמויים במערכת, ואת הדרך שבה החינוך החרדי ומה שאנחנו מאפשרים לחינוך החרדי גורם לזליגה לתוך החינוך הציבורי.
עינת וילף: נמשיך בהחלט בכל הנושא של המאבק באלימות, הדגש על הכללים, על הגיבוי.
עינת וילף: יחד איתכם ועם שתי הוועדות אנחנו נוסיף שני דברים, אחד זה ההתייחסות להכשרת מורים, עם אמירה ברורה שהמערכת צריכה להתכוונן לתפיסה של מורים אמנים ומורים שמכשירים מורים ושמתוגמלים על העברת הידע ועל הכשרת המורים, וגם נפנה זרקור לנושא של הבגרויות, של הערכה, ועד כמה הדבר משרת את הלמידה.
עינת וילף: אני אתחיל גם לעסוק בנושא האהוב עליי, של הזכויות וחובות התלמידים, ויובל, אני מקווה שנמצא בך שותף לא רק לזכויות אלא גם לחובות.
יובל כחלון: בעיקר לזכויות.
עינת וילף: אני מקווה שאולי סוף סוף יהיה מנהיג שגם מבין שצריכות להיות חובות.
עינת וילף: לגבי האינפלציה בלקויי למידה.
עינת וילף: כאן את תמצאי גיבוי מוחלט לכך שיש כאן אינפלציה.
עינת וילף: אגב, אם 200,000 ביקשו התאמות, במקרה הזה מבקשים הקלות, אז כבר תיתני אותם ב-300,000, תקבעי אותם כסטנדרט החדש ובסוף יסתיים הסיפור הזה.
עינת וילף: יש לכך פתרונות, תקבלי כאן גיבוי כי ברור שאלה שזקוקים לזה באמת לא מקבלים את מה שהם זקוקים לו בגלל הרוב המכריע שמנצל את זה לרעה, וזה קשור גם לכל שאלת הבגרויות, המגנים ומה שזה גורם למערכת החינוך.
עינת וילף: אני רוצה להודות לכל המשתתפים על הדיון.