GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מוחמד חאג' יחיא: 25 שנים לימדתי אזרחות כשהייתי מנוכר למקצוע, הייתי ממש מנוכר למקצוע, לא יכולתי לחנך לאזרחות ולא יכולתי ללמד מדינה יהודית, לא יכולתי כי התכנים היו זרים לי גם מבחינה חינוכית וגם מבחינה פדגוגית.
מוחמד חאג' יחיא: היום, ב-5 שנים האחרונות וב-4 האחרונות במיוחד, אנחנו, המורים הערביים בישראל, מתחילים גם לחנך לאזרחות וגם ללמד מדינה יהודית וגם לתת נרטיב יהודי למדינה היהודית וגם לתת נרטיב פלסטיני למדינה היהודית בזכות תכנים מאוד קטנים שהמפמ"ר הוסיף.
מוחמד חאג' יחיא: תוכנית החלוקה, כעובדה היסטורית שהתלמידים הערבים יצטרכו ללמד גם נרטיב יהודי וגם נרטיב ערבי ושהם יחליטו.
מוחמד חאג' יחיא: אני לא בא לחנך, אני בא לתת להם עובדות שנותנות מתוך מסגרת של תוכנית לימודים שנותנת לי את האפשרות לתת לתלמיד הערבי לחשוב.
מוחמד חאג' יחיא: מה שקורה עכשיו, זה עומד בסכנה מאוד גדולה.
מוחמד חאג' יחיא: הדבר השני שהוא הכניס ונתן לי לחנך לאזרחות טובה הוא האשכול של התלמידים הערבים.
מוחמד חאג' יחיא: עד לפני 5 שנים התלמידים הערביים היו חייבים, חייבים להיבחן במדינה יהודית על הגדרותיה השונות לפי הזרמים היהודיים, היום התלמיד הערבי נבחן על שלטון מקומי, נבחן על מפלגות, נבחן על זכויות מיעוט, נבחן על תקשורת, נבחן על הכול ואז יש לו מעורבות יותר אזרחית בנעשה מסביבו.
מוחמד חאג' יחיא: דבר שלישי, מטרת הביצוע, ופה אני רוצה לסיים.
מוחמד חאג' יחיא: מטרת הביצוע באה ונתנה לתלמיד הערבי אפשרות להיות מעורב בחיי החברה שלו ואני רוצה לספר אנקדוטה על טייבה.
מוחמד חאג' יחיא: כולכם יודעים מה זה טייבה, כולכם יודעים איזו אלימות יש בטייבה, בזכות מטרת הביצוע המשטרה בטייבה הפכה להיות מגורם עוין וכלי דיכוי בידי השלטון והפכה להיות משטרה קהילתית שבאה, נכנסת לכיתות, מציגה בפני הכיתות ותלמידים ניגשים למשטרה ושואלים שאלות ואומרים להם: למה אתם לא עושים מספיק?
מוחמד חאג' יחיא: ויש תשובות.
מוחמד חאג' יחיא: זה בזכות הדברים הקטנים שהמפמ"ר הזה הכניס.
מוחמד חאג' יחיא: הייתי מבקש מכבוד השר לשקול ביתר שאת ובצורה יותר מקצועית את פיטורי המפמ"ר ולקחת בחשבון את רחשי ליבם של המורים ושל התלמידים בישראל.
עינת וילף: אני אעצור כאן כדי לאפשר לשר להתייחס ואני אמשיך מאוחר יותר גם עם מורים, גננות וסייעות שביקשו לדבר וגם עם כל שאר הדוברים.
גדעון סער: תודה, גברתי, אני מודה לך שבאמצעות ישיבת הוועדה אני יכול להתייחס בפומבי גם לנושא הזה, כאשר מאז התקבלה ההחלטה, נדמה לי לפני שבוע ימים לערך, אולי קצת יותר, לא היתה לי ההזדמנות לעשות את זה ואני שמח שאני יכול לעשות את זה כאן.
גדעון סער: קודם כל, כדי שלא יהיה איזשהו ספק, אני נותן גיבוי מוחלט ובלתי מסויג להחלטת המנהלת הכללית שלא לתת קביעות למפמ"ר אזרחות.
גדעון סער: מנכ"לית המשרד שהיתה בתקופה הרלוונטית, גם ממלאת מקום יושב-ראש המזכירות הפדגוגית, קיבלה החלטה מקצועית, עניינית.
גדעון סער: אני ראיתי גם את ההתלבטויות וגם את התהליך ויש לי בשיקוליה ובשיקול דעתה בכלל אמון מוחלט.
גדעון סער: יתרה מזאת, כל ההליך הזה במידה רבה היה לפנים משורת הדין, מדוע?
גדעון סער: כבר בשנה שעברה, שהיתה צריכה להתקבל החלטה – ואני מסביר במה מדובר, מדובר על החלטה למתן קביעות, החלטה למתן קביעות איננה לא פררוגטיבה מוקנית של מי שצריך להחליט בעניינו וגם לא דבר שזוכים בו באמצעות לובינג נמרץ ומתוקשר ככל שיהיה – וכבר אז, לפני שנה, יושב-ראש המזכירות הפדגוגית דאז, ד"ר צבי צמרת, היה בדעה חד משמעית שלא ניתן לתת קביעות למפמ"ר אזרחות על רקע תפקודו למרות - - -
ג'מאל זחאלקה: בגלל הצלחתו אולי.
גדעון סער: רבותי, פה יהיו רק עובדות, כל מי שיש לו סבלנות לשמוע את העובדות ייקח נשימה ארוכה, יתרווח במקום ויקשיב.
גדעון סער: למרות עמדת הממונה על המפמ"ר – מי שממונה על המפמ"ר זה יושב-ראש המזכירות הפדגוגית – קיבלתי את עצת מנכ"ל משרדי דאז שהחליט לתת שנת ניסיון נוספת למפמ"ר אזרחות כדי שעניינו ייבחן בעצם פעם נוספת.
גדעון סער: היתה גם מערכת יחסים מסוימת, לא צריך לשכוח מי היה כפוף למי, למרות שבדיון מהסוג הזה אפשר לשכוח שיש חשיבות בכלל לשאלה הזו, מי כפוף למי, אבל היתה מערכת יחסים מסוימת, אמרנו: בוא ניתן עוד שנת ניסיון, ייכנס לתפקיד אדם חדש.
גדעון סער: ומי שכיהן בעצם בתפקיד ממלאת מקום יושב-ראש המזכירות הפדגוגית בשנה החולפת עד לתאריך ה-1 ביוני, שאז נכנסה לתפקידה פרופ' עפרה מייזלס, שיושבת כאן אתנו, שהיא מכהנת בחודשיים האחרונים בתפקיד, היא מנכ"לית המשרד.
גדעון סער: אני שמעתי כאן בדיון אמירה כאילו עניין הספר באזרחות הוא שולי.
גדעון סער: זה היה הציטוט.
עינת וילף: ביחס לדברים האחרים.
גדעון סער: חברת הכנסת וילף, אני לא רוצה להעיר, אני מכבד אותך כיושבת-ראש, הרי ניסית לעשות דיון בניגוד לתקנון שנבלם, אחר כך ניסית לכנס את הוועדה לדיון מיוחד שהיושב-ראש לא אישר, מצאת דרך לעקוף את זה ולקיים את הדיון ואני מכבד את זה כי, כאמור, יש לי הזדמנות להציג את הנתונים, אבל תני לי בזמן התמציתי הזה שאני מתייחס – הרי גיליתי איפוק מסוים, פנו אלי להתראיין, לא מיהרתי – תני לי עכשיו, ביריעת הזמן הקצרה הזאת להציג את העובדות.
גדעון סער: ואני אומר בצורה הברורה ביותר, אני מקבל את עמדתה המקצועית של המנכ"לית שעניין הספר, וזה לא היה חומר הלמידה היחידי שאליה התייחסה החלטתה, היה עוד אחד לפחות, למיטב זכרוני - - -
גל אורון: תחשפו אותו, אם אפשר.
גדעון סער: תסלח לי, אותך אני הרי רואה בכל עצומה, אם זה נגד הביקורים בחברון ואם זה בנושא הזה, אתה חותם על עצומות קובע ואני מכבד את זה.
גל אורון: זה גם משהו מעבר לעצומה שקורה.
גדעון סער: אבל אני מכבד את זה.
גל אורון: תודה רבה.
גדעון סער: אני רק אומר, באופן קבוע יש לך ביקורת על מדיניות המשרד, בכל זאת אני קובע אותה ולא אתה.
גדעון סער: כמו שאמר אחד הדוברים האחרים "פיטורי השר" בפליטת פה פרוידיאנית, לזה צריך לעשות שינוי מסוים בבחירות דמוקרטיות, כלומר, הם מלמדים בחירות, ואז אולי גם תזכו להגשת חלומכם.
קריאה: אם נוכל ללמד בחירות.
גדעון סער: בינתיים אין לכם שום בעיה ואף אחד לא נגע בשערה משערות ראשכם ואתם באים ומתבטאים פה בחופשיות כמו שמקובל במדינה דמוקרטית ברוך השם, אבל זה לא אומר: אל"ף, שעמדתכם נכונה, בי"ת, שעמדתכם קובעת.
גדעון סער: במקרה הזה היא לא נכונה והיא לא קובעת.
גדעון סער: אני אומר, עניין הספר באזרחות, אל"ף, לא רק ספר מוטה מאוד, אלא ספר עם סטנדרטים מקצועיים נמוכים, רווי שגיאות עובדתיות, רווי שגיאות עובדות שהתבקשו לתקן ולא תוקנו - - -
זבולון אורלב: ודווחו כאילו תוקנו.
גדעון סער: ודווחו כאילו תוקנו.
גדעון סער: אני לא נכנס לכל הטעמים, הרי את הדברים האלה בחנו גורמי המקצוע והם היו פה בנושא הזה בוועדה הזאת ואין אחד מכל אנשי המקצוע, כולל מפמ"ר אזרחות לשעבר אדר כהן, שהיה אצלי בלשכה בדיון בנושא הזה, כולם פה אחד, כולל אדר כהן שאישר את הספר, אמרו: אי אפשר ללמוד מהספר הזה.
גדעון סער: אז אם אושר ספר בתהליך שזה בוצע ובתוצאה שראיתי אותה, לפי דעתי, אם סבורה המנכ"לית שזה לא דבר שולי, כפי שנטען פה, אני מסכים עם העמדה שלה.
גדעון סער: זה לא דבר שולי.
גדעון סער: אדרבה, הייתי מצפה ממורים לאזרחות, בוא נאמר, אותה מידה של תסיסה שמתגלית אפרופו סוגיית הקביעות, כן או לא, לאדר כהן, שתהיה אותה מידה של תסיסה לגבי ספר שאלה הם תכניו.
גדעון סער: את זה לא ראיתי.
גדעון סער: אבל אני רוצה לומר, אני גם לא רואה בהתארגנות כזו או אחרת גוף יציג, אני גם שומע מהשטח קולות אחרים לגמרי - - -
שלומית דמסקי כהן: לא ממורים לאזרחות.
גדעון סער: גם ממורים לאזרחות, לא כולם כפופים להתארגנות והם אומרים את דעתם למרות - - -
עינת וילף: נשמח לארח אותם פה תמיד.
קריאה: אף אחד לא כפוף להתארגנות, זה בסדר.
גדעון סער: זה בכלל לא רלוונטי מכיוון שמי שאמור להעריך בסוגיה, ומי שמסוגל להעריך בסוגיה של מתן כפיפות אלה הממונים ובמקרה זה אני גם יכול להעיד, לא היתה שום עמדה שנקבעה מראש למנכ"לית לגבי מפמ"ר האזרחות, נהפוך הוא, היתה פתיחות מוחלטת בתחילת כהונתה בסוגיה הזאת והיא שפטה את הדברים כפי ששפטה והיא ביצעה את תפקידה ואני נותן את הגיבוי.
גדעון סער: ואם בכלל אני יכול להגיד משהו על הקמפיין - - -
קריאה: אין קמפיין.
זבולון אורלב: אין קמפיין?
זבולון אורלב: מה, אתם באמת עיוורים לחלוטין?
גדעון סער: אם היו לחצים היו לחצים של קמפיין מאורגן שכלל גם הפעלה של מדריכים לאזרחות כלפי מורים לאזרחות.
גדעון סער: יושב-ראש ועדת החינוך לשעבר יודע על מה אני מדבר.
גדעון סער: החומרים האלה הרי הוצפו מתוך המערכת אלינו במידה רבה מאוד של תדהמה.
גדעון סער: ההליכים שנקטה המנכ"לית, אם היא תרצה היא תרחיב, כללו גם פגישה עם מדריכים לאזרחות.
גדעון סער: גם כאשר פנתה אלי יושבת-ראש הוועדה והציעה להיפגש עם מורים קיבלה תשובה חיובית.
גדעון סער: אבל אני רוצה לומר, היו פה תופעות פסולות אבל אנחנו עמדנו על קיום הליך הוגן.
גדעון סער: מה זאת אומרת הליך הוגן?
גדעון סער: אני רוצה לתת דוגמה שלי כשר ממונה.
גדעון סער: אני זוכר שלפני כחצי שנה ביקש חבר הכנסת אלקין, יושב-ראש הקואליציה, שהיה כאן, לקיים דיון על תפקוד מפמ"ר אזרחות פה בוועדה בתקופת כהונת היושב-ראש הקודם, חבר הכנסת מילר, וזה אושר לדיון מהיר על ידי נשיאות הכנסת.
גדעון סער: אני פניתי גם למציע וגם ליושב-ראש הוועדה ואמרתי להם: רבותי, יש פה אדם שעניינו לא צריך להתנהל בפני טריבונל פוליטי, לא צריך להתנהל בפני פורום פוליטי, הוא עומד בפני הכרעה על מתן קביעות, זה צריך להתבצע באופן מסודר, באופן מכובד, באופן ראוי.
גדעון סער: ואני גם אומר בהערת אגב, אינני אומר שלאיש אין זכויות, אינני אומר את זה, אינני אומר לאיש אין כישרונות, בסופו של דבר הדברים נשקלו על כלל ההיבטים הרלוונטיים, למרות שהיו תופעות, אני אומר עוד פעם, היו תופעות בעייתיות, היו דברים שבוצעו בניגוד לתקשי"ר, היתה הפעלה של אנשים, אנשים שיש להם – מדריכים מול מורים, שיש להם איזושהי מרות, החתימו על עצומות.
גדעון סער: אלה לא דברים שצריכים להיות בתקופת מבחן של אדם למתן קביעות, כן או לא.
גדעון סער: ההליך התנהל בצורה ההוגנת ביותר וגם תוך כדי איפוק מרבי לתופעות האלה.
גדעון סער: דובר פה על נושא של חשיבה ביקורתית.
גדעון סער: גבירותי ורבותי, אין אדם אחד שאמון על חשיבה ביקורתית.
גדעון סער: קודם כל, פה לא שמענו בדיוק חשיבה ביקורתית, שמענו מקהלה, הייתי אומר אפילו כמעט בלי ניואנסים.
גדעון סער: החשיבה הביקורתית עדיין לא נמצאת בכיסו של אף אחד.
גדעון סער: כאשר אני שומע מדובר, וזה גם פוגע באמינות כי תמיד צריך חוש מידה בחיים, שאדם אומר תוך השוואה למשטר הפשיסטי בארגנטינה, תרשו לי להתייחס לזה כי במקרה היה לי דוד שהיה שנים ארוכות בכלא בתקופת המשטר הפשיסטי בארגנטינה, המשפחה שלי יודעת מזה משטר פשיסטי על בשרה, שבמערכת החינוך יש נורמות טוטליטריות שמזכירות לא את זה?
גדעון סער: איזה מין שיעור לאזרחות זה לתלמידים?
גדעון סער: קודם כל אני אגיד לכם למה אני מקווה, שמעתי את הדברים שלכם בכבוד, אני מכבד את עמדתכם, אני מאמין שהיא יוצאת מתוך הערכה כנה לאדם שעבדתם מולו, אני מצפה שתהיה לפחות הערכה דומה למי שהחליט ולשיקוליו ולעובדה שזה היה אחרי שנה נוספת, אחרי חוות דעת של יושב-ראש מזכירות פדגוגית מסוימת - - -
יעל גוראון: כבוד השר, האם אתם מוכנים לפגישה?
גדעון סער: גברתי לא תפריע לי, אפילו לא לשנייה.
גדעון סער: שמעתי אותך בלי להפריע.
יעל גוראון: האם אתם מוכנים לפגישה לא כאן?
גדעון סער: תרצו להיפגש אתי, תפגשו אתי.
גדעון סער: אין שום בעיה.
גדעון סער: לא צריך להפריע בשביל זה.
דלית שטאובר: בשמחה, נקבע אתכם תאריך.
גדעון סער: אני אומר עוד פעם, אל"ף, כבוד, אותה מידה של כבוד למי שקיבל את ההחלטה גם אם אתם לא מסכימים אתה, וגם אמון בטוהר שיקוליו, ושניים, הבנה שזאת מערכת, כי המשך הקמפיין הזה בסגנון הזה בסופו של דבר עלול לגרום נזק למקצוע האזרחות וזה מקצוע שהוא מאוד יקר ללבי.
גדעון סער: יש מי שנדמה לי באופן מידי מונתה לממלאת מקום על פי התייעצות שהיתה בין המנכ"לית לבין יושבת-ראש המזכירות הפדגוגית.
גדעון סער: לימודי האזרחות ימשיכו להתקיים, לא תהיה פגיעה בנושאים של חשיבה ביקורתית, יש נושאים שלובנו וקרו והתקבלו עליהם החלטות בוועדת מקצוע באופן מושכל.
גדעון סער: אין לי שום מושג מי יהיה, מי יבחר במכרז להיות מפמ"ר אזרחות בעתיד אבל אני מצפה שגם אותה מידה של כבוד שאנחנו רוחשים לעמדה שהיא עמדה שונה, ואני מאמין שהיא נובעת ממקומות אמיתיים, לא ממקומות לא אמיתיים, תהיה כלפי החלטה שהתקבלה.
גדעון סער: אני מתנצל שאני צריך לצאת, אני סיכמתי מראש עם יושבת-הראש.
עינת וילף: אנחנו ממשיכים, המנכ"לית נשארת ותקשיב לכל הדוברים.
עינת וילף: אנחנו ממשיכים.
גדעון סער: סיכמתי מראש, עוד לפני שיכולתי להעריך איך הדיון יתפתח, אבל היה לי חשוב מאוד להתייחס לסוגיה הזאת לפני שאני הולך ואני מאוד מודה לכם שהעליתם אותה.
עינת וילף: אנחנו ממשיכים את הישיבה, הישיבה נמשכת עד 13:00 אחר הצהרים בהשתתפות המנכ"לית וכל מי שביקש את זכות הדיבור ידבר ויישמע כיוון שגם מדובר בנושאים מקצועיים.
עינת וילף: אני רק רוצה לשוב ולהגיד שהדבר החשוב ביותר שיש הוא שאנחנו נדע לתת במה לכל המורים.
עינת וילף: אני ממשיכה בבקשה עם כל מי שביקש את זכות הדיבור.
עינת וילף: רותי תורגמן, סייעת מאשדוד, בבקשה.
עינת וילף: אחריה זיוה אבידן, סייעת, אחרי זיוה, מירי דהן.
עינת וילף: בבקשה, רותי.
רותי תורגמן: אנחנו הסייעות כאן כי במשך השנים התעלמו מאתנו.
רותי תורגמן: רפורמת "אופק חדש" אינה מתחשבת בסייעת.
רותי תורגמן: מטילים מטלות על הגננות בלי להתחשב בתפקיד של הסייעת וההתארגנות הפדגוגית אינה מושלמת אם אין הגדרת תפקיד של הסייעת במחלקת החינוך.
רותי תורגמן: יש לכם את הדפים של עמותת "אתך" שם שמסבירים בדיוק את כל המטלות של הסייעות.
רותי תורגמן: תודה.
דלית שטאובר: אני רק רוצה לומר לזה, גברתי, את לא היית בפגישה הקודמת ואני אמרתי בפורום הזה, אני זימנתי את הסייעות אלי לפגישה, כבר נקבע תאריך למיטב ידיעתי ואת מוזמנת להצטרף, אני אמרתי שאני מרימה את הכפפה הזאת וניתנה לזה תשובה בוועדה הקודמת.
עינת וילף: אני אדגיש גם שבעקבות הופעתן של סייעות בוועדה ואמירות אז המנכ"לית בהחלט אמרה בצורה חד משמעית שהיא מעלה את הנושא מבחינת סדר העדיפויות, מקדמת, היא קבעה פגישה והדברים ימשיכו להתקדם.
עינת וילף: זיוה אבידן, בבקשה, ואחריה מירי דהן.
זיוה אבידן: באותו הקשר, אנחנו סייעות חינוכיות מתארגנות על מנת שנפסיק ליפול בין הגורמים השונים ואנו דורשות הכרה במעמדנו כעובדות הוראה במערכת החינוך.
זיוה אבידן: היה חשוב לי להגיד את זה וזה הכול בינתיים.
עינת וילף: מירי דהן, בבקשה, סייעת, ואחריה אריאלה לוי.
מירי דהן: לשמחתי אני צמודה למורה שאני מאוד מעריכה ומוקירה רק שבזמן אקוטי, כשילד בא מסביבה או ממשפחה עם בעיות, הבעיות בזמן אמת הן עלינו כי מורה לא יכולה להתנתק מללמד כיתה שלמה אלא אנחנו צריכות לטפל בבעיה בזמן אמת.
מירי דהן: מה שקורה, אין לנו גוף שנותן לנו ונטילציה, ריענון, ואנחנו מספר רב של סייעות בארץ.
מירי דהן: אני תחת כובע של דוברת של כל הסייעות בארץ.
מירי דהן: יש בקשה שאני אכוון גם לגבי סייעות שהן מכוח אדם, ש-6-7 שנים עובדות ואין מי שיגבה אותן.
מירי דהן: אנחנו לא מוצאים מקום לגשת אליו לשטח את הבעיות שלנו, לרענן את עצמנו מבחינה נפשית כי אנחנו נתקלים בהמון המון בעיות וגם לקבל תגמול כספי, לא מוצאים מקום.
עינת וילף: אריאלה לוי, סייעת, בבקשה.
אריאלה לוי: כמעט בכל ועדה הועלתה סוגיית הסייעות כנשות חינוך, רציתי דווקא להעלות את השאלה לכבוד השר דווקא, אני מקווה שזה יגיע אליו.
אריאלה לוי: היתה הסכמה מלאה מכל הגורמים שהסייעת היא באמת אשת חינוך.
אריאלה לוי: לדברי השר, הוא לא מעוניין שתהיה בריחה מאחריות של המדינה לרשויות המקומיות בנושא החינוך, כך צריכה להיות ההתייחסות לסייעת החינוכית.
אריאלה לוי: אנחנו מקוות שכבוד השר יהיה איש בשורות, אולי דרך מנכ"לית משרד החינוך וידאג לתקן עוול שנמשך 64 שנה.
עינת וילף: דורית חזן, גננת, בבקשה.
דורית חזן: גם לצערי השר הלך ורציתי דווקא ממנו תשובות.
דורית חזן: אנחנו בישיבות הקודמת העלינו המון המון סוגיות שלא דנו עליהן ואני חייבת להעיר שהדיון הזה הבהיר לי מעל לכל ספק כי יש ניתוק רציני בין הדברים שנאמרו, בין המצגת, לבין מה שקורה בשטח, וכשאני מדברת על השטח אני מדברת אך ורק על גני הילדים, על החינוך בגיל הרך.
דורית חזן: אני חייבת לציין שתולדות הרפורמה החדשה, "אופק חדש" בעיקר, בעצם הולידו הקמת "ארגון גננות מחנכות", הקמת "ארגון סייעות חינוכיות ארצי", הקמת "סטודנטיות למען הגיל הרך", הורים הנקראים "גן סגור" וכנראה לא בכדי.
דורית חזן: כבוד השר, אני חושבת, וגם המנכ"לית, הגיע הזמן שמקבלי ההחלטות וקובעי המדיניות יפנימו שצוות הגן תפקידו לחנך ולדאוג לרווחת הילד, לא לעסוק במעשי קסמים והישרדות יומיומית אשר תוצאותיהם הרות אסון ושפני הניסיון הם בעצם הילדים.
דורית חזן: הגענו ברפורמה הזאת לפרשת דרכים.
דורית חזן: הצעתנו היא לשתף פעולה כי עד היום לא קיבלנו שום מענה, וכמו שבאו כאן המורים לאזרחות ואמרו: לא היתה לנו דלת פתוחה שתקבל אותנו, זה מה שהיה עד היום, אף אחד לא רצה לקבל אותנו ולשמוע את כולנו וטוב שיושבת-ראש הוועדה הזמינה אותנו לכאן וקיבלה אותנו ושמעה את קולנו.
דורית חזן: אנחנו מבקשים לשתף פעולה והעלינו כאן כמה טענות, אני חייבת רק לציין - - -
עינת וילף: דורית, אני חייבת לסיים, יש הרבה דוברים.
דורית חזן: אבל ביקשנו לקבל תשובות על 5 נקודות שהן: תחנות יציאה מהגנים, תוספת תקנים וכוח אדם, שינוי תקנון בקביעת גיל הרישום והפעלת מנגנון יישובי לגננות מחליפות.
דורית חזן: כל הדברים האלה צריכים להתקיים עוד בטרם פתיחת שנת הלימודים.
דורית חזן: המנכ"לית מוכנה להיפגש אותנו או לשלוח אותנו לגורמים אחרים רק ב-11 בספטמבר, שזה אומר שאנחנו לא נגיע לגן מוכנות וערוכות ואני לא רוצה להגיד איזו אנדרלמוסיה תהיה בתחילת השנה בגנים.
דורית חזן: אני רוצה לציין דבר נוסף, שגם הארגונים שלנו, כל הארגונים שהזכרנו, עברנו ביחד ואנחנו רוצים כגוש אחד להגיד שאנחנו צוות חינוכי לגיל הרך, צריך סוף סוף לתת את הדעת מהתחלה, מהשורש, מהזרעים ולא מהגזע, מכיתה א' והלאה, שנותנים את התקציבים הגדולים.
עינת וילף: לי אור, גננת, בבקשה ואחריה שרון, גננת.
לי אור: שלום, אני מ"ארגון גננות מחנכות".
לי אור: אני רוצה להעלות את הסוגיה למנכ"לית לגבי החלפת סייעות בזמן שביתות.
לי אור: בנוגע לחוזר מנכ"ל, לבטל את אותו חוזר מנכ"ל שבו אנחנו נדרשות לעבוד עם מורים מחליפים בזמן שביתה של סייעות בגנים.
עינת וילף: שרון רוגוזינסקי, גננת, בבקשה.
שרון רוגוזינסקי: אני מבקשת לקבל תשובות לשאלות, כפי שאמרה חברתי דורית, אנחנו בעצם רוצות להציף את הכשלים, את הבעיות, לקבל מענה ותגובות מכבוד השר או מהמנכ"לית ואנחנו מאוד נודה אם תתייחסו לשאלות שלנו כבר עכשיו בדיון הנוכחי, מה הדרכים והפתרונות שהמשרד מציע לגבי מילוי הצרכים הבסיסיים של הילד בגיל הרך, אם זה ארוחות צהרים מזינות, אם זה פינות מנוחה, טיפול בילדים בלתי גמולים, כל הנושא לגבי "אופק חדש", לגבי תחנות יציאה, עכשיו יש 2 תחנות יציאה, ב-13:30 וב-14:00, דבר שיגרום לבלבול מאוד גדול הן מבחינת ההורים, הילדים ותחנת רכבת בגן והסייעת שתעמוד כשומרת בשער, זה דבר שמאוד מאוד יפריע למהלך התקין ולא ייתן שום היגיון לנושא ומענה ל"אופק חדש", חצי השעה הנוספת הזאת.
שרון רוגוזינסקי: לגבי מנגנון החלפת גננות, אנחנו קמות בבוקר חולות, לא מרגישות טוב ונאלצות להגיע לעבודה כי אין לנו מחליפות.
שרון רוגוזינסקי: אין למי לפנות.
שרון רוגוזינסקי: תודה רבה.
עינת וילף: תודה רבה, נותרו לי עוד 3 אנשי חינוך, מורים, ואחרי זה אני עוברת לדוברים אחרים.
עינת וילף: דן ישראלי, בבקשה, ואחריו תומר בליטי ואחריו אמיר תדמור.
עינת וילף: נמצאים עוד פה?
עינת וילף: בסדר גמור, אז סיימנו עם אנשי ההוראה בשטח, אני עוברת עכשיו לבעלי תפקידים.
עינת וילף: אנחנו לוקחים הפסקה של 2 דקות.
עינת וילף: אנחנו חוזרים להמשך הדיון.
עינת וילף: אני רק אסביר, לבקשת השר, הוא ביקש לאחד את שני הדיונים ולהפוך אותם לרצף אחד ונעניתי לכך וזו הסיבה שהדיונים בעצם שלובים זה בזה.
עינת וילף: אני עכשיו אקדיש כחצי שעה לסיים את כל סבב הדוברים ואז משרד החינוך יחזור ויוכל להתייחס, גם לשאלות שעלו וגם לשאלות של בינוי, שגם הן חלק מהישיבה.
עינת וילף: כפי שאמרתי, יש הרבה דוברים ואני מבקשת מכל אחד לדבר בתמציתיות, מתחילים עם גלית גלעד מארגון בטרם ואחריה ארנון מגורי, בבקשה.
גלית גלעד: שלום.
גלית גלעד: אנחנו רוצים לעדכן בפורום הזה בנוגע להיערכות הפיזית לקראת תחילת שנת הלימודים כשבשלוש השנים האחרונות נהרגו 14 ילדים בתאונות בתוך בתי הספר או בדרך אליהם, לצערנו.
גלית גלעד: בין השנים 2008 ל-2009 אושפזו כאלף ילדים שנפגעו במהלך שעות הלימודים, בשנת תש"ע בלבד דווח על 18,000 ילדים שנפגעו במסגרת מערכת החינוך.
גלית גלעד: השאלה המתבקשת היא כיצד הורה ששולח את ילדיו ללמוד במערכת החינוך בישראל יודע שהמוסד שהילד לומד בו הוא בטוח, ויתר על כן, אפרופו לצערנו האירועים שקרו לאחרונה, האם מגרש המשחקים או מגרש הכדורסל בטוח עבור פעילות הילדים שנעשית בהם, האם הרשויות ביצעו בדיקה מקיפה ואישרו את פתיחת המוסד לפעילות.
גלית גלעד: עוד לא סיימתי.
גלית גלעד: ברשותך, עוד דקה.
עינת וילף: לא, יש ממש זמן מוגדר לכולם.
עינת וילף: ארנון מגור, בבקשה.
ארנון מגורי: שלום.
ארנון מגורי: אני יושב ראש ועד ההורים של בית ספר הרים בגבעת עדה.
ארנון מגורי: אנחנו כבר קיימים שנתיים במתכונת הנוכחית ועד היום אנחנו לא מבינים למי אנחנו שייכים ומי מטפל בנו.
ארנון מגורי: אנחנו נזרקים ממשרד החינוך שכנראה מתנער מאיתנו, למשרד הפנים, למועצה המקומית, אין לנו מתקני חצר כבר שנתיים, יש כסף, מטרפדים לנו.
ארנון מגורי: ראש המועצה מחזיק תקציבים, מנהלת מחוז חיפה נפגשה איתנו, כנראה שהרימה ידיים, המפקחת מבטיחה דברים וחוזרת בה, וכרגע אנחנו נמצאים די בנתק ממחוז חיפה שלא יודע מה לעשות איתנו ולא יודע להתמודד עם משרד הפנים.
עינת וילף: זיו מגור, בבקשה ואחריו יעל ארזי.
זיו מגור: שלום.
זיו מגור: רציתי רק לשאול, דיברו מקודם על החלטת הממשלה, טרכטנברג, רציתי לדעת אם הקריטריונים של המצב הסוציו האקונומי והקריטריון הגילאי, האם יש איזה שהיא התייחסות לילדי השילוב היחידני, כלומר האם יש עדיפות לקבלת סל השילוב של ילדי השילוב היחידני.
יעל ארזי: שלום, אני יעל ארזי, נציגת הסטודנטיות למען הגיל הרך.
יעל ארזי: יישום החלטת הממשלה על חוק חינוך חינם נעשתה ידי משרד החינוך במהירות שיא.
יעל ארזי: המערכת המסתמנת תהיה אחת מהצפופות בעולם כאשר התנאים הם הישרדותיים, כשהם 35 ילדים על גננת וסייעת בלבד, זאת אומרת שתי נשים בלבד על 35 ילדים.
יעל ארזי: כסטודנטיות לגיל הרך אנחנו רוצות להתריע פעם נוספת שהמשמעות של הנתונים האלה בשטח היא פגיעה ישירה ברווחת הילדים ובאיכות חינוכם ועד שיגיעו לגיל חובה יהיה הרבה יותר קשה והרבה יותר יקר לטפל בבעיות שייווצרו.
יעל ארזי: אנחנו מעוניינות מהדיון הזה היכן עומדת כעת הבחינה של תוספת תקנים וכוח אדם לגילאי 3 בשעת תשע"ג.
יעל ארזי: תודה.
נטע לוי: אני רוצה קודם כל לברך.
נטע לוי: אני מעמותת 'איתך', משפטניות למען צדק חברתי ואנחנו מלוות בייצוג משפטי ובליווי סייעות מכל המגזרים, המגזר הערבי, המגזר החרדי וסייעות עירוניות ובאמת הרבה בזכות חברת הכנסת וילף אני חושבת שהתחילו לזוז כאן גלגלים ובאמת נקבעו פגישות ואני מאוד מקווה שיהיה קידום של הנושא של הסייעות העירוניות ולקיחת אחריות של משרד החינוך.
נטע לוי: אני רוצה כאן להתייחס לעוד סוגיה שלא נידונה כאן וזה הנושא של הסייעות בחינוך החרדי שסופגות הפרות חוק ופגיעה חמורה בחוקי המגן ובזכויות הבסיס שלהן.
נטע לוי: אנחנו מקבלות בעמותה שלנו עשרות פניות, הייתי אומרת מאות פניות בשנה של סייעות מגני ילדים של עמותות חרדיות שונות, שמקבלות מתחת לשכר מינימום, שצריכות לשלם לממלאת מקום בזמן מחלה ולא מקבלות ימי מחלה ועוד.
נטע לוי: משרד החינוך צריך לפי חוק לפקח על זה מכיוון שהעמותות האלה מתוקצבות על ידי משרד החינוך ולא עושה זאת מספיק.
עינת וילף: תודה רבה, ואנחנו גם נקדיש לזה דיון במושב הבא.
עינת וילף: רויטל לן כהן.
רויטל לן כהן: קודם כל אני רוצה לציין ששאלות שנשאלו בישיבה של ה-2 באוגוסט, רובן לא קיבלו מענה עד היום ויש ילדים ששבועיים לפני תחילת השנה אין להם מענה.
רויטל לן כהן: אני לא רוצה לדבר על זה באופן נקודתי, אנחנו עדיין מחכים לאותן תשובות, חבל על הזמן של עוד שאלה.
רויטל לן כהן: אני כן רוצה לדבר על כמה דברים מרכזיים שקשורים לשילוב יחידני.
רויטל לן כהן: דבר ראשון, יש יעד הכלה ומדברים על הורדת אלימות ואחד הדברים שהיו יכולים לעזור בכל הדברים האלה זה באמת הכלה עם סובלנות ולמידת השונה, ובפועל לא מכינים, לא את הילדים המשלבים לזה ולא את צוותי ההוראה.
רויטל לן כהן: השר דיבר פה על שתי ועדות שהם שמים עליהן דגש, הוא דיבר על ועדה בנושא בגרויות וועדה בנושא הכשרת מורים ולא התייחס לחלוטין לנושא של ועדת היישום של המלצות דוח דורנר, פשוט כי ממסמסים אותן, ואני רוצה להגיד בצורה שגם אם היא בוטה שהתחושה שלנו, גם הצוותים החינוכיים בתוך בתי הספר וגם ההורים וגם העמותות, שלא רק שאין שום כוונה ליישם את זה, אין שום כוונה ליישם את זה כרוח הדוח המקורי, כמו מה שרצתה בסופו של דבר לייצג השופטת בדימוס דורנר.
רויטל לן כהן: אני רוצה לדבר על כך שאם אנחנו מדברים פה על נושא של למידת עמיתים ולמידה מניסיון, ההורים משלבים כבר קרוב ל-15 שנה את הילדים במערכת, עוד לפני שידעו בכלל להגיד את המושג ועדת שילוב, ולא לדבר איתנו, אל"ף, על הניסיון שלנו, ובי"ת, על הדברים בפועל שהילדים צריכים, כי ילד לא מתחיל בשמונה ולא נגמר באחת וחצי או בשתיים, חוטא למטרה של כולנו, שהיא המטרה של טובת הילד.
רויטל לן כהן: ודבר אחד שלא שייך לנושא של השילוב, דיברנו על הנושא של ספרי הלימוד.
רויטל לן כהן: אני זוכרת שכשאני הייתי ילדה הייתה לי מקראה שקיבלתי מאח שלי שאחר כך אחי קיבל ממני והדבר היחיד שהתחלף זה המחברות.
רויטל לן כהן: כשכל שנה אנחנו צריכים לקנות לילדים ספרים חדשים, כי הם כותבים בספר ועובדים בספר, זה מייקר את המערכת.
רויטל לן כהן: תחזרו בבקשה לספרים ולכתיבה במחברות אם אתם רוצים לייעל, זאת הדרך.
דלית שטאובר: כבר יצאה על זה הנחיה, את לא מעודכנת.
חגי שריר: בנושא השילוב עדיין.
חגי שריר: יעד 12 הוא באמת יעד מבורך שנוסף למערכת החינוך הכללית.
חגי שריר: סוף סוף מערכת החינוך הכללית מכירה בזה שהילדים שמשולבים בתוכה, המערכת הכללית צריכה לדאוג להם, אבל רק איזה אנקדוטה קטנה שמעידה על בעייתיות בדרך.
חגי שריר: למשל, רוצים לתת הדרכה לבתי ספר, אז לא מדובר על זה שמספר השעות של ההדרכה לבתי ספר בנושא הזה הוא במשורה, אבל נוצר מצב שלא יכלו לקחת מקצוענים לתחום הזה, למה?
חגי שריר: כי לתפקיד ההדרכה לוקחים אדם ונותנים לו תקן מדריך.
חגי שריר: תקן מדריך, מהמעט שאני כבר הצלחתי להבין, זה מן סוג של קוד של עובד שמפוטר כל שנה, לא מקבל קביעות והוא עובד קבלן בעצם.
חגי שריר: זה משהו חדש במשרד החינוך, שכל דבר זה תקן מדריך וזה סוג של עובד קבלן.
חגי שריר: נותנים לו, במקרה הטוב, אפשרות לעבוד בתור מדריך יום בשבוע, הוא כן חייב להיות גם מורה.
חגי שריר: זאת אומרת מראש מנטרלים את האפשרות שאנשים יתמקצעו בתחום הזה ויהפכו להיות מדריכים מקצוענים וטובים לנושא של שילוב והכלה, כי מי מסוגל להתפרנס מיום בשבוע?
חגי שריר: גם לרוץ להיות מורה, למצוא חלקי משרה אחרים וכו'.
חגי שריר: אז זו רק אנקדוטה איך מתוך כוונות טובות בסופו של דבר הדרך יכולה למסמס את המאמצים.
עינת וילף: שלומית ביסמנובסקי, בבקשה.
שלומית ביסמנובסקי: תודה רבה.
שלומית ביסמנובסקי: אני רוצה לדבר על חוק חינוך חינם חובה.
שלומית ביסמנובסקי: מערכת החינוך הפרטית שפעלה יותר מ-60 שנות קיומה של מדינת ישראל ועד היום עשתה עבודת קודש בתחום החינוך בגיל הרך וכולנו תוצרים של המערכת הזאת, שמעניקה לילדים יחס חם ותשומת לב אישית, עבודה בקבוצות קטנות התואמת את גיל הילדים ואת צרכיהם ונותנת גם מענה להורים עם שעות פעילות רבות וחופשות מצומצמות.
שלומית ביסמנובסקי: כל זאת לא ניתן לתת בחינם, חינם זה לא בהכרח טוב יותר, חינם זה גם לא בהכרח זול יותר, אולי ההיפך הוא הנכון, במקרים מסוימים.
שלומית ביסמנובסקי: וחברים יקרים, ההורים לא מודעים לכך שהחינוך חינם הזה הוא גם חובה עבורם בעוד מספר שנים, או שנה או שנתיים, כשכל המערכת תהיה מוכנה, החל מעוד שנה-שנתיים לא תהיה בידיהם זכות הבחירה עוד על חינוך ילדיהם והם למעשה יילקחו לגנים עם 35 ילדים, גננת וסייעת.
שלומית ביסמנובסקי: אנחנו מבקשים, למען הילדים ולמען ההורים, לעשות מספר דברים על מנת ליישם את החוק בצורה מיטבית וטובה.
שלומית ביסמנובסקי: אחת, הסירו את המילה 'חינם' מהחוק והשאירו את זכות הבחירה בידי ההורים.