GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רן ארז: מה עושה מורה שהוא רוצה יום פנוי ביום רביעי למשל, שזה יום עבודה של 8 שעות, ותמורת זה עובד ביום שישי רק 6 שעות, איך הוא ישלים?
רן ארז: האם הוא יכול לבוא ב-7 בבוקר?
רן ארז: או מורה שלא צריך להשלים, האם הוא יכול לבוא בשעה 7 ולסיים ב-3 או לא?
רן ארז: אלה דברים שיושבים ודנים, או מה עושים בשעות הפרטניות?
עינת וילף: לצורך העניין, מה למשל במקרה הזה?
רן ארז: השתכנעו שבשעה שבע בבוקר אי אפשר לעשות שעה פונטלית לקרוא לכל הכיתה, אבל מורה יכול לעשות למשל את בדיקת המבחנים שלו, או הכנת מערכי שיעור או ישיבת צוות, אם הוא מורה לאנגלית עם שאר המורים לאנגלית.
עינת וילף: בזה לא הייתם צריכים את ועדת הארבעה, אז הוצאתם הוראה - - -
רן ארז: ועדת ארבעה בסופו של דבר אישרה את זה.
רן ארז: בהסכם הקיבוצי כתוב מהשעה שמונה עד השעה ארבע.
רן ארז: כדי לעשות שינוי ועדת ארבעה צריכה לאשר, אבל למעשה הכול עובד בוועדת ההיגוי.
עינת וילף: אז יוצאת הוראה לבתי ספר, למורים.
רן ארז: דברים נוספים מה עושים בשעה פרטנית.
רן ארז: אחד הדברים שהעסיק אותנו הכי הרבה בוועדת ההיגוי וזה הגיע וגלש גם לוועדת ארבעה, זה בניית פינות עבודה למורים, כי אנחנו נכנסנו בשנה ראשונה בתשע"ב לבתי ספר שהמעסיקים הבטיחו והתחייבו לבניית פינות עבודה.
רן ארז: אבל את יודעת, במדינת ישראל להבטיח זה קל, לקיים זה קצת יותר קשה.
רן ארז: ניקח, למשל, את הרצליה - ראש עיריית הרצליה יעל אמרה אני רוצה בהרצליה לא רק בית ספר אחד, כמו שקורה ביישובים אחרים, אני רוצה את כל הארבע תיכוניים שלי שיהיו ב"עוז לתמורה" ואני מתחייבת עד סוף שנת התקציב דצמבר 2011, יהיו פינות עבודה.
רן ארז: עד סוף דצמבר 2014 לא דפקה מסמר אחד.
עינת וילף: בינתיים בתי ספר נכנסו, מורים סבלו.
רן ארז: מורים סבלו, כי לשבת 40 שעות בבית ספר, בלי שיש לך מקום לעבוד, ולא לאפשר לך ללכת הביתה בשעות האלה שאתה חייב לשבת, סתם לשבת להסתכל אחד לשני, כי ההסכם אומר 40 שעות בבית הספר בלי שאתה תוכל לעשות את העבודה ולסחוב אותה הביתה זה רק מסתכל.
עינת וילף: השאלה בדיוק על התהליך הזה.
עינת וילף: היא התחייבה, אמרתם שהמורים ייכנסו לזה.
עינת וילף: אתם באים לבית ספר באוגוסט אין פינות עבודה.
עינת וילף: האם יש איזשהו מנגנון שבו אתם אומרים, אתם לא נכנסים או שזה נחשב כאילו סנקציות נגד המורים ולכן לא רוצים לנקוב בכך.
רן ארז: הנושא הוא קצת מורכב.
רן ארז: משרד החינוך ומשרד האוצר נתנו לכל בעלות את הכסף לבנות את פינות העבודה - הבעלויות קיבלו את הכסף.
רן ארז: יעל גרמן אמרה סליחה, אני קיבלתי מעט כסף – מליון וחצי.
רן ארז: אני רוצה להשקיע בעצמי עוד 4 מליון, אמרנו יופי, תבואי על הברכה למה לא, מגיע למורים.
רן ארז: אבל ברגע שהיא אמרה שאני רוצה להשקיע עוד, עכשיו בשלטון המקומי צריך לעשות מכרזים.
רן ארז: אתה לא יכול להחליט להביא קבלן שיתחיל לבנות, צריך מכרז.
רן ארז: יש מכרז, זה לוקח זמן.
רן ארז: אם פלוני מפסיד במכרז, רץ לבתי משפט להוציא צו מניעה למה הוא זכה ולא אני.
רן ארז: אחר כך צריך תכנון, ועדת בניין ערים, כל פקיד בעירייה תוקע את השני כי הוא צריך להראות שהוא לא פחות חשוב מהשני, אז אם זה הסכים, אני לא מסכים כי אני רוצה עוד בדיקה.
רן ארז: בסופו של דבר לא נבנה שום דבר, המורים סבלו, ואמרו להם – אם אתם לא תישארו בבית הספר 40 שעות נוריד לכם שכר.
רן ארז: ההסכם אומר שאתם צריכים להיות בבית הספר 40 שעות.
עינת וילף: והם מחתימים כרטיס.
רן ארז: לאט לאט דברים התחילו להסתדר, למעשה, ועדת ההיגוי שעקבה מדי שבועיים על ביצוע הרפורמה, התעסקה לא מעט מהישיבות שלה במה קורה במצב הפיזי בבתי הספר מבחינת יצירת הפסיליטיז שבית הספר, שהמורה צריך - אם זה המחשוב, אם זה פינות עבודה, אם זה מספיק או לא מספיק וכדומה.
רן ארז: מה שקרה בסופו של דבר, שעד חודש דצמבר 4 חודשים מתחילת שנת הלימודים, כל בתי הספר שהיו בתי הספר של הרשתות "אורט" "עמל" ו"עמית" בנו, כי שם החליט המנכ"ל אני בונה, בנה.
רן ארז: אבל בעיריות זה הלך יותר קשה, והעירייה היחידה שעמדה בהתחייבות הייתה יבנה וגדרה, אלה היו שתי העיריות היחידות שעמדו, כל האחרים לא.
רן ארז: עד היום יש כאלה - - - היה עוד תרוץ, איך אתם מצפים שאנחנו נבנה כאשר ילדים מסתובבים בבית הספר?
רן ארז: בטיחותית זה לא בסדר, אנחנו נחכה לחופש הגדול.
רן ארז: אבל כשנכנסו באוקטובר או בספטמבר אמרו, אל תדאגו עד דצמבר הכול בסדר.
רן ארז: אז זה לא היה.
רן ארז: אני יודע קשה שכל התחלה היא קשה, הנה עכשיו יש ברוב בתי הספר פינות עבודה.
עינת וילף: מתוך 254 שנכנסו כמה כבר - - -?
רן ארז: יותר מ-70 בתי ספר.
רן ארז: אני יודע שלפני חודשים היו כ-70 בתי ספר.
עינת וילף: רק 70 מתוך 254?
רן ארז: אני חייב לציין עוד עובדה כדי לא לבלבל.
רן ארז: לא כל ה-254 נכנסו לרפורמה מלאה של 40 שעות בית הספר, אנחנו אפשרנו לבתי ספר להיכנס גם בשלבים.
רן ארז: לפי פעימות - פעימה ראשונה, אתה נכנס רק שליש מהרפורמה, שליש מכמות השעות.
רן ארז: אז אמרו בבתי ספר שלא נכנסו עם כל הרפורמה שלה, הימצאות בית הספר 40 שעות, לא נורא שבשנה ראשונה עדיין אין פינות עבודה, כי מורים יכולים את השעות הבודדות הנוספות לעשות בתנאים הקיימים, ואפשרנו לאותם בתי בספר לבנות במשך הקיץ.
רן ארז: עכשיו כולם יושבים ובונים, נראה מה יהיה בעוד חודש.
עינת וילף: ול-400 החדשים?
רן ארז: לעוד 150 חדשים.
רן ארז: בסך הכול יהיו לפחות 400.
עינת וילף: מתוך ה-150 הנוספים איך זה נראה?
רן ארז: כולם קיבלו את הכסף לבנות, כולם התחייבו לבנות במשך הקיץ, אני מקווה.
רן ארז: יש להם תרוץ נוסף לעיריות - שטרכטנברג הטיל עלינו לבנות גני ילדים, אבל ראש העיר עושה חשבון פשוט.
רן ארז: הוא אומר כך, בעוד שנה אני הולך לבחירות, מי ישפיע הכי הרבה על הבחירות שלי?
רן ארז: - אבא שציפה שהילד שלו ילמד בגיל 3 בלי לשלם, אן אבא של ילד שלמורה שלו אין פינת עבודה.
רן ארז: לכן אני בא ואומר, אני בונה גנים.
רן ארז: לכן כל המחשבות וכל התקציבים וכל אנשי המקצוע שלו מחפשים עכשיו איפה לבנות את הגנים האלה ואיך לבנות אותם וכדומה, כי הם חוששים יותר מזעם ההורים שלא יקבלו גן בגיל 3-4 מאשר מזה שילד בכיתה י' לא יקבל שעה פרטנית.
רן ארז: זה קושי נוסף שאני מקווה שגם על זה נוכל איכשהו להתגבר.
רן ארז: מי שחשב שבמדינת ישראל הכול ניתן לפתרון בקלי קלות הוא כנראה טעה.
עינת וילף: לא חושבת שיש מישהו שחושב את זה.
מיכל כהן: רק רציתי לעזור לרן.
מיכל כהן: מתוך 258 יש 70 בתי שסיימו, אבל יש עוד קרוב ל-70 שהם בתהליכי בינוי.
מיכל כהן: כמו שרן אמר, עד סוף הקיץ הזה נגמור את כל בתי הספר, הם יגמרו את כל בתי הספר שנכנסו, וכבר בחודש אפריל המשרד הוציא הרשאות לתשע"ג.
מיכל כהן: זאת אומרת, על מנת לא לעבור שוב את העניין שאנחנו מתחילים שנה ואז יש הרשאות לפינות עבודה, אלא כדי לקחת בחשבון את מה שרן אמר, שבזמן הקיץ רשויות שייכנסו גם החדשות, כבר יוכלו להכשיר את פינות העבודה לטובת הכניסה של שנה הבאה.
עינת וילף: נעשה סיור.
עינת וילף: בסוף כאילו מסמנים וי, יש פינות, או שבאמת אפשר לעבוד בפינות?
רן ארז: אפשר לעבוד.
רן ארז: אתן לך דוגמה - בכל בית ספר ובית ספר זה שונה, כי כל אחד בנה.
רן ארז: למשרד החינוך יש 20 תכניות שפרסמו אותם באתר האינטרנט שלהם, ועברו אישורים של אדריכלים וכדומה.
רן ארז: כל בית ספר בוחר לעצמו יחד עם צוות המורים את התכנית שנראית להם בהתאם למבנה של בית הספר, בהתאם לשטח שעומד לרשותו.
רן ארז: אם בבית הספר אין מספיק שטח, משרד החינוך מממן גם בניית אגף חדש לצורך פינות העבודה.
רן ארז: בראשון לציון לקחו 3 חדרים מאוד גדולים ובנו בהם פינות עבודה, כאשר בכל פינת עבודה יש שולחן, כסא, 2 כסאות לצורך ישיבה עם הורה או עם קולגה, בנוסף לזה חדרים קצת יותר גדולים שמורה יכול לשבת עם 3 תלמידים, 4 תלמידים, עם 2 תלמידים לשיעור פרטני, כדי שלא כולם יישבו ביחד ומי שרוצה לעשות עבודה אישית לעבוד על המחשב או לבדוק מבחנים יפריעו לו בשיעור פרטני של מורה אחר.
רן ארז: למשל, בעמל צפת, לא רק שבנו שם פינות עבודה ואגף מיוחד שמורים יכולים גם לנוח ולהירגע, בנו שם חדר פילאטיס כדי שהמורים יוכלו קצת להינפש אם הם צריכים חצי שעה כזאת או אחרת.
רן ארז: בחדרה בנו אגף שלם שם יש להם גם חדרי ישיבות, גם פינות עבודה, וגם מקומות שמורה יכול לשבת על כורסא, או על ספה כזו או אחרת עם חברים ולשוחח ולדבר.
רן ארז: זאת אומרת, מקומות שיוכלו גם לנוח ולא רק לשבת ולעבוד.
רן ארז: זה תלוי בגודל בית הספר, במספר המורים, בשטח שעומד ובאיזה תכנית הם בחרו לבנות.
עינת וילף: נתכנן סיור לראות מה קורה.
רן ארז: בוודאי, תבדקי, יש בתי ספר רבים שכבר בנו, זה שונה מבית ספר לבית ספר.
רן ארז: דרך אגב, בראשון לציון כאשר ביקרנו יחד עם השר, עשינו חנוכת פינות עבודה באותו בית ספר, זה היה בית ספר מקיף ה' בראשון, הוא אמר שכתוצאה מכך שהם נכנסו לרפורמה, וכתוצאה מכך שיש לו פינות עבודה, הוא לא התקשה למצוא מורים לאנגלית ומתמטיקה כמו שהיה בשנים קודמות, כי מורה מועמד שהגיע לבית הספר וראה איך בית הספר נראה, הוא רצה להישאר.
רן ארז: זה דבר נוסף שמשפיע על החלטת המורה אם לעבוד פה או לעבוד במקום אחר.
רן ארז: למשל, מבחינתו הוא פתר את כל הבעיות של העסקת מורים לשנה הבאה.
עינת וילף: אתה העלית את הנושא כאשר התחלת לדבר על שיעורים פרטניים ברפורמה.
עינת וילף: כלומר, בינתיים המורים צריכים להיות 40 שעות.
רן ארז: לתת 6 שעות פרטניות למשרה.
רן ארז: 24 שעות הרגילות שהיו עד עכשיו.
רן ארז: זה הפונטלי, פלוס 6 שעות פרטניות, פלוס שעתיים השתלמות, פלוס שעתיים ישיבות מורים, שעה אחת קבלת הורים, 5 שעות בדיקת מבחנים ובניית מערכי שיעור - סה"כ 40.
רן ארז: יש כאלה שעובדים חצי משרה או כאלה שעובדים שני שליש משרה.
רן ארז: התוספת היא 16 שעות ל-24 שהיו קודם לכן, השכר עולה ב-42%.
עינת וילף: איזה עוד מרכיבים יש לרפורמה?
רן ארז: בנוסף לשינוי מבנה העבודה, אנחנו גם רצינו לשנות את ההתייחסות של המורה לעבודתו ושל המעסיק.
רן ארז: בתחילת שנות השישים הצמידו את שכר המורים לשכר המהנדסים, אז הם החליטו שבונים עוגן של הצמדה.
רן ארז: מורה M.A.
רן ארז: בשיא הוותק, אז בשנות השישים לא היו הרבה כאלה, צמוד לדרגה ד' מהנדסים, שהיו אז רק 5 דרגות, דרגה ה' והיו מהנדסים ברמה של סמנכ"לים, מנכ"לים וכדומה.
רן ארז: זאת אומרת, הצמדה מאוד חשובה, מקסימום ותק לדרגה ד' מהנדסים.
רן ארז: אנשים לא יודעים, לא רק שמשרד האוצר תמיד ניסה לרמות אותנו כאשר ניסו לעשות השוואות והתפלגות המהנדסים מול התפלגות המורים, אלא מה שקורה - היום כדאי לדעת, אצל המהנדסים יש 44 דרגות מדרגה ה' הגיעו ל-44, כי כל הסכם קיבוצי הם הוסיפו דרגות, והפערים בין דרגה לדרגה 16% והמורים, המורים התקדמו בותק.
רן ארז: מספיק שאתה שורד ומגיע לסוף השנה, מספיק שאתה מזדקן בשנה ומגיע לסוף השנה אתה מקבל תוספת ותק של כ-100 שקל ברוטו לחודש.
רן ארז: המהנדסים התקדמו בדרגות, לא רק בותק, גם בוותק וגם בדרגות, למעשה, הצמדה שלנו למהנדסים שנעשתה בשנות ה-60 זאת הייתה אבן ריחיים להשאיר אותנו למטה, כי בהנחה שמשרד האוצר לא רימה אותנו בנתונים, אמרו, בסדר, המהנדסים התקדמו ב-10%, תקבלו גם אתם ב-10% לצורך הדוגמה בלבד - לתת למשכורת של 15 אלף שקל, של מהנדס 10% זה 1,500, ולתת למשכורת של מורה של 7,000 שקל, 10% זה 700, אמנם אחוזים נתנו אותה תוספת, אבל בשקלים הפערים הלכו וגדלו, חוץ מזה הקידום בדרגה שלא היה לנו.
רן ארז: למעשה, אצל המורים הייתה שחיקה מאוד גדולה, כי הקידום בותק היה 2%, שחיקה מאוד גדולה, איבוד מוטיבציה, כי אתה משקיע או לא משקיע אתה מתקדם בותק זה הכול, כי מורה אין לו לאן להתקדם.
רן ארז: יש מנהל אחד, שניים, שלושה סגנים, ו-100 מורים להתקדם בותק.
רן ארז: לכן אנחנו הכנסנו לרפורמה הזאת מרכיב נוסף של קידום בדרגה.
רן ארז: קידום בדרגה שבא לידי ביטוי בתוספת שכר, חוץ מ-42% האלה שבא כתוצאה משינוי שבוע העבודה, אנחנו הכנסנו גם הקרדיטציה – מורה יכול לקבל נקודות קרדיט על כל תפקיד שהוא ממלא, נקודות קרדיט שמצטברות עד כדי 10 נקודות הוא מתקדם בדרגה, זה בא בנוסף לותק, זה בא בנוסף לתואר אקדמי, זה בא בנוסף לגמולי השתלמות שהוא צובר.
רן ארז: קידום בדרגה מאפשר למורה גם תוספת כסף, גם תוספת מעמד, גם מונע שחיקה, כי יש לך מרחב התפתחות, גם אתה מקבל תגמול על מה שהשקעת.
רן ארז: כי למעשה ברגע שקודם כולם קיבלו את התוספת אם השקיע או לא השקיע, אלא רק מה שהיה לו זה היה קידום בותק.
רן ארז: היום יש לו דבר נוסף - קידום בדרגה.
רן ארז: איך באה הדרגה הזאת לידי ביטוי?
רן ארז: לא על סמך ציוני התלמידים.
רן ארז: מי שהפיץ את הדברים האלה לא יודע במה מדובר.
רן ארז: אנחנו יושבים ביחד עם פרופ' בלר ברמ"א במטרה לבנות סרגל חישוב שהוא מבוסס כל כולו על ערכים.
עינת וילף: זה אותו תגמול דיפרנציאלי עליו מדברים, אותם 2,000 שקל?
רן ארז: אני מכיר את משרד האוצר ואני מכיר את משרד החינוך לטוב ולרע.
רן ארז: אמנם הפעם זה קצת יותר טוב מאשר היה בעבר, עדיין יכולים להשתפר זה בסדר.
רן ארז: באתי ואמרתי, מפני שאני יודע שיהיה מחלוקת לא קטנה בעניין איך בונים את סרגל החישוב, אני רוצה שעד שיהיה לנו סרגל חישוב, את כל העלות, את כל הכסף שמיועד לדרגה, יחולק שווה בשווה בין כל המורים.
רן ארז: בינתיים, אין הכמה לגבי סרגל חישוב, לכן כל מורה יקבל כרגע כאלפיים שקל עבור תוספת עבור השנה הזאת שהסתיימה עכשיו תשע"ב.
רן ארז: יהיו שני מדדים לתוספת ושני תוספות - תוספת אישית ותוספת בית ספרית.
רן ארז: כ-30% מבתי ספר במדינת ישראל שעמדו בקריטריונים שנקבע ביחד עם רמ"א במשרד החינוך, יקבלו כל המורים בבית הספר תוספת, לא רק המורים גם המזכירות, כי כל אחד תרם לכך שבית הספר יעמוד בסטנדרטים מסוימים.
רן ארז: כ-30 אחוזים מהמורים ברמה האישית ללא כל קשר לתגמול הבית ספרי, שהצטיינו וצברו את ה-10 נקודות האלה שהתקדמו בדרגה, גם הם יקבלו תוספת אישית.
רן ארז: מה בעצם הדרגה הזאת אמורה לתת?
רן ארז: למשל, אם אני מחנך כיתה, 20 שנה מחנך כיתה, מקבל גמול חינוך כיתה, מקבל שעות חינוך, אני מתוגמל בגין זה שאני מחנך כיתה.
רן ארז: אם תש כוחי ולא נותנים לי יותר להיות מחנך כיתה, כי אני לא יכול לצאת עם התלמידים לג'בל סדום, אין לי את זה יותר במשכורת, אין לי את זה יותר בפנסיה, כי היא מחושבת לפי הסוף.
רן ארז: אם עשיתי 20 שנה וקיבלתי את התוספת, אבל בסוף לא נתנו לי, בסוף אין לי את זה בפנסיה.
רן ארז: בשיטה שלנו, אתה מחנך כיתה שנה, קיבלת 2 נקודות קרדיט.
רן ארז: הגעת ל-10 נקודות קרדיט, אתה מקבל דרגה שהיא רצה איתך עד הפנסיה, כולל התוספת שכר גם אם הפסקת להיות מחנך כיתה, אותו הדבר אם זה מרכז מקצוע, מרכז שכבה, אחראי על בחינות בגרות וכדומה.
רן ארז: לכל תפקיד שמורה עושה, יש הקרדיטציה של נקודות.
רן ארז: 30% מהמורים שהצטיינו בביצוע התפקיד, הם יקבלו תוספת נקודות.
עינת וילף: יש נקודות לעצם התפקיד.
רן ארז: ויש על הצטיינות בתפקיד.
רן ארז: זאת אומרת, מחנך מצטיין יש עוד שתיים, איך קובעים שמחנך מצטיין?
רן ארז: על זה אנחנו בונים את הקריטריונים.
עינת וילף: נראה לי שבכל העולם ישמחו לדעת את התשובה לשאלה הזאת.
רן ארז: אנחנו בדקנו, בשום מקום בעולם, גם במדינות הכי מפותחות לא עשו חקר עיסוקים של מקצוע ההוראה.
רן ארז: יש תכניות רבות, יש הרבה דברים, לא עשו חקר עיסוקים.
יהודה סקר: גם בפינלנד.
עינת וילף: לא, התשובה לשאלה הזאת כמעט ברמה הפילוסופית.
רן ארז: אני אומר שיש לנו בהסכם הקיבוצי, אנחנו צריכים להגיע לסרגל חישוב מתואם.
עינת וילף: מה מקסימום הדרגות שאפשר לצבור?
רן ארז: בשלב זה 4 דרגות.
רן ארז: אבל אנחנו נעשה כמו המהנדסים - כל הסכם קיבוצי נעלה.
עינת וילף: ב-2014 הסכם קיבוצי חדש.
רן ארז: לא, הרפורמה תכלול את כל בתי הספר ב-2014, הסכם קיבוצי חדש יתחיל רק מ-2016.
רן ארז: שנתיים ימים ההסכם הזה יחול על כל בתי ספר עד 2016, ב-2016 אפשר לעשות הסכם אחר, אם לא נגיע להסכמות אחרות לפני כן.
עינת וילף: אני אאפשר לעוד כמה אנשים לדבר, לשאול, להתייחס, ואני אשאיר זמן שתוכל לענות, ואם נראה שיש לנו עוד הרבה דברים, אז נזמין אותך לכאן שוב.
עינת וילף: אני יכולה להעיד על עצמי, לי זה היה מאוד חשוב.
עינת וילף: בבקשה, אמנון רבינוביץ, מורה בבית ספר זיו מרקס ממובילי פעילי חינוך.
אמנון רבינוביץ: אני שמח שאנחנו עושים את הישיבה הזאת.
אמנון רבינוביץ: כמורה, אני שומע פה דברים שאני שומע פעם ראשונה.
אמנון רבינוביץ: בעצם זה שיש לציבור ולמורים יכולת לדבר על ארגון המורים, מה שלצערנו לא קורה אף פעם, זה משהו גדול ומאוד משמעותי, אני שמח על ההצגה של רן ארז על הדברים.
אמנון רבינוביץ: אגע בכמה נקודות, וכמה שאלות שאני אשמח לגעת בהם.
אמנון רבינוביץ: לפני שאתחיל, קרה משהו דרמטי שלא שמנו לב, לזה שרן ארז התחייב לזה שאתה תשלח את התקציב של ארגון המורים לועדת חינוך, ואנשים יוכלו לראות אותו.
אמנון רבינוביץ: כמו שאמרת שאתה שולח לאוצר ולמשרד החינוך.
רן ארז: לא התחייבתי לזה, אני אמרתי שאת הדוחות המבוקרים.
אמנון רבינוביץ: הדוחות המבוקרים של ארגון המורים.
רן ארז: אתה צריך לדעת מה זה דוח מבוקר.
אמנון רבינוביץ: אני יודע, אני חושב שיש בעיה שיו"ר ארגון המורים לא יודע מה תקציב של הארגון שלו, או שמפחד להגיד בוועדת חינוך.
אמנון רבינוביץ: אני יודע טוב מאוד מה זה דוחות מבוקרים, אני רק אגיד שיש בעיה חמורה מאוד בשקיפות של ארגון המורים באופן כללי, בעיה עוד יותר חמורה בשקיפות התקציבית שלו.
אמנון רבינוביץ: יש הרבה שאלות שעולות, אני חושב שהארגון חייב לתת עליהן את הדעת, מהשאלות של כמה עולה השכר של מגדלי לווינשטיין בזמן שבהם הארגון יושב, בזמן שלמורים אין פינות למידה, עד שאלות טקטיות של למה העלו בשנה האחרונה כמה שמורה צריך לשלם ל-56, שזה במדינת ישראל היום המחיר הכי גבוה שמורים צריכים לשלם עבור הארגון שלהם.
אמנון רבינוביץ: אני חושב שהארגון חייב לתת על זה את הדעת.
אמנון רבינוביץ: אני חושב שזה שהארגון היום לא משקף את התקציב שלו, זו סכנה מאוד בעייתית.
אמנון רבינוביץ: אני אתקן את יו"ר ארגון המורים – שעד 1980, אמנם היו הרבה מאוד ארגונים שלא חשפו את התקציב שלהם ועדיין נשארו באותו מצב, אבל הרבה מהם ועדי עובדים הפכו להיות עמותות רשומות והפכו להיות מבוקרות ומפוקחות.
אמנון רבינוביץ: לכן זו דרישה לגיטימית גם של ציבור המורים וגם של כל איש ציבור, או בן אדם בציבור לדעת מה התקציב של ארגון המורים, איך הוא מנהל אותו.
אמנון רבינוביץ: השקיפות הזאת זה עיקרון שאסור לנו בשום פנים, בטח לא כשאנחנו מדברים על חינוך לוותר עליו.
אמנון רבינוביץ: יושב ראש ארגון המורים, אם הבנתי נכון, אתה תשלח את התקציב של ארגון המורים, כולל הדוחות המבוקרים של ארגון המורים ולא של האגודה הפדגוגית - זה משהו גדול.
אמנון רבינוביץ: אשמח על התשובה שלך על זה.
רן ארז: אני רואה שאמנון זקוק לתשובה.
אמנון רבינוביץ: אני חושב שמדינת ישראל זקוקה לתשובה.
רן ארז: אתה מדבר כבר בשם מדינת ישראל - אתה צעיר מדי בשביל לדבר עבור מדינת ישראל.
אמנון רבינוביץ: רן, אני מדבר עכשיו פה בשם הערכים הבסיסיים ביותר שחברה צריכה להתקיים עליה.
אמנון רבינוביץ: אל תהפוך את זה למשהו קטן, זה מאוד מסוכן מה שאתה עושה.
רן ארז: שנינו מכירים אחד את השני, ואל תעשה עליי רושם כי אני מכיר אותך.
רן ארז: תקציב ארגון המורים הוא תקציב שהנהלת ארגון המורים מגישה אותו לאישור המועצה, ובמועצת הארגון יושבים 53, כמו שיושבים בכנסת 120 חברי כנסת שמאשרים את התקציב של הממשלה.
עינת וילף: אבל הכול חשוף לציבור.
רן ארז: גם שלנו, כי כל חבר מועצה מקבל ספר התקציב, וכל חבר מועצה הוא נציג של בתי ספר, הוא נציג של סניפים, התקציב הזה הוא לא סודי, הוא יכול להראות אותו למי שהוא רוצה.
רן ארז: אנחנו שולחים אותו אפילו בדואר לאנשים וכו'.
עינת וילף: אני כן אוסיף כאן את המלצתי, אני חושבת שזה כן יהיה נכון להעלות את זה, כמו שתקציב המדינה וכל משרד עולה לאינטרנט, אני חושבת שזה יהיה נכון להעלות את זה, לא לתווך את זה דרך אותם 53 ולהעלות את זה לציבור.
אמנון רבינוביץ: האם זה בסדר שתעלה את זה - - -
קריאה: אתה חבר בארגון המורים?
אבי פסקל: אתה לא חבר בארגון המורים.
רן ארז: אתה לא תהיה חבר בארגון המורים.
עינת וילף: המטרה היא לא לעשות את זה אישי.
רן ארז: אני רוצה לומר לך דבר אחד -ואני אומר את זה קבל עם ועדה – יש דברים שניתנים לפרסום לציבור הרחב ויש דברים שלא.
רן ארז: למשל, כמה כסף ארגון המורים שם בצד לצורך ניהול מאבק פרופסיונאלי נגד המעסיק, ברגע שהמעסיק יודע כמה כסף אנחנו רוצים להשקיע במאבק הזה, הוא יודע כמה זמן הוא יכול להחזיק מעמד עד שאנחנו נגמור את התקציב, ואין שום סיבה שאיגוד מקצועי שנמצא במאבק עם מעסיקים, יבוא ויגיד יש לי 3 מליון שקל לפרסומת, או יש לי קרן שליטה של מליון שקל, אז הוא יכול לדעת שכעבור שבועיים אני גומר את הקרן ואני נשבר, אי אפשר.
רן ארז: גם מבקר המדינה – היו בג"צים בעניין הזה, מבקר המדינה אמר – "אני לא נכנס לבקר את תקציבי המאבקים של איגודים מקצועיים".
רן ארז: יש בזה דבר שלא ייעשה, ומי שעושה את הדבר הזה הוא מטומטם.
רן ארז: אני לא מטומטם, אני לא גאון, אבל אני לא מטומטם.
רן ארז: ולכן, מה שאנחנו נותנים לרווחה, אנחנו נפרסם.
רן ארז: מה שאנחנו נותנים למילגות, נפרסם.
רן ארז: זה מפורסם וזה מבוקר.
חנן רובין: מה עם השכר של יו"ר הארגון וחברי הנהלת הארגון?
רן ארז: זה מפורסם.
רן ארז: אנחנו לא לוקחים לעצמנו שקל אחד בלי אישור מועצה, זה בתקנון של הארגון.
רן ארז: ולכן השכר שלי הוא שכר ידוע, כשהמועצה מאשרת את השכר של חברי הנהלה, חברי הנהלה יוצאים מהמועצה והאחרים שנשארים שם מצביעים על פתקאות הצבעה חסויה ואף אחד לא יודע מה השני הצביע.
רן ארז: לכן, הנושא הזה הוא נושא מבוקר, הוא נושא שמאושר בהצבעה חשאית בפתקאות, כאשר חברי הנהלה כשזה נוגע להם הם יוצאים בחוץ.
רן ארז: אז אני בא ואומר, תקציב ארגון המורים, מה שניתן להראות זה כל התקציבים של משרד החינוך, אין לי כל בעיה להראות אותם, הם תקציבים מסומנים, הם תקציבים שמבוצעים על ידי ארגון המורים תחת בקרה מלאה של משרד החינוך.
רן ארז: משרד החינוך לא מעביר שקל לפני שהוא רואה איך הסכום הקודם נוצל, ואם נוצל כראוי וכדומה.
רן ארז: הם לא נותנים את כל הכסף, הם נותנים את הכסף בתשלומים בהתאם לדוחות ביצוע, ודוחות הביצוע הם דוחות מבוקרים.
רן ארז: לגבי מס החבר, מס החבר הוא מיועד למשכורות מורים, לתשלום ארנונה, לתשלום מסים, לתשלום תקשורת, לתשלום מאבקים פרופסיונאליים, לעזרה למורים שהם זקוקים לתוספת כי יש להם צורך בניתוח דחוף, כל הדברים האלה הם מבוקרים, גם על ידי מבקר הארגון, מבקר חיצוני, גם על ידי רואה החשבון, וגם על ידי ועדת ביקורת, וכל הדברים האלה מופיעים בתקציב שמוגש למועצה, ומופיעים בדוח רואה חשבון מבוקר בסוף השנה.
רן ארז: לכן, כל הדברים האלה ברורים.
רן ארז: מי שרוצה לתקוף בצורה כזאת או אחרת, אז בסדר, אז הוא קיבל כותרת.
רן ארז: אבל אנחנו מנהלים ארגון, ואנחנו לא מנסים פה לקבל כותרות, או מצד שני להסתיר דברים שאין שום סיבה להסתיר אותם.
עינת וילף: כמובן, אם יהיו שאלות כמובן נפנה.
נוי שמעוני: אני בניגוד לאמנון, לא יעלה לרמה הפוליטית, אני רוצה לדבר מעמדה של מורה בשטח.
נוי שמעוני: מורה שלא חתמה על הרפורמה, ובעצם כל הקידום המקצועי שלה נתקע מכיוון שהיא לא חתמה על הרפורמה.
נוי שמעוני: מדברים על התקופה הזאת, למשל, שבה מנהלים למעשה קובעים את היקף המשרה של מורים, את התפקידים וכיוצא בזה.
נוי שמעוני: יש עדיפות לכל אלה שחתמו על ההסכם.
נוי שמעוני: אני מזכירה לך, שנאמר שהחתימה היא וולנטרית.
עינת וילף: למשך 3 שנים, אחרי זה כולם חייבים.
נוי שמעוני: הרעיונות ארז, יפים, מספר שנים ולקרוא את החוברת עוז לתמורה בזמנו, היו בה באמת רעיונות חיוביים ופורצי דרך.
נוי שמעוני: אבל מאז ועד ליישום של ההסכם כפי שהוא, אנחנו המורים בשטח, אני מדברת על מורים שחתומים על עצומה באינטרנט, 895 מורים מכל המגזרים בארץ, דרך אגב, שמותיהם מפורסמים, חלק גדול לא חותם, אבל בא איתי במגע.
נוי שמעוני: אני זו שמקבלת את המייל דרך העצומה, לא חותם מחשש שיבולע לו בתוך בתי הספר.
נוי שמעוני: הגענו למצב שמנהלים בתוך בתי הספר, שימי לב לניגוד האינטרסים, גם מנהלים וגם מורים נמצאים באותו ארגון.
עינת וילף: נלך איתך צעד אחד אחורה.
עינת וילף: מה מהנושאים היפים שהיו בפיילוט ב-2000-2003 לא קיימים היום?
נוי שמעוני: אני רציתי שהמורים יקבלו העצמה, אני רציתי שהמורים כן יוכלו לעבוד מתוך בית הספר במקומות שמסודרים.
עינת וילף: זה כן קיים.
עינת וילף: מה לא קיים?
נוי שמעוני: זה קיים.
נוי שמעוני: בואי נאמר שאני באה מתיכון שער הנגב, תיכון די מוכר באזור עוטף עזה, סמוך למכללת ספיר.
נוי שמעוני: בית ספר חדש שם יש פינות עבודה קיימות.
נוי שמעוני: כמורה לסוציולוגיה, זה יוצר מעין תחושה של הפרד ומשול בתוך בית הספר.
נוי שמעוני: זאת אומרת, המאגר הזה בחדר מורים כבר לא יהיה קיים.
נוי שמעוני: אף אחד מאיתנו לא דימיין בעצם שאנחנו עומדים לעבוד גם בתוך בית הספר, וגם מחוץ לבית הספר.
נוי שמעוני: הערכה שלי הייתה, שאני עבדתי 24 חלקי 24, זאת הייתה המשרה שלי.
נוי שמעוני: אני יודעת שהרבה מאוד ממשה שעשיתי לא תוגמל.
נוי שמעוני: היה לי ברור לחלוטין לא באתי להוראה כדי שיתגמלו אותי.
נוי שמעוני: דרך אגב, מחקרים בפסיכולוגיה למיניהם, מדברים על כך שכל תיגמול עבור מקצוע מהסוג שלי פוגע בתוצר.
נוי שמעוני: לדוגמה, בית הספר שלי הפך מעין מעבדה לספירת שעות.
נוי שמעוני: הייתי 4 שעות, הייתי 3 שעות.
נוי שמעוני: גם קודם היינו עושים שעות פרטניות, הם היו מתוך בחירה.
נוי שמעוני: הישיבה עם התלמיד היתה על הדשא, בכל מקום שאפשר לשבת איתו בבית הספר.
נוי שמעוני: במידה רבה, התכנית הזאת, גם עם הרצון האדיר לתת לנו כוח, להעצים אותנו, לא עשתה את זה.
עינת וילף: את עדיין לא מסבירה למה.
נוי שמעוני: יכולתי להצטרף - עשיתי חישוב פשוט, עשיתי חישוב פשוט, אני הולכת לעבוד 40 שעות מהשעה שמונה עד ארבע, במילא אני עושה את זה.
נוי שמעוני: בואו נראה מה קורה לשכר שלי, הסתבר שלי שבעצם השכר כמעט ולא עולה, כשאני מחשבת ערך שעה, זאת אומרת, אני עומדת לקבל פחות.
עינת וילף: לא ערך שעה.
נוי שמעוני: עוד דבר מפתיע, בעת קריאת ההסכם, אחד הדברים הראשונים ששמתי לב אליו, היה מאוד קשה להבין אותו.
נוי שמעוני: אם תצליחי לקרוא תלוש של מורה ולהבין במה מדובר, תוספת שחיקה כזו, ותוספת שחיקה כזו, וניקוד פה, וניקוד שם, שלא לדבר עכשיו על מדדים חדשים שהולכים למדוד אם את מחנכת טובה מספיק, אם אתה מורה טובה מספיק, או דברים מהסוג הזה.
נוי שמעוני: אני לא יודעת אם נעשה מדד כזה לחברי כנסת או לרופאים, או לאנשים שנמצאים במקצועות מן הסוג הזה.
נוי שמעוני: לי יש תחושה מי שבנה את ההסכם הזה, לא יודע מה זה מורה טוב.
נוי שמעוני: אצלי השעות לא נספרות, הטלפון מצלצל בשעה שמונה בערב אני עונה, אם זה הורה, אם זה תלמיד.
עינת וילף: לטעמי, את לא צריכה לענות.
נוי שמעוני: כי המקצוע שלי מחייב את זה.
נוי שמעוני: אם תלמיד אומר לי, תשמעי אתי ירדו 5 קסאמים, והבת שלי מחר לא יכולה להיבחן בבגרות בתנ"ך, מה אני עושה עם הבת שלי?
נוי שמעוני: אני סוגרת את הטלפון ומגיעה גם לבית של האמא הזאת.
נוי שמעוני: מבחינתי, המקצוע שלנו הוא מקצוע אחר, הוא שונה, וההסכם הזה הפך אותנו למין פקידים ציבוריים.
נוי שמעוני: אני רואה מורים שעבדו לצידי, היו מגיעים בשעה שבע וחצי, יש כפתור כזה, מכניסים את הכפתור, מעבירים את הכרטיס, ובסביבות השעה שלוש וחצי הם נמצאים בסוג של תזזית ללכת הביתה.
נוי שמעוני: בזמן שמורים מן הסוג שלי שיודעים שזה 24 שעות, זאת המשרה, אני רק אגיד לך, 24 שעות זה היה בעצם חלק מהשעות הפונטיות, חלק מהשעות האלה הן שעות שהייה בבית ספר, חלק שיעורים פרטניים.
נוי שמעוני: זאת אומרת, אני הייתי נותנת שיעור לשעה לתלמידה, במידה רבה זה היה בעצם תוספת לשכר שלי.
נוי שמעוני: זאת אומרת, היום בתוך 40 שעות האלה נכנס גם הנושא הזה של שעות שנותנים לתלמידים שיעור פרטני בתוך בית הספר.
נוי שמעוני: חלק גדול מהתלמידים שהולכים הביתה בשעה שתיים, המורה פשוט יושב ובוהה באוויר.
נוי שמעוני: זאת אומרת, אין כאן איזושהי מערכת שהיא בנויה כדי גם בתוך בית הספר - - -
עינת וילף: מאחר ובבית הספר שלך יש פינות עבודה.
נוי שמעוני: יש עכשיו, בכניסה לבית הספר החדש יהיו פינות עבודה,ממש פינות עבודה מסודרות.
עינת וילף: כלומר, אפשר יהיה לעבוד.
נוי שמעוני: אפשר היה לעבוד גם קודם.
עינת וילף: למה לבהות באוויר?
נוי שמעוני: כי חלק גדול מהתלמידים הולך הביתה.
נוי שמעוני: אם תעברי על המורים בעצומה, הרי יש להם אפשרות להביע דעה, להעיר, לא מדברים על התאגדות בפייסבוק.
נוי שמעוני: זאת אומרת, יש לנו קבוצה בפייסבוק.
נוי שמעוני: חלק גדול מהמורים גם חתמו וגם העירו.
נוי שמעוני: רק לעבוד על זה און ליין, אפשר לראות את זה, אפשר לקרוא את זה, לי אין תשובות לחלק גדול מהשאלות שלהם.
נוי שמעוני: אבל כשאנחנו מפנים אותם לנציגים שלנו, אין להם תשובות למעשה עבורנו.