GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מירב ישראלי: הם צריכים לבוא לכאן עם עמדה ממשלתית מוסכמת.
עינת וילף: האם אתם יכולים להגיע פה לאיזה שהוא סוג של הסכמה על הנוסח?
אודליה אסולין דגני: ניסינו אתמול עד סוף היום ללא הצלחה.
אודליה אסולין דגני: אני רוצה לציין שבתחומים אחרים, כמו הקרן לטיפול בנושא של בעלי חיים משוטטים שמחלקת את התקציב, אנחנו תמיד מעבירים לשר להגנת הסביבה את התוכנית של חלוקת הכספים כדי לקבל את הסכמתו.
אודליה אסולין דגני: דברים כאלה לא מתעכבים.
אודליה אסולין דגני: זה בדרך כלל דברים שאין שום סיבה לעכב אותם.
אודליה אסולין דגני: אנחנו סבורים שאין שום סיבה להתנגד.
קריאה: חלוקת הכספים היא בהתאם לוועדת התמיכות של הקרן.
נסים זאב: אני חושב שהצעת חבר הכנסת מוחמד ברכה נכונה וראויה.
נסים זאב: הוא אמר בהתייעצות, אני אמרתי בתיאום.
נסים זאב: זה קצת פחות מחייב.
נסים זאב: בסך הכל אנחנו רוצים לקדם את זה.
נסים זאב: במידה ולא תהיה הסכמה, זה יובא להכרעת הוועדה.
מוחמד ברכה: זה לא יובא לוועדה, אלא אם כן..
מירב ישראלי: אנחנו לא עושים מנגנון כזה של בוררות של הוועדה בין השרים.
נסים זאב: צריך מישהו שיכריע פה.
מירב ישראלי: לעניין הזה יש פורמטים מאוד ברורים.
נסים זאב: אני לא מאמין שתהיה הסכמה בין השרים, כי יש פה ויכוח עקרוני מי מושך בשרביט.
נסים זאב: זה לא ייגמר.
מירב ישראלי: הוועדה לא יכולה להיות בוררת בין השרים.
נסים זאב: לא בוררת.
נסים זאב: יש החלטה בהסכמה.
מוחמד ברכה: החוק אומר שהבקשה תהיה בעלת סמכות.
מירב ישראלי: עדיין הממשלה צריכה להביא משהו כדי שהוועדה תאשר אותו.
מוחמד ברכה: אם תהיה הסכמה, האישור של הוועדה יהיה אוטומטי.
מוחמד ברכה: אם לא תהיה הסכמה, הוועדה תצטרך להכריע.
מירב ישראלי: אם לא תהיה הסכמה הם לא יביאו את זה לוועדה.
מירב ישראלי: צריכה להיות תכנית שהולכת לפי המנגנון שהחוק קובע.
מירב ישראלי: אם לא תהיה הסכמה, זה לא יגיע בכלל לוועדה.
לירון אדלר: הוויכוח פה הוא ויכוח על דרך עבודה בין שני משרדים.
לירון אדלר: זה משהו שהמשרדים צריכים להגיע בו להסכמה.
לירון אדלר: אם לא, הממשלה תצטרך להכריע גם בנוגע לאיך המשרדים צריכים לעבוד.
מוחמד ברכה: ההערכה הראלית היא שיהיה ניגוד במערכות של שני המשרדים.
מירב ישראלי: יש דרך לפתור את זה.
לירון אדלר: אני לא יודעת.
לירון אדלר: יש הרבה מחלוקות בין משרד החקלאות למשרד להגנת הסביבה כשמתקינים תקנות או כל מיני דברים כאלה.
לירון אדלר: כאן מדובר במשהו שהוא יותר פשוט להגיע עליו להסכמה.
לירון אדלר: יש כרגע מחלוקת בין שני המשרדים איך הם צריכים לעבוד.
לירון אדלר: זה משהו שצריך לבוא לאיזו שהיא להכרעה לפני שאנחנו מגיעים לכאן.
לירון אדלר: זו עבודה פנימית בין המשרדים.
לירון אדלר: אני לא חושבת שיש כאן עניין בנושא הזה להתערבות של הכנסת בתוך הממשלה.
לירון אדלר: המשרדים צריכים להגיע להסכמה.
נסים זאב: נדבר שנה הבאה אם זה יעבור.
לירון אדלר: היות שלא הגיעו להסכמה, אנחנו נצטרך להגיע חזרה לוועדת שרים.
נסים זאב: זה פשוט לתקוע את החוק הזה.
נסים זאב: אני לא רואה תיאום או תיאומים, אולי שלישייה.
נסים זאב: דרך החוק הזה מנסים ברמה העקרונית להביא תיאום בין השרים או בין המשרדים.
נסים זאב: אני לא רוצה להגיד שהחוק הזה הופך להיות קורבן של השיטה או של הכרעה בין השרים.
נסים זאב: אין מצב שתהיה הכרעה בסוגיות השנויות במחלוקת, אלא אם כן ראש הממשלה יתערב.
נסים זאב: בשביל נושא כל כך פעוט, כל כך פשוט, להפוך את זה למשהו.
לירון אדלר: זאת לא הכוונה שלי.
נסים זאב: זאת לא הכוונה, אבל זה מה שקורה.
לירון אדלר: בסך הכל ועדת שרים תצטרך להכריע אם היא מקבלת את עמדת משרד החקלאות או את עמדת המשרד להגנת הסביבה.
לירון אדלר: אז נבוא לפה עם משהו מוסכם שכתוב בו אם הוא בהסכמה או שהוא בהתייעצות, לפי מה שתחליט ועדת שרים לחקיקה.
לירון אדלר: זאת לא שאלה כל כך מסובכת לוועדת שרים, אבל צריך לקבל פה איזה שהוא מנגנון הכרעה כי המשרדים לא הצליחו להגיע להסכמה.
לירון אדלר: היישום של הצעת החוק, היישום של החוק צריך יהיה לפי מה שכתוב, בין אם יהיה כתוב בהתייעצות ובין אם יהיה כתוב בהסכמה.
לירון אדלר: ככה נצטרך ליישם את החוק.
לירון אדלר: היות ששני המשרדים בעצמם לא הצליחו להגיע להסכמה על העניין הזה, צריך להביא את זה לגורם הכרעה.
לירון אדלר: פשוט כרגע אין לנו עמדה מוסכמת, אנחנו לא יכולים להסכים לשום צעד.
יוסי וולפסון: הצעת החוק הזו היא הצעת חוק מאוד חשובה.
יוסי וולפסון: אני חושב שחבר הכנסת זאב צודק.
יוסי וולפסון: היא מסוכלת כאן על רקע מאבק בין המשרדים שלא קשור להצעה הזאת בכלל.
יוסי וולפסון: בחוק צער בעלי חיים כבר קיימות התייעצויות.
יוסי וולפסון: כשהשר להגנת הסביבה מוסמך היום לקבוע איזה ארגון להגנת בעלי חיים יכול ללכת לבית משפט בנושאים מסוימים, הוא מתייעץ על כך עם שר החקלאות.
יוסי וולפסון: אין שם הסכמה, יש שם התייעצות.
יוסי וולפסון: כאשר שר החקלאות קובע איך ילך הכסף למניעת התרבות של בעלי חיים, הוא לא דורש הסכמה של השר להגנת הסביבה, הוא דורש התייעצות.
יוסי וולפסון: התייעצות זה מנגנון - בלי קשר למשרדים הרלוונטיים פה - הרבה יותר נכון מבחינה מנהלית.
יוסי וולפסון: הוא מנגנון שקובע מי מחליט אבל מחייב אותו לשמוע את הצד השני.
יוסי וולפסון: כאשר אומרים הסכמה כל מה שמשרד החקלאות צריך לעשות זה להגיד כל פעם "לא".
יוסי וולפסון: זה מאוד פשוט.
יוסי וולפסון: כשאומרים התייעצות משרד החקלאות צריך להביא עמדה מנומקת.
יוסי וולפסון: המשרד להגנת הסביבה חייב להקשיב לה.
יוסי וולפסון: זה המנגנון שיאפשר לחוק הזה להתקדם ולהתבצע.
יוסי וולפסון: אם לא תהיה פה הסכמה, כך גם על כל תכנית ועל כל פיפס לא תהיה הסכמה, במיוחד אם יש סכסוכים סביב נושאים אחרים בין המשרדים.
יוסי וולפסון: אפשר להחזיר את זה לוועדת שרים, אבל הגורם המחוקק הוא הכנסת.
יוסי וולפסון: אני חושב שבוויכוח כזה אם זה בהסכמה או בהתייעצות הוועדה צריכה להכריע.
יוסי וולפסון: אין שום סיבה להעביר את זה חזרה לוועדת שרים ולהצביע על זה במושב הבא.
מירב ישראלי: זה ביחסים בין חברי הכנסת לוועדת שרים.
מירב ישראלי: כשחבר כנסת מתחייב לוועדת שרים לתאם ואחר כך הוא לא מתאם יש לזה השלכות.
יוסי וולפסון: התיאום נעשה באופן שהוא לא מתואם בין השרים.
מירב ישראלי: אני אומרת שזה להכרעת חבר הכנסת.
מירב ישראלי: יש ערך לזה שחבר הכנסת יתחייב.
מירב ישראלי: כמובן שהגורם המכריע הוא הוועדה.
מירב ישראלי: אם הוועדה תחליט, אז זה מה שהיא תחליט.
מוחמד ברכה: הגורם המכריע בסוף תהיה המליאה.
יוסי וולפסון: במשרד החקלאות יודעים טוב מאוד להגיד לא.
יוסי וולפסון: מאוד קשה לפעמים לקבל ממשרד החקלאות כן.
יוסי וולפסון: זה מהניסיון שלי של הרבה שנים של עבודה.
יוסי וולפסון: הצלחתי לקבל פה ושם כן ממשרד החקלאות, אבל בדרך כלל הכן של משרד החקלאות היה אחרי שאמרתי כי לא הייתה לי ברירה.
יוסי וולפסון: מאוד קל לקבל לא.
יוסי וולפסון: מאוד קל למצוא תירוצים וסיבות לא לעשות דברים.
יוסי וולפסון: זה לא המשרד שהצטיין ביישום חוק צער בעלי חיים עד כה.
יוסי וולפסון: אני חושב שלחייב את משרד החקלאות להביא עמדה מנומקת במסגרת של התייעצות ולא להסתפק באמירת לא בזמן מסוים או לא בזמן מסוים, זה דבר שנותן מצד אחד את המקום הראוי, מצד שני מאפשר לחוק הזה להתקדם ולהיות מיושם בפועל.
יוסי וולפסון: אני לא חושב שהמשרד להגנת הסביבה יקדם דברים נגד משרד החקלאות.
יוסי וולפסון: הוא מחויב להתייעצויות.
יוסי וולפסון: אם הוא לא מקבל את ההתייעצויות יש עדיין למשרד החקלאות אמצעים לפנות בתוך הממשלה ולעצור דברים.
יוסי וולפסון: לא צריך לבוא יותר לוועדת שרים, אפשר להכריע בזה עכשיו.
ד"ר נירית צפורי-ברקי: יש פה עניין של תכניות לימודים לעובדי מדינה.
ד"ר נירית צפורי-ברקי: משרד החקלאות עושה את זה כבר לא מעט זמן.
ד"ר נירית צפורי-ברקי: יש לנו את יחידת הפיצו"ח, שזאת יחידת הפיקוח על הצומח ועל החי שאוכפת במשרד החקלאות את חוק צער בעלי חיים.
ד"ר נירית צפורי-ברקי: הם עוברים אצלנו כל הזמן הכשרות בכל חוק ותקנה שיוצאים.
ד"ר נירית צפורי-ברקי: חוץ מעובדי מדינה עוברים אצלנו הכשרות גם נהגי משאיות שמובילים בקר.
ד"ר נירית צפורי-ברקי: מבחינת חוק צער בעלי חיים – גם יוסי יודע את זה – הם עוברים אצלנו הרבה מאוד הכשרות.
ד"ר נירית צפורי-ברקי: אני לא חושבת שיש פה איזה שהוא עניין של חוסר הסכמה.
ד"ר נירית צפורי-ברקי: אני חושבת שבעניין של חוק צער בעלי חיים העניין של החינוך זה איזה שהוא אינטרס משותף לכולם.
ד"ר נירית צפורי-ברקי: אנשי המקצוע, הווטרינרים, הממונה על חוק צער בעלי חיים נמצאים כרגע במשרד החקלאות.
ד"ר נירית צפורי-ברקי: הוא זה שצריך להסכים על התכניות.
ד"ר נירית צפורי-ברקי: יש פה עניין של להכשיר אנשים לאכיפה.
ד"ר נירית צפורי-ברקי: אני אתן דוגמה מאוד פשוטה שהייתה לנו במשרד החקלאות.
ד"ר נירית צפורי-ברקי: אנחנו עובדים בדרך אכיפה של הגעה למקום האירוע, חקירת האירוע ואחרי זה מביאים את זה ללשכה המשפטית.
ד"ר נירית צפורי-ברקי: אם מדובר בקנסות מינהליים, אז הקנסות יוצאים אחרי שהלשכה המשפטית עברה על החומר.
ד"ר נירית צפורי-ברקי: המשרד להגנת הסביבה עובד בדרך של קנסות במקום.
ד"ר נירית צפורי-ברקי: זה דברים שיכולים להיות, להתנגש אחד עם השני כשאנחנו רוצים לעשות דרך אכיפה משותפת.
ד"ר נירית צפורי-ברקי: אם יש תכנית לימודים או תכנית חינוך שהיא שונה לעובדי מדינה, אנחנו לא יכולים להסתפק בהתייעצות, אנחנו חייבים מדיניות שווה של הדברים.
עינת וילף: משרד המשפטים, אם זה חוזר לוועדת שרים, מתי אתם מעלים את זה?
לירון אדלר: אנחנו נשתדל להעלות את זה מיד בתחילת המושב הבא.
עינת וילף: אני רוצה התחייבות שזה עולה בתחילת המושב.
עינת וילף: אם לא, אני מביאה את זה פה להכרעה ואני אקבל החלטה.
עינת וילף: זה חוזר לוועדת שרים.
עינת וילף: תביאו עמדת ממשלה בתחילת המושב.
עינת וילף: אם לא, אני מכריעה כך או אחרת.
עינת וילף: אני לא אומרת איך.
יהודית גידלי: יש לי הודעה של משרד האוצר על כך שהוא לא מתנגד.
טל זקס: רק להתייחס למה שנאמר פה.
טל זקס: הסיבה להבדלים שאת מתארת זה בגלל שסמכויות האכיפה נמצאות בידיים שלכם.
טל זקס: אין הבדלים במדיניות האכיפה בהקשר הזה.
טל זקס: רק אתם מוסמכים לעשות אכיפה, לכן אתם גם אלה שעושים את זה.
נסים זאב: אני מבקש לקיים הצבעה בנושא הזה.
עינת וילף: הייתה התחייבות לתאם.
איתן כבל: זה לא עבר ועדת שרים?
עינת וילף: זה עבר עם דרישה לתיאום.
איתן כבל: אנחנו בכל זאת כבר כמה שנים בבניין הזה.
איתן כבל: אם היינו צריכים להיות כל הזמן צמודים לעניין של התיאום מראש לא היינו מתקדמים באף חקיקה, כי תמיד האוצר היה תוקע אותנו.
יהודית גידלי: האוצר לא תוקע.
איתן כבל: לא במקרה הזה.
איתן כבל: האוצר הוא תמיד הדגלן שעוצר.
איתן כבל: אין כמעט חקיקה שהוא לא אומר שזה לא בתיאום.
איתן כבל: אנחנו מכירים וגם אלה שלא ותיקים בתחום מכירים את זה.
איתן כבל: אני חושב שצריך ללכת כאן צעד אחד קדימה.
עינת וילף: אין לי בעיה להכריע פה, אבל אני אכריע נגדכם.
עינת וילף: אני אכריע להסכמה.
עינת וילף: השאלה אם אתם רוצים לנסות להעביר את זה לוועדת שרים.
עינת וילף: לפחות לתת לזה עוד סיכוי.
נסים זאב: שיהיה בהסכמה עם הגבלת זמן, כמו שהציע חבר הכנסת מוחמד ברכה.
נסים זאב: קיבלתי את ההצעה שלו.
מוחמד ברכה: היושבת ראש הציעה הגבלת זמן.
מירב ישראלי: הגבלת זמן לא תפתור את הבעיה.
איתן כבל: בכל מקרה החוק לא יובא לדיון..
עינת וילף: עדיף, לדעתי, לנסות להעביר לוועדת שרים.
עינת וילף: לפחות שתהיה עמדת ממשלה.
עינת וילף: בעמדת ממשלה יש סיכוי להתקדם.
מירב ישראלי: כרגע לחוק אין הסכמת ממשלה.
מירב ישראלי: בגלל שאין תיאום אין הסכמת ממשלה.
מירב ישראלי: השאלה אם רוצים להעביר את החוק הזה בלי הסכמת ממשלה.
מירב ישראלי: יש לזה השלכה גם במניעה.
מוחמד ברכה: מה שכתוב כאן זו לא עמדת ממשלה?
מירב ישראלי: אנחנו גם בקריאה הראשונה.
עינת וילף: אתמול כשהתברר לי שאין הסכמות אמרתי לחה"כ זאב שכשקובעים לי זמן בוועדה זה כשמבטיחים לי שהכל נעשה כמו שצריך.
עינת וילף: ברגע האחרון..
איתן כבל: כשזה בטוח שזה בהסכמות.
עינת וילף: הדברים הגיעו בלי הסכמות.
עינת וילף: אתה דרשת שאני לא אבטל את הישיבה.
עינת וילף: הייתי מוכנה לעשות לך טובה ברמה האישית ולא לבטל את הישיבות.
עינת וילף: עד עכשיו קיבלת טיפול מאוד מהיר.
עינת וילף: אני מחזירה את זה לוועדת שרים.
נסים זאב: אם הישיבה הייתה אחרי החגים היינו צריכים ישיבה נוספת, כי היינו מגיעים לאותו מצב.
נסים זאב: בכל מקרה היינו צריכים ישיבת ביניים.
עינת וילף: אני דורשת שזה יהיה בתחילת המושב.
עינת וילף: רק אז נביא את זה לפה ונסגור את החוק הזה.
איתן כבל: זה הולך לבית קברות חילוני.
נסים זאב: בכל מקרה מקבלים החלטה שתהיה ישיבה אם אין החלטה של ועדת שרים בעניין?
נסים זאב: האם ההכרעה תהיה בוועדה?
עינת וילף: אני לא מקבלת שום החלטה כזאת.
עינת וילף: כרגע זה עובר לוועדת שרים.
איתן כבל: אני אגיד לך מה המשמעות.
איתן כבל: כשזה עובר לוועדת שרים זה כמעט חוזר לתחילת הדרך.
איתן כבל: בכל מקרה ב-3 החודשים הקרובים זה לא יבוא.
איתן כבל: זה יבוא אחרי החגים, בהנחה שהכל יהיה.
מוחמד ברכה: תקבעי מסגרת זמן, שזאת הפגרה.
עינת וילף: כן, אמרנו.
עינת וילף: תסגרו את זה.
עינת וילף: אנחנו פותחים דיון של ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט.
עינת וילף: הדיון היום הוא על בסיס שתי הצעות לסדר יום (דיון מהיר), של חברי הכנסת שלמה מולה ואלכס מילר.
עינת וילף: הכותרת היא: סכנת סגירה מרחפת על המינהל לסטודנטים עולים עולים.
עינת וילף: בבקשה, חבר הכנסת שלמה מולה.
שלמה מולה: קודם חבר הכנסת אלכס מילר, ואחר-כך אני.
עינת וילף: זה לפי הסדר.
מרינה סולודקין: כאלה אנחנו בקדימה.
אלכס מילר: תודה, גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת.
אלכס מילר: נמצא כאן איתנו גם מנכ"ל המשרד לקליטת העלייה.
אלכס מילר: רבותיי, אני ביקשתי מהנשיאות לקיים כאן דיון מהיר – נשיאות הכנסת – בעקבות, כמו שבכותרת:
אלכס מילר: סכנת סגירת אחד מהפרויקטים הכי חשובים בשילוב צעירים עולים במערך ההשכלה הגבוהה במדינת ישראל, בכך שהפרויקט הזה, כמו שכולם מכירים כאן, נמצא ב-matching עם הסוכנות היהודית.
אלכס מילר: ואנחנו מכירים את המצב הלא פשוט – גם של הסוכנות היהודית, ובכלל של כל המערכות שמתקיימות על-ידי תרומות כאלה ואחרות.
אלכס מילר: ואין ספק שכאשר הפרויקטים, שהם פרויקטים לאומיים, תלויים במערך של המצב הכלכלי של תורמים כאלה ואחרים, אז, כמובן, שבסופו של דבר אנחנו עלולים או מוצאים את עצמנו במצב שהמדינה מקיימת את התחייבותה, כמו שהמשרד לקליטת העלייה מתחייב לתת את החלק שלו, לפי התקציב שהוא מקבל ממדינת ישראל ומאושר על-ידי הכנסת, לקיום הפרויקטים האלה.
אלכס מילר: אני מדבר על מינהל הסטודנטים ועל האולפנים.
אלכס מילר: אבל אותם הגופים שנמצאים ב-matching עם המשרדים הממשלתיים, מסיבות כאלה ואחרות, לא יכולים לעמוד בלחץ התקציבי הזה, ואנחנו גם רואים תקציבים שמקוצצים בדרך.
אלכס מילר: ועל כך, בסופו של דבר, מישהו צריך לקחת אחריות על הסוגיה הזאת, וזו המדינה.
אלכס מילר: וכמו שגם היה בדיון הקודם שקיימתי כאן בתור יושב-ראש ועדת החינוך, התרבות והספורט בעניין האולפנים, אני מצפה לגילוי אחריות של משרד ראש הממשלה ומשרד האוצר, שבמידה ואכן יש בעיה – ואנחנו בטח תיכף נשמע מהסוכנות היהודית עד כמה הבעיה קיימת, שמקצצים בתקציב של מינהל הסטודנטים – לקחת אחריות ולממן את הפער הזה.
אלכס מילר: לא יכול להיות שהנושא הזה ייפול על המשרדים, שגם ככה נחנקים מקיצוצים כאלה ואחרים.
אלכס מילר: או, שבסופו של דבר, הפרויקט ייסגר.
אלכס מילר: וכאן העניין הוא שגם בעתיד, אנחנו נמצאים במצב של כמות לא קטנה של פרויקטים שמתנהלים ב-matching, והם: "חפציבה", והאולפנים ופרויקטים נוספים – אני בטוח שיפורטו – שבסופו של דבר, תלויים בכסף שמגיע מהתרומות.
אלכס מילר: והיום יכול להיות מצב יותר טוב, ומחר יכול להיות מצב פחות טוב.
אלכס מילר: ובסופו של דבר, אלפי סטודנטים, צעירים, מורים ומורות תלויים בעניין הזה.
אלכס מילר: ואנחנו, מבחינתנו, לא יכולים להרשות לעצמנו שפרויקטים שהיו הבסיס של החיזוק והצמיחה של מדינת ישראל בהיבט של העלייה, ייסגרו בגלל המצב של אותם התורמים שבכלל לא נמצאים בישראל, ותלויים כמובן במצב הכלכלי של המדינות ושל העסקים שלהם.
אלכס מילר: אז אני חושב שמהדיון הזה אנחנו חייבים לצאת עם הצהרה ברורה למשרד ראש הממשלה ולמשרד האוצר, והיא: לקחת יוזמה, ולבדוק במהרה את כל הסוגיה הזאת.
אלכס מילר: כבר השבוע.
אלכס מילר: אני כבר לפני שבועיים שלחתי מכתב לראש הממשלה, עם בקשה בשני הפרויקטים: בעניין מינהל הסטודנטים ובעניין האולפנים – שאני מבין שאנחנו נדון גם בסוגיה הזאת בעוד חודש או חודשיים, כאשר גם העניין הזה יגיע לסדר-היום.
אלכס מילר: ולקחת אחריות, ולמצוא פתרון.
אלכס מילר: אני הגשתי הצעת חוק עוד בתחילת הקדנציה, שמסדירה את מנגנון מינהל הסטודנטים.
אלכס מילר: אם לא נראה פתרון מהיר ומשמעותי השבוע, אז נתקדם עם הצעת החוק.
אלכס מילר: ותאמינו לי שיש ניסיון גם עם חוקים כאלה בכדי להעביר אותם במהירות בכנסת.
אלכס מילר: אני חושב שיש לנו כאן קונצנזוס מלא מכל סיעות הבית, לפחות מרוב סיעות הבית.
אלכס מילר: אותם האנשים שהעלייה חשובה להם.
אלכס מילר: אנחנו רואים גם נציגים מסיעת קדימה.
אלכס מילר: אני בטוח שגם לסיעות הליכוד והעצמאות, הסוגיה הזו חשובה.
אלכס מילר: ובסופו של דבר, אנחנו נגיע להכרעה.
אלכס מילר: לא חסרים לנו חברי כנסת שיתמכו בעניין הזה, עם קואליציה של 94 מנדטים שרוב חברי הכנסת מקדמים את הסוגיה של העלייה לישראל.
אלכס מילר: החוק הזה יקודם.
אלכס מילר: אז אני חושב שדווקא בעניין זה חייב להיות כאן שיתוף פעולה של משרד ראש הממשלה ושל משרד האוצר.
אלכס מילר: ולעתיד, אני חושב שגם מבחינת הסוכנות היהודית חשוב שיציגו, גם לנו וגם לוועדה, איפה הדברים עומדים היום, לא רק בפרויקט הספציפי הזה – מינהל הסטודנטים – אלא גם בשאר הפרויקטים, שאנחנו נדע את התמונה המלאה.
אלכס מילר: ומה אנחנו יכולים לעשות, בשביל שלא נמצא את עצמנו במצב שהפרויקטים נסגרים בגלל חוסר תקציב, ובכל פעם אנחנו צריכים לכנס כאן את ועדת החינוך, התרבות והספורט בשביל לכבות שריפה כזו או אחרת.
עינת וילף: יש לי שאלה: בכמה תלמידים מדובר?
דימיטרי אפרצב: 6,500.
עינת וילף: 6,500 תלמידים?
אלכס מילר: סטודנטים.
דימיטרי אפרצב: 6,500 סטודנטים בשנה, לומדים ומקבלים שירות.
עינת וילף: יש לנו היום 6,500 סטודנטים שהם עולים דור ראשון?
דימיטרי אפרצב: כן.
עינת וילף: וזה גם הצפי לעתיד?
דימיטרי אפרצב: זה לא רק דור ראשון.
דימיטרי אפרצב: באוכלוסיות מסוימות, כמו, לדוגמה, אצל עולי אתיופיה, ניתנת הזדמנות גם לבני העולים.
עינת וילף: כלומר, זאת תכנית שהיא גם לעולים, ובמקרה של יוצאי אתיופיה גם לבני העולים.
שלמה מולה: ויש גם קווקזים.
דימיטרי אפרצב: גם קווקזים עכשיו.
דימיטרי אפרצב: גם - - -
עינת וילף: גם שם זה דור שני?
דימיטרי אפרצב: גם שם, בצורה מוגבלת, זה דור שני.
דימיטרי אפרצב: אבל אני אדווח לוועדה בתמצות.
עינת וילף: שאלה: כמה עולים יש מדור ראשון?
דימיטרי אפרצב: 95%.
עינת וילף: זה הרוב המכריע.
עינת וילף: והצפי שזה בעצם יהיה המספר גם לעתיד.
עינת וילף: כלומר, התכנית צריכה - - -
דימיטרי אפרצב: אנחנו מקווים שהמספר הזה יגדל וישליש את עצמו.
עינת וילף: האם יש התחייבות תמורת המלגה הזאת?
עינת וילף: למשל, הסטודנטים חייבים להישאר בארץ.
עינת וילף: לא יכולים - - -
דימיטרי אפרצב: אין התחייבות כזאת.
דימיטרי אפרצב: אבל המצאות מראה שכמעט 100% מהצעירים מגיעים לארץ אך ורק בעקבות התכנית הזאת, ועל זה אני אשמח לפרט, וכולם נשארים.
דימיטרי אפרצב: גברתי היושבת-ראש, אני בוגר מינהל הסטודנטים.
דימיטרי אפרצב: חבר הכנסת שלמה מולה בוגר מינהל הסטודנטים.
דמיטרי אפרצב: ואני יכול לתת לך רשימה שלמה של הצלחות בלתי רגילות מבחינת הקליטה, בגלל התכנית של מינהל הסטודנטים.
דמיטרי אפרצב: אין תכנית לעליית צעירים יותר טובה מאשר מינהל הסטודנטים.
דימיטרי אפרצב: זאת הסיבה המרכזית שצעירים עוזבים את משפחותיהם.
דימיטרי אפרצב: וכל משפחה יהודית, בכל מקום בעולם, לא כל-כך רוצה להיפרד מבני ה-18, והסיבה המרכזית שהמשפחות מוכנות היא תכנית מינהל הסטודנטים שמאפשרת: אל"ף, נושא שכר-הלימוד.
דימיטרי אפרצב: מבטיחה שכר-לימוד.
דימיטרי אפרצב: יש אלטרנטיבות, חוץ ממדינת ישראל, ללמוד גם במדינות אחרות.
דימיטרי אפרצב: בי"ת, כל פעולות המעטפת בליווי ובקליטה שמאפשרות לצעירים לסיים את הלימודים ולהצליח.
דימיטרי אפרצב: אגב, תוך כדי - - -
עינת וילף: זו היתה רק שאלת הבהרה.
דמיטרי אפרצב: כן, בבקשה.
דמיטרי אפרצב: אני אשמח.
שלמה מולה: תודה רבה, גברתי.
שלמה מולה: קודם-כל, אני רוצה להודות לך על קביעת הדיון, וגם לעמיתי להצעה לסדר, חבר הכנסת אלכס מילר.
שלמה מולה: למען הגילוי הנאות, כמו שאמר מנכ"ל המשרד לקליטת העלייה, גם אני בוגר מינהל הסטודנטים.
שלמה מולה: ודרך אגב, אני בוגר המינהל לסטודנטים עולים פעמיים: בפעם הראשונה, כשאני הגעתי לארץ הייתי בן 16 וחצי.
שלמה מולה: ובין לבין, בין האולפן – ואז נהייתי כמעט בוגר כדי להשלים 12 שנות לימוד לבגרות, ולא איפשרו לי ללמוד, להגיע לתיכון.
שלמה מולה: ואז היתה גברת בשם בת-שבע ראובני, שהיתה אחראית על מינהל הסטודנטים בחיפה, והיא אמרה: אני לוקחת את הקבוצה של שבעת התלמידים האלה.
שלמה מולה: אני מביאה אותם ללמוד ב"ליאו-באק", ובמסגרת המינהל לסטודנטים עולים.
שלמה מולה: לכאורה, המינהל לסטודנטים עולים יכול להגיד: מה פתאום?
שלמה מולה: בצורה חריגה היינו לומדים כתלמידים בתיכון, אבל הכירו בנו גם כמכינה כזאת.
שלמה מולה: זאת אומרת, הגמישות של המינהל לסטודנטים עולים איפשרה לי, לפחות, להתפתחות האישית שלי כאן בארץ, ובהמשך גם קיבלתי מימון באוניברסיטת בר-אילן.
מרינה סולודקין: זו גמישות של בת-שבע ראובני.
מרינה סולודקין: אנחנו מכירים אותה.
שלמה מולה: האמת היא, אני מוכרח להגיד שאני הייתי גם בצד של הסוכנות היהודית, כשאני עבדתי בסוכנות היהודית, ותקופה מסוימת הייתי במשרד לקליטת העלייה, ולכן אני מכיר את המינהל לסטודנטים עולים.
שלמה מולה: מי שרוצה לראות תכנית שהיא באמת מחוללת שינוי אמיתי:
שלמה מולה: גם לאדם עצמו, להתערות במדינת ישראל; וגם השקעה לטווח הארוך של ההון האנושי – זה המינהל לסטודנטים עולים.
שלמה מולה: מי שלא היה עולה חדש, ומי שלא התלבט בשנים הראשונות שלו, לא מבין על מה אני מדבר.
שלמה מולה: אבל מי שחווה את חוויית הקליטה הראשונית, את המעטפת של המינהל לסטודנטים עולים – תמיד הדגשנו והתגאינו באגף החברה של המינהל לסטודנטים עולים: הסמינרים, המעטפת, הסיוע, החום, הליווי של הסטודנטים ושל צעירים שהם נותנים במעונות הסטודנטים, לתת תחושת שייכות לאותו סטודנט בודד או שמתגעגע למשפחתו בארגנטינה, וכן הלאה.
שלמה מולה: בסופו של דבר, המעטפת, תחושת השייכות שלו, היא זו שנותנת לו בסוף להחליט להישאר בארץ ולהיות אזרח טוב בישראל.
שלמה מולה: ואני מקווה לפחות, גברתי היושבת-ראש, בדיון של היום – אל"ף, אנחנו אומרים: אין מצב כזה שהמינהל לסטודנטים עולים ייפגע.
שלמה מולה: אפילו שערה אחת לא תיפול מהמינהל לסטודנטים עולים.
שלמה מולה: זה לא יכול להתקבל על הדעת.
שלמה מולה: אנחנו, כאנשי ציבור, שרוצים לסנגר, ואנחנו נאפשר שמינהל הסטודנטים - - -.
שלמה מולה: דבר שני, אני גם מבין את המצוקה שבה הסוכנות היהודית נמצאת.
שלמה מולה: הרי אנחנו יודעים באיזו מצוקה תקציבית הסוכנות היהודית נמצאת כל הזמן.
שלמה מולה: אם הייתי יועץ לאנשי הסוכנות – זאת התכנית האחרונה שאני הייתי סוגר, דרך אגב, או שהייתי יוצא ממנה.
שלמה מולה: כי, בסופו של דבר, זה נותן גם מינוף של עידוד עלייה.
שלמה מולה: אתה עושה עידוד עלייה כשאתה מעורב בתהליכים, בקביעת מדיניות, במשאבים וכן הלאה.
שלמה מולה: תיכף נשמע בטח את מר ג'וש שוורץ ואחרים.
שלמה מולה: אדוני המנכ"ל, אני מסתכל עליך ואומר: אם, בסופו של דבר, בבחירה שבין לפגוע במינהל לסטודנטים עולים, לבין לעשות סדר עדיפויות בתקציב המדינה, בין 350 מיליארד שקל שיש, אני בהחלט מעדיף - - -
עינת וילף: מה העלות הכוללת של התכנית?
שלמה מולה: תיכף נשמע.
שלמה מולה: נדמה לי שזה 70 מיליון שקל.
דימיטרי אפרצב: 70 מיליון שקל.
שלמה מולה: ואני אגיד: רבותיי, לא יקום ולא יהיה שלא יהיה סדר עדיפויות, שהמינהל לסטודנטים עולים לא יתוקצב.
שלמה מולה: דרך אגב, אני לא חושב שאתם צריכים לספוג מהתקציב הקיים שלכם.
שלמה מולה: אתם צריכים לקבל תוספת תקציב.
דמיטרי אפרצב: אנחנו נשמח, אבל אין לנו יכולת.
שלמה מולה: בסדר, אני רק אומר.
שלמה מולה: אתם חייבים לקבל תוספת תקציב למה שיחסר.
שלמה מולה: תראו, אני יודע שיש הרבה מאד דיונים עקרים שמתקיימים, ויש הרבה מאד מניפולציות בכל מיני תכניות.
שלמה מולה: בתכנית של המינהל לסטודנטים עולים אין מניפולציה.
שלמה מולה: אי-אפשר לעשות, כי יש לך תוצר.
שלמה מולה: אתה רואה את הבן-אדם משתתף בתכנית, ולאן הוא הגיע.
שלמה מולה: זאת אומרת, אתה פשוט בוחן את ההישגים.
שלמה מולה: אין לך על מה להתווכח.
שלמה מולה: אני רוצה להגיד את הדבר המוסרי והערכי ביותר: המשרד לקליטת העלייה, בשותפות עם הסוכנות היהודית, קיבלו את ההחלטה הזאת של לתת מכינה ולממן את עולי אתיופיה, גם את הדור הראשון.
שלמה מולה: אפילו לילדים מעורבים – אני זוכר את הוויכוח שהיה.
שלמה מולה: אני הייתי שותף לקביעת הקריטריונים.
שלמה מולה: מי שעלו מה-1 לינואר 1980.
שלמה מולה: זאת אומרת, העלייה המאסיבית מאתיופיה התחילה ב-1980.
שלמה מולה: היה ויכוח – למה כן, למה לא.
שלמה מולה: בסופו של דבר, כאשר כולנו היום מתגאים שבהם יש אלפי סטודנטים יוצאי אתיופיה בוגרי המינהל לסטודנטים עולים – יוצאי אתיופיה אקדמאים – אני אומר לכם: אילולא היו עוברים דרך המינהל לסטודנטים עולים, הסטודנטים האתיופים לא היו מגיעים לאן שהם מגיעים היום.
שלמה מולה: הוויכוח שלנו היום הוא: האם הבוגרים של יוצאי אתיופיה משתלבים במקומות העבודה או לא.
שלמה מולה: אז, קודם-כל, הם כבר בוגרים.
שלמה מולה: והוויכוח הבא הוא האם הם משתלבים במקומות התעסוקה.
שלמה מולה: לא יכולנו לקיים את הוויכוח היום אם לא היו אקדמאים.
שלמה מולה: אני גם יודע – כל הזמן התווכחתי וחשבתי שצריך להגדיל את דמי-הכיס, למשל.
שלמה מולה: 600 השקלים נשארו תקועים יותר מ-14 שנה.
שלמה מולה: חבל.
שלמה מולה: אני הייתי רוצה שיהיה יותר.
שלמה מולה: אבל מה שברור הוא שלפחות שכר-הלימוד מכוסה.
שלמה מולה: אני גם זוכר את הויכוח שהיה אם המינהל לסטודנטים עולים צריך לממן את מי שהולך למכללה פרטית.
שלמה מולה: אנחנו ניתן אותו סכום שאנחנו נותנים לאוניברסיטה, - - - ללמוד במכללה פרטית.
שלמה מולה: גם תממן את החלק, אבל בזכאות שלך אנחנו לא פוגעים.
שלמה מולה: בסופו של דבר, מה אני רוצה להגיד – גברתי, היושבת-ראש, אני אומר לך כמי שמכיר את המינהל לסטודנטים עולים, וגם כמי שמכיר את סוג האנשים שמתחנכים שם, זו באמת הקבוצה האיכותית ביותר של אנשים שמגיעים לאקדמיה ולהשכלה.
שלמה מולה: לא נוכל בשום פנים ואופן, כאנשי ציבור, להסכים שתהיה פגיעה.
שלמה מולה: דרך אגב, הוויכוח הזה, בין הסוכנות היהודית למשרד לקליטת העלייה, נמשך הרבה שנים.
שלמה מולה: ועוד בתקופת מר יאיר צבן, רצו להעביר את המינהל לסטודנטים עולים למשרד לקליטת העלייה.
שלמה מולה: ובסוכנות היהודית היתה מחשבה שאומרת: לא יקום ולא יהיה.
שלמה מולה: דרך אגב, היה ויכוח עם "עליית הנוער".
דימיטרי אפרצב: היו ימים.
שלמה מולה: "עליית הנוער" בסוף היתה הקורבן שעברה לממשלה, למסגרת משרד החינוך.
שלמה מולה: ושם זה לא רע, אבל אני מקווה שעדיין יימצא המכניזם שהמינהל לסטודנטים עולים לא ייפגע.
שלמה מולה: מבחינתי, היה צריך אפילו להכניס אוכלוסיות נוספות לזכאויות, כדי להרחיב את מקבלי המלגה במסגרת התכנית ולא רק לצמצם את זה.
שלמה מולה: לא רק לפגוע במה שיש.
שלמה מולה: אני אסכם ואומר שמי שנהנים מהתכנית הזאת הם: אוכלוסיות מיוחדות כמו עולי אתיופיה, קווקזים ואחרים, שהוריהם לא יכולים ולא מסוגלים לממן אותם, ועולים בעצמם.
שלמה מולה: היא גם מסגרת של עידוד עלייה.
שלמה מולה: אני חושב שמדינת ישראל הציונית, היהודית, הערכית והמוסרית, לא יכולה לוותר על המינהל לסטודנטים עולים.
עינת וילף: אז אנחנו עכשיו נעבור, ואני אבקש מכמה דוברים להתייחס לשאלות קונקרטיות.
עינת וילף: המטרה היא להתקדם ולמצוא פתרון.
עינת וילף: אין עוררין על החשיבות של הפרויקט.
עינת וילף: ואני אתן - - - לדבר, ולחבר כנסת לחילופין.
עינת וילף: אז, קודם-כל, אני רוצה את משרד האוצר.
עינת וילף: מי כאן ממשרד האוצר?
שלמה מולה: דווקא הם לא נמצאים, אה?
קריאה: אין משרד האוצר?
שלמה מולה: מי זה?
עינת וילף: אין איש ממשרד האוצר.
עינת וילף: טוב, נראה לי שבזאת, מה שנקרא, הבנו את הרמז.
נינו אבסדזה: למה אנחנו - - -?
שלמה מולה: הבנו את הרמז.
דימיטרי אפרצב: זה לא עניין תקציבי בלבד, זה עניין של סדרי עדיפויות בכל הנוגעים בדבר.
עינת וילף: תקציב זה תמיד עניין של סדרי עדיפויות.