GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עינת וילף: בתחילת המושב הבא נקיים סדרת דיונים שתעסוק בכל הנושא של תשלומי הורים - איך מביאים את כל התחום הזה לידי סיום, איך מוודאים שהגבייה נעשית לא בבית הספר ובמנגנונים אחרים, ובכלל – איך מגיעים למצב שאין יותר תשלומי הורים, ביחס להמלצות השונות של הוועדה, ואז סביב זה, לראות איך מקדמים חקיקה גדולה יותר, ולא החקיקה, כפי שהיא קיימת כרגע.
עינת וילף: אני מבקשת ממנכ"ל משרד החינוך, דלית שטאובר, להציג את תשלומי ההורים.
עינת וילף: הדיון הוא 40 דקות.
דלית שטאובר: בוקר טוב, יושבת-הראש, בוקר טוב לכולם.
דלית שטאובר: אנחנו מבקשים לאשר את ההצעה לתשלומי הורים על-פי מתכונתה ועל-פי הסיכומים שאושרו על-ידי הוועדה כבר בשנה הקודמת, ללא כל שינוי, מתוך התחשבות בנושא של נטל התשלומים על ההורים.
דלית שטאובר: אנחנו מבקשים לקיים את החוזר ללא כל שינוי שהוא.
דלית שטאובר: השינוי היחיד שציינו בחוזר – לא בסכומים – שיתקיימו בחירות ארציות לארגון הורים, ויש כרגע ארגון הורים מייצג.
דלית שטאובר: היתה הערה בחוזר הקודם, שההליך הזה נמצע בבחירות.
דלית שטאובר: כרגע יש בחירות.
דלית שטאובר: ההליך נמצא באישור בית המשפט.
עינת וילף: בשל חשיבות הנושא אני הולכת להקדיש כמה דקות להקראת ההצעה.
עינת וילף: ההצעה מדברת על הסעיפים הבאים: תשלומי חובה: בתשלום חובה ביטוח תאונות אישיות הוא 34 שקלים לכלל הכיתות.
עינת וילף: תשלום מיוחד: ביטוח בריאות השן, שירות מקיף, הוא 30 שקלים מכיתות ה' עד כיתות ט'.
עינת וילף: עד פה תשלומי חובה ותשלום מיוחד.
עינת וילף: תשלומי רשות: סל תרבות – החל מ-79 שקלים בקדם יסודי, 99 שקלים מכיתות א' עד ו', 149 שקלים לכיתות ז', ח', ו-165 שקלים בכיתות ט', ו-176 שקלים בכיתות י', י"א, י"ב.
עינת וילף: מסיבות סיום: 54 שקלים בקדם יסודי, 75 שקלים בכיתות ו', 125 שקלים ב-ח' בבתי ספר שהם א' עד ח', 125 שקלים ב-ט', כשחטיבת הביניים עצמאית, ו-200 שקלים ב-י"ב.
עינת וילף: מסיבות כיתתיות: 8 שקלי לקדם יסודי, 24 שקלים מכיתות א' עד י"ב.
עינת וילף: ארגון הורים ארצי: שקל וחצי מכיתות א' עד י"ב, ועד הורים ישובי: שקל וחצי מכיתות א' עד י"ב.
עינת וילף: טיולים על-פי תוכניות: קדם יסודי - 60 שקלים, 101 ליום ב-א' עד ב', 126 שקלים ליום אחד ב-ג'-ד', 252 שקלים כפול שני ימים ב-ה', 387 שקלים ב-ו' - יומיים, ב-ז', ח' וב-ט', וב-י', י"א - 513 שקלים ליום.
עינת וילף: בי"ב - 616 שקלים לשלושה ימים.
עינת וילף: בסך הכול: בקדם יסודי סך תשלומי ההורים: 251 שקלים, א'-ב' – 261 שקלים, ג'-ד' – 286 שקלים, ה' - 442, ו' - 652, ז'-ח' – 777 שקלים, ח' – 902 - בתי ספר שזה א' עד ח', ט' - שש שנתי – 793 שקלים, ט' - חטיבת ביניים עצמאית – 918 שקלים, י'-י"א – 900 שקלים, ו-י"ב – 1,053 שקלים לכלל השנה.
עינת וילף: כמה הערות נוספות: הגבייה עבור מסיבות סיום היא רק בכיתות המסיימות שלב חינוך.
עינת וילף: הגבייה עבור טיולים תהיה לפי תוכנית מחייבת ומפורטת, ואין להוסיף גבייה על התשלום המרבי שנקבע עבור טיולים נוספים.
עינת וילף: בית הספר רשאי להאריך את משך הטיול, אם הוא עושה זאת ללא חריגת גבייה בסעיף, וללא גבייה נוספת בכל סעיף אחר של תשלומי הורים.
עינת וילף: נושא של ארגון הורים ארצי – יש הגבייה של שקל וחצי.
עינת וילף: בתי ספר הנמצאים מדרום לקו צומת שדה בוקר-צומת הערבה – ניתן להוסיף יום טיול בעלות גבייה נוספת של 290 שקלים בשנה.
עינת וילף: בכיתות בשכבות ח'-י' בהם מתקיימים לימודי של"ח ניתן לגבות סכום בין 150 שקלים בשנה נוסף על הגבייה לטיולים לקיום גיחות וסיורים רכובים בהיקף של שלושה בשנה.
עינת וילף: בגני ילדים במסגרת חטיבה צעירה יגבו סל תרבות וטיולים במתכונת של כיתות א', ולא ייגבה עבור מסיבת סיום.
עינת וילף: יש גם טבלה, שלא אכנס לכל הפרטים, של שיעורי השתתפות של הורים בעלות הזנה מכוח חוק ארוחה יומית לתלמיד, שבמקסימום מגיעים ל-5.5 שקלים, אבל ברובם נמצאים סביב 3-2 שקלים.
עינת וילף: מצוין שתשלום עבור רכישת שירותים מרצון אינם מובאים לאישורה של ועדת החינוך של הכנסת.
עינת וילף: עם זאת, מקובל ליידע את הוועדה מטעמי הפגנת רצון טוב באשר לסכומים שהמשרד מתעתד לגבות באופן הבא: בקדם יסודי - 125 שקלים - סכום מרבי מותר, ביסודי – 250, בחטיבת הביניים ובחטיבות העליונות - 450 שקלים.
דלית שטאובר: אני מבקשת להפנות את תשומת הלב, שאת אישרת בנפרד בוועדה את האגרה להשאלת ספרים, ולכן היא לא מופיעה כאן.
עינת וילף: ברור, תודה על האזכור.
עינת וילף: עו"ד גדעון פישר, בבקשה.
גדעון פישר: קודם כל, אני מוסר את ברכות ארגון ההורים הארצי על המאמצים שנעשו כדי שנושא תשלומי ההורים יהיה, ככל הניתן, מועט ומאוד מחושב, וכיבדו את בקשתנו מבעוד מועד, ועל זה אני מבקש גם לברך וגם להודות.
גדעון פישר: שתיים, אני מבקש שתצא מפה בשורה חד-משמעית, לכבד את חוזר מנכ"לית משרד החינוך בעניין הפרדת חשבונות בבתי הספר בין חשבון הנהלת בית הספר לבין חשבון ועד הורים.
גדעון פישר: יש בתי ספר שההפרדה הזאת כבר היום מתקיימת.
גדעון פישר: לצערנו, בהרבה מאוד בתי ספר ההפרדה לא מתקיימת למרות חוזר מנכ"ל החד-משמעי בעניין.
גדעון פישר: חשוב שבעניין זה יועבר מסר מאוד ברור, אפילו עד כדי שליחת מסמך שיגיע ממנהלי המחוז לכל מנהל בית ספר, עם סנקציה שממנה יבינו מנהלי בית הספר, שאם הם לא יפרידו את חשבונות הבנק, ולא יהיו חשבונות בנק נפרדים, כנדרש על-פי הדין, הם ייקראו לבירור.
גדעון פישר: אני מאמין שזה יביא ליתר שקיפות.
גדעון פישר: אנחנו כארגון ההורים הארצי נוכל לראות בדיוק, כמה גובים, ממי גובים, איך גובים; נוכל לוודא שגם הסייגים וההשגות בנושא הזה יטופלו בזמן אמת, אך לעניין זה אנחנו חייבים את השקיפות, חייבים את שיתוף הפעולה, וחייבים שמנהלי בתי הספר יטפלו בזה בזמן אמת.
גדעון פישר: בנוסף, יש בתי ספר שבהם עניין התל"ן מתערבב עם הלימודים הרגילים.
גדעון פישר: חשוב מאוד שבנושא הזה התל"ן אמנם יהיה, ויישמר, ויהיה תשלום נפרד, אבל לא חלילה, לערבב את זה עם הלימודים השגרתיים – הן מבחינת התוכן והן מבחינת הזמנים, מתי מקיימים את התל"ן – רק בסוף יום הלימודים ולא תוך כדי, ולא לחייב הורה שלא מעוניין בכך, שישלם על זה, והפוך – הורה שכן משתתף, רק הוא ישלם את זה.
גדעון פישר: לגבי ארגון ההורים הארצי, התשלום הזה הוא תשלום שלא היה רלוונטי שנים.
גדעון פישר: לשמחתנו, היום הנושא חזר והפך רלוונטי.
גדעון פישר: אנחנו מאוד מבקשים שתצא הנחיה ברורה עד רמת הנהלות בתי הספר, שיעבירו את השקל וחצי מכל בית ספר לא כרשות אלא כחובה.
עינת וילף: עו"ד אורי קידר, בבקשה – בתי ספר ייחודיים בירושלים.
אורי קידור: כידוע, יש בתי ספר שמקיימים סוג לימודים ייחודי, ומוכר ככזה, והם לא מסוגלים להתמודד עם הקצאת או מסגרת הגבייה שנותן חוזר המנכ"ל.
אורי קידור: בירושלים הבעיה הזאת אקוטית במיוחד.
אורי קידור: יש מערכת די ענפה, מחזיקה הרבה מאוד תלמידים, של חינוך ייחודי בירושלים – בית ספר מהאקדמיה, ניסויי, דו-לשוני, אנתרופוסופי - יש לא מעט בתי ספר שנותנים, בין היתר, לירושלים את הצביון המיוחד שלה.
אורי קידור: אנחנו מודעים לקושי שיש בהתמודדות עם הנושא של השוויון בגבייה, אבל לכל בתי הספר הללו יש ועדות מלגות.
אורי קידור: הורה שלא יכול, לא משלם.
אורי קידור: לא מדובר בסכומים מאוד גבוהים, וחוסר התייחסות לעניין הייחודי הזה עלול להוביל בסופו של דבר או לביטול הייחודיות בבתי הספר או לסגירה של בתי הספר – יש כאלה גם ממלכתיים וגם מוכרים שאינם רשמיים, שנמצאים באותו מעמד, לפי חוזר המנכ"ל, לכאורה.
אורי קידור: אני יודע שעיריית ירושלים מאוד נחושה בעניין הזה כדי להבטיח יכולת לתת חינוך מיוחד לעיר הזאת, שהיא במעמד מיוחד.
אורי קידור: התוצאה תהיה של השוואה שהיא מידת סדום, שתברח עוד אוכלוסייה חזקה מירושלים, ואת התוצאות כולנו מבינים.
אורי קידור: אני חושב שיש הנושא הזה, שיש לשקול אותו, ולא לשים סטנדרט אחד לכולם, במיוחד כשבחינוך הממלכתי-דתי גובים סדר גודל של אלפי שקלים לתלמיד, או מותר לעשות זאת, בקונסטלציות מסוימות.
אורי קידור: הבקשה שלנו היא שלפחות יושווה המעמד של בתי הספר הייחודים לבתי הספר הממלכיים-דתיים, וניתן יהיה לגבות את התוספת הזאת – שוב, בכפוף לזה שהורים שלא יכולים, יש להם יכולת להימנע מהתשלומים באמצעות מלגות ותוכניות אחרות.
אורי קידור: אני מבין שיש המלצות של ועדה על שולחן המנכ"לית, והיינו שמח אם היינו יכולים לדעת, מה אומרות ההמלצות.
אורי קידור: תודה.
עינת וילף: גם אנחנו, ובכוונתנו לדון בזה בתחילת המשב הבא.
עינת וילף: אתי אלוני, מרכז שלטון המקומי, בבקשה.
אתי אלוני: בוקר טוב.
אתי אלוני: נושא תשלומי הורים נדון בוועדת החינוך במרכז השלטון המקומי, וגם נכתב מכתב בעניין הזה למנכ"לית, מתוך דאגה לאור דוח מבקר המדינה שפורסם לאחרונה על גביית יתר וסכומים מאוד גבוהים.
אתי אלוני: אנחנו פנינו בבקשה, ופונים בהזדמנות זאת בבקשה, וגלית יודעת את זה, באופן משותף להגביר את האכיפה.
אתי אלוני: חושבים שהמספרים הגדולים האלה הם מספרים שחורגים מכל כלל, ואני לא רוצה לומר מגזר או לא מגזר.
אתי אלוני: אנחנו חושבים שזה חמור, ויחד עם ארגוני ההורים, יחד עם הקריאה של גדעון, יחד עם הפיקוח שיעזור לנו המשרד והפנייה אל המנהלים וכו', אני חושבת שבעבודה משותפת זה משהו שאני מקווה שהשנה אפשר יהיה לצמצם או להפחית אותו, ולהראות גבייה שפויה, אני קוראת לה.
אתי אלוני: נשמח שנעשה את זה.
עינת וילף: ד"ר אריה לוקר, יושב-ראש ארגון המנהלים, בבקשה.
אריה ד"ר לוקר: לפני שנה סכום המלגות, נדמה לי, עמד על 40 מיליון.
אריה ד"ר לוקר: בישיבה האחרונה שמשרד החינוך היה כאן, הוא הציע הצעה, להעמיד את זה על 100 מיליון שקל מלגות.
אריה ד"ר לוקר: אני חושב שהסכומים האלה יכלים לעזור למשפחות ולבתי הספר.
עינת וילף: תהיה לכך התייחסות.
עינת וילף: ד"ר יצחק קדמן, בקשה.
יצחק קדמן: תודה, גברתי יושבת-הראש.
יצחק קדמן: אני רוצה להתחיל מהסוף.
יצחק קדמן: אני מבקש מוועדת החינוך, לאזור אומץ, ולדחות את ההצעה, ולהודיע שלא יהיו יותר תשלומי הורים.
יצחק קדמן: הגיע הזמן להפסיק עם הדבר האיום והנורא הזה שנקרא תשלומי הורים.
יצחק קדמן: זה מס רגרסיבי, שככל שהכנסתך נמוכה יותר, וככל שיש לך יותר ילדים, אתה משלם יחסית הרבה יותר, כי זה מס גולגולת.
יצחק קדמן: הוא שווה לעשיר ולעני, ולכן הוא רגרסיבי.
יצחק קדמן: תשלומי הורים גורמים להעמקת פערים בתוך בתי ספר ובין בתי ספר.
יצחק קדמן: יש בתי ספר רבים בארץ שבכלל לא גובים תשלומי הורים, כי אין להם ממי לגבות.
יצחק קדמן: יש מסכת גדולה מאוד של השפלות לתלמידים על בסיס תשלומי הורים.
יצחק קדמן: לדעתי, זה משפיל גם את המחנכים ואת המנהלים, שצריכים כל שני וחמישי לשלוח מכתבים:
יצחק קדמן: אם לא תשלם, יוסי לא ייצא לטיול; אם לא תשלם, בנך או בתך או יוכלו להשתתף במסיבת סיום.
יצחק קדמן: הדבר הזה הוא איום ונורא.
יצחק קדמן: במתוקנות שבמדינות אין דבר כזה.
יצחק קדמן: הרי על מה אנחנו מדברים – על טיולים שאנחנו שומעים מהמחנכים וממשרד החינוך, שהטיול הוא חלק אינטגרלי – ולא איזה צ'ופר - ממערכת החינוך.
יצחק קדמן: אי-אפשר ללמוד היסטוריה ואהבת המולדת בלי לטייל ברגליים בארץ ישראל.
יצחק קדמן: אבל זה כל כך חלק אינטגרלי מהלימודים, שצריך לשלם על זה באופן פרטי.
יצחק קדמן: שתי שניות היסטוריה: ב-1992 סיימה ועדה ציבורית מטעם שר החינוך דאז את עבודתה, והיה לי העונג להיות חבר בוועדה הזאת, שקרויה ועדת לנגרמן.
יצחק קדמן: הוועדה הזאת לפני 20 שנה בדיוק המליצה לבטל את תשלומי ההורים, אבל זאת לא היתה ועדה חסרת אחריות.
יצחק קדמן: הוועדה שאלה מייד את השאלה: מאיפה יבוא המימון, מאיפה יבוא התקצוב.
יצחק קדמן: לכן המליצה הוועדה שבהעלאת 4 פרומילים בדמי הביטוח הלאומי, שזה מאוד פרוגרסיבי, כי זה הולך לפי הכנסה, מדינת ישראל באמצעות כלל אזרחיה, בלי שזה יורגש בכלל, יממנו את כל המערך של תשלומי הורים.
יצחק קדמן: ההמלצה הזאת נדונה מזה כעשרים שנה בוועדות החינוך לדורותיהן.
יצחק קדמן: לא היתה קדנציה אחת שוועדת החינוך לא החליטה במילים האלה: מפאת האיחור בלוח השנה אנחנו מאשרים השנה את תשלומי הורים, כפי שהציע משרד החינוך, אולם אנחנו מודיעים – ואפשר לבדוק את זה בפרוטוקולים – שזאת תהיה השנה האחרונה שבה נאשר תשלומי הורים.
יצחק קדמן: זה חוזר כל שנה.
יצחק קדמן: אני רוצה להסב את תשומת לבכם, שמה שאנחנו מאשרים פה היום, אם נאשר, ותקוותי היא שלא, והלוואי שיורידו אפילו באופן סמלי שקל מההצעה הזאת, כדי להביע מורת רוח, אני מסב את תשומת לבכם, שזה הכסף הקטן; הכסף הגדול מתחבא תחת השמות השונים כמו תשלומי מרצון שאינם רצון, כמו תשלומי זכות.
יצחק קדמן: יש יצירתיות רבה מאוד בקביעת שמות שדרכם משלמים את הכסף הגדול, ולמשרד החינוך, עם כל חיבתי למנכ"לית החדשה יחסית, אין יכולת אכיפה על גבייה בלתי-חוקית.
יצחק קדמן: הגיע הזמן לשים לזה קץ.
עינת וילף: זו אכן הנקודה העיקרית.
עינת וילף: עדי קליגמן, בבקשה.
עדי קליגמן: שלום רב.
עדי קליגמן: אני מאוד שמחה להשתתף בדיון הזה, ושהוא מתקיים בכלל.
עדי קליגמן: אני אמא לשני ילדים.
עדי קליגמן: אני שייכת למגזר החרדי, ובמגזר החרדי השוק מאוד פרוץ.
עדי קליגמן: שכר הלימודים מגיע לסכומים מאוד גבוהים; כל אחד גובה כמה שהוא רוצה, בטענות שונות, למרות שבתי הספר מתוקצבים באופן מלא על-ידי משרד החינוך.
עדי קליגמן: באופן אישי שילמתי מחיר מאוד כבד על הנושא הזה.
עדי קליגמן: הילד שלי עכשיו היה שלושה שבועות בבית, כשהילדים שלו היו בגן, כי לא הסכמתי לשלם את שכר הלימוד הגבוה, וגם בשנה הבאה רוצים להוציא את הילד מהגן, כי אני עדיין לא מסכימה לשלם את שכר הלימוד המופקע שגובים בגן ילדים בני 3, כשקיים חוק חינוך חינם בעיר שבה אני גרה.
עינת וילף: פז כהן, בבקשה.
פז כהן: תודה רבה.
פז כהן: ארבע נקודות מהירות: אני מצטרף לדבריו של ד"ר קדמן.
פז כהן: חוק חינוך חובה חינם חייב להיות מיושם, ולקחת כסף מההורים זה ברירת מחדל מאוד רעה.
פז כהן: שנית, אני מבקש את ההתייחסות של המנכ"לית לנושא של השקעות בתוך מערכת החינוך הציבורית.
פז כהן: אני לוקח כהשוואה את ירושלים, שהיא אשכול 4 לעומת אשכול 8, למשל, שבממוצע, מנתוני בנק ישראל , משרד החינוך משקיע 4,080 שקל באשכול 4, והוא משקיע באשכול 8 4,739 שקלים.
פז כהן: רשות מקומית משקיעה בממוצע 1,838 ש"ח, ובאשכול 8 היא משקיעה 4,180 ₪, והכנסות עצמיות מחינוך באשכול 8 – סביב 300 ש"ח, וברשות מאשכול 8 ₪ - ילד – 300 ש"ח.
פז כהן: זה פער מדהים, זה מגיע לפעמים לפי שניים, שילד בהרצליה מקבל השקעה ציבורית וחינוך ציבורי פי שניים מילד בירושלים.
פז כהן: זה דורש את ההורים בסוף לכסות את הפער הזה כדי לקבל את התנאי השווה הזה, להגיע לאותו חינוך ציבורי שווה כלפי אחרים, ואשמח להתייחסות משרד החינוך לנושא הזה.
פז כהן: נושא נוסף שיש לתת עליו את הדעת הוא נושא של פוליסת ביטוח: עושים מכרז, כל שנה בוחרים חברות ביטוח שמבטחות את התלמידים.
פז כהן: ההורים לא מיודעים, לא מקבלים פוליסות ביטוח.
פז כהן: כשאני עושה פוליסת ביטוח – אני מקבל אותה.
פז כהן: אם אני משלם 35 שקלים על ביטוח לילד, אני רוצה לדעת.
פז כהן: לא ייתכן שהורים לא יידעו שהילד שלהם מבוטח בבית הספר וגם לאחר בית הספר.
פז כהן: אנחנו בכלל לא מכירים את התנאים האלה, וזה משהו שחייבים להציף אותו לכולם.
פז כהן: נעשית עבודה מאוד גדולה של משרד החינוך, בניסיון להקל על נטל ההורים, וראינו את זה גם בשנה האחרונה במקרו, אבל עדיין יש הנקודות הללו, שדורשות את ההתייחסות שלכם.
פז כהן: תודה.
אריק קפלן: ארבע נקודות קצרות: יש פה נושא, למשל, של תשלומי רשות על תרבות, ואז צריך לקחת כסף להסעות, כי אי-אפשר, לפחות בירושלים, ללכת ברגל לבנייני האומה או לכל מקום אחר, ואז לוקחים תשלום מרצון – הסעות, ואז ההורה אומר: אין בעיה, אני לא מחויב בתשלומי רצון, וההצגה זה תשלום רשות, והוא לא רוצה לשלם, ואז הוא בא, ועולים לרדיו: הנה, מפלים את הבן שלי – הוא לא נוסע להצגה.
אריק קפלן: אז מצד אחד, יש מלגות, שזה מאוד חשוב, ומצד שני, צריך לתת לבית ספר גיבוי – ופה אני אומר כהורה – לתת לבית ספר גיבוי נגד הורים שלא ישלמו עבור מה שלא - חייבים למצוא להם פעילות חלופית, אבל לתת גיבוי, ולא ישר לעלות בפופוליזם לרדיו: הבן שלי לא יצא להצגה.
אריק קפלן: עם כל הכבוד, תשלומי ההורים זה רע מאוד, אבל אם מדינת ישראל החליטה שיש תשלומי הורים – לצורך העניין, בניגוד לדעתי, בניגוד לכל החברים פה – הורה שיכול לשלם – הורה שלא הגיע לרווחה, אלא פשוט כי הוא לא רוצה, כי הוא עושה דווקא- - -
יצחק קדמן: 800 אלף ילדים חיים מתחת לקו העוני.
יצחק קדמן: באיזו מדינה אתה חי?
אריק קפלן: אמרתי: הורה - לא שלא יכול אלא הורה שלא רוצה.
יצחק קדמן: מאיפה אתה יודע אם הוא יכול או לא?
אריק קפלן: אתה יודע, כשהוא גר לידך, אם הוא יכול או לא יכול.
אריק קפלן: עם כל הכבוד, לא יצא להצגה, כי אחרי פעם אחת כזאת ההורה ישלם, ואז אני כהורה אשלם פחות, כי נכון להיום כולנו משלמים קצת יותר, כי יודעים שיש כאלה שלא ישלמו.
אריק קפלן: ככה כבר נוריד את תשלומי ההורים, ברגע שנוודא שכולם.
אריק קפלן: הנושא של מיזוג – בלתי-נסבל ללמוד בכיתות.
אריק קפלן: בירושלים לא יודע מה יהיה ב-27 באוגוסט.
אריק קפלן: אי-אפשר להיכנס לכיתות.
אריק קפלן: המערכת צריכה לחשוב, מה עושים בנדון.
אריק קפלן: ארגון הורים ארצי – לגיטימי.
אריק קפלן: מי שרוצה, שיגבה, רק רשויות ששייכות לארגון ההורים הארצי, שזה יהיה רשום.
אתי בנימין: אני מצטרפת לדברים של ד"ר קדמן.
אתי בנימין: אני מרגישה שיש פה זילות של הוועדה, כי אמנם אנחנו יושבים פה היום כדי לאשר את תשלומי ההורים, אבל המון בתי ספר כבר החתימו את ההורים על הוראות קבע, המון מנהלים כבר שלחו להורים בקשות לתשלום, ותחתמו מהר, כי אם לא, בתחילת השנה תהיה בעיה, ואנחנו לא יכולים להיערך.
אתי בנימין: יש פה זילות של הוועדה.
נסים זאב: הוועדה סוף-סוף מביאה ניירת.
אתי בנימין: הוועדה הביאה ניירת, הוועדה מאשרת היום את תשלומי ההורים.
אתי בנימין: בתי ספר לא יכולים לגבות לשנה הבאה על משהו שעדיין לא אושר.
נסים זאב: אל תגידי זילות.
נסים זאב: זה לא מתוך זילות.
אתי בנימין: זה מנהלי בתי ספר שמזלזלים.
נסים זאב: אבל זה לא שייך לוועדה.
אתי בנימין: כך אני חושבת.
אתי בנימין: בנוסף, לגבי הפרדת חשבונות הבנק, אני מצטרפת למה שאמר כאן גדעון פישר, אבל הבעיה היא לא בבתי הספר אלא ברשויות, שראשי ערים רבים אומרים למנהלים שלהם לא לפתוח חשבונות בנק.
אתי בנימין: יש חוזר מנכ"ל, שאומר כן לפתוח חשבונות בנק.
אתי בנימין: אנחנו מבקשים לברר את זה.
אתי בנימין: בנוסף, צריכה להיות שקיפות מלאה, ועל-פי חוזר מנכ"ל, ההורים צריכים לקבל עד 31 בספטמבר כל שנה את הדוח הכספי – מה נעשה בתשלומי ההורים.
אתי בנימין: אין שום סיבה שלא יקבלו.
אתי בנימין: לצערי, בשטח זה לא קורה.
אתי בנימין: הורים שמבקשים, הופכים להיות אויבי בית הספר.
עינת וילף: אני אשלח את המכתב באופן אישי, אבל בית ספר – למשל, חטיבת ביניים, בכיתה ז', כתבה לי אם על כך שזומנו לאסיפת הורים, והתבקשו לתת – בית ספר עירוני, רגיל - תתבקשו לשלם 5,000 שקלים - אגרת אומנויות של 2,300 שקלים, אגרת טיולים של 1,750 שקלים ועוד שלל תשלומים שהגיעו ל-5,000 שקלים.
עינת וילף: כמו שהיא אמרה, אם הייתי רוצה לשלוח לריאלי, הייתי שולחת לריאלי, אבל זה בית ספר ממלכתי רגיל, והיא שואלת בצדק, איך זה מגיע מ-400 שקלים ביסודי שהיא שילמה, ל-5,000 שקלים.
עינת וילף: אשלח לך את הפרטים, אבל גם להערתו של ד"ר קדמן, אנחנו מדברים כאן היום על הכספים הקטנים, ולכן מלוא הדיון, ואנחנו נקיים אותו בתחילת המושב הבא, ייעשה בכלל על שלל מגמות ההפרטה וחצי הפרטה במערכת החינוך באמצעות המנגנונים האלה.
עינת וילף: חבר הכנסת מילר, בבקשה.
אלכס מילר: ראשית, אני אכן מצטרף ללוקר בעניין המלגות.
אלכס מילר: אנחנו התנינו את אישור תשלומי הורים לפני שנתיים בכך שיהיה כאן שינוי מהותי שהבטיח משרד החינוך יחד עם משרד האוצר.
אלכס מילר: דיברנו על כך לפני כמה חודשים, הבאתם לכאן בשורה שאושרה בממשלה על אותן פעימות, עד 500 מיליון ש"ח.
אלכס מילר: נשמח לשמוע את סל המלגות, שהוא הפתרון שלכם כביכול, לפי המתווה שהחלטתם בממשלה, בעניין סובסידיה לכל ההורים שאנחנו יודעים שמתקשים לשלם תשלומי הורים – אלה שהמשרד מחייב אותם; אני כבר לא מדבר על אלה שהמשרד לא יכול לשלוט, שגובים מהם את התשלומים מרצון והתשלומים הנוספים.
אלכס מילר: עניין נוסף – אני רוצה להעיר לפרוטוקול את סוגיית לימודי השחייה.
אלכס מילר: דיברנו על זה, יש גם הערה של היועצת המשפטית של הוועדה, שהסוגייה הזאת חייבת להיות מוסדרת – אחרת אנחנו נמצאים בבעיה.
אלכס מילר: אני מבקש שלפרוטוקול תהיה כאן התחייבות, שעד 1 בספטמבר תהיה הסדרה של כל הסוגייה הזאת.
אלכס מילר: אם צריך להעביר את זה באישור ועדת החינוך – תביאו.
אלכס מילר: לא יכול להיות שגובים ללא אישור הוועדה, כמו שכתוחב בחוק, תשלומים מההורים כחובה, וזה חובה, כי יש שם לוגו של משרד החינוך.
אלכס מילר: ברגע שמחייבים את ההורים לשלם מכיתות ה' עבור לימודי שחייה.
אלכס מילר: כמובן, בכל מה שקשור לתשלומים מרצון ותשלומים נוספים – דיברנו על זה בעבר – אחריות אישית של כל מי שגובים את הכסף, ובעיקר מנהלים – גם שם צריך לתת את הדעת על כל הסוגייה הזאת.
אלכס מילר: לא ייתכן שמצד אחד, מאשרים 450 שקל, ומצד שני, גובים 5,000.
אלכס מילר: זה מוגזם, אין פה שום דין, ואף אחד לא נשפט על הדבר הזה, וכל אחד עושה מה שבא.
אלכס מילר: כך זה לא יכול להמשיך.
אלכס מילר: ועוד איפה זה קורה – דווקא בחינוך המיוחד, שבכלל להורים את ברירה.
אלכס מילר: היו לנו בתי הספר האלה, שגבו שם קרוב ל-10,000 שקל בשנה.
אלכס מילר: גברתי היושבת-ראש, אני מבקש הצהרה חד-משמעית מטעם משרד החינוך בנושא של לימודי השחייה – ההסדרה של הסוגייה הזאת עד 1 בחודש.
אלכס מילר: אשמח לשמוע בסוגיית המלגות, שהתקציב של הקרן מתרחב.
אלכס מילר: אני חוזר – הסוגיות, כמובן, התמיכה שלנו בעניין הזה היא מעל מה שסיכמנו; סיכמנו שיהיה כאן שינוי מהותי בכל הקשור לתשלומי הורים, והוא לא הגיע.
אלכס מילר: אני גם לא רואה כאן שום הפחתה, ואנחנו ממשיכים באותו מנגנון.
אלכס מילר: גם אם אישרתם כסף בממשלה, קרוב ל-150 מיליון לפחות על השנה הזאת – אני כבר לא מדבר על השנה הבאה והשנה אחר כך - חוץ מהעניין של השאלת ספרים, איפה הכסף של קרן המלגות?
אלכס מילר: ה-40 מיליון שהיה – זה היה גם בשנה שעברה, אז מה השינוי?
אלכס מילר: נשמח לשמוע את תגובת
אלכס מילר: כם לסוגיות שהעליתי.
עינת וילף: חבר הכנסת זאב, בבקשה.
נסים זאב: בגלל שיש לי בית ספר ואחריות, אומר לכם איך אני נוהג בטיולים, למשל.
נסים זאב: נאמר שקבעו סכום מינימלי שמתבקש - אני נתתי הנחיה עקרונית, לבדוק מי לא מגיע לאותו טיול ומהן הסיבות – האם זה בעיה כלכלית או בעיה אידיאולוגית אפילו.
נסים זאב: יש הורים שאומרים: לטיול מסוים אנחנו לא שולחים בת ליומיים, עקרונית.
נסים זאב: עם זה אין לי מה לעשות, אבל כשאני יודע שזו בעיה כלכלית, אני סוגר את העניין בלי שהילדה תתבייש אפילו, וצריכים המנהלים לדעת, שיש להם אחריות מעבר לחינוך, את הדאגה לנפש הילד, כי אין לכם מושג, מה המשמעות, שהילד לא הולך לטיול.
נסים זאב: הפגיעה בנפש שלו, זה לא ניתן לתיקון.
נסים זאב: כשאנחנו מפספסים ילד, והוא לא יוצא לטיול בגלל בעיה כלכלית של הוריו, הוא מתוסכל מאוד: מצד אחד, הוא לא יכול לדרוש מההורים, כי הוא יודע שלהורים אין, ומצד שני, הוא לא יכול לדרוש מבית הספר.
נסים זאב: לכן צריכה להיות פה רגישות.
נסים זאב: לכן, בהמשך למה שאמר אלכס, צריכה להיות כתובת לאותן בעיות סוציאליות של אנשים שנמצאים במצב סוציו אקונומי נמוך, שיידעו לפנות – אולי לעירייה, למשרד הרווחה - איני יודע.
נסים זאב: צריכה שתהיה קופה, שיכולה לתת מענה.
נסים זאב: גם מה שנאמר קודם לכן, ובצדק, האם הסכום הזה מחייב את ההורים?
נסים זאב: מה קורה להורים שאין להם גם המינימום?
נסים זאב: האם אני יכול לחייב אותם?
נסים זאב: מה שנעשה פה זה תמחור.
נסים זאב: אמרנו, פחות או יותר ממוצע – כמה ימים בשנה יש טיולים, כיתה י"א או י"ב, ואמרנו – אל תגבה יותר, נגיד, מ-600 פלוס שקלים לשלושה ימי טיול.
נסים זאב: זה יפה מאוד, אבל לא נתנו מענה באמת לאותו ילד, שבסופו של דבר אין לו ה-600 שקלים לתת.
נסים זאב: צריכים למצוא את הקופה הזאת.
נסים זאב: יש עוד דברים, אבל אני קודם כל רוצה להודות לוועדה – בניגוד למה ששמעתי פה, שיש זילות של הוועדה – אני חושב שטוב שיש משהו בסיסי שמחייב, וזה כן מחייב.
נסים זאב: אני מסכים שצריך מעקב.
נסים זאב: אנחנו לא יכולים ביום אחד לשנות את העולם.
נסים זאב: אני חושב שזה שינוי מהותי, שהוועדה תצטרך לראות בהמשך, איך מיישמים את זה הלכה למעשה בכל פרט ופרט.
עינת וילף: תודה רבה, חבר הכנסת זאב.
עינת וילף: מנכ"ל משרד החינוך, אם תוכלי להתייחס לדברים.
עינת וילף: גם עלתה שאלה מצד היועצת המשפטית, איפה הנושא של הסכומים המרביים לתוכניות לימודים נוספות, וכן השאלה של גבייה פרוגרסיבית בהתאם להכנסה לנפש.
עינת וילף: ואחזור ואגיד – הרבה פעמים מתנהלים כאן ויכוחים קשים על התשלומים האלה.
עינת וילף: אלה התשלומים הפחות חשובים היום במערכת.
עינת וילף: יש היום מגמות מאוד חמורות של גביית תשלומים מעל ומעבר, של הפרטה מתחת לרדאר, ואלה התופעות – כל נושא ועדות הערר שנחשפתי אליו באחרונה.
עינת וילף: ננהל על זה סדרת דיונים, כי הדבר הזה יהרוס את החינוך הציבורי, אין ספק.
דלית שטאובר: אבקש מהיועצת המשפטית להתייחס לנושא התל"ן, ואז אענה על שאר הדברים.
דורית מורג: אנחנו נמצאים באישור תשלומי הורים לפי סעיף 6ד, ששם נאמר שיש צורך באישור ועדת החינוך של הכנסת לאותם תשלומים מכוח סעיף 6ד.
דורית מורג: הנושא של תוכנית לימודים נוספת נמצא במקום אחר לחלוטין, לפי החוק – נמצא בחוק חינוך ממלכתי, מוסדר בתקנות, והתשלומים לגביו אינם נמצאים על שולחן הוועדה היום.
יצחק קדמן: כל שנה אתם מביאים- - -
מירב ישראלי: כל שנה, ועל זה אין מחלוקת, התשלומים שמובאים, בין לאישור הוועדה ובין לידיעתה, יחד עם האישור – ואגב, הנושא הזה של רצון טוב, זה לא רצון טוב; יש לוועדה סמכויות פיקוח שהן כלליות.
מירב ישראלי: הוועדה בכל שנה מבקשת שהיא תקבל תמונה מלאה של התשלומים שמוטלים על הורים – בין אם זה מה שהיא מאשרת באופן פורמלי, לפי 6ד, ובין אם זה תשלומים אחרים, שאנחנו יודעים שגובים, ושיש עליהם הגבלה גם לפי סעיף 8 לחוק חינוך ממלכתי.
מירב ישראלי: יש סיבה לכך שזה נסתר מהוועדה?
מירב ישראלי: הוועדה מבקשת לדעת את התשלומים.
עינת וילף: מהם המספרים?
חגית מאיר: זהים לשנה שעברה.
עינת וילף: אז אני מקריאה את זה לפרוטוקול.
עינת וילף: נאמר לנו כאן באופן ברור ולפרוטוקול, שהתשלומים המרביים לתוכניות לימוד נוספות:
עינת וילף: בקדם יסודי עלות שעה 119 שקלים, ביסודי עלות שעה 116 שקלים, בחטיבת הביניים - 133 שקלים, בחטיבה עליונה – 149 שקלים.
עינת וילף: אשר אוחנה מוועד ההורים בבאר- שבע, בבקשה.
אוחנה: תודה רבה.
אוחנה: לגבי המשלחות שיוצאות לפולין, ספרד, ויש עוד הרבה כאלה – אנחנו מדברים על תשלומי הורים, ואנחנו שוכחים לרגע את הסכומים הגדולים שאנחנו כהורים נדרשים לשלם לכל המשלחות האלה.
אוחנה: מצד אחד, זה מאוד חינוכי, שאנחנו מוציאים את הילדים שלנו למשלחות.
קריאה: יש מלגות- - -
אוחנה: אני מכיר את המלגות האלה, וגם אתייחס אליהן.
אוחנה: מצד שני, צריך לקחת בחשבון שבתוך בית הספר נוצר מצב שיש הורים שמסוגלים להוציא את ילדיהם, הילדים יוצאים, והם חוזרים עם חוויות ומספרים, ומתוך בית ספר של 600 תלמידים יוצאים 40-30 תלמידים, נשארים כל השאר שלא יצאו, ומרגישים מקופחים ומרגישים לא טוב עם כל הסיפור הזה.
אוחנה: היום זה לא רק פולין; יש גם ספרד, וכל בית ספר בוחר לו אזור אחר ומדינה אחרת, והכול טוב ויפה, אבל בתוך בית הספר נוצרים מצבים של פילוג.
אוחנה: לא נוח לנו עם הסיפור הזה.
עינת וילף: הוועדה תדון בזה, אתה צודק.
עינת וילף: אני אישית חושבת שאסור להוציא תלמידים בגיל תיכון לפולין, אבל זה דיון אחר.
עינת וילף: בבקשה, המנכ"ל, אם תוכלי להתייחס לדברים שנאמרו, ואז נצביע.
דלית שטאובר: לגבי הערתו החשובה של חבר הכנסת מילר, לגבי הסעיף של הקלת נטל תשלומי ההורים על-פי ועדת טרכטנברג, אכן, הסכום שאתה נקבת בו הוא סכום מדורג, שאליו נגיע עוד 3 שנים - 500 שקלים.
אלכס מילר: אבל השנה קיבלתם 150 מיליון.
דלית שטאובר: מה שקיבלנו – קיבלנו, ואני מסבירה, איך הוא מחולק.
דלית שטאובר: הסעיף הזה כולו מכוון להקלת נטל התשלומים.
דלית שטאובר: השנה מרב הסכום יועד למפעל הענקף, שמטרתו להקל את נטל התשלומים בכל הקשור להשאלת ספרי לימוד.
דלית שטאובר: יצאנו במהלך עצום, שאפשר לכל הורה בכל אחד מבתי הספר להצביע על רצונו להשתתף בתוכנית השאלת ספרי לימוד, ואף כאן בוועדה הושלמה האגרה של תשלומי הורים.
דלית שטאובר: לזה יוקצה מרב הסכום השנה.
דלית שטאובר: בנוסף, תוגדל קרן המלגות שעומדת לרשותם של המנהלים - מה שאתה התייחסת, יושב-ראש ארגון המנהלים אריה לוקר, כדי לסייע במלגות.
דלית שטאובר: החלוקה החל משנת 2013 של הכספים שיהיו, תובא לכאן בתיאום אתך, כפי שאת יודעת.