GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
משה ויגדור: כולם משתתפים ומגיעים, לא כולם אחד עם השני, אבל לפחות באותו שולחן ובאותו חלל, ומשקיעים כסף.
משה ויגדור: הייתי שם מספר פעמים, וזה מאוד מרשים שבסופו של דבר אירן החליטה לבוא ולשים כסף על השולחן כדי להיות שותפה לפרויקט הזה.
משה ויגדור: אגב, בזמנו, כשהפרויקט הוקם, התקבלה החלטה שכל זמן שהפרויקט עובד אי אפשר לדרוש להוציא חבר.
משה ויגדור: היו אז הרבה חברים.
משה ויגדור: ישראל עשתה את זה כדי להבטיח שהיא תישאר בפנים.
משה ויגדור: אבל היום זה מצב הפוך.
יהודית גידלי: ועדיין אי אפשר להוציא חברים?
משה ויגדור: אי אפשר להוציא חברים.
משה ויגדור: 4.
משה ויגדור: התנעת מהלך השת"פ עם האקדמיה בסין.
משה ויגדור: עשינו עבודה מאוד ממוקדת בעניין הזה.
משה ויגדור: הוצאנו קול קורא – 300 פוסט דוקטורנטים שיבואו מסין והודו כל שנה, במימון מלא של ות"ת ותקציב תוספתי מיוחד שמגיע ממשרד האוצר, בעקבות החלטה אסטרטגית של ממשלת ישראל והאוצר על קשרים אסטרטגיים עם סין לדורות הבאים ולשנים הבאות.
משה ויגדור: חתמנו על זה בבייג'ין לפני חודשיים, עם משלחת קצרה שמנואל עמד בראשה.
משה ויגדור: משלחת קטנה, עם אנשי האוצר.
משה ויגדור: נחתם הסכם עם ה-NSFC, שזה המקביל ל-ISF בישראל, הקרן הסינית הלאומית למחקר.
משה ויגדור: 20 מיליון דולר יחולקו כל שנה לחוקרים משני הצדדים שיעשו מחקרים משותפים, סיניים וישראליים.
משה ויגדור: כל ממשלה תשים עשרה מיליון דולר.
משה ויגדור: זה הסכם מתמשך שאינו נקוב בזמן.
משה ויגדור: מלבד זה אנחנו גם מקדמים הגעה של סטודנטים בתואר ראשון ושני מסין, שיקבלו מלגות חלקיות.
משה ויגדור: בטכניון זה כבר התחיל, בהצלחה רבה.
משה ויגדור: זה גם פותח את כל העניין של הבין-לאומיות של האקדמיה הישראלית, שעד היום הייתה מאוד אטית בעניין הזה.
משה ויגדור: זה אומר קורסים לתואר בשפה האנגלית.
משה ויגדור: קורסים שלמים.
משה ויגדור: בקול קורא שהוצאנו הזמנו את האוניברסיטאות להציע קורסים לתואר, כאשר אנחנו מתקצבים אותם ב-100,000 שקל לתכנית כזאת.
משה ויגדור: קיבלנו הרבה מאוד הצעות, ועכשיו זה נמצא בתהליך של מיון והערכה של ות"ת-מל"ג.
משה ויגדור: זה יפתח פתח לקליטת סטודנטים נוספים מחוץ למכסות של האוניברסיטאות, שאינם מתחרים עם הסטודנטים הישראליים על תכניות.
משה ויגדור: בנוסף, זה יאפשר לסטודנטים ישראליים שירצו, להשתלב בתכניות בשפה האנגלית.
משה ויגדור: זה שינוי גדול, והוא דורש מכולנו הרבה תשומת לב.
משה ויגדור: נכון שהאנגלית היא שפת המדע הבין-לאומית, אבל נדרשת הרבה תשומת לב לשמור על המרכזיות של השפה העברית באקדמיה.
יהודית גידלי: 300 סטודנטים מסין יבואו לפה?
משה ויגדור: 300 פוסט דוקטורנטים מסין והודו יהיו פה ביחידת זמן נתונה.
יהודית גידלי: וכמה ישראלים ייסעו לשם?
משה ויגדור: זו בחירה שלהם.
משה ויגדור: אנחנו לא מחייבים ישראלים.
משה ויגדור: הם נותנים מלגות ומזמינים ישראלים לשם.
משה ויגדור: זה ילך ויגבר.
משה ויגדור: מעניין לראות איך כל מדינות אירופה רצות אחרי הסטודנטים.
משה ויגדור: כולם רוצים את הסטודנטים כי חסרים להם סטודנטים וזו הכנסה כספית, אבל זה לא המצב שלנו, אנחנו באים לשם מסיבות אחרות לגמרי, ולכן הגדרנו שאנחנו לוקחים רק את המצטיינים ביותר.
משה ויגדור: מתוך הפוסט דוקטורנטים תהיה ועדת הערכה, כמו שעושים לגבי מלגות "אלון" והערכות אחרות בות"ת ובמל"ג, שתעריך מיהם ה-100 הטובים ביותר, והם אלה שיקבלו את המלגות כל שנה.
משה ויגדור: כנ"ל לגבי הסטודנטים האחרים.
משה ויגדור: אנחנו מדברים רק על מצטיינים ולא כל אחד שירצה לבוא ללמוד פה.
משה ויגדור: דבר נוסף זה שותפות מרכזית של האקדמיה בהקמת פרויקט לתחליפי נפט ופרויקט סייבר.
משה ויגדור: האקדמיה והשכלה הגבוהה מעורבים בזה.
משה ויגדור: קידום נשים באקדמיה ציינתי כבר.
משה ויגדור: מעבר מכללות לחינוך – אנחנו נמצאים בתהליך איטי של מעבר מכללות לחינוך לות"ת.
משה ויגדור: המכללות לחינוך מאוד רוצות את זה.
משה ויגדור: זה דורש שינויים בתפיסת העולם האקדמית.
משה ויגדור: המקרה הראשון קורה בימים אלה: המכללה האקדמית "אחווה" והמכללה לחינוך "אחווה" עוברות איחוד.
משה ויגדור: זה קל כי הן נמצאות באותו מקום.
משה ויגדור: הן בחרו נשיא חדש, אל-קראנוי, והן יתחילו לפעול כבר משנת הלימודים הבאה כמכללה מאוחדת ומתוקצבת כולה על ידי ות"ת.
משה ויגדור: נחתם הסכם מסודר עם משרד החינוך, והמערכת תצטרך להתאים את עצמה לאט-לאט.
משה ויגדור: זה לא פשוט – זה שתי תפיסות עולם שונות שיצטרכו להתאחד ולהיות מערכת אקדמית.
משה ויגדור: אנחנו נלמד מזה לא מעט.
משה ויגדור: ביסוס פניות ציבור – יש לנו מערכת של פניות ציבור, עם הרבה מאוד פניות שמגיעות אלינו, גם מסטודנטים בודדים ששואלים, מבקשים ומקבלים תשובות.
משה ויגדור: זו מערכת טובה.
משה ויגדור: השלמת פעולות לסיוע לסטודנטים – עשינו הרבה פעולות לסיוע לסטודנטים: חוק הזכויות הסטודנט נמצא בימים אלה בשלב הסופי, ועוד הרבה דברים.
משה ויגדור: השקף האחרון: "למען הסטודנטים".
משה ויגדור: סיוע לסטודנטים במילואים – נעשתה עבודה לסייע לסטודנטים במילואים.
משה ויגדור: האוניברסיטאות והמכללות, בעיקר האוניברסיטאות, עשו פה עבודת הכנה עצומה וראויה לציון, ויש בה הבנה של חשיבות העניין ושל הצורך במבחנים מיוחדים, בתנאים מיוחדים ובחומר.
משה ויגדור: אני חושב שנשתה פה עבודה מצוינת, בשיתוף התאחדות הסטודנטים.
משה ויגדור: סיוע לסטודנטיות בהיריון – ציינו.
משה ויגדור: פתרון בעיות של תשלומים נלווים – תשלומים נלווים זה חלק מהתהליך של גביית תשלומים בנוסף לשכר הלימוד.
משה ויגדור: זה תהליך שהיה מובנה בתוך ועדת מן, שקבעה את שכר הלימוד.
משה ויגדור: היו כל מיני תופעות לא רצויות שהיו בשטח, והיה צורך להסדיר אותן, ואכן הסדרנו אותן ביחד עם התאחדות הסטודנטים.
משה ויגדור: הבעיה נפתרה.
משה ויגדור: יש עוד שתי בעיות שוליות בצד, והן נמצאות עכשיו על שולחן הוועדה לפיקוח ואכיפה של המל"ג-ות"ת.
משה ויגדור: אם זה לא יבוא לידי ביטוי, נצטרך לנקוט צעדים, כי צריך להבטיח פעולה על פי כללים.
משה ויגדור: הכפלת קרן הסיוע לסטודנטים – הקרן הייתה 50 מילין שקל, ועכשיו היא בערך 105 מיליון שקל.
משה ויגדור: 80% מתוכה זה מענקים לנזקקים, ו-20% הלוואות.
משה ויגדור: עידוד למעורבות בקהילה – יש תכניות שונות שאנחנו מעודדים.
משה ויגדור: לא מדובר בתקציבים גדולים, אבל הם בכל זאת נותנים כיוון.
משה ויגדור: סיוע ללקוי למידה – יש עכשיו תקנות של החוק, ואנחנו מקווים שאנחנו נמצאים בישורת האחרונה.
משה ויגדור: נתגלו כל מיני חילוקי דעות, ואני מקווה שנצליח.
משה ויגדור: מלבד זה, אנחנו נותנים סיוע ומרעננים את הוועדה של לקויות למידה במל"ג.
משה ויגדור: הרחבת מעונות סטודנטים – במסגרת הוועדה של מנו טרכטנברג קיבלנו 100 מיליון שקל, שיהוו תמריץ לעודד בנייה באותם מקומות שתהיה לזה השפעה על שוק הדיור.
משה ויגדור: מדובר בעיקר במרכז ובפריפריות.
משה ויגדור: 100 מיליון השקלים מיועדים להיות השתתפות חלקית.
משה ויגדור: זו פעם ראשונה שות"ת נכנסת לסיוע במימון מעונות סטודנטים.
משה ויגדור: זה לא היה מעולם.
משה ויגדור: תמיד ות"ת משתתפת בסיוע בבנייה של מבנים, ובחומש הקרוב זה בעיקר ילך למכללות, ששם היה חוסר גדול, ויש רק 100 מיליון שקל תחרותיים שילכו לאוניברסיטאות.
משה ויגדור: פה מדובר על השתתפות של עד 25% בכל פרויקט כזה.
משה ויגדור: אנחנו עובדים על זה ביחד עם מנהל מקרקעי ישראל, שכבר הקצה קרקעות, בהמשך להחלטה של מועצת המנהל.
משה ויגדור: זה תהליך מאוד מעניין, והוא יאפשר להוריד את העלויות של מעונות הסטודנטים באותם מקומות שבהם שוק הדיור מושפע מהעניין הזה.
משה ויגדור: והיד עוד נטויה בכל הנושאים האלה.
משה ויגדור: תודה רבה על ההאזנה ועל הסבלנות.
עינת וילף: תודה רבה מאוד, גם על הסקירה המקיפה וגם על המענה לשאלות תוך כדי.
עינת וילף: לי יש סדרה של שאלות ונושאים, אבל אם יש אנשים שרוצים לדבר, בבקשה.
עינת וילף: רוני שפירא, בבקשה.
רוני שפירא: אני רוני שפירא, רכזת אקדמיה בהתאחדות הסטודנטים.
רוני שפירא: דבר ראשון, אני רוצה להודות למר ויגדור על שיתוף הפעולה הפורה, על ההקשבה של מל"ג, שתמיד עונים בשמחה ומסייעים לנו.
רוני שפירא: אנחנו באמת מוקירים הרבה תודה.
רוני שפירא: אני רוצה להעלות נושא שמר ויגדור לא התייחס אליו.
רוני שפירא: מדובר בנושא של נציגות סטודנטים.
רוני שפירא: היום המל"ג אישרה מסמך בשם מסמך גרוסמן, שמסדיר את המבנה של האוניברסיטאות וקובע שצריך להיות נציג של הסטודנטים גם בוועד הפועל של האוניברסיטאות וגם בסנאט.
רוני שפירא: המטרה של זה היא בעצם לעודד שותפות של סטודנטים בקבלת ההחלטות המרכזיות של המוסד להשכלה גבוהה.
רוני שפירא: היום יש שתי בעיות מרכזיות.
רוני שפירא: בעיה ראשונה, לא כל האוניברסיטאות מיישמות את דוח גרוסמן, כלומר לא כל האוניברסיטאות מאפשרות נציגות סטודנטים.
רוני שפירא: הבעיה השנייה היא שהדוח הזה לא חל על המכללות.
רוני שפירא: העניין של נציגות סטודנטים שמחויבת על פי מל"ג לא קיים במכללות, וזה משהו שמאוד מהותי מבחינתנו, כי אנחנו מאוד דוגלים בשיתוף של סטודנטים בקבלת החלטות ובמעורבות של סטודנטים.
רוני שפירא: הייתי שמחה להתייחסותך לעניין.
עומר אלוני: שלום, שמי עומר אלוני, אני משמש כאן כנציג הפורום המתאם של ארגוני הסגל האקדמי הזוטר.
עומר אלוני: תודה רבה כמובן על המצגת המקיפה.
עומר אלוני: שתי סוגיות שאציין בקצרה.
עומר אלוני: בנושא של מורי המכינות – אנחנו נמצאים במהלך מקיף ומורכב של הסדרה ושיפור תנאי ההעסקה של מורי המכינות ברחבי הארץ, תנאים שהם בלתי הוגנים בעינינו, וגם, אני חושב, מבחינה אובייקטיבית.
עומר אלוני: כך למשל בבאר-שבע, שהיה שם סיפור מאוד גדול בשנה שעברה, וועדת החינוך אפילו טיפלה בו בסוף הקיץ הקודם.
עומר אלוני: אני גם רוצה לדבר על כך שהמודל התפעולי או המודל הניהולי יישמר לאוניברסיטאות.
עומר אלוני: בתור מי נמצא בשטח, באוניברסיטת תל-אביב, אנחנו רואים שכשמשאירים את זה לאוניברסיטאות אז תבנית ההעסקה וצורת ההעסקה של מורי המכינות, שלחלקם יש גם תואר שני ושלישי, היא תבנית לא הוגנת.
עומר אלוני: כך למשל מורים מן החוץ, שזו קטגוריה של העסקה שהיא קצובה בזמן ואיננה נותנת ביטחון תעסוקתי.
עומר אלוני: אני חושב שצריך לתת על זה את הדעת.
עומר אלוני: אני יודע שהנושא הזה עלה, אבל אני חושב שצריך שיהיה איזה פורום שהנושא הזה יועלה ויודגש בו, כי מדובר בסופו של דבר על תנאי העסקה שלדעתנו הם לא הוגנים, ואני שוב אומר שגם מבחינה אובייקטיבית אלה תנאי העסקה לא הוגנים.
עומר אלוני: נושא נוסף.
עומר אלוני: כמובן שאנחנו מברכים על התקנות למלגאיות בהיריון, זו התקדמות אדירה למסטרנטיות והדוקטורנטיות שלנו.
עומר אלוני: אבל אנחנו מזהים בעיה, לצערי גם באוניברסיטת תל-אביב, שאולי קשורה לאכיפה: המנגנונים האלה עדיין לא מופעלים.
עומר אלוני: זאת אומרת, ההנחיות האלה לא מיושמות בשטח.
עומר אלוני: אלה דברים שצריך לתת עליהם את הדעת, ואם אנחנו כבר נמצאים כאן, ברמה של מחוקקים ורגולטורים, אז אני חושב שזה נושא שצריך לחדד אותו.
עומר אלוני: אנחנו למשל פנינו לתל-אביב ברמת הפרט, אבל הנושאים עדיין לא יושמו בשטח, לצערנו.
עינת וילף: עוד התייחסויות והערות?
עינת וילף: פרופ' ארקין?
פרופ' שי ארקין: שמי שי, אני סגן נשיא למחקר ופיתוח באוניברסיטה העברית, ונציג ור"ה היום.
פרופ' שי ארקין: רציתי לחזק את ידיו של משה לגבי חשיבות המחקר באוניברסיטאות המחקר והמיקוד של מוסדות אלה במחקר.
פרופ' שי ארקין: כולנו ערים לפרסים וליוקרה הבלתי רגילה שמדינת ישראל זוכה לה.
פרופ' שי ארקין: כולנו ערים לעובדה שהמנוע הכלכלי של מדינת ישראל והדבר שמקנה לה ביטחון זה הטכנולוגיה, והמנוע של הטכנולוגיה נובע מהאוניברסיטאות.
פרופ' שי ארקין: כולנו גם מכירים בכך שלמרות העשור האבוד של האוניברסיטאות, על פי הגדרתו של פרופ' טרכטנברג, כן הצליחו להגיע למצוינות מדעית.
פרופ' שי ארקין: למשל המוסד שממנו אני מגיע דורג בין ארבעת המוסדות הטובים ביותר באירופה על סך קרנות תחרותיות.
פרופ' שי ארקין: אני גם חייב לומר שלעתים לא נעים כל כך להיות איש סגל באוניברסיטה, כי נוטים לשבץ אותנו בקטגוריה של אליטיזם, ואני חייב לציין שאף פעם לא הבנתי מדוע.
פרופ' שי ארקין: אם אנחנו מתייחסים לדוגמה ליחידות עלית בצבא או לקורס טיס, לא מפליא אף אחד מאתנו שמתוך מאות אנשים שמנסים להיות טייסים, רק בודדים בסוף מצליחים.
פרופ' שי ארקין: אז מדוע כשאנחנו מחפשים מצוינות באקדמיה, מסתכלים על האוניברסיטאות כאילו הן עושות משהו לא לגיטימי כאשר הן לא מאפשרות לכל אחד להיות חוקר מצטיין בתחום הכימיה או האסטרופיזיקה?
עינת וילף: רק כדי לדייק, יש הבדל בין נגישות לתואר ראשון לבין זה שכועסים על כך שלא כולם חוקרים בכירים לאסטרופיזיקה.
עינת וילף: האם אתה מרגיש בזה?
פרופ' שי ארקין: אני חושב שאין לנו שום בעיה של נגישות לתואר ראשון, ולראיה, יש שלל מלגות, מערכות תמיכה, מכינות וכולי.
פרופ' שי ארקין: אבל כאשר האוניברסיטאות מאפשרות רק לקומץ מסוים לחקור, מסתכלים עלינו במבט לאו דווקא חיובי.
עינת וילף: מאיפה בא הלחץ לאפשר לכולם לחקור?
פרופ' שי ארקין: אני חושב שהיינו עדים לחלק מהלחץ הזה בישיבה הקודמת.
פרופ' שי ארקין: יש לחץ על מל"ג-ות"ת לחלק את תשומות המחקר לא רק לאוניברסיטאות המחקר אלא גם למכללות.
פרופ' שי ארקין: ופה אני חושש שאנחנו נעשה משפט שלמה.
פרופ' שי ארקין: אנחנו יכולים לבקש מביולוג מסוים למצוא תרופה לסרטן, אבל הוא לא יוכל לעשות את זה עם חצי מיקרוסקופ.
פרופ' שי ארקין: אנחנו יכולים לבקש מאסטרופיזיקאי למצוא פלנטות חדשות, אבל הוא לא יכול לעשות את זה עם חצי טלסקופ.
פרופ' שי ארקין: לדאבוננו, עקב המצוקה הכלכלית הבלתי רגילה, חלוקה עוד יותר גדולה של התשומות המחקריות תגרע מהיכולת שלנו לבצע מחקר.
פרופ' שי ארקין: אני חייב לציין, שוב, שיש מדינות שבהן זה עובד נהדר.
פרופ' שי ארקין: המודל האמריקאי למשל – של אוניברסיטאות שמבצעות מחקר ומכללות שמעניקות הוראה ברמה גבוהה מאוד – הוא מודל שעובד.
פרופ' שי ארקין: וכמובן שכל הסטודנטים, לא משנה איפה הם סיימו, מוזמנים לבוא ולבצע מחקר בתארים מתקדמים באוניברסיטאות המחקר.
עינת וילף: יכול להיות שהדבר הזה קיים, אבל זו בוודאי לא עמדתי.
פפי יקירביץ': שמי פפי יקירביץ', אני היועצת המשפטית של האוניברסיטה העברית, ואני גם יו"ר הפורום המשפטי של ור"ה.
פפי יקירביץ': רציתי להתייחס להצגה המאוד מקיפה של משה.
פפי יקירביץ': מה שבעיניי היה אולי קצת חסר, ואולי קצת נשכח בשנים האחרונות, זה שהמוסדות להשכלה גבוהה אמורים, על פי חוק, ליהנות מחופש אקדמי ומנהלי.
פפי יקירביץ': יש סעיף בחוק, שכמעט אין לו אח ורע בחקיקה של מדינת ישראל, שאומר שמוסדות להשכלה גבוהה הם בני חורין לנהל את ענייניהם האקדמיים והמנהליים במסגרת תקציבם, כטוב בעיניהם.
פפי יקירביץ': ההגדרה של עניינים אקדמיים ומנהליים מופיעה בחוק, שחוקק לפני יותר מ-50 שנה, לרבות קביעת תכנית מחקר, הוראה, מינוי רשויות, מינוי מורים, קביעת שיטות הוראה, לימוד, וכל פעולה מדעית, חינוכית, או משקית אחרת.
פפי יקירביץ': כלומר, המחוקק שחוקק את חוק המועצה להשכלה גבוהה ב-1958 חזה ועיגן את החופש האקדמי והמנהלי של המוסדות להשכלה גבוהה.
פפי יקירביץ': נכון, אז היו מספר אוניברסיטאות והיום יש לנו כ- 67 ,68 מוסדות להשכלה גבוהה, אבל אני עדיין חושבת שאנחנו הגענו היום לצערנו לאיזשהו מצב שיש פה מיקרו מנג'מנט.
פפי יקירביץ': אני אומרת את זה מתוך תחושה שאנחנו צריכים לתת דין וחשבון למל"ג, לות"ת, למבקר המדינה, לממונה על השכר, לתנועה לאיכות השלטון, למבקר הפנימי שלנו, לאגודת הסטודנטים, להתאחדות הסטודנטים ולוועדת החינוך.
עינת וילף: קודם כול נתחיל מזה שלתת דין וחשבון לכנסת זה דבר שמהחוקק לרגע לא התכוון שזה לא יהיה.
פפי יקירביץ': ברצון, אבל - - -
עינת וילף: אני רוצה להבין מבחינה משפטית – החוק שאת מקריאה מתוכו, החוק של המועצה להשכלה גבוהה, מבחינת הפרשנות המשפטית שלו אפשר לטעון שהאוטונומיה היא לא אוטונומיה פר-מוסד אלא היא אוטונומיה למוסדות ההשכלה הגבוהה דרך המועצה להשכלה גבוהה?
עינת וילף: אני בודקת את התפיסה הזאת אתך.
עינת וילף: מיקרו מנג'מנט של המועצה להשכלה גבוהה, כל עוד הוא בתוך המועצה להשכלה גבוהה, זה בתוך האוטונומיה של המוסדות?
פפי יקירביץ': בפירוש לא.
פפי יקירביץ': הסעיף שאני מצטטת הוא מתוך חוק המועצה לשכלה הגבוהה.
פפי יקירביץ': הוא מתייחס למעמד של מוסד מוכר.
פפי יקירביץ': יש את השלב של מוסד עד שהוא מקבל הכרה.
פפי יקירביץ': בשלב הזה הוא עובר תהליך מאוד מקיף של מיון ובדיקה, וטוב שכך.
פפי יקירביץ': אבל אחרי שהוא קיבל את ההכרה, אותו מוסד אמור להיות אוטונומיה.
פפי יקירביץ': גם חשוב להזכיר שחופש אקדמי וחופש מנהלי הוכרו בבתי-משפט כעקרונות יסוד.
פפי יקירביץ': ודאי שלא כל הזכויות האלה הן זכויות אבסולוטיות, הרי לאף אחד אין למשל חופש ביטוי אבסולוטי וגם לנו לא צריך להיות חופש פעולה אבסולוטי, אבל בין מצב של חופש אקדמי ומנהלי אבסולוטי לבין המצב שנוצר...
פפי יקירביץ': למשל הנושא של סטודנטים במילואים הוא נושא מבורך, אבל.
פפי יקירביץ': .. אני מדברת פה בשם האוניברסיטאות, וזה חלק מהבעיה, גברתי היושבת-ראש – אנחנו כולנו בסל אחד, כל המוסדות להשכלה גבוהה.
פפי יקירביץ': אם מחר יש איזו מכללה שנוסדה לפני שלושה חודשים, והיא לא יודעת מה זה סטודנטים במילואים ולא יודעת מה זה זכויות ולכן מתבצעת שם הפרה, אז מחר כולנו מוזמנים לכאן לתת דין וחשבון למה אנחנו מפירים את הזכויות של סטודנטים במילואים.
פפי יקירביץ': כי אנחנו כולנו בסל של מוסדות להשכלה גבוהה.
פפי יקירביץ': ועם כל הכבוד, אני חושבת שאנחנו באמת לא שווים – אוניברסיטאות המחקר בישראל, הוותיקות, מקפידות על זכויות של סטודנטיות בהיריון ועל זכויות של סטודנטים במילואים הרבה לפני שהמל"ג הביא את החקיקה הזאת והרבה לפני שתוקנו אותן תקנות.
פפי יקירביץ': לא יכול להיות שבאים מהמל"ג ומציינים בתקנות כמה פעמים אותה סטודנטית יכולה לצאת לשירותים וכמה צילומים אני צריכה לתת לסטודנט שיוצא למילואים.
פפי יקירביץ': איך המיקרו מנג'מנט הזה מתיישב עם סעיף 15 לחוק המועצה להשכלה גבוהה?
פפי יקירביץ': אני רוצה לשאול על זה את משה.
פפי יקירביץ': הוא מכיר היטב את ההשכל הגבוהה ואת הצורך של המוסדות לקבוע באופן עצמאי את אותם עניינים שהם אלו שמכירים אותם יותר טוב.
פפי יקירביץ': והדבר הזה, גברתי, חוזר על עצמו גם בחוק זכויות הסטודנט.
פפי יקירביץ': אף אחד לא מטיל ספק בחשיבות של אותו חוק, שמכיר בזכויות הבסיסיות של הסטודנט.
פפי יקירביץ': אבל לקבוע בחוק שכל סטודנט זכאי למועד ב' זה דבר שאין לו אח ורע בשום מדינה מתוקנת בעולם.
פפי יקירביץ': אין לזה אח ורע, אבל אצלנו יש קביעה בחוק, והאקדמיה צריכה להתמודד עם הנושאים האלה.
פפי יקירביץ': איך זה מתיישב עם חוק המועצה להשכלה גבוהה?
פפי יקירביץ': יש לי עוד הרבה דברים להוסיף, אבל לא כעת.
עינת וילף: מחייב מועד ב' לכל סטודנט?
פפי יקירביץ': חוק זכויות הסטודנט מחייב את כל המוסדות להשכלה גבוהה להעניק שני מועדי בחינה לכל סטודנט בתואר ראשון.
פפי יקירביץ': זה דבר אבסורדי.
עינת וילף: אני נוטה להסכים עם זה.
רוני שפירא: הייתי שמחה להגיב בשם התאחדות הסטודנטים.
פפי יקירביץ': דקה.
פפי יקירביץ': לגבי אותה שאלה שהעלתה פה הגברת מהתאחדות הסטודנטים – דוח גרוסמן הוא לא תורה מסיני.
פפי יקירביץ': דוח גרוסמן קבע קווים מנחים לניהול מוסדות להשכלה גבוהה, וגם על זה יש לי לא מעט מה לומר לגבי זכותו של משרד האוצר, שהוא בעצם דחף את הדוח הזה, ולגבי היישום שלו על ידי ות"ת.
פפי יקירביץ': אבל היה דוח, ואותו דוח שימש כבסיס למשא ומתן ולמתווה מוסכם עם המוסדות להשכלה גבוהה, וכל אוניברסיטה עשתה שינויים בתקנון שלה וסיכמה את אותם שינויים עם ות"ת ומל"ג.
פפי יקירביץ': באותם השינויים שסוכמו, חלק מהאוניברסיטאות נתנו ייצוג לסטודנטים, למשל העברית, שנתנה ייצוג של ארבעה נציגים בסנאט.
פפי יקירביץ': בוועד המנהל לא חשבנו לנכון לתת ייצוג.
עומר אלוני: את מדברת על נציגים או על משקיפים?
פפי יקירביץ': נציגים.
פפי יקירביץ': מצביעים הצביעו ובחרו רקטור שבוע שעבר.
פפי יקירביץ': האוניברסיטאות הן לא זהות, וטוב שכך.
פפי יקירביץ': לכל אוניברסיטה יש את המאפיינים הייחודיים שלה, וכל אוניברסיטה יישמה את דוח גרוסמן בהסכמת ות"ת ומל"ג באופן שהתאים למבנה שלה.
פפי יקירביץ': אז לבוא ולהגיד שאין ייצוג לסטודנטים – זה לא נכון.
פפי יקירביץ': יש אוניברסיטאות, כמו חיפה או הטכניון, נדמה לי, שיש להן ייצוג בוועד המנהל; יש אוניברסיטאות שחשבו שזה לא נכון לתת להם ייצוג בוועדה המנהל אלא יותר נכון לתת להם ייצוג בגופים אקדמיים, כמו הסנאט באוניברסיטה העברית.
פפי יקירביץ': גברתי, יש לי עוד הרבה מה לומר, אבל אסתפק בזה בשלב הזה.
עינת וילף: רק דבר אחרון.
עינת וילף: יער, אתה רוצה להגיד את מי אתה מייצג ומה הנושא?
עינת וילף: בוא תדבר.
יער אמיר: אני יער אמיר, לוביסט של התנועה לחופש המידע.
יער אמיר: בסוף דצמבר היה פה דיון בנושא חופש המידע במוסדות להשכלה גבוהה.
יער אמיר: בסופו של הדיון סוכם כי המוסדות, יחד עם המל"ג ועם מהשרד המשפטים, יפעלו לייצר איזושהי הסדרה עצמית.
יער אמיר: הטענה של התנועה לחופש המידע היא ש - - -
עינת וילף: מי זו התנועה לחופש המידע?
עינת וילף: מי עומד בראשה?
יער אמיר: המנכ"לית זו עורכת דין אלונה וינוגרד, ויושב-ראש התנועה זה רביב דרוקר.
עינת וילף: רביב דרוקר לוקח לוביסט בכנסת?
יער אמיר: אנחנו מייצגים אותם בהתנדבות, למען הפרוטוקול.
יער אמיר: הטענה של התנועה היא שהחוק לא מיושם במוסדות להשכלה גבוהה: הוא בכלל לא חל על המכללות, והוא מיושם באופן חלקי על ידי האוניברסיטאות.
יער אמיר: כמו שאמרתי קודם, במהלך דצמבר היה פה דיון בוועדה, ובסופו הוחלט שיהיה מהלך של הסדרה עצמית על ידי המוסדות השונים.
יער אמיר: עד כמה שידוע לי, לא היו שום תוצאות לדיון הזה.
יער אמיר: אנחנו נשמח לשמוע את התייחסות המוסדות השונים לנושא.
יער אמיר: אני גם חייב לציין שבמהלך חצי השנה האחרונה התנועה פנתה באופן עצמאי למרבית המוסדות בישראל, וקיבלה תשובות מאוד מגוונות ושונות.
פפי יקירביץ': אתם צריכים לקבל תשובה אחידה?
פפי יקירביץ': רק את החומר שביקשתם.
יער אמיר: לא, היא לא צריכה לקבל תשובה אחידה.
יער אמיר: בחלק מהמקרים לא קיבלנו את החומר שביקשנו ובחלק כן קיבלנו.
פפי יקירביץ': רק תדע שאתם זכאים לקבל אותו על פי חוק.
עינת וילף: אבל אין חובה לתת את החומר הזה.
פפי יקירביץ': יש חובה.
יער אמיר: הטענה היא שיש חובה לתת את המידע בעניינים הכספיים של האוניברסיטאות.
עינת וילף: זו טענה?
יער אמיר: לא, זו הוראת חוק חופש המידע.
יער אמיר: התנועה טוענת שצריך להרחיב את תחולת החוק על נושאים שאינם אקדמיים אבל שגם אינם כספיים.
יער אמיר: לדוגמה, הנושא של הטרדות מיניות, שזה נושא שנבדק בחצי השנה האחרונה על ידי התנועה.
יער אמיר: הן פנו לחמש אוניברסיטאות, מתוכן שתיים השיבו לבקשה, אחת השיבה תשובה שלילית ואמרה שמכוח החוק אין לה חובה לענות והיא לא מתכוונת לענות, ואוניברסיטה נוספת בכלל לא ענתה על הבקשה.
יער אמיר: היא לא הגישה שום תשובה.
יער אמיר: אבל מתוכן שתיים השיבו לבקשה.
עינת וילף: אבל אין חובה לענות על הנושא הזה.
יער אמיר: אבל בדיון הוסכם שצריכה להיות הסדרה עצמית של הנושא הזה.
פפי יקירביץ': איפה הוסכם?
יער אמיר: פה בוועדה.
עינת וילף: זה הוסכם במובן של דברי הסיכום של היושב-ראש או במובן - - - ?
יער אמיר: היו"ר הנחה את הגופים, ומשרד המשפטים ונציגי המל"ג אמרו שהם ישבו ויכינו איזשהו מסמך הסדרה עצמית ויחזרו לוועדה.
משה ויגדור: אני אוכל להתייחס לזה.
עינת וילף: אנחנו נסיים עכשיו עם משה, אבל לפני כן יש לי כמה דברים קצרים להגיד.
עינת וילף: דבר ראשון, אני לא בטוחה שאני רוצה לעשות על זה דיון שלם, אבל מתחילה להיערם על שולחני האלקטרוני סדרת מכתבים בנושא מכללת עמק יזרעאל.
עינת וילף: דווקא שם המל"ג לא עוסקת במיקרו מנג'מנט אלא להפך – אינה נכנסת לעובי הקורה.
עינת וילף: דבר שני, שאלה יותר כוללת.
עינת וילף: לפעמים מדברים על הצורך לקחת את האוניברסיטאות בארץ למודל של מערכת אוניברסיטאות בקליפורניה.
עינת וילף: רציתי לשאול אותך כמה המודל הישראלי רחוק מהמודל ההוא מבחינת המל"ג.
עינת וילף: הרי בכל זאת המודל הישראלי הוא מודל שיש בו תכנון ויש בוא ראייה של כמה מדרגים.
עינת וילף: האם אתה תומך במודל הזה?
עינת וילף: ואם כן, כמה אנחנו רחוקים ממנו ומה נדרש להגיע לשם?
משה ויגדור: אני אענה בקצרה לנושאים שהועלו.
משה ויגדור: זה בלי ספק ידרוש דיון, ותכף אגיד למה.
משה ויגדור: לגבי העניין של נציג הסטודנטים, יש את מסמך גרוסמן, שאומץ בזמנו.
משה ויגדור: הות"ת עשה דיון עם מוסדות, ובחלקן אושרו באמת וריאציות שונות לפי צרכים ואופי של כל מוסד והצורך של המוסדות לשמור על תורמים.
משה ויגדור: זאת משום שהיו מוסדות שראו במסמך הזה מסמך שבעצם מרחיק את התורמים, כי אם הם לא יכולים להיות בוועדה שיש לה משמעות אז הם לא יבואו והם לא מוכנים לתרום בשביל טקסים בלבד.
משה ויגדור: אז היה צריך לתת תשובות, וניתנו תשובות.
משה ויגדור: אני חושב שיש הכרה בכך שיש התאמות למוסדות שונים על פי צורך, אבל עדיין צריך לעשות על זה עבודה.
משה ויגדור: אנחנו למשל בוחנים מחדש את הנושא של הכללים התאגידיים של המוסדות.
משה ויגדור: לגבי העניין של נציג סטודנטים בוועד המנהל או הוועד הפועל של האוניברסיטאות – הנושא הזה הובא שוב על ידי יושב-ראש ההתאחדות הארצית איציק שמולי, לפני זמן קצר, וזה נמצא עכשיו בדיון בוועדה לפיקוח ואכיפה.
משה ויגדור: זו סוגיה שצריך להתייחס אליה ברצינות.
משה ויגדור: זה מופיע במסמך גרוסמן, וחלק מהאוניברסיטאות אימצו את זה – בתל-אביב יש משקיף, בבן-גוריון יש חבר פעיל, ובחיפה, לפי דעתי, יש גם משקיף.
משה ויגדור: צריך לזכור שיש שני נציגים מאוד פעילים של ההתאחדות במל"ג.
משה ויגדור: אבל כאן מדובר על המוסדות, ובחלק גדול מהם יש בסנאטים.
משה ויגדור: לדעתי הוועד הפועל זה המקום היחיד שבו זה עדיין לא הושלם היום, וזאת מסיבות שונות, תפיסות עולם שונות.
משה ויגדור: זה יבוא לדיון חוזר, אנחנו נידרש לתשובה, ונחזור להתאחדות בעניין הזה.
משה ויגדור: זו סוגיה שלא מדחיקים אותה, ואנחנו נברר עם המוסדות איפה הם עומדים עם זה.
משה ויגדור: יהיה לנו דיאלוג בעניין הזה, אנחנו לא שמים את זה מתחת לשולחן.
משה ויגדור: יש מוסדות שחושבים שזה ממש לא לעניין, ויש להם נימוקים חזקים.
משה ויגדור: מנגד, יש החלטה של מל"ג.
משה ויגדור: לסיכום, יכול להיות שזה יבוא לדיון חוזר במל"ג ותהיה לזה התייחסות.
משה ויגדור: אבל זה נמצא על המדוכה בוועדת פיקוח ואכיפה.
משה ויגדור: לגבי מורי המכינות – בהסכם שנחתם עם הסגל הזוטר, נושא המכינות הוחרג במפורש.
משה ויגדור: נאמר שההסכם לא כולל את מורי המכינות.
משה ויגדור: יש לכך כל מיני סיבות, והיו על זה משאים ומתנים מורכבים, ושמנו את זה בצד.
משה ויגדור: יחד עם זה, אנחנו ערים לבעייתיות שיש שם.
משה ויגדור: הייתה לי שבוע שעבר פגישה עם יושבת-ראש הוועדה המתאמת של ארגוני הסגל הזוטר ועם אסתר ועם הנציגים של המכינות באוניברסיטה בן-גוריון.
משה ויגדור: אנחנו צריכים להתייחס לזה, אבל אין לי תשובה ברגע זה, צריך לחשוב על זה.
משה ויגדור: לגבי הסטודנטיות בהיריון – אני לא יודע מה לומר.
משה ויגדור: אני לא הייתי רץ אחרי האוניברסיטאות.
משה ויגדור: זה התקבל לפני חודשיים ולוקח זמן להיערך ולהתארגן, ולכן בטח יש מוסדות שעוד לא עשו את זה.
פפי יקירביץ': היא נכנסת לתוקף שנה הבאה בכלל.
משה ויגדור: יכול להיות, אני לא זוכר.
משה ויגדור: אבל צריך להבין שמערכת ההשכלה הגבוהה היא לא מערכת של קפצונים, היא מערכת שעובדת במקצבים שצריך להבין אותם.
משה ויגדור: צריך לתת לה את הזמן להתארגן, הרי מדובר במערכות גדולות ומורכבות.
משה ויגדור: כך הדברים נעשים נכון.
משה ויגדור: צריך שהדבר הזה ייטמע ויתבסס ולכן צריך לתת לזה את הזמן.
משה ויגדור: אני חושב שלקראת תחילת שנת הלימודים צריך יהיה לעשות סקר ולדעת יותר איפה אנחנו נמצאים.
משה ויגדור: לגבי לחץ שיש כביכול על ות"ת בנושא הסטת כספים למחקר – אין לחץ, ואם יש אז הוא ממש לא אפקטיבי.
משה ויגדור: התפיסה שלנו היא מאוד פשוטה: אמרנו שמרבית המחקר האזרחי נעשה באוניברסיטאות.
משה ויגדור: היו פה נציגים של שני מוסדות שונים שהן לא אוניברסיטאות, שאמרו: תקפיד על המילה "במרבית".
משה ויגדור: אבל אני מרשה לעצמי להגיד "כמעט הכול".
משה ויגדור: אני מדבר בעיקר על המחקר הבסיסי.
משה ויגדור: יש התנסויות מחקריות בחלק מהמכללות מתקציבים שהם ייעדו לעצמן או מתרומות, ואנחנו לא מתנגדים לזה, אבל אנחנו בשום אופן לא חלק ממערכת של תשתית מחקרית במכללות, אלא רק באוניברסיטאות.
משה ויגדור: כל מרכזי המצוינות הלכו לשם.
משה ויגדור: היינו סביב זה בבג"ץ, ובג"ץ השאיר לנו את החופש להחליט איפה זה יהיה.
משה ויגדור: צריך גם לציין בהקשר הזה שכשהמכללות הוקמו הן בעצם ניזונו מסגל של האוניברסיטאות.
משה ויגדור: ולכן לא נבנה אתוס של מכללות.