GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
משה ויגדור: אנחנו פשוט רוצים להבין מה הדבר הנכון בשביל להבטיח שאותה אוכלוסייה תוכל להגיע למכינה – שתהיה מסוגלת לעבור את המבחן הפסיכומטרי ולהצטרף.
משה ויגדור: לסיכום, מה שמעלה את החסמים זה הפסיכומטרי, השפות, היעדר מידע, ייעוץ והכוונה קדם אקדמיים.
משה ויגדור: וכפי שאמרתי, אנחנו בתהליך של out reach – להגיע לכפרים ולספר מה האפשרויות, כולל לימודי ההכנה.
משה ויגדור: שיבינו שכדאי לעשות ואפשר לעשות.
משה ויגדור: לגבי הכנה קדם אקדמית לא מתאימה ולא נגישה – מצאנו שרק 5% מתלמידי המכינה הם ערבים, שזה שיעור נמוך של ממשיכים ללימודים אקדמיים.
משה ויגדור: היעדר נגישות פיזית – תחבורה ציבורית.
משה ויגדור: זה גם דבר שצריך לתת לו תשובה.
עינת וילף: לפני שנגיע לקדם אקדמי, יש איזו מחשבה – אולי זה מטורף – לשתף פעולה עם אולפנים לעברית?
עינת וילף: בסוף צריך לדעת עברית אם רוצים ללמוד באקדמיה בישראל.
עינת וילף: גם אם המכינה תהיה בערבית, בסוף צריך להיכנס וללמוד בעברית.
עינת וילף: צריך לסגור את הפער הזה.
משה ויגדור: אני לא יודע על שיתוף פעולה כזה, ואני גם לא מספיק מכיר את מה שנעשה בעניין הזה במערכת החינוך העל-תיכונית.
משה ויגדור: אני יודע שהם עושים הרבה – מערכת החינוך העל-תיכונית מודעת לעניין הזה, ובשנים האחרונות היא משקיעה הרבה אנרגיה בנושא השפות.
משה ויגדור: אבל אני לא מספיק בקיא בכל התהליכים.
משה ויגדור: משיחות שלנו איתם על הרקע הזה, ברור שהם לקחו אחורה בקטע הפדגוגי שלהם – איך לשפר את השפות ואת יכולת ההתמודדות.
משה ויגדור: המעט שאני יודע – הסיפור של ההתמודדות עם ארבע שפות בו-זמנית – זה בעצם נתונים שהם מביאים.
משה ויגדור: היבטים תרבותיים חברתיים – יש חסמים ביציאה לתרבות אקדמית מערבית.
משה ויגדור: זה בעיקר נוגע לנשים.
משה ויגדור: יש פערי גיל: כידוע, הסטודנטים הערביים רוצים לצאת ללימודים כבר בגיל 18, לעומת הממוצע במכללות ובאוניברסיטאות, שהוא גבוה יותר.
משה ויגדור: יש גם חסם כלכלי, שכולל מיעוט מלגות – דבר שצריך לתגבר.
משה ויגדור: קודם כול אני מעלה את הסוגיות ותכף אני אתן פתרונות.
משה ויגדור: קבענו סדרת המלצות: 1.
משה ויגדור: מערכת החינוך הפורמאלית – ממשק עבודה קבועה מול משרד החינוך לביצוע תכניות משותפות בבתי-הספר.
משה ויגדור: אנחנו כבר בדיאלוג אתם ויש עבודה משותפת, גם ברמה של חברי סגל מאוניברסיטאות שמייעצים ונמצאים שם כדי לראות איך אפשר לשפר את ההכנה ללימודים אקדמיים; 2.
משה ויגדור: מידע, הכוונה וייעוץ קדם אקדמיים – זה אמרתי שאנחנו עושים; 3.
משה ויגדור: הכנה קדם אקדמית – פיילוט שיתייחס לחסמים במכינות: שכר לימוד, דמי קיום, הסעות וכולי.
משה ויגדור: כמו שאמרתי קודם, יש שישה פיילוטים כאלה; 4.
משה ויגדור: תכניות למניעת נשירה במוסדות – תמיכה והסתגלות.
משה ויגדור: לעשות הרבה קואוצ'ינג וסיוע וחונכות.
משה ויגדור: גם פרויקט פר"ח יירתם לטובת העניין הזה; 5.
משה ויגדור: גיבוש מדד קבוע ומעודכן עם הלמ"ס שמשקף תופעת נשירה – התברר לנו שהנתונים לא תמיד היו מספיק מדויקים: הייתה נשירה, אבל היא לא דווחה בזמן אמתי, וזה דבר שצריך לדעת בזמן אמתי.
משה ויגדור: יש לנו פה עבודה עם הלמ"ס; 6.
משה ויגדור: פיילוט באוניברסיטה הפתוחה – זו מעטפת תמיכה לארבע קורסים ראשונים מובנים לאוכלוסייה הערבית, שממנה אפשר להמשיך, כי יש הסדרי מעבר מהאוניברסיטה הפתוחה לאוניברסיטאות ומכללות.
משה ויגדור: הציונים ייכנסו לשקלול כולל; 7.
משה ויגדור: תכניות למצטיינים – לתת מלגות לתואר שני מחקרי ומלגות לדוקטורנטים מצטיינים כדי לעודד להגיע לאקדמיה.
עינת וילף: שאלה לגבי הפרדת נשים וגברים: מה - - -
משה ויגדור: באוכלוסייה הזאת זה כמעט לא קיים.
עינת וילף: גם לא הבדואים?
עינת וילף: כי אמרו לי שהבדואים - - -
משה ויגדור: לגבי האוכלוסייה הבדואית, עכשיו נכנסים יותר ויותר לעומק בנושא הזה.
משה ויגדור: יש במל"ג דיון מאוד נוקב בסוגיה הזאת.
משה ויגדור: אגב, הסוגיה הזאת מלווה גם בחוות דעת משפטיות של אחידות ושוויון וכבוד האדם ואפליות.
משה ויגדור: יש הסתייגות רבה מאוד, גם בחוות הדעת המשפטיות של משרד המשפטים, מהפרדה ומלימודים מופרדים.
עינת וילף: גם אצל החרדים וגם אצל הבדואים?
משה ויגדור: בכלל האוכלוסייה.
משה ויגדור: יש הבנה לצורך החרדי וצרכים מסוימים של האוכלוסייה של מיעוטים, כמו הבדואים, אבל יש הסתייגויות מאוכלוסיות נוספות.
משה ויגדור: מצאנו שהיו אוכלוסיות של דתיים לאומיים שביקשו גם ללמוד בנפרד.
משה ויגדור: זה התקבל בעין מאוד לא טובה, וגם מל"ג לא אפשרה את זה.
משה ויגדור: מל"ג קראה לברר למה זה, היא למדה את הנושא הזה, ועכשיו היא מתלבטת.
משה ויגדור: יש פה התלבטויות לא פשוטות.
משה ויגדור: אז העניין הזה הוא על הפרק, מחפשים לו פתרונות, זה צריך להיות מאוד זהיר ומאוד מתאים למגוון, אבל לא רוצים לפתוח מערכת של שונות כל כך גדולה וכל כך הרבה רבדים וקבוצות שונות וסגמנטציות וסגרגציה בתוך המסגרת של השכלה גבוהה.
משה ויגדור: זו סוגיה רצינית מאוד, סוגיה מהותית.
משה ויגדור: כולם מקבלים בהבנה את העניין החרדי, ואגב, יש הגדרה מאוד מסוימת לחרדי – זה לא כל מי שאומר שהוא חרדי, אלא צריך מספר התנהלויות כדי להגיד שזה או זו שייכים לאוכלוסייה החרדית ולכן הם היכולים להיות במסגרת הזאת.
משה ויגדור: כל הדברים האחרים דורשים התייחסות שונה.
משה ויגדור: אני אומר שוב, המל"ג, בהתייעצות עם משרד המשפטים, מתייחס לעניין הזה מאוד ברגישות, ויהיו לזה תשובות.
משה ויגדור: תכנית העבודה לטווח בינוני וארוך – בתכנית העבודה קבענו: 1.
משה ויגדור: המשך למידה, מעקב אחרי הפיילוט ותכנית האוניברסיטה הפתוחה, והסקת מסקנות.
משה ויגדור: זה תהליך שאנחנו עוברים; 2.
משה ויגדור: הגדרת יעדים איכותיים וכמותיים למוסדות בחומש הקרוב.
משה ויגדור: אנחנו רוצים לעבוד עם המוסדות ולהבטיח את העלאת הרמה; 3.
משה ויגדור: הרחבת התמיכה בשנה א' והרחבת מערך המכינות.
משה ויגדור: זה חלק מהרפורמה שהיה נחוץ להסביר אותה קודם באריכות; 4.
משה ויגדור: מתן תמריצים להבטחת השגת יעדים.
משה ויגדור: תפיסת העולם שלנו היא של תמרוץ; 5.
משה ויגדור: גיבוש תכניות למערך סיוע כלכלי לסטודנטים.
משה ויגדור: אנחנו בודקים את זה גם עם קרנות פילנתרופיות וגורמים חוץ-ממשלתיים, כי יש גבול כמה יכול להגיע מהמקור הממשלתי; 6.
משה ויגדור: קידום ההנגשה הפיזית למוסדות בפריפריה.
משה ויגדור: בנושא הזה אנחנו בעבודה עם משרד התחבורה כדי להבטיח הסעות בשעות נכונות; 7.
משה ויגדור: בחינת שילוב לימודים קדם אקדמיים בשירות אזרחי.
משה ויגדור: זה דבר שאנחנו בודקים עם משרד האוצר; 8.
משה ויגדור: בחינת הצורך בהקמת מכללה ערבית.
משה ויגדור: זה נושא שעלה.
עינת וילף: כלומר מכללה בשפה הערבית?
משה ויגדור: כן, שתלמד בשפה הערבית.
משה ויגדור: היא יכולה ללמד אפילו בשתיים או שלוש שפות.
משה ויגדור: היום גם במערכת הרגילה השפות מתחילות להתבלבל: האנגלית נכנסת יותר, והנושא השפתי הוא פחות עברית כעברית, למרות שזו השפה המרכזית וזה השפה ששולטת, ואנחנו גם מאוד ושומרים על זה.
משה ויגדור: גם האקדמיה ללשון העברית מאוד שומרת על כך, ובצדק.
משה ויגדור: אבל במקרה הזה מדובר על מכללה לאוכלוסייה הערבית, ויהיו בה יותר שיעורים ואפשרויות בערבית.
משה ויגדור: אני אעבור לחרדים.
משה ויגדור: יש פה גרף של פיזור האוכלוסייה.
משה ויגדור: אפשר לראות שיש באזור ירושלים, אזור המרכז, אזור הדרום, חיפה ומעט באזור הצפון.
משה ויגדור: צריך לתת תשובה לכל האוכלוסייה.
משה ויגדור: תמונת מצב – פלטפורמות.
משה ויגדור: פלטפורמות זה מסגרות שהוקמו לפני שנים.
משה ויגדור: זה פתרון מעולה, שבתוכו אוניברסיטאות מלמדות ונותנות את התואר.
משה ויגדור: בפלטפורמה נעשים הלימודים בנפרד לגברים ונשים.
משה ויגדור: יש שתיים כאלה: אחת בבני ברק – מבח"ר; ואחת בירושלים, בראשות עדינה בר שלום.
משה ויגדור: בירושלים מלמדים לימודים של אוניברסיטת בר-אילן, אוניברסיטת בן-גוריון והמכללה האקדמית הדסה.
משה ויגדור: במבח"ר מלמדים אוניברסיטת חיפה, אוניברסיטת בן-גוריון ובר-אילן כמובן.
משה ויגדור: בבניית המודל החדש מצאנו את הערבוב הזה בעייתי – הוא טוב, הוא נותן פתרון, אבל הוא לא רחב מספיק.
עינת וילף: לזה התכוונת כשאמרת שהתארים נחשבים לא כל כך טובים?
משה ויגדור: לא, ממש לא, אני דיברתי בעיקר על מכללות לא מתוקצבות שיש בהן מסות גדולות של לימודים שיש לגביהם חשש לגבי התוצר.
משה ויגדור: פה התוצרים הם ברמה אקדמית – הם של האוניברסיטאות שנותנות את התואר.
משה ויגדור: במל"ג יש ועדה מיוחדת שבודקת שכל תכנית כזאת שנפתחת לה פלטפורמה היא אחידה וזהה לזאת שניתנת באוניברסיטת האם, כולל אותם מרצים.
משה ויגדור: אם רוצים להחליף מרצה מסוים בגלל המרחק או בעיה מהסוג הזה, אז צריך להסביר ולקבל אישור.
משה ויגדור: זאת אומרת שזה נעשה אותו דבר, והרמה היא אותה רמה.
משה ויגדור: רמת התלמידים, אגב, היא מאוד גבוהה.
משה ויגדור: מגיעים לשם תלמידים, בעיקר הגברים, אחרי לימודי תורה.
משה ויגדור: הם מעולם לא התנסו בלימודים אחרים, ובכל זאת, אחרי תקופת הסתגלות קצרה הם מהר מאוד מסוגלים להמשיך ולהמריא.
משה ויגדור: מלמדים שם מדעי המחשב, ראיית חשבון, מנהל עסקים, קצת משפטים ועוד מקצועות, ולאט-לאט מרחיבים את זה לתחומים נוספים כמו עבודה סוציאלית ותחומים נוספים שיש בהם צורך במגזר החרדי.
עינת וילף: אבל הכיוון הכללי הוא לימודי מקצוע?
משה ויגדור: לימודים שיש בהם שימוש ויכולת התפרנסות.
משה ויגדור: כל הרעיון הוא לא לשנות את אורח החיים של האוכלוסייה החרדית, אלא שהם ימשיכו לשמור על תרבותם.
משה ויגדור: אף אחד לא רוצה להתערב או לאיים על דרך החיים שלהם.
משה ויגדור: יש כאלה שתופסים חלק מהפעולות כסוג של איום, ולכן צריך מאוד להיזהר בעניין הזה.
משה ויגדור: אבל צריך לאפשר להם לרכוש מקצוע – אנחנו קוראים לזה השכלה – שיאפשר להם להעלות את רמת החיים שלהם ולהתקיים בכבוד.
עינת וילף: וסתם כאנקדוטה – האם אתם מוצאים פתאום כאלה שמעוניינים בפיזיקה או בספרות, כתוצאה מזה?
משה ויגדור: יש גם את זה.
משה ויגדור: אני מוכרח לומר שבתוך המספר 6,090 יש מגוון של הכול.
משה ויגדור: אפשר לראות פסיכולוגיה, שבהתחלה לא היה, וגם מקצועות מדעיים.
משה ויגדור: אני גם רוצה לציין שדווקא הבנות החרדיות שמגיעות, נשים שהרבה פעמים באות כבר עם ילדים, ולכן בפלטפורמה של ירושלים, אצל עדינה בר שלום, יש גנון ויש מערכת שלמה תומכת – דווקא הן באות יותר מוכנות.
משה ויגדור: הן באות אחרי לימודים בבית יעקב, ושם לומדים חשבון, פיזיקה, קצת כימיה, ומכירים יותר את התחומים.
משה ויגדור: לכן הולכים גם לתחומים שהם נושקי מדע.
משה ויגדור: יש בעיה גדולה, והיא מסבירה למה זה חשוב לפתוח את המרכזים ליד המוסדות: אין מעבדות, ואם צריך לעושת מקצוע שהוא מקצוע שיש בו התנסות מעשית – אין איפה.
משה ויגדור: יש תכנית שנעשית במבח"ר עם הטכניון – הם נוסעים באוטובוס לטכניון.
משה ויגדור: מדובר בתכנית לגיאודזיה ומדידה.
משה ויגדור: יש בה כ-60 סטודנטים שנוסעים למעבדות בטכניון.
משה ויגדור: מפנים להם את המעבדות באותו יום, והם עובדים בהן.
משה ויגדור: אבל זה דבר שהוא קשה לוגיסטית, ואם הם היו לומדים באזור קרוב לטכניון, הם היו יכולים לעשות את זה יותר בקלות, אולי אפילו יומיים בשבוע.
משה ויגדור: אלה סוג הדילמות שיש.
משה ויגדור: הפלטפורמות ימשיכו גם בתכנית החדשה, אבל הרצון הוא שהן ימשיכו עם אוניברסיטאות שקרובות למקום שבו הן פועלות.
משה ויגדור: זאת אומרת, המכללה בירושלים תמשיך עם התכניות שיש לה עם בן-גוריון ובר-אילן, אבל בעתיד התכניות החדשות יהיו עם העברית ועם המכללה להנדסה ועם בג"ט ועם המכללה האקדמית הדסה, וזאת של מבח"ר תהיה עם תל-אביב ובר-אילן ועם מכללת תל-אביב יפו ועוד גורמים בסביבה.
יהודית גידלי: משה, איפה נכנס פה מכון לב – המכללה לבנות בירושלים, שיש בה יותר בנים מבנות?
משה ויגדור: יש במכון לב, מה שקרוי "בית-הספר הגבוה לטכנולוגיה".
משה ויגדור: מספר מכונים.
משה ויגדור: אגב, זה בית-ספר מצוין, שעושה עבודה מעולה כבר שנים רבות.
משה ויגדור: יש לימודים במגוון מקצועות שהם נפרדים לבנים ובנות.
משה ויגדור: לימודי ההנדסה שם הם ברמה גבוהה, אבל לא מספיק רחבים.
משה ויגדור: אנחנו מאוד שומרים שבתכנית החומש הוא ישמור על הכיוון ולא ילך לכיוונים אחרים.
משה ויגדור: יש כל הזמן משיכה ללכת לכיוונים של מנהל עסקים, שאין בהם הרבה צורך ולא הרבה תעסוקה.
משה ויגדור: יש צורך ללכת לכל מיני תחומים שהם מכניסי כסף – "סו קולד" משפטים.
משה ויגדור: צריך להיזהר מזה, ואנחנו מאוד נזהרים ברמה התכנונית.
משה ויגדור: אנחנו יכולים לאכוף את זה על המוסדות המתוקצבים, ופחות, או כמעט ולא, על הלא מתוקצבים, בשלב הזה.
משה ויגדור: אנחנו נביא לוועדה כאן הצעת חוק להחיל תכנון גם על המוסדות הלא מתוקצבים.
משה ויגדור: אני חושב שזה מחויב גם מבחינת ההסדרה של מה שקורה בהשכלה הגבוהה במשק כולו.
משה ויגדור: הם גם מעורבים במבח"ר, בלימודים ובקורסים לתלמידים חרדים.
משה ויגדור: הם בעצם היו החלוצים של הכנסת חרדים למסגרות נפרדות לנשים וגברים.
משה ויגדור: הם גם מתמודדים עם בעיות לא פשוטות, כמו למשל תשתיות כפולות.
משה ויגדור: עדינה זה מיקרוקוסמוס.
משה ויגדור: יש שתי קפיטריות, אחת לנשים ואחת לגברים, על 1,400 תלמידים בסך הכול.
משה ויגדור: לספרייה יש שתי דלתות – זאת נסגרת בלילה וזאת נפתחת בערב; יש רב ורבנית שעוזרים לתלמידים בהתלבטויות שיש להם, יש גנון ועוד.
משה ויגדור: יש המון פעולות כפולות, משום שצריך לתת לשתי האוכלוסיות את המענה.
משה ויגדור: הנשים נכנסות מצד אחד של הבניין והגברים מצד אחר.
משה ויגדור: אבל צריך להבטיח שיש הנהלה אחידה.
משה ויגדור: יש בזה סוגיות לא פשוטות, אבל זה חשוב ביותר מבחינת החברה הישראלית וגם מבחינת הכלכלה – ככל שייכנסו לעבודה יצרנית יותר אנשים מהסקטור החרדי, בנוסף למיעוטים, כך יגדל הנתח שלהם בכלכלה והיא תורחב.
משה ויגדור: יש פה ראייה אסטרטגית כוללת.
משה ויגדור: אפשר לראות בשאר הדברים, במוסדות המתוקצבים, כמה לומדים.
משה ויגדור: ויש גם מוסדות לא מתוקצבים, בעיקר הקריה האקדמית אונו, ששם עיקר הלימודים זה משפטים ומנהל עסקים.
עינת וילף: האם משהו מאלה הוא כבר תואר שני?
משה ויגדור: אין שם תואר שני עדיין.
משה ויגדור: אבל בפלטפורמות מתחיל להיות תואר שני.
עינת וילף: כי אם לקחת דוגמה מצה"ל, מהוועדה של פלסנר, מה שצה"ל עושה זה שהוא נותן הרבה מהתנאים המופרדים האלה לשירות החובה, אבל אם חייל חרדי רוצה לחתום קבע אז נגמר – הוא חייב ללמוד לדבר עם נשים, לעבוד אתן ולהיות אתן באותו חדר.
עינת וילף: יכול להיות שכדאי להחליט שהחל מתואר שני מפסיקים עם התנאים הייחודיים.
עינת וילף: בתואר שני כבר לא מאפשרים תנאים ייחודיים, וכאן אדם כבר צריך להיכנס לעולם.
משה ויגדור: כפי שכולנו יודעים, התואר השני נפוץ היום יותר ויותר, ובהרבה תחומים תואר ראשון כבר לא מספיק.
משה ויגדור: ההחלטה של המל"ג כרגע היא לאפשר גם תואר שני במסגרות האלה, אבל לא שלישי – בשלישי העולם כבר משתנה.
משה ויגדור: יש כאלה, בודדים, שרוצים והולכים לשלישי.
משה ויגדור: אבל בתואר השני, בעיקר בחלק מהתחומים הרלוונטיים, הטכנולוגיים בעיקר, יש עניין למשוך את האנשים לשם.
משה ויגדור: צריך להבין שהתהליך הוא תהליך מאוד אטי, הוא תהליך שעדיין יש לו הרבה מאוד ההתנגדות בקרב החצרות של האדמו"רים והרבנים – חלק השלימו וחלק עוצמים עין.
משה ויגדור: מפעם לפעם זה עולה שוב, עם הרבה טענות, ואפשר לראות הרבה פשקווילים וכתבי פלסתר בעיתונות החרדית.
משה ויגדור: זה עולה ונרגע.
משה ויגדור: חלקו בא גם מתוך מאבקים פנימיים במערכת שם.
משה ויגדור: אנחנו צריכים להיות מאוד זהירים.
משה ויגדור: המטרה שלנו היא לא לשנות את אורח החיים, אלא לתת כלים לחיים טובים יותר וברמה גבוהה יותר, תוך תרומה אמתית למשק, לכלכלה ולחברה.
משה ויגדור: זו תרומה אמתית למשק ולחברה, ואני חושב שאנחנו בדרך הנכונה.
משה ויגדור: כרגע יש 6,000 לומדים.
משה ויגדור: יש פה ללא ספק תרומה גם למערכת הלא מתוקצבת, כי היא נתנה תשובה בזמן שהמערכת המתוקצבת לא ידעה לתת תשובה.
משה ויגדור: בעניין הזה בהחלט מגיע להם קרדיט – היינו שם, סיירנו ובהחלט מרשים מה שהם עשו.
משה ויגדור: נכון שהם עשו את זה מתוך ראיית שוק וצורכי שוק, לעומת התכנון שלנו, שלא רואה את השוק מהבחינה של מה יכניס לי כסף אלא יותר מה אני צריך לתרום לו.
משה ויגדור: אבל ללא ספק הם עשו פה מעשה חשוב, וכך גם הפלטפורמות, שכשהקימו אותן זה היה מעשה נכון.
משה ויגדור: עכשיו אנחנו צופים שבשש השנים הקרובות יתווספו לפחות עוד 3,000 ואולי אפילו יותר.
משה ויגדור: 3,000 זה היעד שקבענו להוסיף.
משה ויגדור: כפי שאמרתי, יש תקציבים ייעודיים, והוצאנו קול קורא למוסדות לגבי התכנית החדשה.
משה ויגדור: אני מוכרח לומר שהייתה היענות יוצאת מהכלל.
משה ויגדור: יושב לידי ד"ר פינחס חליוה, המנכ"ל של מכללת אשקלון, שפותחת פעילות גם לידה וגם במקום לא רחוק, בגן יבנה, בשיתוף פעולה עם חרדים.
משה ויגדור: גם האוניברסיטה העברית הגישה, והיא בתהליך, ורבים מהמוסדות האחרים גם הגישו.
משה ויגדור: זו תפיסת עולם אחרת, זו פריצה, וזה דורש את הזמן להתאמה.
משה ויגדור: כמה עקרונות מנחים בתוך זה: 1.
משה ויגדור: הכרה במאפיינים; 2.
משה ויגדור: שילובם באקדמיה של חרדים החפצים בכך, תוך כיבוד אורח חייהם ומתן מענה מלא לצורכיהם ושאיפותיהם; 3.
משה ויגדור: הכרה במגוון הרב הקיים בקרב הציבור החרדי, ועל כן הוצעו מגוון מסגרות ואפיקי פעולה; 4.
משה ויגדור: יישום עקרונות אלה מצריך מסגרות ייחודיות לחרדים.
משה ויגדור: זו מסקנה של המל"ג; 5.
משה ויגדור: הקושיה: איך לעצב מסגרות כאלו כך שמחד יאפשרו שילובם של חרדים באקדמיה, ומצד שני תהיה עקביות לגבי עקרונות אוניברסליים.
משה ויגדור: בסופו של דבר זו השכלה גבוהה, ולכן צריך לשמור על עקרונות אוניברסליים וללא ספק לשמור על הרמה.
משה ויגדור: בעידן המצוינות צריך להבטיח שמי שמסיים הוא ברמה גבוהה.
עינת וילף: אני למדתי עם כמה חרדים בחו"ל.
עינת וילף: הם ישבו לידי ואפילו למדו אבולוציה.
משה ויגדור: קראתי היום או אתמול בעיתון שכיתה של בית-ספר חרדי נכנסה למוזיאון המדע בחיפה.
משה ויגדור: לפני כן המורה אמרה להם: אל תקבלו את מה שרואים פה כפי שזה – תזכרו מה למדתם.
משה ויגדור: בכל מקרה, יש פה דילמות לא פשוטות.
משה ויגדור: בחוץ לארץ נהוג אחרת בהרבה נושאים.
משה ויגדור: כולנו מכירים את חנות "BH" בניו-יורק, חנות "בעזרת השם", שהיא אחת מהחנויות המצליחות ביותר בתחום האלקטרוניקה.
משה ויגדור: כל העובדים שם חרדים, והם נותנים שירות לכולם ואין עם זה שום בעיה ושום הפרדה.
משה ויגדור: אבל בארץ הדברים שונים.
יהודית גידלי: נכנסות לשם נשים בכל צורות הלבוש, ללא שום בעיה.
משה ויגדור: אבל בארץ ההתנהלות שונה.
משה ויגדור: אנחנו חיים פה, ואנחנו יודעים שהסביבה שלנו היא מורכבת ומסובכת יותר, וצריך להתאים את עצמנו.
משה ויגדור: לכן אמרתי שיש בעניין הזה סוגיות רגישות ועדינות שמל"ג נדרשת אליהן.
עינת וילף: כדי בכל זאת לדעת – מי הם שומרי הסף?
עינת וילף: איך אתם מקפידים שלעקרונות אוניברסליים יש ייצוג לא פחות חזק מתפיסת ההתחשבות?
משה ויגדור: קודם כול, קבענו כללים, שזה די בהלימה עם דרך העבודה שלנו.
משה ויגדור: קבענו כללים, קבענו תקצוב, וקבענו מודל תקצוב.
משה ויגדור: אני חושב שעשינו את זה אטרקטיבי: מוסד שנכנס יודע שהוא עושה פה שירות לאומי, שזה דבר בעל חשיבות, והוא גם יודע שיש פה כיסוי כספי בסדר.
משה ויגדור: כי צריך להשקיע באוכלוסייה הזאת מעבר להשקעה רגילה.
משה ויגדור: בסופו של דבר, האחריות האקדמית היא של המוסדות, ואני חושב שלמוסדות בארץ – לוותיקים בוודאי, ולאט-לאט גם לצעירים – אין תחליף.
משה ויגדור: אין תחליף למוניטין אקדמי.
משה ויגדור: אנחנו סומכים על העניין הזה.
משה ויגדור: מעבר לזה יש אגף הערכת איכות במל"ג, ואחת מהבדיקות שהוא יעשה זה בדיקות של איכות הלימודים, גם במכינות וגם בלימודים האלה.
משה ויגדור: אנחנו מוכרחים לתת למערכת לעבוד.
משה ויגדור: גם ככה, אגב, המערכת מתלוננת על מיקרו מנג'מנט מוגזם מצדנו.
משה ויגדור: אנחנו חושבים שזה לא מוגזם, אלא שאנחנו נכנסים רק איפה שצריך.
משה ויגדור: אבל צריך לתת למערכת לעבוד, לתת לה את הכלים והתמרוץ להגיע ליעדים.
משה ויגדור: לכן המערכת שלנו צריכה להיות מאוד שקופה לגבי היעדים ולגבי מה מקבלים עבור השגת כל יעד, ולעמוד בזה; ומנגד, לעשות בקרת איכות, כך שמי שלא עומד בתנאי בקרת האיכות – להוביל למצב של סגירה, או למצב של סנקציות ותיקון.
משה ויגדור: אני חושב שמיציתי בזה את הקטע של החרדים, ואני רוצה לעבור על עוד כמה דברים כלליים לפני שאני מסיים את המצגת.
משה ויגדור: הסדרת יחסי עבודה – בשנתיים האחרונות הצלחנו להסדיר את מערכת יחסי העבודה בהשכלה הגבוהה.
משה ויגדור: זה דבר שבעבר תמיד היה בכותרות, והפעם נעשה בשקט ובצורה מסודרת.
משה ויגדור: היה הסכם עבודה ראשון עם הסגל הבכיר במכללות.
משה ויגדור: שנים ההסכם לא היה הסכם אלא כל מיני הסדרים, כל מכללה עם ההסדר שלה.
משה ויגדור: ההסכם כלל: 1.
משה ויגדור: שיפור כללי של תנאים; 2.
משה ויגדור: אופק מקצועי; 3.
משה ויגדור: הכרה בפעילות מחקרית אישית של חבר הסגל.
משה ויגדור: הרי אמרנו במפורש שאנחנו לא נותנים תשתית מחקרית למכללות.
משה ויגדור: חלק מהמכללות לא אוהבות את זה, ואפשר היה לראות את זה מהתגובות שהיו בישיבה הקודמת.
משה ויגדור: אבל תפיסת העולם שלנו בעניין הזה מאוד עקבית: המכללות לא מקבלות תשתית מחקרית.
משה ויגדור: המורים יכולים, ואף רצוי, לחקור במסגרות אחרות, אבל הם צריכים בעיקר ללמד – המכללות צריכות להצטיין בהוראה.
משה ויגדור: כמובן גם האוניברסיטאות, אבל אצל המכללות זה ללא ספק היעד הראשוני; 4.
משה ויגדור: מלבד התמרוץ, איכות הוראה וגמישות ניהולית.
משה ויגדור: נתנו גמישת ניהולית.
משה ויגדור: זאת פעם ראשונה שמכללה יכולה להעסיק בחוזה אישי בשכר שונה מהשכר הקיבוצי, עד 15% מהסגל, כולל סל קליטה ואפשרויות שונות.
משה ויגדור: זה נותן אפשרויות שאין בשום מערכת אחרת למעט המכללות המתוקצבות.
משה ויגדור: הלוואי שהיינו מגיעים לזה באוניברסיטאות.
משה ויגדור: הן היו רוצות, אבל הסגלים לא מעוניינים – ארגוני הסגל לא רוצים.
משה ויגדור: זה הדבר שראשון שעשינו.
משה ויגדור: הדבר השני: הסכם עבודה ראשון עם הסגל הבכיר במכללות.
משה ויגדור: נחתם הסכם לארבע שנים.
משה ויגדור: בעבר זה תמיד היה שביתה ואז סגירת פערים אחורה.
משה ויגדור: פה, תוספת השכר הייתה מידתית, וניתנה העדפה לסגל צעיר.
משה ויגדור: צריך לחלוק מחמאה לסגלים באוניברסיטאות.
משה ויגדור: הוועדה המתאמת של הסגל הבכיר הבינה שצריך לתמרץ סגל צעיר, ואפשרה לתת לו אחוזים גבוהים יותר בתוספות, לפחות בשנים הראשונות.
משה ויגדור: מלבד זה, לאחרונה, אחרי מערכת לא פשוטה וכואבת, הוסדרה מערכת השכר ויחסי העבודה של הסגל הזוטר, וזה נתן מענה לאותם חוקרים שלא נקלטו בעשור האבוד, וקביעת סטנדרטים בחלוקת מטלות, ועומסים סבירים.
משה ויגדור: ברגע שעשינו את זה המערכת מוסדרת מבחינת יחסי עבודה.
משה ויגדור: זה לא אומר שלא יהיה סכסוך פה ושם, כי המערכת גדולה ומגוונת ויש בה צרכים ולחצים, אבל בסך הכול המערכת מוסדרת.
משה ויגדור: זה הישג שאי אפשר להגזים בחשיבות שלו.
משה ויגדור: הוא מבטיח שאפשר לעשות עבודה תכנונית ומסודרת ומאורגנת, כשהחזית הזאת שקטה.
עומר אלוני: הסטנדרטים יצטרכו להיקבע – זו הוועדה המשותפת של - - -
משה ויגדור: נכון, יש עוד עבודה.
משה ויגדור: יצטרכו להיקבע.
משה ויגדור: זאת המטרה.
עינת וילף: הייתה לנו מצגת מצוינת על קידום נשים בסגל האוניברסיטאות.
עינת וילף: אחד הדברים הבולטים שעלו שם זה שבשל ההזדמנות שיש עכשיו עם התקצוב וגיוס הסגל, הולכת להיות עכשיו תקופה משמעותית של גיוס סגל, והיא אולי תקבע את דמות האקדמיה ל-30-20 השנים הבאות.
עינת וילף: מאוד חשוב שבעת הגיוס הזה, הגיוס עצמו כבר יתקיים ברמות שיבטיחו שאנחנו נראה אקדמיה עם מעמד נשים שונה לחלוטין.
משה ויגדור: אז אני אומר כמה מילים, כי זה מאוד חשוב לציין את זה.
משה ויגדור: ועדה בראשות פרופ' רבקה כרמי עבדה, אספה נתונים והמליצה המלצות.
משה ויגדור: ההמלצות אומצו על ידי ות"ת ומל"ג, והועברו למוסדות כדי שהמוסדות ידווחו על הפעולות שנעשות, בתוך פרק זמן נתון שהם קיבלו.
משה ויגדור: במל"ג עסקנו הרבה מאוד בשנה האחרונה בנושא של סטודנטיות בהיריון, כדי להבטיח שסטודנטית בהיריון שמקבלת מלגה, בעיקר בתיזה לתואר שני או בתואר שלישי, תוכל לצאת לחופשת לידה, ואחרי שהיא חוזרת, שתוכל להמשיך לעבוד את פרק הזמן שהיא נעדרה ועדיין לקבל על זה מלגה.
משה ויגדור: זאת אומרת שהיא גם תקבל את המלגה בזמן חופשת הלידה וגם כשהיא תחזור.
עינת וילף: עוד שלושה חודשים.
משה ויגדור: זה נושא אחד, וראינו אותו לא מהצד של זכויות הסטודנט אלא מהצד של קידום נשים באקדמיה.
משה ויגדור: משום שהאחוזים מוכרים: בתואר ראשון בערך חצי מהסטודנטים זה נשים, בתואר שני הוא עדיין גבוה, בתואר שלישי הוא פוחת באופן דרמטי, ובמינויים זה מגיע לאחוזים בודדים.
משה ויגדור: אני מוכרח לציין - - -
פרופ' שי ארקין: זה עובדתית לא נכון.
משה ויגדור: אז תתקנו אותי עובדתית, אולי הזיכרון שלי בוגד בי.
עינת וילף: זה לא הולך ויורד?
פרופ' שי ארקין: בחבר הנאמנים של האוניברסיטה העברית היו יותר מקבלי דוקטורט נשים מאשר גברים.
פרופ' שי ארקין: זה עקבי שנה אחרי שנה.
משה ויגדור: בסדר, אני מתקן את זה.
משה ויגדור: אבל זה לא במינויים.
פרופ' שי ארקין: במינויים לא.
עינת וילף: זה נכון שבשנים האחרונות הדוקטורט גם התקדם מאוד, אבל במינויים הפער הוא ענק.
משה ויגדור: נכון, אבל צריך לראות את זה רב-שנתי – האם זה כל שנה.
משה ויגדור: אם זה רב-שנתי אז זה מעמיק את בעיית המינויים.
משה ויגדור: אבל אנחנו מודעים לזה.
משה ויגדור: אני אתקן את עצמי: יש יותר נשים או לפחות אותו דבר, בכל השלבים, אבל כשזה מגיע למינויים זה צונח באופן דרמטי.
משה ויגדור: אתמול היה לנו מפגש מאוד מעניין של חוקרים שיוצאים לפוסט דוקטורט.
משה ויגדור: אנחנו יזמנו את המפגש, על מנת שישמרו על קשר, כי האתגר לגייס אותם לאחר מכן דורש שנשמור אתם על קשר.
משה ויגדור: אחרי הפוסט אפשר יהיה לקלוט פה את המצטיינים.
משה ויגדור: בתוכם היו באמת הרבה מאוד נשים.
משה ויגדור: אחת הבעיות שאובחנו שם היא שהיציאה של נשים לפוסט דוקטורט היא מאוד מסובכת.
משה ויגדור: ולכן הוועדה של רבקה כרמי קבעה בין השאר ש: פוסט דוקטורט יכול להתפצל כה פעמים, על פני תקופות קצרות; ומעודדים פוסט דוקטורט דווקא באירופה, שזה קרוב יותר.
משה ויגדור: כל זה נובע מתוך העניין שכדי להתחרות על מקום – והתחרות היא תמיד על מצוינות ולא שום פרמטר אחר – צריך להביא בחשבון את התוצרים המדעיים שנעשו בפוסט, ואת העובדה שהפוסט נעשה באוניברסיטה מוכרת וטובה, עם קבוצת מחקר טובה בחו"ל.
משה ויגדור: אלה חלק מהתנאים הנדרשים כדי להיקלט.
משה ויגדור: כמה נקודות ציון: 1.
משה ויגדור: בשנה החולפת, פתיחת בית-ספר לרפואה בצפת.
משה ויגדור: זה מאמץ גדול שנעשה, והוא מרחיב את מסיימי הרפואה ל-700 בשנה.
משה ויגדור: צריך לזכור שלפני חמש שנים היו 360, והיעד היה להגיע ל-700, ואכן הגענו.
משה ויגדור: עדיין יש מחסור, ואנחנו עובדים היום עם משרד הבריאות על קליטת סטודנטים ישראליים שלומדים בחו"ל.
משה ויגדור: לאחרונה עברנו תהליך של חקיקה לגבי מבחן אחיד, כי זה היה דרוש בגלל חוק זכויות הסטודנט.
משה ויגדור: 2.
משה ויגדור: ייעול תהליכי אישור תכניות במל"ג ות"ת – בעקבות עידן הנגישות, הגיעו המון תכניות ונוצרה סתימה במערכת.
משה ויגדור: עשינו פעולה מאוד מהירה של זירוז והקלות, בלי לעשות הנחות אקדמיות.
משה ויגדור: התהליכים היום הרבה יותר מהירים ומובנים.
משה ויגדור: יש ועדות תחומיות, והאגף האקדמי במל"ג עבר רפורמה גדולה, שזה דבר חשוב.
משה ויגדור: אנחנו גם דנים שוב במה שנקרא "אוטונומיה".
משה ויגדור: בעבר הייתה אוטונומיה לאוניברסיטאות, כלומר הן היו יכולות לפתוח תכניות בתנאים שהוגדרו להן, ללא אישור המל"ג.
משה ויגדור: הן היו צריכות רק לדווח, בעיקר לגבי תואר שני אם יש כבר תואר ראשון או תואר ראשון בתחומים דומים.
משה ויגדור: זה היה לשלוש שנים ניסיון, ונמשך חמש שנים.
משה ויגדור: היו מספר מקרים שניצלו את זה לרעה ולא פעלו על פי המתווה, ולכן הפעולה הראשונה שעשתה המל"ג – אולי דרסטית מדי אבל נדרשת – זה להפסיק את האוטונומיה.
משה ויגדור: זאת אומרת שכולם היום צריכים אישור ממל"ג.
משה ויגדור: אנחנו בקרוב הולכים להעלות שוב את נושא האוטונומיה, ולקבוע תחומים.
משה ויגדור: יכול להיות שזה לא יהיה לכל מוסד אלא לתחומים מסוימים בכל מוסד, לפי היכולות שלו, וגם כמובן למכללות.
משה ויגדור: צריך לדון מה אפשר לתת ואיך.
משה ויגדור: 3.
משה ויגדור: קבלת ישראל ל-CERN.
משה ויגדור: צריך לזכור שיש שיתוף פעולה מעניין שיש לישראל בתחום הזה עם מדינות ערביות באזור, בירדן.
משה ויגדור: זה נקרא "ססמי", וכל פעם מרימים גבה כששומעים את השותפים, שהם: ירדן, מצרים, טורקיה, בחריין, פקיסטן ואירן.