GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מירב ישראלי: שוב, היא הערה משפטית.
ערן דוידי: ההערה ברורה.
מירב ישראלי: אם כך, אולי בכלל לא צריך לאפשר את הפטור הזה.
דורית מורג: זה גם בלתי מתקבל על הדעת בחוק כזה לא לאפשר חריגים.
דורית מורג: החריגים, אם הם אכן יתפרסמו ונקבע איך הם יתפרסמו, כמובן עומדים לביקורת הציבור.
דורית מורג: יכול להיות שיחליטו שמבחינה פדגוגית יותר נכון ללמוד כך ולא אחרת, ואני נותנת דוגמה בלבד, אבל השאלה אם כל שנה כל ההוראות האלה יבוטלו ויחודשו שוב.
מירב ישראלי: אני חושבת שכדאי לחדד שתי רמות.
מירב ישראלי: יש כאן בעצם את הרמה של הפורמט.
מירב ישראלי: זאת אומרת, ההורה יכול לבחור האם הוא קונה ספר שהוא ספר או שאת אותו ספר הילד יקרא בטאבלט.
מירב ישראלי: זאת רמה אחת שכאן לא נכנסים לשיקולים, אני חושבת, של כיתה א' או לא כיתה א'.
מירב ישראלי: יש רמה אחרת שכאשר אתה כבר מתחיל ללמד מהדברים האלה ויש דברים אינטר-אקטיביים, אז השאלה הזאת עולה.
עופר רימון: לא, היא עולה כבר מהתחלה.
מירב ישראלי: העמדה היא שכל ספר שבעצם מתפרסם, זה הרי עניין של צורה ואיך אתה קורא את הספר.
עופר רימון: זאת לא רק צורה.
מירב ישראלי: אולי יש משהו שאני לא מבינה.
עופר רימון: כשאנחנו עוברים ממדית קריאה של ספר רגיל למדיה דיגיטאלית, יש לזה כל מיני השפעות.
עופר רימון: בעולם נעשו הרבה מאוד מחקרים כדי לקבוע אם זה נכון בכיתה א' בעת רכישת הקריאה ללכת בכיוון הזה או לא.
מירב ישראלי: זאת אומרת, העמדה שלכם היא שלא כל ספר צריך להיות.
עופר רימון: אנחנו אומרים שבמקומות מסוימים אנחנו צריכים לבדוק את עצמנו, מה הגיל האידיאלי להתחיל ובאיזה תחומים.
יואלה טרם נבון: תחום דעת.
עופר רימון: יש לנו ועדה שהקמנו ספציפית לנושא.
עינת וילף: עופר, ברור לך שלגבי כל הילדים בגיל 6 שנכנסים למערכת בעוד שנתיים, זאת כבר שאלה מיותרת עבורם.
מירב ישראלי: נכון, כך זה נראה.
עינת וילף: לצורך העניין, השאלה האם נכון לחשוף ילדים בכיתה א' לספרים בטאבלטים, כבר היום לדעתי מתחילה להיות שאלה שמנותקת ובעוד כמה שנים היא תהיה מנותקת לחלוטין.
יואלה טרם נבון: השאלה היא שאלה.
עינת וילף: אתה יכול להחליט שלמרות שהם עושים את זה בבית מגיל שנה, כשהם מגיעים לבית הספר אנחנו מפסיקים עם זה.
עינת וילף: בוא לא נציג את זה כשאלה האם אנחנו רוצים לחשוף אותם לזה כי הם חשופים לזה.
עופר רימון: כל הגישה שלנו היא להחדיר טכנולוגיה לבתי הספר ולהשתמש בספרי לימוד דיגיטאליים היכן שאנחנו יכולים.
עופר רימון: יצאנו במענק עידוד להוצאות לאור שיש להם ספרים מאושרים כדי שבשנה הבאה יהיו לנו עוד ספרים דיגיטאליים, אבל גם כשיצאנו במענקי עידוד, התחלנו בכיתות ד' עד ו' ולא בכיתה א' עד ג', והתחלנו במקצועות מתמטיקה, אנגלית ומדעים ולאו דווקא בשפה כי אנחנו לא רצינו ישר ללכת למקום שעדיין יש לגביו דילמות אלא ללכת יותר למקומות לגביהם יש קונצנזוס שלספרים האלה יש ערך מוסף.
עינת וילף: זה מקובל לגמרי.
עינת וילף: כיוון שכולנו מסכימים שמדובר בתהליך שהוא זמני, האם למשל יש דרך להגדיר שסעיף (ב)(5) יוגבל לאיקס שנים?
מירב ישראלי: אני שאלתי אותם את השאלה הזאת.
עינת וילף: שהיכולת לפטור מתבטלת אחרי כמה שנים.
מירב ישראלי: אני שאלתי אותם האם הכוונה כאן היא למה שנקרא סוג של הוראת מעבר או הוראת שעה או שבאמת הכוונה היא לתת אפשרות לפטור לנצח.
מירב ישראלי: זאת אומרת, שזה החוק ותמיד תהיה אפשרות לפטור.
עינת וילף: לדעתי הרעיון של הוראת מעבר הוא רעיון יפה.
דורית מורג: אולי לומר לתקופה שתיקבע אבל היא תיקבע על ידי המנהל הכללי.
מירב ישראלי: לא, זאת הוראה אחרת.
מירב ישראלי: זאת הוראה שהיא קבועה והמנהל הכללי יקבע תקופה.
מירב ישראלי: אנחנו לא מדברים על זה.
מירב ישראלי: אנחנו מדברים על כך שכל ההוראה הזאת של הפטור בעצם תהיה תקפה למספר שנים.
עינת וילף: כן, ואחריה כבר לא יהיו פטורים.
יעקב פרידברג: אפשר אולי לעשות מנגנון של תוספת או משהו כזה שבו יש תחומי דעת מסוימים כאשר מוציאים את תחומי הדעת המסוימים.
מירב ישראלי: זה באישור ועדה.
עינת וילף: יש דרך לנסח את זה?
עינת וילף: אפשר לנסח את זה?
עינת וילף: שהזכות לתת פטור תהיה לפחות מוגבלת בזמן.
מירב ישראלי: ההוראה מאפשרת מתן פטור קבועה אבל הפטור לא יינתן מעבר לכך וכך שנים.
עינת וילף: אם כן, יש לנו שתי אופציות.
עינת וילף: אופציה אחת היא שעצם הזכות לתת פטור מוגבלת בזמן.
מירב ישראלי: תהיה מוגבלת בזמן, נכון.
עינת וילף: האופציה השנייה היא שהזכות לתת פטור אינה מוגבלת בזמן אבל הפטורים יינתנו לצורך העניין לשנה.
מירב ישראלי: לזמן מוגבל.
מירב ישראלי: לשנה או לשנתיים, אבל עד.
מירב ישראלי: הם יכולים בתוך טווח הזמן לתת פחות.
דורית מורג: מאחר שאנחנו בחקיקה ראשית, אנחנו רוצים שתהיה אפשרות גם למתן פטורים ולא שלא תהיה אפשרות לא לתת פטור.
מירב ישראלי: הוא יוכל לחדש את הפטור.
דורית מורג: אנחנו לא רוצים להימצא עם הוראת חוק שאכן יצטרכו לעשות איזה חריג ולא יהיה ניתן לעשותו.
עינת וילף: הדחייה תהיה לתקופה של שנה?
דורית מורג: שנה היא תקופה קצרה כי אורך זמן עד שמפרסמים ומקיימים דיונים.
עינת וילף: שנתיים פלוס פרסום של המניעים והנימוקים?
ערן דוידי: הפרסום של המניעים, זה קורה בכל מקרה כי אחרת לא יהיה מבקר המדינה אלא יהיה בג"ץ.
ערן דוידי: אנחנו לא יכולים לעשות אפליה בין האנשים.
מירב ישראלי: אתם מפרסמים את הנימוקים של הממונה?
ערן דוידי: ברגע שתהיה החלטה למה זה כן ולמה זה לא.
מירב ישראלי: אבל למשל בנושא של חמש שנים, פטורים שכבר יש לו סמכות.
מירב ישראלי: המארז, נתנו לו פטור.
מירב ישראלי: אתם מפרסמים את ההחלטות האלה?
מירב ישראלי: לדעתי אלה לא החלטות שמתפרסמות, עד כמה שאני יודעת.
ערן דוידי: מעכשיו קדימה, ספר שלא יקבל או כן יקבל, צריך לקבל את ההנמקות.
ערן דוידי: יהיו קריטריונים ברורים.
מירב ישראלי: צריך לומר את זה.
עינת וילף: זה יצטרך להיות בחוק.
עינת וילף: אנחנו אומרים שתקופת הפטור תהיה לתקופה של שנתיים וההחלטות יפורסמו.
מירב ישראלי: שוב, יש שתי רמות של פטור.
מירב ישראלי: יש את הרמה של הפטור לספר האינדיבידואלי שזאת הסמכות של הגוף הממונה, והשאלה אם את רוצה גם להגביל את זה.
דורית מורג: זה צריך להיות פתוח כי יכול להיות שיהיו נסיבות מסוימות שאי אפשר יהיה לתרגם לדיגיטאלי.
עינת וילף: מה הבעיה להגביל לשנתיים?
מירב ישראלי: הגוף הממונה יצטרך לבחון את ההחלטה שלו כל שנתיים.
דורית מורג: עם אפשרות כמובן להמשיך.
מירב ישראלי: כל פטור לא יעלה על שנתיים.
מירב ישראלי: הוא יוכל להאריך את זה, אבל יצטרכו לבדוק את זה מחדש.
דורית מורג: צריך לומר עם אפשרות הארכה.
עינת וילף: יינתן פטור מחודש בכל פעם.
מירב ישראלי: זאת לא בעיה.
מירב ישראלי: אם כן, אנחנו אומרים שפטור ספציפי יהיה לשנתיים בכל פעם פלוס פרסום ההחלטות.
מירב ישראלי: לגבי הפטור הכללי, אני מציעה שניתן אותו בצו של השר.
מירב ישראלי: או בתוספת.
דורית מורג: בתוספת.
דורית מורג: זה יותר טוב.
מירב ישראלי: התוספת, בדרך כלל אנחנו עושים את זה באישור ועדה וצו יכול להיות באישור או לא באישור הוועדה.
דורית מורג: בצו ולא בתוספת.
דורית מורג: בדרך כלל עושים תוספת לדברים מאוד מאוד קבועים.
דורית מורג: תוספת לא משנים כל כך מהר אלא מוסיפים עליה.
מירב ישראלי: אנחנו אומרים שיהיה בצו של השר לתקופה.
קריאה: גם שנתיים.
מירב ישראלי: אנחנו אומרים שאפשר לתת פטור כולל יותר בצו של השר אבל לשנתיים.
דורית מורג: לתקופה של שנתיים עם כמובן אפשרות לחדש את התקופה.
עינת וילף: זה נשאר.
עינת וילף: זה בכל פעם.
דורית מורג: שנתיים בכל פעם.
עינת וילף: וכמובן הפרסום של המניעים הפדגוגיים.
מירב ישראלי: יש לי כמה הערות ניסוחיות ואחרות לסעיף הראשון.
עינת וילף: אלה דברים מהותיים?
מירב ישראלי: חלק מהם קצת יותר.
מירב ישראלי: לגבי סעיף (ב)(5), החלטנו ולכן אני מתחילה מסעיף (ב)(2).
מירב ישראלי: החל משנת הלימודים התשע"ג – זה כמובן יהיה בסעיף תחילה – לא יאושר ספר לימוד אלא אם כן צורפה אליו גרסה דיגיטאלית של הספר כפי שיקבע הגוף המוסמך.
מירב ישראלי: קודם כל, לא ברור מה זה צורפה אליו.
מירב ישראלי: זאת אומרת, איך שאני הבנתי את הדברים, בעצם כל ספר שמופץ באופן רגיל יופץ גם באופן דיגיטאלי ואפשר לרכוש או את הספר הרגיל או את הגרסה הדיגיטאלית.
מירב ישראלי: זה לא צירוף.
עינת וילף: זה לא צריך להיות צירוף.
עינת וילף: זה צריך להיות אלא אם כן יוצא לציבור.
יעקב פרידברג: אני מבין את זה אפילו בצורה שמרנית יותר ממירב.
יעקב פרידברג: אני מבין כאילו המחיר שוועדת המחירים תקבע עבור הגרסה המודפסת, כבר אמור לכלול בתוכו את הגרסה הדיגיטאלית וזה ממש לא הכוונה.
עינת וילף: לא, זה לא נמצא כאן בחוק.
יעקב פרידברג: נכון, אבל זאת המשמעות.
עינת וילף: זאת בהחלט לא הכוונה.
יעקב פרידברג: נכון, אבל כך משתמע.
עינת וילף: בנושא המחירים, בהחלט יקבעו שאם אתה קונה את הספר הקשיח - או שלא תצטרך תוספת או בתוספת קטנה תקבל גם את הדיגיטאלי.
עינת וילף: לא זאת המטרה כאן ואני לא רוצה לכלול את זה בחוק.
יעקב פרידברג: זה כרגע מה שמשתמע.
עינת וילף: הניסוח צריך לומר אלא אם כן יופץ במקביל.
יואלה טרם נבון: המילה מופץ כאן מטרידה אותי.
יואלה טרם נבון: מדובר על כך שמגישים לאישור.
דורית מורג: הוגשה לאישור.
יואלה טרם נבון: בדיוק.
יואלה טרם נבון: הכוונה היא בהגשה ועוד לפני ההפצה.
יואלה טרם נבון: אנחנו לא נגמור ב-ו' ואז יאמרו שעכשיו נתחיל.
עינת וילף: אלא אם כן יש לו גרסה דיגיטאלית.
יואלה טרם נבון: לכן המילה צורפה.
יעקב פרידברג: כמו שנאמר, יש לו גרסה דיגיטאלית.
מירב ישראלי: וגם היא מוגשת.
יואלה טרם נבון: אלא אם כן הוגשה גם גרסה דיגיטאלית או משהו כזה.
עינת וילף: צריך להפריד את זה כך שהגרסה הדיגיטאלית כמובן צריכה להיות מאושרת גם היא ואחרי כן היא צריכה להיות גם זמינה לציבור.
עינת וילף: תמצאו את הדרך שיהיו שני הדברים.
עינת וילף: היא צריכה כמובן גם לקבל את האישור.
יואלה טרם נבון: אלא אם כן הוגשה אתו גם גרסה דיגיטאלית.
יואלה טרם נבון: זה חייב ללכת ביחד.
מירב ישראלי: את מגבילה את זה להליך המינהלי שלך, אבל ברור שאת עושה את זה כדי שאחרי כן הציבור יוכל לרכוש את זה.
יואלה טרם נבון: זה השלב הבא.
מירב ישראלי: אני אומרת.
מירב ישראלי: הכוונה היא שזה יהיה גם מופץ לציבור.
מירב ישראלי: מה זה השלב הבא?
ניר ורגון: מה דעתכם על הנוסח האומר ש"לא יוגש ספר לימוד לאישור אלא אם כן צורף אליו".
מירב ישראלי: אבל מה המשמעות שהם יאשרו גרסה דיגיטאלית?
עינת וילף: לא יוגש ספר לאישור אלא.
דורית מורג: אלא אם כן הוגשה לאישור.
עינת וילף: הוא אכן יקבל אישור אבל לא יפיץ אותו בציבור בגרסה דיגיטאלית.
יואלה טרם נבון: לכן אני אומרת לך שזה בשלב הבא.
עינת וילף: לא, זה לא בשלב הבא.
עינת וילף: לא יאושר ספר לימוד אלא אם כן קיימת גם גרסה דיגיטאלית של הספר.
מירב ישראלי: למשל לגבי המארז.
מירב ישראלי: רצינו לא לדבר רק על האישור אלא רצינו גם שזה יוצע לציבור באופן כזה.
מירב ישראלי: אמרנו שלא יאושר משהו שהוא במארז אלא אם כן ניתן לרכוש בו כל פריט בו בנפרד.
מירב ישראלי: זה אותו הדבר.
דורית מורג: זה כבר קיים.
גיורא לנדאו: יש בעיה עם ההנגשה.
גיורא לנדאו: זה לא טריביאלי.
מירב ישראלי: על ההנגשה תכף נדבר.
מירב ישראלי: גם לגבי ההנגשה יש לנו הערות אבל תכף נגיע לזה.
מירב ישראלי: קודם כל, לגבי הדבר הזה.
מירב ישראלי: כשמגישים לאישור, מגישים את זה ביחד והדבר השני הוא שזה מופץ לציבור גם באופן דיגיטאלי.
ניר ורגון: צריך להוסיף כאן משפט.
גיורא לנדאו: לגבי ההפצה, זה לא טריביאלי.
גיורא לנדאו: אנחנו לא נמצאים היום בשוק שיש בו חנויות זמינות להפיץ את הדברים האלה.
גיורא לנדאו: זה משהו שצריך עוד להתהוות.
גיורא לנדאו: יש דרכים לעשות את זה, למט"ח יש אמצעים.
מירב ישראלי: מה המשמעות של אישור גרסה דיגיטאלי אם היא לא זמינה לציבור?
גיורא לנדאו: אני אתן לכם דוגמה קטנה לבעייתיות שיכולה להיווצר כפי שהייתה השנה בפרויקט בבת ים.
גיורא לנדאו: סבר מי שניהל את הפרויקט בבת ים שכל מול שהוא פונה אליו, מכוח זה שהוא הולך לעשות את הפרויקט הזה בבת ים, מחויב לספק לו ספרים כי הוא צריך לעמוד בדרישות של בית הספר הספציפי, לספק לו מהדורה דיגיטאלית שתעבוד על הדיווייס הזה שאגב, רק מערכת ההפעלה שלו הייתה הפקה רצינית להעלות את הספרים על הדיווייס.
עינת וילף: בסוגריים, כל החוק הזה נועד כדי שלא יהיו פרויקטים עירוניים אלה שקונים לכולם את אותו דיווייס אלא באמת לאפשר לכל אחד להשתמש בפלטפורמות מקובלות בשוק.
גיורא לנדאו: אנחנו מלווים את תהליך היווצרותו בימים אלה לרבות הפצתו, הפצת המוצר בהנחה שבסופו של יום יהיה מוצר דיגיטאלי.
גיורא לנדאו: ההפצה שלו היא לא דבר שברור לחלוטין איך היא תקרה.
מירב ישראלי: התשובה לשאלה שאתה מעלה היא לא במסגרת של מה שאנחנו מדברים עכשיו אלא בשתי מסגרות.
מירב ישראלי: האחת, התחילה של החוק.
מירב ישראלי: זה אומר שעכשיו מאשרים את הספרים, בתשע"ג לשנת תשע"ד.
מירב ישראלי: כך הבנתי ממשרד החינוך.
מירב ישראלי: זאת אומרת, יש לך עוד שנה.
מירב ישראלי: המנגנון השני שיכול לסייע לך הוא הפטור כי אם משרד החינוך ייווכח שאי אפשר להפיץ, זה בדיוק העניין.
עינת וילף: עופר, בפועל יש היום בעיה מהותית בהפצה של ספרי לימוד הכי בסיסיים?
עופר רימון: דיגיטאליים?
עופר רימון: אין בעיה בהפצה.
עופר רימון: היום אין כל כך הרבה.
עופר רימון: אנחנו צופים שבשנה הבאה יהיו הרבה יותר.
עופר רימון: אני חושב שהיום הספר הדיגיטאלי הפופולארי ביותר שיש במערכת הוא כמובן כותר ספרי לימוד של מט"ח.
עופר רימון: אם אני אקח אותו כשאתה קונה היום את הספר הרגיל של מט"ח, אתה מקבל גם הרשאה להוריד את הספר מהאתר.
עופר רימון: הארי כהן עשה אותו הדבר עם הספרים שלו באנגלית.
עינת וילף: ראיתי שיש גם עכשיו הכנה לבגרויות שהתחילו למכור.
מירב ישראלי: זה לא מאושר.
עינת וילף: זה לא מאושר אבל הם יודעים את השוק הכי מהר.
עופר רימון: אלה שתי ההוצאות הגדולות של הכנה לבגרויות כאשר השנה כבר היו ספרים דיגיטאליים אבל הארי כהן גם נתן עכשיו את ספר הלימוד הדיגיטאלי המקורי שמכר אותו בחוץ לארץ.
עופר רימון: הוא פתח אותו למי שרכש את הספר שלו אבל לא לתלמידים אלא רק למורים בשלב הזה.
עופר רימון: אלה הדברים שאני יודע שקיימים בשוק.
עינת וילף: אבל טכנית אין בעיה של הפצה.
אבנר שוורצברג: הספר שלו לא עובד לא על אף טאבלט ולא על אייפד ובטח לא על קוראים אלקטרוניים מקינדל וכל קורא שקורא ספרים.
אבנר שוורצברג: צריך לדייק בעובדות.
אבנר שוורצברג: הספרים האלה, כמו הדוגמה שנתת שהוא ספר מדהים, לא עובדים על מרבית הדיווייסים שקיימים אלא על PC.
עופר רימון: לא יודע.
עופר רימון: אני באמת ראיתי אותו על PC.
עופר רימון: עוד לא בדקנו אותו והוא עדיין לא הוגש אלינו לאישור.
עופר רימון: אנחנו בעיקרון הגדרנו נוהל אישור ספרי לימוד דיגיטאליים כדי למנוע את המצבים האלה.
עופר רימון: זה תהליך שהשוק יעבור עם הזמן וגם הארי כהן.
אבנר שוורצברג: לגבי הפצה, נכון להיום, כמו שאני יודע, אני מכיר שתי חנויות שפועלות בשוק, כל אחת עם המגבלות שלה, האחת היא של פרויקט בליגר בת ים והשנייה של מט"ח.
אבנר שוורצברג: מעבר לזה אני לא מכיר פלטפורמה שמוכרת ספרי לימוד דיגיטאליים.
אבנר שוורצברג: למיטב ידיעתי, היא לא קיימת היום במדינת ישראל.
מירב ישראלי: תצטרכו לתת על זה את הדעת.
מירב ישראלי: זה חלק מהליך האישור שלכם.
אבנר שוורצברג: זה שיש קובץ PDF או קובץ כזה או אחר, עדיין צריך מנגנון שיאפשר את הורדת הקובץ בפורמט כזה או אחר, לגבות את הכסף ולנהל את כל הפרויקט הזה.
אבנר שוורצברג: אני לא מכיר חנויות כאלה.
עינת וילף: חנות עברית לא יכולה לשמש לזה?
אבנר שוורצברג: יכול להיות שכן, אבל כרגע לאף אחד מהמו"לים אין – אני יודע שיש להם מגעים – הסכם עם החנות הזאת שיש לה את הבעייתיות שלה כשיגיעו לנושא המחירים, אם זה לגבי האפליקציה שקיימת על אייפד ואם זה לגבי הדיווייס שהוא מאוד מאוד ייעודי של עברית.
עינת וילף: אני קוראת ספר בעברית.
אבנר שוורצברג: אבל אם תיקחי ספר לימוד אחר ותנסי להעלות אותו לשם, את לא יכולה.
עופר רימון: מה עם הדוגמה שעינת נתנה לגבי ספרי הכנה לבגרויות של אנקורי?
אבנר שוורצברג: תבדוק את המחיר.
אבנר שוורצברג: זה מוצר שמשרד החינוך לא מפקח עליו והוא לא מאושר.
אבנר שוורצברג: לכן אפשר לגבות עליו את השלושים אחוזים.
עופר רימון: לא דיברתי על האישור.
עופר רימון: אמרת שאתה לא מכיר משהו כזה שקיים, מערכת שקיימת.
אבנר שוורצברג: זה נכון.
אבנר שוורצברג: שם יש את האפליקציה של עברית על גבי הדבר הזה, אבל זה לא מפוקח.
גיורא לנדאו: אגב, זאת עוד נקודה.
גיורא לנדאו: השלושים אחוזים שהחנויות האלה רוצות, גם זה יופיע.
אבנר שוורצברג: במקרה של בת ים זה גם מגיע לחמישים אחוזים.
עינת וילף: כמה לוקחות מכם חנויות רגילות?
יעקב פרידברג: אתם מדברים על דברים שאנחנו לא מבינים.
מירב ישראלי: אחרי שיאשרו את הגרסה הדיגיטאלית, ההורים יצטרכו לרכוש אותה והשאלה היא איך הם ירכשו את זה ובאיזו דרך.
עינת וילף: היום יש חנויות ספרים מקוונות.
עינת וילף: יש חנויות ספרים שמספקות את הספרים להורדה.
יעקב פרידברג: מדוע המחוקק צריך לעסוק בנושא הזה?
עינת וילף: אני לא חושבת שהמחוקק צריך לעסוק בזה.
מירב ישראלי: המחוקק לא צריך לעסוק בזה, אבל בתהליך האישור בוודאי יצטרכו להתייחס לאפשרות של ההורים לקנות את מה שהם מאשרים.
יואלה טרם נבון: זה אחד הדברים בגללם נולד סעיף (ב)(5).
יואלה טרם נבון: מירב
עינת וילף: ברור שבסוף צריך לאפשר, וזה יקרה – אנחנו עוסקים בזה ותוך חצי שנה-שנה זה לא יהיה רלוונטי – ותהיה חנות ספרים עברית, עברית פלוס, חנות ספרים של משרד החינוך אליה הולכים וקונים את ספרי החינוך.
דורית מורג: חנות הספרים של משרד החינוך, קרוב לוודאי שלא תהיה.
עינת וילף: לדעתי זה רעיון לא רע והוא לא תיקח שלושים אחוזים.
יעקב פרידברג: אולי תהיה ספריית השאלה.
עינת וילף: לדעתי זה דווקא שלב ראשון ובריא בתהליך הזה.
מירב ישראלי: לא צריך להתייחס לזה בחוק.
עינת וילף: ברור שלא מתייחסים לזה בחוק.
מירב ישראלי: לדעתי הפתרון הוא בתהליך התחילה ובפטורים.
עינת וילף: מה לגבי ההנגשה?
מירב ישראלי: לפני כן.
מירב ישראלי: יעקב, גם אתה רצית לדבר על ההגדרה, מה זה גרסה דיגיטאלית.
מירב ישראלי: דיברנו על כך שיש שלוש רמות והשאלה האם המלים "כפי שיקבע הגוף המוסמך" מספיקות בהקשר הזה.
עינת וילף: אותי זה מספק.
מירב ישראלי: זאת הייתה הערה של משרד המשפטים.
יעקב פרידברג: המונח גרסה דיגיטאלית הוא מונח מאוד עמום.
יעקב פרידברג: אם אנחנו אומרים שהגוף המוסמך יקבע מה הוא, אני חושב שמן הראוי לכל הפחות, אם הגוף המוסמך כבר יודע פחות או יותר למה הכוונה, כן לכלול הגדרה כזאת בחוק.
עינת וילף: עופר, אתם יכולים להכניס כאן משפט שאומר מה זה?
עינת וילף: לי אישית זה לא חשוב אבל אולי אתם חושבים שצריך.
מירב ישראלי: אני הסתכלתי קצת בחקיקה לראות אם יש הגדרות למשל בנושאים של מה זה יצירה על אמצעים אלקטרוניים.
מירב ישראלי: יש למשל מסמך שניתן לשמירה ולאחזור ואחר כך להפקה כפלט.
מירב ישראלי: זאת אומרת, יש כל מיני התייחסויות למה זה בכלל הדבר הזה שנקרא גרסה דיגיטאלית.
מירב ישראלי: יש את זה בחוקים אחרים.
עופר רימון: אנחנו עשינו עבודה מאוד יסודית על כל התקינה של ספרים דיגיטאליים.
עופר רימון: הינו בקשר עם מט"ח ועם כל ההוצאות לאור.
עופר רימון: פרסמנו את התקנים האלה, העלינו את זה באתר לשיתוף הציבור וקיבלנו הערות.
עופר רימון: זה עסק מורכב.
עופר רימון: תיכנסו לאתר של מינהל מדע וטכנולוגיה ותראו שמפורט כל תקן ואומר מה זה, מה זה מאפשר, רמה א', רמה ב', רמה ג'.
עופר רימון: אנחנו לא חשבנו שכאן זה המקום להיכנס לרזולוציות האלה.
עופר רימון: כפי שהגדיר הגורם המוסמך – אנחנו מפרסמים חוזרי מנכ"ל והוצאנו כבר חוזרי מנכ"ל בנושאים האלה.
עופר רימון: אלה תקנות השעה שלנו והדברים האלה, כמו שאת יודעת, כל הזמן משתנים.
עופר רימון: על איזה מערכות הפעלה זה יכול לעבור.
עופר רימון: יושב כאן נציג מט"ח והוא מכיר את הדברים ואת כל ההערות שקיבלנו לגבי מה יותר טוב ומה פחות טוב.
עופר רימון: אנחנו תיקנו והגבנו.
עופר רימון: אנחנו כבר אחרי זה.
יעקב פרידברג: תוך כדי דבריך, יש לי רעיון אחר.
יעקב פרידברג: נדמה לי שהיה תיקון אחר בו הוגדר ספר לימוד לרבות בגרסה.
יעקב פרידברג: זה תיקון שהוא בתהליך.
מירב ישראלי: אני לא חושבת שבסוף נעשה משהו.
יעקב פרידברג: כמו שגברתי יושבת הראש אמרה, אנחנו מדברים כאן על איזשהו תהליך זמני.
יעקב פרידברג: בעוד חמש או עשר שנים כנראה כל ספר לימוד יהיה דיגיטאלי או רוב ספרי הלימוד יהיו דיגיטאליים.
עינת וילף: אגב, בשמחה אני שמה לכל החוק הזה תאריך פקיעה.
עינת וילף: כלומר, מבחינתי אין בעיה שהחוק הזה אומר שלאחר ששמונים אחוזים מחומרי הלימוד הם דיגיטאליים, תוקף החוק יפקע.
עינת וילף: מבחינתי זה באופן טבעי חוק עם תאריך תפוגה.
מירב ישראלי: לנושא ההנגשה.
מירב ישראלי: לא לגמרי ברור.
מירב ישראלי: יעקב, אולי אתה תתייחס להצעת חוק זכות יוצרים.
יעקב פרידברג: גם אתה התחלת לומר שיש בעיה עם הדבר הזה.
יעקב פרידברג: "הספר המאושר בגרסה הדיגיטאלית יסופק בפורמט אותו ניתן יהיה להנגיש לטובת תלמידים בעלי צרכים מיוחדים כפי שיקבע הגוף המוסמך".
יעקב פרידברג: בהיבט הזה אני רוצה לומר שני דברים.
יעקב פרידברג: אני ראיתי את הנוסח הזה רק בסמוך לדיון וממה שהספקתי לברר, יש הליך חקיקה של חבר הכנסת אילן גילאון שעוסק בנושא של הנגשת ספרים בכלל באופן כללי וכרגע הוא בהליך של חקיקה.
יעקב פרידברג: לא ראיתי את הנוסח שלו, אבל אני חושב שכך או כך קידום של החוק שכולל את הסעיף הזה, צריך להתחשב בחקיקה הזאת כי מאוד יכול להיות שהחקיקה שם תכלול כבר את האמירה הזאת או אולי תסתור אותה.
מירב ישראלי: יש שם את הנושא של שימוש הוגן.
עינת וילף: אין לי בעיה שנבדוק שם את החקיקה, אבל המטרה היא בהחלט בעיקר עבור לקויי ראייה ועיוורים להגיע למצב שהם מקבלים את הספר.
מירב ישראלי: רציתי לשאול האם זה לא לגמרי ברור האם הכוונה היא שבעצם כל ספר שיוצא בגרסה הדיגיטאלית אוטומטית ניתן יהיה להנגיש אותו או שהכוונה היא שיהיו גרסאות מונגשות שיצטרכו לרכוש אותן באופן נפרד.
יעקב פרידברג: בדיוק.
עינת וילף: לפחות להבנתי, זה אוטומטי.
יעקב פרידברג: החוק ההוא מדבר – עד כמה שהבנתי אבל לא ראיתי אותו – על מנגנון שהוא אוטומטי.
עינת וילף: זה צריך להיות אוטומטי.
יעקב פרידברג: אם זה המצב, אנחנו צריכים לבחון היטב את הרציונאל של הפגיעה בקניין.
יעקב פרידברג: יכול להיות שאפשר לומר אם אנחנו מוכנים לומר שאין זכויות יוצרים בגלל שמדובר על הנגשה, זה דבר שצריך לבחון אותו.
עינת וילף: מה קורה היום?
עינת וילף: היום תיארו לי העיוורים שמתרחש התהליך הבא: הם לא מקבלים את הפורמט הדיגיטאלי של ספר.
עינת וילף: לא שולחים להם שום דבר מראש.
עינת וילף: הם מחכים שהספר יצא וכאשר הספר יוצא הם מצלמים אותו ואחרי כן סורקים אותו והופכים אותו לגרסה דיגיטאלית אבל הסריקה היא אף פעם לא במאה אחוזים ולכן אחרי כן צריך לתקן את התוכן כדי בעצם לשחזר גרסה דיגיטאלית מספר.
עינת וילף: אחרי כן אפשר להשתמש בזה לברייל ולמכשירים אחרים.
עינת וילף: הם אומרים שכתוצאה מהתהליך הזה הם לפעמים מקבלים ספרים חודשים ארוכים, במקרה הטוב, אחרי שהם יצאו לאור.
עינת וילף: מה קורה היום לזכויות היוצרים בתום התהליך הזה?
עינת וילף: מה שקורה היום לזכויות היוצרים, זה מה שיקרה עכשיו.
עינת וילף: כלומר, ילד עיוור מקבל ספר אבל במקום לקבל אותו אחרי כמה חודשים - הוא יקבל אותו בזמן.
עינת וילף: אם היום לוקחים זכויות יוצרים על כל התהליך הזה בסוף, צריך לעשות אותו הדבר כאן.
יעקב פרידברג: השאלה מה יהיה בחוק ההוא.
יעקב פרידברג: צריך לוודא שיש קאורלציה בין הדברים ושלא יהיה רציונאל אחד שם שלא מתחולל כאן.
עינת וילף: זה מקובל וברור.
אבנר שוורצברג: מנגנוני ההגנה היום על זכויות יוצרים או על PDF מונעים היום לעמוד בכל הסטנדרט של הנגשה.
אבנר שוורצברג: יש התנגשות בין הסטנדרט של ההגנה, שלדעתנו גם לא מספיק, לבין ההנגשה על כל הרבדים שלה.
אבנר שוורצברג: הסטנדרט של ההנגשה הוא חוק עם הרבה מאוד שורות.
אבנר שוורצברג: לכן מתקיים המצב הזה.
אבנר שוורצברג: זה לא יכול להיות באופן אוטומטי.
אבנר שוורצברג: גם משרד החינוך קיבל את הדבר הזה ואמר שצריך לעמוד בחלק מתוך התקנים של התקן המלא של ההנגשה.
מירב ישראלי: כאן, הנוסח הזה, נותן להם סמכות לקבוע איזו רמה של הנגשה.
מירב ישראלי: זה פותר לך את הבעיה?
אבנר שוורצברג: אם זה יהיה מקובל, כן.
אבנר שוורצברג: אני אומר שהתקן כמו שהוא, לעמוד בתקן מלא שנקרא w-3-c, אין סיכוי לעמוד בו נכון להיום.
עופר רימון: כל פעם שאנחנו מפרסמים את התקן, אנחנו דואגים להיות ריאליים ולבקש את הדברים שהם קריטיים.
עופר רימון: דברים שברור לנו שמשיתים הוצאה מוגזמת על ההוצאות לאור, אנחנו מורידים.
עופר רימון: זה מה שעשינו השנה.
עופר רימון: לא ביטלנו את זה לשנה קדימה אלא פשוט בחלק מהדברים תוך כדי התייעצות אמרנו שעדיין לא נדרוש את זה.
עופר רימון: הבקשה למשל ליד תמונות שתהיה אפשרות לדעת, שיהיה איזשהו טקסט שמסביר על מה התמונה או איך היא מתקשרת לחומר, זה לא דרשנו שיהיה כדי שלכולם תהיה אפשרות לדעת על מה הספר.
עינת וילף: אנחנו חייבים לסיים ולפנות את החדר.
עינת וילף: אנחנו ננסה למצוא דרך לפתור את שאלת ההנגשה.
מירב ישראלי: יש רק דבר אחרון.
מירב ישראלי: לדעתי (ב)(4) מיותר.
מירב ישראלי: אנחנו אפילו הכנסנו הבהרה לגבי זה בתיקון האחרון שעובר קריאה ראשונה השבוע של חבר הכנסת אורי אריאל.
מירב ישראלי: החלפה או שינוי של ספר לימוד, זה בלאו הכי דורש אישור.
עינת וילף: אנחנו נעבוד על כל הניסוחים האלה ומקווה שבפעם הבאה נוכל להצביע.
זבולון אורלב: שלום רב, אני מתכבד לפתוח את הישיבה.
זבולון אורלב: התבקשתי על-ידי יושבת-ראש הוועדה הקבועה של הוועדה, לנהל את הישיבה הזאת, כמסורת הטובה מזה שנים, אז היותי יושב-ראש הוועדה, ואמרתי שאעשה זאת בשמחה רבה.
זבולון אורלב: אני רואה חשיבות רבה בפרויקט של מסע אל הדרשה, שבהם תלמידים לומדים את הדרשות של פרשות בר המצווה או בת המצווה שלהם בשיתוף ובסיוע של מכון עתים, בראשותו של הרב פרבר.
זבולון אורלב: אני חושב שנעשית פה פעולה מאוד חשובה.
זבולון אורלב: הואיל ואני כבר שמעתי את הדרשות של שנים קודמות, אני יכול לומר לתלמידים, שהקודמים קבעו רף גבוה מאוד.
זבולון אורלב: אני מקווה שהיום נשבור את הרף הזה, ונעלה עוד רמה אחת גבוהה.
זבולון אורלב: יש לנו כשעה, קצת פחות, לנהל את הישיבה הזאת.
זבולון אורלב: אנחנו נבקש מתלמידים שזכו בפרס הדרשה – זה נציגים, לא כולם, ולא אני בחרתי.
זבולון אורלב: לאחר מכן גם ניתן לנציגים מבתי ספר שזכו בפרס הדרשה.
שאול פרבר: אנחנו רוצים להודות לך, חבר הכנסת אורלב, על המסירות והתמיכה משך השנים בתוכנית.
שאול פרבר: אנחנו שמחים שכולכם כאן אתנו היום.
שאול פרבר: כפי שחבר הכנסת אורלב אמר, לא מכון עתים היום במרכז הדיון אלא אתם, התלמידים והתלמידות.
שאול פרבר: אנחנו נשמח לשמוע מכם.
שאול פרבר: יש לנו היום ארבע דרשות וגם מנהלות של בתי ספר.
שאול פרבר: יש לנו גם יושב-ראש מועצה שנמצא כאן ורכזים של מכון עתים, שאני רוצה לתת גם להם כבוד.
זבולון אורלב: אלי ברכה, מחוף השרון, למה אתה יושב שם?
זבולון אורלב: ראש מועצה אזורית רואה לנכון לבוא לכבד את התלמידים, את ההורים ואת בתי הספר - גם אנחנו נכבד אותו, שב אתנו.
זבולון אורלב: נתחיל עם תמר להט מבית ספר ניצנים בשוהם.
תמר להט: ו'.
זבולון אורלב: מה פרשת בת המצווה שלך?
זבולון אורלב: בלק, מספר במדבר.
זבולון אורלב: פרשה מדהימה, עם עושר של ברכות.
זבולון אורלב: נשמע את הדרשה שלך, בבקשה.
זבולון אורלב: שמי תמר להט, לומדת בכיתה ו' 3 בבית ספר ניצנים בשוהם, ונולדתי בי"ז תמוז התש"ס, 20.7.2000, פרשת בלק, ספר במדבר.
זבולון אורלב: תמר הוא שם נפוץ כיום לילדות, ומוזכר ברשימת עשרת השמות הנפוצים ביותר בשנת 2011.
זבולון אורלב: הוריי ואני אוהבים את שמי מכתה סיבות: תמר הוא שם מקראי, המוזכר בתנ"ך.
זבולון אורלב: תמר היתה בתו של דוד, אחותו של אבשלום.
זבולון אורלב: כמו כן, תמרים הם פירותיו המתוקים והטעימים של עץ הדקל, הנפוץ בארץ ישראל.
זבולון אורלב: בנוסף, תמר היתה סגנית מפקדת בחבורת חסמב"ה הידועה.
זבולון אורלב: היא היתה ידועה לכול באופיה החזק, היא היתה אמיצה וחכמה, סיכנה את חייה שוב ושוב למען המולדת היקרה לה, ונלחמה למען חלומותיה ודעותיה.
זבולון אורלב: היא עבדה בצוות, ומעולם לא השאירה חבר מאחור.
זבולון אורלב: כשקראתי בפעם הראשונה את הספר חסמב"ה, והתעמקתי במשמעותו, הבנתי שאין שם שמתאר אותי ואת האופי שלי יותר מאשר תמר.
זבולון אורלב: ככל שאני מתבגרת, אני מפנימה יותר ויותר את המושג החשוב אחריות, שמשמעותו, להיות מעורבת יותר, ולקחת תפקידים מתוך מוטיבציה פנימית.
זבולון אורלב: לדעתי, הקשר שבין בגרות לבין לקיחת אחריות הוא שבילדותנו היינו חסרי אחריות, ללא ציפיות מצד אחרים, אך ככל שאנו גדלים ומתבגרים, מצפים מאתנו להיות מעורבים, סומכים עלינו שניקח אחריות, ונעזור במשימות השונות.
זבולון אורלב: למשל, בעבר הוריי היו עושים הכול בבית.