GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
פפי יקירביץ: תביעות מהסוג הזה, כאשר אתה לא יכול לנהל אותן – אי-אפשר להעמיד שם שומרים ולמנוע בלב שכונה ערבית, בבית-חנינא, פלישה של אנשים לשטח.
פפי יקירביץ: האוניברסיטה החליטה למכור את הנכס הזה.
פפי יקירביץ: לפני שהיא החליטה למכור אותו, היא פנתה.
פפי יקירביץ: יש פה מכתבים משנת 2000: משרד ראש הממשלה, משרד החוץ, מינהל מקרקעי ישראל, עיריית ירושלים, הקרן הקיימת לישראל.
פפי יקירביץ: האוניברסיטה כותבת שמתוך ראיית צרכי העיר והמדינה, היא מבקשת מהמוסדות האלו לסייע לה ברכישת השטח.
פפי יקירביץ: האוניברסיטה נפגשה עם מינהל מקרקעי ישראל.
פפי יקירביץ: היא קיבלה תשובות מכל אותם המשרדים שהם לא מעוניינים בקרקע.
פפי יקירביץ: מינהל מקרקעי ישראל הגיב שלא ניתן להקים ישוב בלב שכונה ערבית, ולכן אין להם עניין בקרקע.
נסים זאב: היה אפשר לעשות איזושהי עסקה, אפילו בין קבלנים ערבים, אפילו לצרכי בנייה ערבית.
נסים זאב: אבל התמורה שהייתם מקבלים עבור הבנייה היתה כפולה ומכופלת.
נסים זאב: מה זה 1,100,000$?
פפי יקירביץ: מאיפה אדוני יודע את זה?
נסים זאב: היום שטח - - -
פפי יקירביץ: מכרנו את הנכס לפי הערכת שמאי.
פפי יקירביץ: לא הפסדנו כסף.
פפי יקירביץ: יש שתי הערכות שמאי.
פפי יקירביץ: אנחנו קיבלנו - - -
נסים זאב: את יודעת כמה עולה דירה בבית-חנינא?
פפי יקירביץ: לא, אני לא יודעת.
פפי יקירביץ: אני יודעת שהאוניברסיטה פועלת על-פי הערכות שמאי.
פפי יקירביץ: על-פי הערכת שמאי האוניברסיטה מכרה את הנכס.
נסים זאב: אני חושב שהיה עדיף לתת את זה בחינם.
פפי יקירביץ: אני רוצה לסיים, בבקשה.
פפי יקירביץ: האוניברסיטה פנתה לכל אותם הגופים, ואף-אחד מהגופים האלה לא אמר: אתם צודקים, יש פה עניין לאומי, אנחנו רוצים לרכוש את הנכס הזה.
פפי יקירביץ: אנחנו רוצים לקחת על עצמנו את מכירת הנכס.
פפי יקירביץ: אנחנו הצענו אפילו עסקת חליפין: יש משפחות ערביות שיושבות בין בנייני הסטודנטים בגבעה הצרפתית, וזה מפריע להתפתחות המעונות.
פפי יקירביץ: ביקשנו לעשות חילופי קרקע.
אלכס מילר: ואז באה החברה הזאת שכתובה כאן בחוזה - - -
פפי יקירביץ: רגע, לא, לא.
ענת טל: היה מכרז.
פפי יקירביץ: דבר נוסף:
פפי יקירביץ: היתה פגישה עם עמותת אלע"ד שהתקיימה בשנת 2004 עם מר אריה קינג, והוא נעלם.
פפי יקירביץ: הוא בא, שמע ונעלם.
פפי יקירביץ: הוא לא הביע שום עניין לרכוש את הקרקע.
פפי יקירביץ: בסופו של דבר, האוניברסיטה, בצר לה, ומתוך מחויבות לממש את כוונת התורם, הוציאה את הנכס למכירה במכרז.
פפי יקירביץ: זוכרים?
פפי יקירביץ: חוק המכרזים?
פפי יקירביץ: גם בוועדה הזאת היו התקנות האלו.
פפי יקירביץ: אנחנו מחויבים לצאת למכרז, ויצאנו למכרז.
פפי יקירביץ: הנכס נמכר למרבה במחיר.
פפי יקירביץ: אני רוצה להגיע לקונה: נכון.
פפי יקירביץ: למי מכרנו את הנכס, אדוני?
פפי יקירביץ: את הנכס לא מכרנו לארגון עוין.
פפי יקירביץ: מכרנו לחברה.
פפי יקירביץ: זו תעודת הרישום של החברה.
פפי יקירביץ: יש פה את סמל מדינת ישראל.
פפי יקירביץ: פקודת החברות.
פפי יקירביץ: תעודת רישום שנתן לה רשם החברות.
פפי יקירביץ: אני רוצה להגיד דבר נוסף, אדוני: לרשם החברות יש זכות לא לרשום חברה אם היא מנוגדת לחוק.
פפי יקירביץ: זו לא אחריות שלי לבדוק חברה שרשם החברות נותן לה הכשר.
פפי יקירביץ: זו אחריות של רשם החברות.
פפי יקירביץ: אז אם יש למישהו טענות שהחברה הזאת פועלת בניגוד לחוק, אנא, פנו לרשם החברות שיפסול את החברה.
פפי יקירביץ: אנחנו מכרנו את הקרקע לחברה ישראלית.
פפי יקירביץ: מכרנו אותה למרבה במחיר, ועם התמורה של 1,100,000$ הקמנו מעונות.
נסים זאב: מתי בוצעה המכירה?
פפי יקירביץ: בשנת 2004.
אלכס מילר: ומה יש עכשיו בשטח?
אלכס מילר: אתם יודעים?
פפי יקירביץ: הוא נמכר.
אריה אלדד: שאלת הבהרה, אם יורשה: האם זה נכון שבשנת 2004 נפגשתם עם מר עזרי, וקיבלתם הצעה לרכישה שהיתה גבוהה ממה שהציעה לכם מג'לס אל-אסכאן?
אריה אלדד: והאם זה נכון שמר ישראל עמיחי, מנהל החברה לניהול נכסי האוניברסיטה ומר אורון מהחברה הזאת, כאשר הבינו שמר אריה קינג מייצג את משפחת מוסקוביץ', סרבו למכור לו את השטח כי אמרו שזה יקלקל את היחסים עם השכנים הערבים?
פפי יקירביץ: לא נכון.
פפי יקירביץ: לא נכון בעליל.
פפי יקירביץ: מה שעניין אותנו זה לקבל את התמורה המרבית עבור השטח.
פפי יקירביץ: אם מישהו היה מציע לנו סכום יותר גבוה, היינו מוכרים את זה בשתי ידיים.
פפי יקירביץ: זה מה שעניין אותנו.
פפי יקירביץ: לא עשינו חשבון מי מקלקל את היחסים עם מי.
פפי יקירביץ: ממש לא נכון.
פפי יקירביץ: היו ספקולנטים שרצו לרכוש - - -
נסים זאב: זו החברה היחידה שנתנה את הצעת המחיר?
נסים זאב: לא הגבוהה, בכלל.
פפי יקירביץ: היו כמה הצעות ברבע מחיר, - -
נסים זאב: מי נתן?
פפי יקירביץ: - - שלפי הבנתנו היו ספקולנטים שרצו לקנות את השטח בגרושים, על-מנת למכור אחר-כך למשפחות ערביות ולעשות כסף.
פפי יקירביץ: החברה הזו נתנה את ההצעה הגבוהה ביותר.
פפי יקירביץ: היו הצעות בסגנון: לא נשלם לכם עכשיו.
פפי יקירביץ: אנחנו נקנה את הנכס, ונשלם אחרי - - -
אלכס מילר: מר קינג, יש לך הצעה בכתב שהוגשה - - -
אריה יצחק קינג: נפגשתי עם מר ישראל עמיחי ברחוב אהליאב ועם מר ליאור אורון, ובצורה חד-משמעית הם אמרו לי: זה לא ייפגע ביחסים עם השכנים, אלא זה ייפגע בתרומות, ביחסי הציבור.
אריה יצחק קינג: הקשר שלנו, האוניברסיטה, עם המתנחלים ואנשי הימין.
אריה יצחק קינג: באתי עם ההצעה - - -
אלכס מילר: מר קינג, יש מכרז.
אלכס מילר: הגשת - - -
אריה יצחק קינג: לא.
אריה יצחק קינג: אנחנו ניגשנו אליהם בהסתמך על מידע שהגיע לנו, על המכתבים האלה שנשלחו לכל מיני גופי ממשלה, בלי קשר למכרז.
אריה יצחק קינג: כשאני נפגשתי איתם – ההצעה פה – חשוב להבין: למדינה הם הציעו את זה ב-100,000$.
אריה יצחק קינג: אני החלטתי שאני אתן להם הצעה טובה, לי.
אריה יצחק קינג: אנחנו דיברנו על 30,000.
אריה יצחק קינג: זה נכון.
אריה יצחק קינג: לא הצענו את זה למכרז, כי כשהיה מכרז לא היינו ערים שהמכרז יצא.
אריה יצחק קינג: המכרז הזה בוצע, כנראה, על-פי החוקים והתנאים.
אריה יצחק קינג: אנחנו לא ידענו עליו.
ענת טל: הודיעו לכם שהיה מכרז.
פפי יקירביץ: יש מכתב שהודיע לכם שהיה מכרז ושתגישו הצעה.
אריה יצחק קינג: אז תראו את המכתב, מי קיבל את המכתב הזה.
אריה יצחק קינג: מאיר עזרי - - -
ענת טל: מר שמואל מוריה.
אריה יצחק קינג: מר שמואל מוריה לא קשור אליי.
אריה יצחק קינג: זו לא עמותת אלע"ד, עם כל הכבוד.
ענת טל: מר מאיר עזרי הוא - - -
אריה יצחק קינג: מאיר עזרי, יפה.
אריה יצחק קינג: כשמר עזרי קיבל מכם את המכתב, כי הוא היה שותף שלכם, הוא הציע – ויש לי את התשובה מהגברת מרים היינבורן – והוא ביקש לרכוש את החלק היחסי איפה שאתם שותפים איתו, ואתם סירבתם.
אריה יצחק קינג: אמרתם: תקנה הכול או כלום.
ענת טל: אמרו לו: תגיש מכרז.
אלכס מילר: צריך להבין: אתה לא בבית-המשפט.
אלכס מילר: אם היתה כוונת זדון לפגוע, אם היית אומר לי: שמע, ניגשנו למכרז, זו ההצעה.
אלכס מילר: אנחנו הצענו אל"ף, ובסופו של דבר קיבלו בי"ת, פחות ממה שהצענו – אז הייתי יכול איכשהו לעזור.
אלכס מילר: גם אין יותר מדי דברים שאנחנו יכולים לעשות.
אלכס מילר: מה שאני יכול להציע: אם יש עכשיו עובדות חדשות על החברה הזאת, של שיתופי פעולה עם ארגונים שנפסלו אחרי שנעשתה המכירה, אז יכול להיות שבית-המשפט, בהתחשב בסוגיה הזאת, יכול להתערב ולבטל את העסקה.
אריה אלדד: לא רק בית-המשפט.
אריה אלדד: הרשות לאיסור הלבנת הון ומימון טרור יכולה לעשות פעולה.
אלכס מילר: תיכף, אני אגיע.
אלכס מילר: אבל אנחנו צריכים בדיקה וזה מה שאני מבקש, אם זה מקובל עליך, חבר הכנסת אריה אלדד, כי אתה הגשת את הדיון.
אלכס מילר: האם מקובל עליך שנבקש מרשויות אכיפת החוק – משרד המשפטים, רשות החברות וכל מי שאחראי – על המידע החדש שאתם מציגים כאן שמשנת 2008 שר הביטחון מוציא מחוץ לחוק גוף, שלפי דבריכם, נמצא כחלק מהחברה הזו.
אריה אלדד: ואם מבקר הפנים של האוניברסיטה העברית בדק את הפרשה, אם אפשר לקבל את הדו"ח?
פפי יקירביץ: המבקר בודק כשמוגשת תלונה.
פפי יקירביץ: מאחר ולא הוגשה שום תלונה למבקר, אתה מוזמן להגיש - - -
אריה יצחק קינג: חבר הכנסת מילר, נדרש להבין כמה נתונים שהוצגו למשפחה היו מוטעים.
אריה יצחק קינג: אנחנו מקדמים שם היום תכניות בנייה.
אריה יצחק קינג: יש שם יהודי שכבר קיבל היתר בנייה.
אריה יצחק קינג: כלומר, האוניברסיטה נתנה מצג שווא למשפחה.
אריה יצחק קינג: זה שאי-אפשר, השאלה היא מי אתה.
אלכס מילר: מר קינג, ועדת החינוך, התרבות והספורט זה לא בית-משפט.
אלכס מילר: היא לא יכולה לפסוק כאן על זה שהמכירה היתה כשרה או לא כשרה.
אלכס מילר: זה לא תפקיד ועדת החינוך, התרבות והספורט, ולא של שום ועדה בכנסת.
אריה אלדד: ההערה הזאת אינה ביחס למכירה, אלא ביחס להצהרה שאי-אפשר היה לבנות שם.
אלכס מילר: אבל יש גופים שיכולים לבדוק את הכשירות של - - -.
אלכס מילר: אתה צריך להגיש עתירה לבית-המשפט, ובית-המשפט - - -
אריה אלדד: אני לא מדבר על כשרות המכירה, כרגע, אלא על ההצהרה של האוניברסיטה שכיוון שאי-אפשר היה לבנות בשטח משהו על-פי כוונתו של התורם, הם החליטו למכור.
אריה אלדד: בפועל, אנחנו יודעים שיש שם בנייה.
אריה אלדד: גם בנייה של יהודים.
אריה יצחק קינג: אפשר לבנות.
יהודית גידלי: - - - מעונות?
אריה יצחק קינג: מגורים.
יהודית גידלי: מגורים זה משהו אחר.
יהודית גידלי: זה גם - - -
אריה יצחק קינג: מה ההבדל?
אריה יצחק קינג: מה ההבדל בין מגורים?
אריה יצחק קינג: בנייה זו בנייה.
אריה יצחק קינג: אבל אני חושב שוועדת החינוך, התרבות והספורט, כמו - - -, יש לכם - - -
אריה אלדד: - - - שאי-אפשר לבנות שם מעונות, טעונה הוכחה.
אלכס מילר: אני רוצה לשמוע את הרשות לאיסור הלבנת הון ומימון טרור.
מאיה לדרמן: רציתי להבהיר: הרשות לאיסור הלבנת הון ומימון טרור היא יחידת מודיעין פיננסית.
מאיה לדרמן: אנחנו לא רשות אכיפה.
מאיה לדרמן: אין לנו סמכויות אכיפה מכוח אף-אחד מהחוקים שעוסקים במימון טרור: לא הפקודה למניעת טרור; לא תקנות ההגנה.
מאיה לדרמן: הרשות מקבלת דיווחים מגופים פיננסיים לגבי פעולות חשודות שקשורות להלבנת הון או למימון טרור.
מאיה לדרמן: במידה ויש לנו חשד להלבנת הון או למימון טרור, אנחנו מעבירים את המידע לרשויות האכיפה: למשטרה, לשב"כ או לרשות מקבילה לנו בחו"ל, כדי שהם יחקרו.
מאיה לדרמן: זאת אומרת, כל מידע שקיבלנו, אם קיבלנו, לגבי הגופים הרלוונטיים, זה לא מידע שאנחנו חוקרים אותו.
מאיה לדרמן: אנחנו לא יכולים לעצור פעולות; אנחנו לא יכולים להגיש כתבי אישום.
מאיה לדרמן: אז רק להבהיר את זה מבחינת היכולת שלנו במקרה הזה, ובכלל במקרים אחרים, לעשות פעולות אכיפה.
אריה אלדד: תני לי להבין: אם, נניח, היפותטית, היה מסתבר שמאחורי העסקה הזאת עומדת קרן סעודית שהיא קרן אסורה – קרן שהיא בבחינת גוף שפעילותו בישראל אסורה – מה הייתם עושים עם מידע כזה?
מאיה לדרמן: קודם-כל, מידע כזה, מידע שהוא גלוי, אנחנו לא עושים איתו כלום.
מאיה לדרמן: כי אנחנו אמונים על קבלת מידע מגופים מדווחים על-פי חוק איסור הלבנת הון.
מאיה לדרמן: על-פי החוק, גופים פיננסיים שזה בנקים, חברות ביטוח, חברי בורסה, מנהלי תיקים, בנק הדואר, נותני שירותי מטבע – מחויבים בהעברת דיווחים לרשות.
מאיה לדרמן: דיווחים רגילים או בלתי רגילים, לגבי פעולות שהם חושדים שקשורות להלבנת הון או למימון טרור.
מאיה לדרמן: אנחנו לא אוספים את המידע הזה באופן יזום.
מאיה לדרמן: אנחנו מקבלים את זה במידה ועל סמך אותם דיווחים ומקורות נוספים שאנחנו משתמשים בהם, מתעורר אצלנו חשד להלבנת הון או למימון טרור, אנחנו מעבירים את המידע הזה למשטרה או לשב"כ להמשך חקירה.
מאיה לדרמן: אלה גם הגופים שעל-סמך חקיקת הטרור במדינת ישראל, אמונים על אכיפת החוקים האלה: המשטרה ושר הביטחון.
מאיה לדרמן: הם אלה שיכולים להוציא צווי החרמה, לבטל הסכמים, לקבל כספים, לתפוס אותם, או לחלט אותם.
אריה אלדד: ואם, למשל, אתם יודעים שחברת "מג'לס אל-אסכאן" קנתה מהאוניברסיטה שטח, והחברה הזאת ממומנת בחלקה על-ידי הקרן הסעודית לעזרה לעם הפלשתיני, שהיא קרן ששר הביטחון אסר על פעילותה במדינת ישראל.
אריה אלדד: מה את יכולה לעשות עם מידע כזה?
מאיה לדרמן: אני יכולה להעביר אותו להמשך חקירה.
מאיה לדרמן: אנחנו לא אמונים על אכיפה.
יהודית גידלי: למי את מעבירה לחקירה?
אלכס מילר: זה רשות החברות.
נסים זאב: זה לא קשור להלבנת הון.
אריה אלדד: לא, זה קשור למלחמה בטרור.
נסים זאב: מלחמה בטרור זה לא הלבנת הון.
אריה אלדד: זה אותו גוף.
נסים זאב: היא אומרת לך שלא.
מאיה לדרמן: אין לנו סמכויות חקירה ואכיפה.
מאיה לדרמן: שיהיה ברור.
יהודית גידלי: אז למי את - - -?
נסים זאב: להעביר את זה למשטרה.
נסים זאב: אם זה טרור, זו המשטרה.
מאיה לדרמן: ברגע שאנחנו מקבלים מידע, אנחנו מעבירים אותו למשטרה או לשב"כ, לחקירה.
אריה אלדד: אם אני מעביר לך שלושה מסמכים: אחת, מסמך רכישה של חברה בשם "מג'לס אל-אסכאן" מהאוניברסיטה העברית.
אריה אלדד: שתיים, מסמך שאומר שמקורותיה הכספיים של חברת "מג'לס אל-אסכאן" הם: אחד, שניים, שלושה, ארבעה, וביניהם הקרן הסעודית לעזרה לעם הפלשתיני.
אריה אלדד: שלוש, מסמך של שר הביטחון שמוציא את החברה הזאת מחוץ לחוק.
אריה אלדד: מה את עושה עם שלושת המסמכים הללו?
אריה אלדד: מה הנגזרת לפעולות שלך כגוף שמופקד על המלחמה הכלכלית בטרור?
מאיה לדרמן: אנחנו יחידת מודיעין.
מאיה לדרמן: אנחנו אוספים מודיעין.
אריה אלדד: הנה, קיבלת ממני מודיעין.
אריה אלדד: אני אתן לך את המסמכים.
מאיה לדרמן: אז אנחנו מעבירים את זה לרשויות שמוסמכות לחקור את זה.
מאיה לדרמן: לרשות אין סמכות חקירה.
אריה אלדד: ואם אני אתן לך, לאיזו רשות את תעבירי?
אריה אלדד: אם אני נותן לך שלושה מסמכים כאלה?
מאיה לדרמן: למשטרה ולשב"כ.
מאיה לדרמן: הם מוסמכים על חקירת עבירות הלבנת הון ומימון טרור.
מאיה לדרמן: אנחנו לא מוסמכים - - -
אלכס מילר: אבל זה גם מה שחבר הכנסת אלדד יכול לעשות לבד.
אלכס מילר: למה הוא צריך אתכם בשביל זה.
מאיה לדרמן: קודם-כל, נכון.
מאיה לדרמן: אפשר להעביר את המידע הזה למשטרה, לשר הביטחון ולגופים המוסמכים.
אריה אלדד: חשבתי שבשביל זה הקימו רשות.
מאיה לדרמן: הרשות זו יחידת מודיעין.
מאיה לדרמן: על-פי חוק היא הוסמכה לנהל מאגר מידע.
אלכס מילר: הם לא עלו על הסוגיה הזאת, ואתה עלית.
מאיה לדרמן: במידה והתקבלו דיווחים לגבי הגופים האלה – ואני לא יכולה להגיד אם התקבלו או לא התקבלו בגלל שזה מידע חסוי ואני כפופה למגבלות סודיות.
מאיה לדרמן: אבל כל מידע שאנחנו מקבלים על גופים שעוסקים בטרור או על גופים אחרים, אנחנו מעבירים להמשך חקירה.
מאיה לדרמן: אנחנו לא רשות שמוסמכת לחקור.
אלכס מילר: חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.
נסים זאב: אדוני היושב-ראש, אין לי מה להלין על האוניברסיטה העברית.
נסים זאב: איך שאני רואה את המסמכים, הם פעלו על-פי חוק.
נסים זאב: הטיפשות והמחדל של אותם הגופים: כשאני רואה שמכתב מופנה למשרד ראש הממשלה, למשרד החוץ, למינהל מקרקעי ישראל, הקרן הקיימת לישראל, משרד הבינוי והשיכון, ואף-אחד אפילו לא טורח לענות, וכל אחד מתנער מאחריות כאילו שהצד השני יחפש את הפיתרון.
נסים זאב: וזה מה שקורה כשאנחנו נוהגים ברשלנות, אז למה אתה מצפה?
נסים זאב: למה יש 5,000 בניות לא חוקיות רק בירושלים?
נסים זאב: מאיפה זה נובע?
נסים זאב: מתוך מחדל של הרשויות שאומרות: אין לנו מה לעשות.
נסים זאב: אז תעשו אתם מה שאתם מבינים.
נסים זאב: ולמעשה, האוניברסיטה הגיעה לאיזה רגע שאמרה: אנחנו נעשה מה שאנחנו מבינים.
נסים זאב: לא אכפת לנו.
נסים זאב: רוצים את הפרוטות האלה.
נסים זאב: רוצים את נזיד העדשים, שגם זה לא.
נסים זאב: אבל אנחנו, בסופו של דבר, רוצים להיפטר מהקרקע הזו.
נסים זאב: אני חושב שיש פה גם מחדל נורא, כי אם האוניברסיטה היתה מוכרת את זה לקבלנים פרטיים, היא היתה מקבלת עשרת-מונים מהסכום שקיבלה עבור 100 הדונם.
אלכס מילר: חבר הכנסת נסים זאב, אנחנו לא - - -
נסים זאב: לא, אני אגיד לך למה זה קשור למדינה, כי המדינה, בסופו של דבר, מממנת - -
אלכס מילר: בסדר, שהמדינה תבדוק.
נסים זאב: - - את המעונות.
נסים זאב: המדינה צריכה לתמוך באותם הגופים.
סיגלית בודנהיימר בארי: אני סיגי בארי, מלשכת התכנון במשרד הפנים, מחוז ירושלים.
סיגלית בודנהיימר בארי: אני רוצה לדבר באופן כללי על הראייה התכנונית של נכסי האוניברסיטה בעיר, ולא על המכירה הזאת, הספציפית.
אלכס מילר: למה מעניין אותנו התכנון הכללי של האוניברסיטה?
סיגלית בודנהיימר בארי: בגלל שעלו פה כל מיני נושאים: האם מעונות זה כמו מגורים, או לשווק את - - -
אלכס מילר: לא, אני צריך התייחסות ספציפית לנושא הזה.
אלכס מילר: יש לכם איזשהו משהו?
אלכס מילר: אני לא באתי לדבר כאן על התכנון של האוניברסיטה - - -.
אלכס מילר: היה שטח, - - -
סיגלית בודנהיימר בארי: אני חושבת שחשוב להדגיש שאם יש לאוניברסיטה נכסים, היא צריכה להשקיע אותם בחיזוק העיר ולהשתמש ביכולות שלה בתור גוף שהוא חלק - - -
אלכס מילר: אתם בדקתם את הסוגיה של המכירה הזאת?
סיגלית בודנהיימר בארי: לא, זה לא קשור אלינו.
סיגלית בודנהיימר בארי: אנחנו משרד הפנים, לשכת התכנון.
אלכס מילר: אם אין לכם שום say להתערב בעניין הזה, אז מה?
אלכס מילר: כרגע אנחנו שואלים מאיפה הגיע הכסף, ואיך החברה הזאת רוכשת את השטח במדינת ישראל, כאשר החברה הזאת ממומנת על-ידי גופים שפסולים על-ידי שר הביטחון ונחשבים כגופים – של טרור?
אלכס מילר: איך - - -
נסים זאב: מחוץ לחוק, נאמר.
אלכס מילר: מחוץ לחוק.
אלכס מילר: אני נכנס איפה יהיו מעונות של האוניברסיטה העברית?
אלכס מילר: זה לא הדיון.
אלכס מילר: יש פה גוף, ניגש למכרז, והגוף מקבל תמיכה.
אלכס מילר: אני לא יודע איך רשם החברות נתן אישור לגוף הזה.
אלכס מילר: זו גם שאלה שצריך לבדוק.
אלכס מילר: אבל, בסופו של דבר, הגוף שמממן את החברה נמצא מחוץ לחוק, ואת הסוגיה הזאת צריך לבדוק: מה היו המטרות?
אלכס מילר: בשביל מה נרכש השטח?
אלכס מילר: – שטח בתוך מדינת ישראל – על-ידי גופים שהם - -
נסים זאב: עוינים.
אלכס מילר: - - עוינים.
אלכס מילר: זו, בסופו של דבר, תהיה הסוגיה.
אלכס מילר: אני לא נכנס, כרגע, למה הם מכרו את זה ליוסי ולא לצחי.
אלכס מילר: אנחנו לא מנגנון של - -
נסים זאב: המכרזים.
אלכס מילר: - - אישור המכרזים.
אלכס מילר: אבל אם יש פה סוגיה שעלתה עכשיו וצריך לבדוק אותה, אז הרשויות האחראיות על זה יבדקו.
אלכס מילר: אתה רצית להוסיף עוד משהו?
אריה יצחק קינג: הסיבה לזה שהם מכרו במחיר הזה היא: קודם-כל השמאויות האלו – אנחנו לא ראינו אף שמאות שמדברת על מחירים כל-כך מגוחכים, ואני מתעסק שם עשר שנים.
אריה יצחק קינג: המחירים שם הם קרוב לרבע מיליון דולר לדונם.
אריה יצחק קינג: כלומר, המחיר ששילמו לאוניברסיטה, שזה 1,100,000$, והיא צריכה על-פי החוזה שלה עם אותה חברה ערבית לשלם מיסים.
אריה יצחק קינג: אני עשיתי פרה-רולינג – בדיקה עם רשויות המס – המיסוי שהם ישלמו, הוא יותר ממה שהם קיבלו.
אריה יצחק קינג: כי יש היטלי השבחה, לבנות שם 480 יחידות דיור.
אריה יצחק קינג: העירייה לא תהיה פראיירית, ולא תוותר להם על ההשבחה הזאת.
אריה יצחק קינג: ואם, כמו שכתוב בחוזה, שכל אחד יישא את המיסים שלו, זה אומר שהאוניברסיטה תשלם למיסוי יותר ממה שהיא קיבלה מאותה חברה.
אריה יצחק קינג: כלומר, כשהם דיברו עם אותה משפחה בפעם הראשונה, ואמרה להם: שאי-אפשר לבנות ואי-אפשר לפנות – זה קשקוש.
אריה יצחק קינג: יש פה עורך-דין שמשנת 2004 רודף אחרי הערבים שפולשים שם לאדמות של הלקוחות שלו והוא מצליח לפנות אותם, וזה לא מקרה אחד ולא שני מקרים, והוא עורך-דין פרטי.
אריה יצחק קינג: אם הוא מסוגל לפנות את הערבים הפולשים, למה הגוף המפלצתי הזה שנקרא האוניברסיטה העברית לא יכול לפנות אותם?
אריה יצחק קינג: כי יש פה – אם אתה שואל אותי – מניע אידיאולוגי.
אריה יצחק קינג: לא התאים להם להיות קשורים לדבר כזה של התיישבות במזרח ירושלים.
אריה יצחק קינג: והם אמרו למר אליהו הוניג, אותו בן משפחה של מר הוניג – היחיד שנותר – שאי-אפשר.
אריה יצחק קינג: מה זה אי-אפשר?
אריה יצחק קינג: העירייה מגיעה לשם.
אריה יצחק קינג: המשטרה מגיעה לשם.
פפי יקירביץ: אנחנו נשלח סטודנטים בליווי משטרה.
פפי יקירביץ: הסטודנטים - - -
אריה יצחק קינג: זה מצג השווא הראשון.
אריה יצחק קינג: מצג השווא השני זה מה שהם אמרו לאותו איש משפחה שנותר בחיים, ודרך אגב, הוא עובד אוניברסיטה.
אריה יצחק קינג: בסופו של דבר, על שם אותו נחום הוניג ישנה גינה, כשהתחייבו לו שיהיו מעונות על שמו, ועל שם האבא שלו.
אלכס מילר: בסדר, יש משפחה.
אלכס מילר: שיגישו עתירה לבית-המשפט.
אריה יצחק קינג: נכון, אני חושב שזה מה שיהיה.
אריה יצחק קינג: אלא מה – ופה אולי אפשר לבקש מהוועדה – לבקש מהאוניברסיטה לחשוף את המסמכים האלו, כי האוניברסיטה - - -
אלכס מילר: למי?
אלכס מילר: על-סמך מה?
אריה יצחק קינג: את המסמך בין התורם לאוניברסיטה.
אלכס מילר: רבותיי, מי שיכול לבקש – אני חושב – זו משפחת התורם, מה הבעיה?
אריה יצחק קינג: המדינה נותנת כסף לאוניברסיטה במאות מיליונים.
אריה יצחק קינג: זה קשור, כי אתה נותן לה – אם פה מאה מיליון, ופה היא מוותרת על מאה מיליון.
אריה יצחק קינג: תדרשו מהם תשובה.
אלכס מילר: אתה עשית כאן סלט שלם.
אלכס מילר: תקשיב, אם יש לך עניין לראות את המסמכים, יש דרכים חוקיות לעשות את זה: דרך המשפחה, שהיא תרמה את המגרש.
אלכס מילר: פונים בצורה מסודרת.
אלכס מילר: אני מאמין שלא תהיה שום בעיה לאוניברסיטה לתת את כל המסמכים.
אלכס מילר: אנחנו כאזרחים פרטיים – אני לא יכול לבוא - - -
אריה אלדד: אבל הוועדה יכולה.
אריה יצחק קינג: האוניברסיטה פעלה כשליחה.
אריה אלדד: כדי לדעת אם האוניברסיטה - - -
נסים זאב: הוועדה רשאית לפנות לשר המשפטים - - - משרד המשפטים, שיבדוק את הסוגיה הזו.
אריה אלדד: אני אגיד לך למה אנחנו צריכים לבקש: אנחנו, בין השאר, עוסקים בוועדה הזאת גם בתקציבי האוניברסיטאות.
אריה אלדד: אם אנחנו נקבל רושם שאוניברסיטה שמקבלת תרומות, מועלת ברצונם של התורמים וגם לא ממצה את היכולות הכלכליות מהתרומות הללו, אז אולי תתייחס אחרת לבקשות תמיכה מצד המדינה.
אלכס מילר: רבותיי, אני מציע שאנחנו נעשה את מה שאנחנו תמיד עושים וניקח אחריות.
אלכס מילר: קודם-כל, לדעתי, מי שיכול לעשות את הבדיקה המקיפה ולהפנות את הסוגיה הזאת לגורמים המקצועיים בעניין אכיפת החוק זה מבקר המדינה.
אלכס מילר: אז אנחנו נפנה את הסוגיה הזאת לאור העובדות החדשות, שכביכול מציג לנו חבר הכנסת אריה אלדד.
אלכס מילר: אני מבקש להוסיף את המסמכים של ועדת החינוך לפנייה למבקר המדינה, בסוגיה של אותו גוף שציינת, כאשר נפסל על-ידי שר הביטחון, ולוקח שותפות בחברה שרכשה את השטח.
אלכס מילר: וכמובן, אני גם פונה לאוניברסיטה העברית: האם יש מסמכים?
אלכס מילר: אני לא חושב שאלה מסמכים סודיים.
אלכס מילר: חבל שאנחנו צריכים לשבת כאן ולבקש מכם מסמכים - - -
פפי יקירביץ: מישהו ביקש מסמכים ולא קיבל?
פפי יקירביץ: היתה איזושהי בקשה לקבל מסמכים?
אריה אלדד: אנחנו מבקשים עכשיו.
פפי יקירביץ: תגידו מה אתם מבקשים, ואנחנו נמציא את המסמכים.
פפי יקירביץ: אין שום בעיה.
פפי יקירביץ: ואנחנו נברך כל בדיקה של מבקר המדינה.
פפי יקירביץ: אנחנו נקדם בברכה בדיקה של מבקר המדינה.
אלכס מילר: אני מבקש מחבר הכנסת אריה אלדד, בשם ועדת החינוך, להיות בקשר עם האוניברסיטה העברית, בכל הסוגיות שאדוני חושב שכדאי שיהיו לחשיפתך.
אלכס מילר: תבדוק, ואני מציע שלאחר הבדיקה שתעשה גם אתה, אם תרצה לקיים דיון נוסף אז נקיים דיון נוסף.
אלכס מילר: בלי שום קשר, אנחנו מעבירים גם את הסוגיה הזאת למבקר המדינה שיבדוק גם איך רשם החברות נותן אישור - - -
נסים זאב: לגוף שאינו חוקי.
אלכס מילר: אנחנו מקיימים היום ישיבת מעקב לאחר ישיבה שהיתה לפני כמה חודשים לאחר המחקר שהציגה סגנית השר, חה"כ גילה גמליאל, בנושא שילוב נשים במערכת האקדמית.
אלכס מילר: אני גם קיבלתי כמה וכמה פניות בנושא של שילוב נשים וועדות המינויים.
אלכס מילר: יש פה מנגנון שהוא מוסתר מעייני הציבור בכל מה שקשור באישור התקנים של הסגל הבכיר באוניברסיטאות.
אלכס מילר: אנחנו תמיד שומעים את אנשי האקדמיה מדברים על שינוי שיטת ממשל במערכת המשטר במדינת ישראל, אבל אני חושב שהגיע הזמן גם לשינוי שיטת הממשל במערכת האקדמית בישראל.
אלכס מילר: אנו שומעים טענות, שבאות מאנשי האקדמיה, שמי שיכול היום לקבל תקן בכיר אלה רק אותם האנשים המקורבים בצורה זו או אחרת לאלה שמקבלים החלטות.
אלכס מילר: יש פה מצב של קבלת החלטות לא הכי שקופה.
אלכס מילר: דווקא בנושא הזה, כאשר אנחנו מדברים על אותם אנשים שבסופו של דבר נכנסים למערכת האקדמית ומשקיעים את כולם בעניין של כתיבת מחקרים.
אלכס מילר: הסוגיה של כמות ופחות איכות משפיעה על כל הנושא של קבלת החלטות, והיא מאוד מפריעה כאשר אנחנו משווים את עצמנו לשאר המדינות בעולם.
אלכס מילר: בעקבות זאת גם התוצאות.
אלכס מילר: גם הבדיקות שנעשו על ידי אותן הוועדות, שהקימה המועצה להשכלה גבוהה בעניין של מחלקות שונות, מצביעות שאותן ההחלטות שהיו בעת שילובן של הנשים במערכת האקדמית לא היו מושפעות בהכרח מהאיכות של אותם הנשים.
אלכס מילר: בחלק מהמקרים יש השפעה של דעותיהם של אנשים מסוימים לגבי סוגיות מסוימות, או קרבתם לאותם האנשים שיש להם את הכוח לקבל החלטות מי נכנס ומי לא.
אלכס מילר: אנחנו נקיים על כך דיון, והמועצה להשכלה גבוהה תציג לנו את מה שנעשה בסוגיה של שילוב הנשים.
אלכס מילר: במחקר האחרון ראינו שיש פה אבסורד – קרוב ל-50% גברים ונשים שמסיימים דוקטורט משתלבים בסגל הזוטר, אבל כאשר אנחנו מגיעים לסגל הבכיר המספרים צונחים: יש קרוב ל-75% גברים ו-25% נשים.
אלכס מילר: יש פה תקלה שצריך לתקן אותה.
אלכס מילר: העלו כאן סוגיה של הפוסט דוקטורט, שבעקבותיה היה לנו דיון.
אלכס מילר: אני חושב שניתן להתגבר על כך.
אלכס מילר: אנחנו מצפים היום לשמוע תשובות.
אלכס מילר: אין ספק, ששיתוף פעולה של הרגולטור-המועצה להשכלה גבוהה עם האוניברסיטות חייב להיות.
אלכס מילר: במידה והוא לא יהיה, אנחנו נשב פה ונקטר אבל לא נראה תוצאות בשטח.
אלכס מילר: נתחיל עם נציגי המועצה להשכלה גבוהה.
אלכס מילר: אני מבין שעשיתם עבודה בסוגיה הזו.
אלכס מילר: אני מבקש להציג בפנינו את המסקנות והממצאים שיש סביב הנושא הזה.
אלכס מילר: באופן כללי, אשמח אם תתייחסו לנושא של ועדות מינויים באוניברסיטאות.
מלכה רפופורט חובב: אני חברת סגל באוניברסיטה העברית, אבל אני גם חברת ות"ת.
מלכה רפופורט חובב: ות"ת מינתה לא מזמן ועדה לבדיקת מצבן של הנשים באקדמיה.
מלכה רפופורט חובב: בראש הוועדה עמדה פרופ' רבקה כרמי – נשיאת אוניברסיטת בן גוריון ויו"ר ור"ה.
מלכה רפופורט חובב: אני מייצגת פה את ות"ת-מל"ג ואת ור"ה.
מלכה רפופורט חובב: אני אדווח לכם על המצב שהביא להקמת הוועדה הזו, ועל המלצות של הוועדה שאומצו על ידי ות"ת ועל ידי מל"ג.
מלכה רפופורט חובב: כפי שהיו"ר ציין, אם אנחנו מסתכלים על הפילוג המגדרי של אוכלוסיית הסטודנטים במוסדות להשכלה גבוהה, אנחנו רואים שכבר משנות ה-90 למעלה ממחצית התלמידים היו תלמידות.
מלכה רפופורט חובב: בהשוואה לאירופה אנחנו במצב טוב מאוד.
מלכה רפופורט חובב: יש לנו הרבה מאוד נשים משכילות, ואנחנו נמצאים במצב מאוד טוב בהשוואה לאירופה בעניין הזה.
מלכה רפופורט חובב: כאשר אנחנו בודקים את ההרכב המגדרי בסגל במוסדות להשכלה גבוהה, אנו רואים מצב לא משביע רצון.
מלכה רפופורט חובב: כבר במעבר בין התואר השלישי לדרגת הכניסה באוניברסיטאות, אנחנו רואים ירידה.
מלכה רפופורט חובב: ככל שאנו עולים בדרגות באוניברסיטה, אחוז הנשים יורד.
מלכה רפופורט חובב: היום אחוז הנשים בין הפרופסורים מן המניין הוא רק 13%.
מלכה רפופורט חובב: אם אנחנו משווים את מצבנו לאירופה, המצב שלנו לא טוב.
מלכה רפופורט חובב: באירופה האחוזים גם לא טובים, אבל אחוז הפרופסורים מן המניין בקרב הנשים שם מתקרב ל-20%, כאשר אצלנו זה רק 13%.
מלכה רפופורט חובב: כאשר אנחנו לוקחים בחשבון שמספר הדוקטורנטיות אצלנו הוא גבוה, זה אומר שמשהו קורה בדרך.
מלכה רפופורט חובב: היינו חושבים שמפני שיש הרבה נשים שנכנסו למערכת, אנו ניתן לזמן לתקן את המצב.
מלכה רפופורט חובב: הוועדה לבדיקת המרקם המגדרי באוניברסיטה העברית ניתחה את הנתונים בשנת 2003, וראתה שאם ניתן למצב להתגלגל בלי התערבות אקטיבית בשנת 2026 אחוז הפרופסוריות מן המניין באוניברסיטאות יהיה פחות מ-30%.
מלכה רפופורט חובב: כאשר אני מסתכלת על הגרף שנמצא לפניי, אני רואה שהתחזית שלהם היתה אופטימית.
מלכה רפופורט חובב: הם צפו שבשנת 2012 אנחנו נעבור את ה-15%, ואנחנו יודעים שהמצב היום, לפחות באוניברסיטה העברית, עומד על 13%.
מלכה רפופורט חובב: עד כמה שאני יודעת, זה משקף את המצב בכל המוסדות להשכלה גבוהה.
מלכה רפופורט חובב: אנחנו ניצבים בפני מצב, שבספרות קוראים לו הצינור הדולף.
מלכה רפופורט חובב: יש לנו חורים בצנרת, ונשים דולפות החוצה מפני שיש חסמים טכניים ותרבותיים בכל שלבי הקריירה האקדמית של נשים.