GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
זבולון אורלב: אנחנו רוצים שהכסף שנשלח למוסד יילכו אך ורק למטרות.
זבולון אורלב: אנחנו לא רוצים שהכסף הזה ישמש מנוף לעשות פעולות לא מתוקצבות שלא לשמן נשלח הכסף ובגלל הכסף הזה, שאנחנו רוצים להגן עליו, המורים לא יקבלו את המשכורת.
זבולון אורלב: זו בדיוק המטרה של החוק, המטרה של החוק היא למנוע את התופעה הזאת.
זבולון אורלב: מוסד חינוכי, אם הוא צריך לקבל אשראי הוא צריך לקבל אשראי רק לצורך הבעיה של המקדמות האלה של משרד החינוך, זה הצורך היחידי.
זבולון אורלב: אני מדבר על מוסדות שמתוקצבים ב-100%.
זבולון אורלב: קודם כל הנחת היסוד היא שאנחנו מדברים על מוסד שלפי התחשיבים של משרד החינוך ולפי ההסכמים עם השלטון המקומי והבעלויות, המדינה נושאת ב-100% מהעלות.
זבולון אורלב: אלה התחשיבים.
זבולון אורלב: נכון, מר קיסר?
זבולון אורלב: הפרוטוקול לא רואה, הוא עושה תשובה חיובית בראשו.
יהודה קיסר: בחטיבה העליונה.
זבולון אורלב: החוק, אמרנו בהקדמה, מדבר רק על החטיבה העליונה.
יעקב פרידברג: 100% ממה שהמדינה נותנת.
זבולון אורלב: לא, המדינה נותנת 100% כדי לקיים את הוראות משרד החינוך באשר להפעלת בית הספר.
יהודה קיסר: אבל צריך לדייק, ה-100% האלה הם 100% תקני שאנחנו קבענו.
זבולון אורלב: אמרתי, 100% התקן של משרד החינוך.
אביגיל שיקוביצקי: בלי פיצויים.
זבולון אורלב: כולל פיצויים.
אביגיל שיקוביצקי: אין השלמת פיצויים.
אביגיל שיקוביצקי: אני מאוד אשמח אם יהיה.
אביגיל שיקוביצקי: אם מפה תצא בשורה שיש השלמת פיצויים, בשמחה.
אורי מקלב: אבל אי אפשר דרך זה לתקן את כל הבעיות שיש.
אורי מקלב: אבל אתה אומר ש-60% שמקבלים מובנה, זה לא חל עליו.
זבולון אורלב: זה לא חל עליו, חל על המוסדות- - -
מירב ישראלי: כרגע זה לכאורה חל קל כולם.
מירב ישראלי: תיכף נדבר על- - -
זבולון אורלב: אני אומר כרגע את השקפתי, כי הבעיה הזאת של ה-60%, 100% לא עלתה בשיחות המוקדמות עם משרד החינוך ולכן בשבילי זה מובן מאליו שזה רק על ה-100%, כי אין שום תביעה לגבי מי שמשתתפים פחות.
זבולון אורלב: אני מדבר על זה שמשרד החינוך משלם 100% את התקן שהוא קבע ולא צריכים לקחת שום הלוואות ושום דבר, אלא אם בית הספר רוצה להוסיף.
זבולון אורלב: שיפתח עוד חשבון, בחשבון הזה שיוסיף מה שהוא רוצה, שיעשה מה שהוא רוצה, הכסף שמגיע ממשרד החינוך הוא קודש למטרות שלשמן הוא נלקח.
זבולון אורלב: עכשיו אני מוכן לבוא ולדבר עם בנקים ולשאול האם הם יודעים שבית הספר הזה יקבל את האשראי, את הכסף, למה לא לתת את ההלוואה הזאת לחודש או חודשיים?
זבולון אורלב: גם היום אין למוסד כסף, על סמך מה הבנק נותן את הכסף?
זבולון אורלב: הרי אין בחשבון כסף, אתם אומרים שאין בחשבון כסף ועכשיו צריכים לשלם משכורות למורים ואני צריך ללכת לבנק לקחת הלוואה ואתם אומרים שהבנק לא ייתן הלוואה אם הוא יודע שהחשבון הוא מעוקל.
זבולון אורלב: למה שהוא לא ייתן?
זבולון אורלב: הרי הוא יודע שהוא יקבל, ואם הוא יודע שהוא לא יקבל, למה שהוא ייתן את ההלוואה הזו.
יהודה קיסר: לא את זה אמרנו.
יהודה קיסר: לפחות לא אני אמרתי.
זבולון אורלב: אני חושב שלסוגיית האשראי אין קשר לחשבון הזה, החשבון הזה צריך להיות קודש קודשים שהוא- - - אגב, וזה טוב שהספקים יידעו, שהכסף הזה גם מוגן עבורם.
זבולון אורלב: הואיל ומשכורות המורים, אני מעריך, הם משהו כמו 85% מהכסף ועוד 10% זה לשכר האחר של מזכירות, לבורנטים וכדומה, ו-5% זה לאחזקה, נדמה לי ניקיון, שמירה וכל הדברים.
זבולון אורלב: אם אני זוכר מ- - -
יהודה קיסר: לא חשוב.
זבולון אורלב: אני לא טועה בהרבה, נכון?
יהודה קיסר: זה בערך.
זבולון אורלב: אם כי תמיד היה לי רב שתמיד אמר, הרב יהודה לייב בוגה, זצ"ל, שאמר שבערך אין לזה ערך.
זבולון אורלב: לא חשוב, אלה פחות או יותר בגדול המספרים.
זבולון אורלב: לדברים אחרים, שיפוצים, הצטיידות, כל הדברים האלה שאגב עליהם מקבלים אשראי, זה חשבון נפרד.
זבולון אורלב: יהיו שני חשבונות לבית הספר ואז הוא יכול על זה לשחק עם אשראי ולא לשחק עם אשראי ולפעול משם, לעשות את כל יתר הפעילויות.
זבולון אורלב: יש פעילות אחת שהיא פעילות תקנית של משרד החינוך.
זבולון אורלב: אין לי התנגדות שמשרד החינוך יעביר גם את השיפוצים לשם, כי הוא רוצה להבטיח שהכסף שהוא נותן לשיפוצים אכן- - - אבל אז יש בעיה.
זבולון אורלב: אני מוכן לחשוב על עוד דבר אחד, שהשמירה נגד העיקול לא תהיה על 100% מהחשבון, שהיא תהיה על 80% מהחשבון, כדי להבטיח את הזכויות הבסיסיות של המורים, כדי לפתור את האשראי מהצד השני שאתם אומרים.
זבולון אורלב: אז הנה, יש איזה גמישות מסוימת בדבר הזה, 80% ממה שיש בחשבון, החיוב שהבעלות יכולה להוציא רק למטרה היא 100%, הרי אמרנו שיש ארבעה מרכיבים, חובת פתיחת חשבון על ידי הבעלות, חובת משרד החינוך להעביר רק לחשבון הזה ואי העיקול.
זבולון אורלב: שתי החובות הראשונות נשארות 100%, החשבון ייפתח, אתם מעבירים רק לחשבון והבעלות יכולה להוציא רק לאותן מטרות, אבל בקשר לעיקול, יכול להיות שהעיקול לא יהיה 100%, הוא יהיה 80%, כדי לעשות את כל הגמישויות.
זבולון אורלב: וכמו שאמרתי, אני מסכים גם לקיזוז, אני מסכים גם שתקצוב חסר לא ייכנס כאן בסיפור הזה- - -
מירב ישראלי: מה זה תקצוב חסר?
זבולון אורלב: אני מדבר על המוסדות שמתוקצבים 100% על פי התקן של משרד החינוך.
זבולון אורלב: אגב, הם נדמה לי 90% ממוסדות החינוך.
אורי מקלב: התרבותיים-ייחודיים לא נמצאים שם.
זבולון אורלב: אני לא יודע, אני לא מכיר.
יעקב פרידברג: זה עניין של ההגדרות.
מירב ישראלי: ההגדרות של המוסד.
מירב ישראלי: תיכף, כשנעבור על הנוסח.
זבולון אורלב: אם תרבותיים ייחודיים לא מקבל 100% על פי התקן של משרד החינוך- - -
אורי מקלב: 60%.
זבולון אורלב: ויש עוד מוסדות כאלה, אני מדבר על המוסדות שמקבלים 100%, כל היתר מבחינתי יכולים לצאת ל- - -
שלמה ברילנט: רק הערת ביניים, להשלים, וגם הבאתי את פסק הדין לחבר הכנסת אורלב.
שלמה ברילנט: בית המשפט המחוזי פסק בתביעה שעמותה אחת הגישה נגד השנייה לעקל את כספי משרד החינוך.
שלמה ברילנט: בעצם הגישו עיקול למשרד החינוך ובית המשפט פסק על סמך החוק של העיריות שאי אפשר לעקל את כספי משרד החינוך ובעצם הודיע ל לא לעקל את הכסף- - -
זבולון אורלב: אלה כספי תמיכה.
שלמה ברילנט: לא, מדובר על כספי בית ספר.
אלכס מילר: אני מבקשת מהיועצת המשפטית להקריא את החוק.
אורי מקלב: רק לפני זה, אדוני היושב ראש, להבהיר מה שהוא אומר.
אורי מקלב: כספים שמגיעים לחשבון מכסף שנכנס מהבעלות, אשראי שמקבלת הבעלות, היא מקבלת אשראי מהבנק בשביל לשלם את השכר, לא יילך לשכר, יקבל אשראי בחשבון הזה, היא יכולה להחזיר את זה לבנק?
זבולון אורלב: כן, זה היזוז.
אורי מקלב: הלוואה שהמוסד עצמו, הרשות עצמה, נותנת את החשבון.
אורי מקלב: אז צריך גם את זה להכניס.
אורי מקלב: זאת אומרת כל כסף שנכנס על ידי בעלות בשביל להשלים את השכר והוא לא יכול לשלם- - -
זבולון אורלב: כל כסף שהוא לא ממשרד החינוך שנכנס לחשבון הזה, יכולים להוציא אותו חזרה.
יעקב פרידברג: צריך לבדוק אם הדברים האלה ישימים ברמה הבנקאית.
יבינה זכאי בראונר: אני חושבת שצריך לזמן יועץ משפטי של בנקים, אנחנו לא יודעים להגיד- - -
מירב ישראלי: הם אמרו שלקריאה הבאה צריך להזמין נציגי בנקים- - -
יבינה זכאי בראונר: או מישהו מבנק ישראל, מהלשכה המשפטית אולי.
יהודה קיסר: אני חייב להעיר פה הערה לגבי העניין הזה, אם אפשר.
יהודה קיסר: היכולת להכניס כסף שהוא לא כסף של משרד החינוך לחשבון הזה- - -
מירב ישראלי: לא, זאת לא הכוונה.
יהודה קיסר: זה מה שנאמר עכשיו.
מירב ישראלי: לא, אי אפשר.
יהודה קיסר: היא יכולה להיות מקלט לכסף שלא- - -
מירב ישראלי: לא, לא, החשבון הזה צריך להיות מיועד רק לצרכים של משרד החינוך.
מירב ישראלי: לדעתי, המנגנון שצריך להיות הוא שברגע שהבעלות השתמשה בכסף שמקורו אחר, בין אם באשראי ובין אם זה, לצורך המטרות שאנחנו נגדיר אותן, מישהו במשרד החינוך צריך לתת אישור כדי שאפשר יהיה להוציא כסף מהחשבון הזה לחשבון ה- - -
יהודה קיסר: אי אפשר לעשות את זה ב- - -
מירב ישראלי: החשבון הזה חייב להיות מוגן.
זבולון אורלב: רגע, אני שואל אותָךְ, יש מציאות, שאומר לך גם חשב משרד החינוך, שבגלל סיבות אלה ואחרות בספטמבר אוקטובר יש בעיות שעדיין בעלויות שמקבלות 100% על פי התקן- - -
מירב ישראלי: את הבעיה אני מבינה.
זבולון אורלב: עכשיו הלך המוסד וקיבל הלוואה מהבנק לחודשיים כדי שהוא יוכל לשלם את המשכורות.
זבולון אורלב: יש שתי אפשרויות, אפשרות אחת שלבית הספר הזה יהיו שני חשבונות, חשבון מוגן, נקרא לזה, וחשבון לא מוגן, שכספי הלוואה ייכנסו לחשבון המוגן וכשיגיעו הכספים של משרד החינוך יחזירו מהחשבון המוגן את הכסף חזרה לבנק.
זבולון אורלב: זאת אפשרות אחת, בלי פרוצדורה שמשרד החינוך יאשר.
זבולון אורלב: זו אפשרות אחת, אין אפשרות שמשרד החינוך ייתן את האישור, לא קיים כזה דבר.
זבולון אורלב: הוא לא מסוגל להשתלט על אלפי בתי ספר.
זבולון אורלב: בביקורות רואים את הדבר הזה.
זבולון אורלב: זאת אפשרות אחת.
זבולון אורלב: אפשרות שנייה היא שלבית הספר, אני מניח שלכל בתי הספר יהיו בסוף שני חשבונות, למה?
זבולון אורלב: כי יש תשלומי הורים, כמו שאמר- - - כמו שקיים אגב ברשויות המקומיות, היום למערכת החינוך יש שני חשבונות ברשות המקומית, חשבון של כספי משרד החינוך- - -
מירב ישראלי: זאת ההנחה, שיהיו לו שני חשבונות.
מירב ישראלי: כך אני הבנתי.
זבולון אורלב: זאת האפשרות השנייה, שיהיו שני חשבונות.
זבולון אורלב: אמרתי, אלו שתי האפשרויות.
זבולון אורלב: אני לא יודע מה היתרון של זה ומה היתרון של זה.
זבולון אורלב: שאלה אותי רואת החשבון, אביגיל, בשיחה המוקדמת, 'מה, אז המורה יקבל נגיד שני תלושים?' או משהו כזה, אמרתי שלא, קודם כל הוא יקבל תלוש אחד, שניים, הואיל וזו אותה הבעלות, הרי לא מקבלים את הכסף בצ'ק, בהוראת תשלום לחשבון של המורה אז אומרים לבנק שמקבל, אתה מקבל איקס מפה וואי מפה ואין עם זה שום בעיה.
זבולון אורלב: אגב, זה דבר שעושים אותו מדי יום ביומו והרבה מורים בעל יסודי, ברשויות המקומיות, עושים כך, הם מקבלים את המשכורת שלהם מהחשבון המוגן וההשלמות שיש, הם מקבלים לחשבון השני, לאותו חשבון שלהם.
זבולון אורלב: בחשבון שלהם הם רואים תשלום אחד, הם לא רואים- - -
אורי מקלב: אבל החשבון ההוא מעוקל.
מירב ישראלי: לא, השאלה היא- - -
אורי מקלב: אתה רוצה לשמור עליו, אז מה תעשה?
מירב ישראלי: חשבון הזה, אי אפשר לעשות בו פעילויות מסוימות.
זבולון אורלב: אמרתי, אלה שתי אפשרויות.
זבולון אורלב: אם אין בעיה עם האפשרות השנייה, כלומר שיהיו שני חשבונות- - -
אורי מקלב: אני רוצה להסביר מה הבעיה.
אורי מקלב: אתה רוצה להגן על הכסף של משרד החינוך, זאת המטרה שלך.
אורי מקלב: עכשיו המוסד, קודם כל אומרים לך שיש מוסדות שמקבלים לפי איזה פרופיל מסוים, לא כל מורה בדיוק מה השכר שלו, מה הדרגה שלו, מקבלים לפי פרופיל של 12 שנות ותק.
אורי מקלב: מה יעשה מוסד שרוב המורים שלו הם 20 שנות ותק?
אורי מקלב: הוא צריך להשלים מכספו.
יהודה קיסר: זה לא נכון לחטיבה העליונה.
יהודה קיסר: לחטיבות העליונות יש פרופיל של בית הספר ובממוצע בית הספר מקבל לפי מה שמגיע לו ספציפית.
אורי מקלב: אדוני, בוא תשמע ממשרד החינוך.
אורי מקלב: יש כאן גם רואת חשבון שאומרת לך שבמציאות הם לא מקבלים את ה-100% שכר.
יהודה קיסר: לא אמרתי 100%.
יהודה קיסר: אמרתי, לפי פרופיל בית הספר, שזה הוותק- - -
אורי מקלב: הסיבה שאתם אמרתם, שיש עיכובים במתן השכר, בהעברה.
אורי מקלב: יש עיכובים והעיכובים קורים לא רק בספטמבר, העיכובים קורים לאורך כל השנה בגלל סיבות כאלה ואחרות.
אורי מקלב: עכשיו מה הבעיה?
אורי מקלב: המוסד מכניס הלוואה, כסף משלו, הוא מקבל את אותו כסף חזרה, הוא לא נוגע בכסף של- - -
מירב ישראלי: הבעיה היא שאם אף אחד לא מפקח על זה, אז לכאורה הוא משתמש בכספים שנועדו לזה, למשהו אחר, ואף אחד לא רואה שהוא- - -
אורי מקלב: לא רואה, אבל הוא לא יכול להוציא יותר ממה שהוא הכניס.
אורי מקלב: אם זה רק כספים ש- - - מה הבעיה?
אלכס מילר: אבל, חבר הכנסת מקלב, הרי אתה מבין שעכשיו המצב הוא הרבה יותר גרוע, כי פה אתה יכול לפחות חלק מהכסף להציל ולתת אותם למורים, אבל המצב של היום אומר דבר כזה, שאפילו מה שקורה כשזה אותו חשבון ומעקלים אותו, גם את זה אתה לא יכול להוציא.
אלכס מילר: מה שמנסה פה חבר הכנסת אורלב לעשות, לפחות את החלק, לשמור עליו, כי המצב של היום, גם את החלק הזה הוא מבטל.
אורי מקלב: אני לא סותר את מה שהוא אומר, אדוני היושב ראש, בכסף שמגיע ממשרד החינוך אף אחד לא ייגע.
אורי מקלב: לא זו אף זו- - -
אלכס מילר: אין דבר כזה לא ייגעו.
אלכס מילר: החוק הזה, לא המציאו אותו, אם הכול היה גן עדן אז תאמין לי, אף אחד לא היה נוגע בזה.
ישראל אייכלר: ליברמן אומר שגן עדן, מה נעשה?
ספי זינגר: אני חושב שהבעיה יותר חמורה, כי נניח ב-1 בינואר מועבר מהחשבון הלא מוגן כסף ואז אחרי זה נכנס כעבור חודשיים כסף לחשבון המוגן ואנחנו צריכים עכשיו לאפשר להעביר מהחשבון המוגן את החזר ההלוואה לחשבון הלא מוגן, בלי פיקוח זה מנגנון קל וישיר להעדפת נושים, ואז עוד פעם אנחנו חוזרים לשאלה של העדפות נושים- - -
אלכס מילר: לא, אדוני, אני מציע, ברגע שיש חשבון, שיש הזרמה קבועה של הכסף של המדינה לחשבון הזה, הגוף שמנהל מערכת חינוכית שכר מהחשבון הזה, שהוא מקבל מהמדינה לחשבון הזה כסף, על בסיס מה שהוא הוציא הוא יכול קודם כל לקבל מהבנק את האשראי להוציא את הכסף לטובת אותם המורים האלה להתחייבות שיש לו למול המשרד שהוא בסופו של דבר יקבל את הכסף, זה דבר ראשון.
אלכס מילר: דבר שני, הבנק יכול לתת לו את אותה הרשאה להוציא את הכסף למשכורות על בסיס חשבון אחר שיש לו שלשם מוזרם כסף אחר.
ספי זינגר: אבל איך אני יודע, בתור מי שרוצה לפקח על הכסף הזה גם מבחינת משרד החינוך וגם מבחינת העדפת נושים, שההלוואה שאותה הוא מחזיר היא באמת הלוואה ש- - -
זבולון אורלב: זה לא הלוואה, אדוני.
זבולון אורלב: אין הלוואה ואין שום דבר, איך אתה יודע שלמרות החוק הזה הבעלות לא לוקחת את הכסף ומשתמשת בו לדברים אחרים?
מירב ישראלי: היא יכולה לעשות את זה, אבל זאת עברה פלילית.
זבולון אורלב: אז גם פה זה יהיה עברה פלילית.
זבולון אורלב: אם אדם קיבל הלוואה והשתמש בהיתר הזה להחזיר את ההלוואה לדברים אחרים, אז גם זו עברה פלילית.
זבולון אורלב: אותו מנגנון פיקוח בלי הלוואה, זה אותו מנגנון פיקוח עם הלוואה.
זבולון אורלב: שניהם זה עברה פלילית, מה הבעיה?
זבולון אורלב: לא צריך מפקחים ולא צריך- - -
יהודה קיסר: אבל יש אחריות של הממשלה.
יהודה קיסר: נושים יפנו לממשלה ויתבעו אותה.
יהודה קיסר: על זה שהיא לא פיקחה.
יהודה קיסר: גם היום הם תובעים אותנו על- - -
אלכס מילר: בואו נתחיל בהקראה ואחר כך אנחנו- - -
זבולון אורלב: אני מציע שלדברי ההסבר, אם אפשר, ייכנס שלקראת הקריאה השנייה והשלישית השאלה של עניין קיזוז ההלוואות.
אלכס מילר: לא, נכניס את זה עכשיו.
אורי מקלב: אני כן הייתי מבקש להכניס את זה לפני קריאה שנייה ושלישית, בכל אופן, אם יהיה אפשר לעשות- - -
אלכס מילר: אנחנו מכניסים את זה לקריאה ראשונה ואם לאדוני יש- - -
אורי מקלב: אבל אני לא רוצה טיעון של נושא חדש.
אורי מקלב: ודאי על זה שיש שם חשבון.
אורי מקלב: אני עדיין נמצא ב- - -
זבולון אורלב: הוא רוצה שזה ייכנס לאותו חשבון.
אורי מקלב: אני אגיד לך גם למה- - -
מירב ישראלי: זה לא נקבע לקריאה הראשונה.
מירב ישראלי: בואו נדבר על זה ונראה איך אפשר.
זבולון אורלב: אני מסכים שלא תישמע טענה של נושא חדש- - -
מירב ישראלי: אפשר להכניס הוראה.
אורי מקלב: אני רוצה עוד משפט אחד.
אורי מקלב: אם אנחנו מביאים את אותו מומחה לבנקים שידבר על ההתנהלות ויסביר גם את התהליך של החשבון הזה, שיהיה לו לינקג' לחשבון הרגיל בשביל מתן האשראי לפעילות השוטפת, ואני לא אחזור על מה שאני אומר, שאתה צריך- - - אותי לימדו בעזרה ראשונה שעדיף חי מזוהם מאשר מת סטרילי.
אלכס מילר: חבר הכנסת אורלב, אתה רוצה שאנחנו נקרא היום את הנוסח?
זבולון אורלב: בוודאי, אני רוצה להכין את זה ל- - -
אלכס מילר: אז אני מציע שתפסיקו את ה- - - אנחנו ממשיכים עם הפיליבסטר הזה ובסופו של דבר אני אסגור כי אני כבר מתחיל ל- - -
מירב ישראלי: יש לי כמה עותקים עם התיקונים, אבל- - -
יבינה זכאי בראונר: לא, מירב, תקראי את המקור.
מירב ישראלי: אבל יש תיקונים שכן צריך לעשות.
יבינה זכאי בראונר: בסדר, נדבר עליהם תוך כדי.
מירב ישראלי: (מקריאה): "הצעת חוק הרשויות המקומית (ייעוד כספי הקצבות והגנת נכסים למטרות חינוך) (תיקון – החלת החוק על בעל מוסד חינוך), התשע"א-2011.
מירב ישראלי: "תיקון סעיף 2. 1.
מירב ישראלי: בחוק הרשויות המקומיות (ייעוד כספי הקצבות והגנת נכסים למטרות חינוך), התש"ס-2000 (להלן – החוק העיקרי), בסעיף 2", -עכשיו, במקום: "אחרי "לרשויות חינוך מקומיות" יבוא "או לבעלי מוסדות חינוך".
מירב ישראלי: ", אז אני רוצה שוב לשאול האם אנחנו צריכים הגדרה של בעלות באמת?
יעקב פרידברג: אם רוצים למנוע את התרבותיים ייחודיים.
יבינה זכאי בראונר: את צריכה להגדיר- - -
מירב ישראלי: לא, זה לא העניין של בעלות אלא איזה מוסד חינוך מדובר, אלה שני דברים שונים.
מירב ישראלי: עזבו את הנוסח רגע, בואו נדבר מהותית, על מי אנחנו רוצים להחיל את החוק.
מירב ישראלי: אז קודם כל יש שאלה מה זה בעלות.
מירב ישראלי: בחוקים אחרים אין הגדרה של בעלות, אלא נאמר 'בעל מוסד חינוך', ואז מי שהוא הבעלים מבחינה משפטית הוא זה שבעצם נושא באחריות.
מירב ישראלי: הייתה הצעה של משרד החינוך להגדיר מי אלה הבעלים.
יבינה זכאי בראונר: זה קיים בתקנות.
מירב ישראלי: בתקנות, לא בחקיקה ראשית.
יבינה זכאי בראונר: תאגיד שמפעיל את המוסד החינוכי ברישיון.
מירב ישראלי: לא, אבל כרגע אתם לא מאפשרים לחטיבה עליונה להיות לא-תאגיד, אבל אם בעתיד כן תאפשרו לאדם פרטי לעשות את זה, אז זה לא ייכנס.
מירב ישראלי: אני לא יודעת, אני שואלת אם את רוצה להגדיר ולהגביל את זה.
יבינה זכאי בראונר: זה לא הגיוני.
יבינה זכאי בראונר: אדם פרטי יפעיל תיכון מקיף?
יהודה קיסר: אנחנו לא מאפשרים את זה גם בחטיבות הצעירות.
יבינה זכאי בראונר: אבל אני שוב אומרת, השאלה אם אנחנו רוצים עכשיו- - - החוק הזה הרי לא אומר מי יכול ומי לא יכול, הוא אומר שכשיש בעלות על מוסד חינוך אז זה מה שחל עליה.
יבינה זכאי בראונר: הוא לא מכניס פה את הדברים שאת מכניסה לפי חוק ביטוח על בתי ספר.
יבינה זכאי בראונר: את רוצה לומר בעלות על מוסד חינוך ובלבד שהוא חטיבה עליונה, או אחת משתי הרשתות?
מירב ישראלי: חטיבה עליונה זה- - - עכשיו השאלה איזה מוסד חינוך.
מירב ישראלי: למעשה מה שנאמר כאן זה שזה יהיה רק מוסדות חינוך מוכרים שאינם רשמיים.
זבולון אורלב: אין של המדינה בעל יסודי, אולי שלושה בארץ או ארבעה בארץ.
יבינה זכאי בראונר: שישה של החינוך ההתיישבותי.
מירב ישראלי: אבל בזה לא מעבירים להם כסף לחשבון, את זה המדינה מממנת.
מירב ישראלי: אין בעיה, החוק לא צריך לחול על זה.
אלכס מילר: אז תרשמי 'מוכר שאינו רשמי'.
מירב ישראלי: אז אני אומרת שאני רק רוצה לברר שאכן זו הכוונה ואכן זה מוגבל- - -
יעקב פרידברג: החוק לא צריך לחול, לדעתי, גם על הרשתות- - -
מירב ישראלי: הרשתות של המוכר שאינו רשמי.
יעקב פרידברג: אבל צריך להחריג אותם, כי הם מתנהלים בעצם כמו הרשמי בכל ההתנהלות החוקית שלהם.
זבולון אורלב: את מי להחריג?
יעקב פרידברג: את הרשתות.
רן ארז: מה פתאום?
יעקב פרידברג: אני מדבר על הרשתות ש- - -
רן ארז: המכללה למינהל, מה זה?
יעקב פרידברג: אבל יבינה שצריך ל- - -
אלכס מילר: רבותיי, מה סיבכתם את העניינים?
אלכס מילר: אתם מדברים על החטיבה העליונה?
אלכס מילר: תכתבו מוכר ולא רשמי, נגמר הסיפור.
זבולון אורלב: המעין יש על יסודי.
מירב ישראלי: זה כל המערכת.
אלכס מילר: חטיבה עליונה מוכר שאינו רשמי.
מירב ישראלי: אבל- - - כי זו חטיבה עליונה.
זבולון אורלב: לא, זה מה שהוא הסביר לך, התרבותיים-ייחודיים- - -
מירב ישראלי: אבל זה לא מוכר שאינו רשמי, זה פטור מיוחד בסעיף 5 לחוק ה- - -
זבולון אורלב: האם יש מוכר שאינו רשמי חטיבה עליונה שאנחנו רוצים להחריג?
שלמה ברילנט: משרד החינוך היום בפרסומים ובכל ההתייחסות מתייחס אלינו כמוכר שאינו רשמי לתרבותי ייחודי.
שלמה ברילנט: הוא לא מבדיל.
זבולון אורלב: השאלה מה הסטטוס המשפטי.
שלמה ברילנט: ודבר נוסף, למעין החינוך התורני יש היום על יסודי.
זבולון אורלב: כשאני אציג את החוק בקריאה הראשונה אני אדגיש את העניין הזה, על מי חל ולא חל, ומי שלא חל, אני אגיד שזה עניין של תרבותי-ייחודי.
יבינה זכאי בראונר: אנחנו מקסימום נשב עם מירב אחר כך על הניואנס של ההגדרה.
זבולון אורלב: אני מזכיר לך שעל תרבותיים ייחודיים זה לא יחול.
מירב ישראלי: זה לא חל.
יבינה זכאי בראונר: רק על מי זה חל, לא על מי זה לא.
מירב ישראלי: נכון, מוכר שאינו רשמי חטיבה עליונה.
מירב ישראלי: זו הגדרה שאנחנו נכניס.
מירב ישראלי: לגבי בעלות, השאלה אם אתם רוצים באמת להכניס הגדרה של בעלים.
מירב ישראלי: את רצית הגדרה אחרת מהתקנות.
יבינה זכאי בראונר: הבעיה שהחוק הזה בעצם חל על מוסדות חינוך בחטיבה העליונה, הן שבהפעלת רשות מקומית והן בהפעלת תאגידים פרטיים, כמו עמל, עתיד, עמית וכו'.
מירב ישראלי: ברשויות המקומיות זה כבר חל מכוח החוק המקורי.
יבינה זכאי בראונר: נכון, על הרשויות זה כבר חל.
יבינה זכאי בראונר: אז יכול להיות שכמו שאמרת נכון, ההגדרה בתקנות היא כבר לא רלוונטית.
מירב ישראלי: אני חושבת שנשאיר את זה 'בעלים'.
זבולון אורלב: אני רוצה לחזור לעניין הקודם, אני מכיר שעל המוכר שאינו רשמי חל חוק הפיקוח.
שלמה ברילנט: לא חל עליו חוק הפיקוח.
יעקב פרידברג: ודאי חל עליו.
שלמה ברילנט: לא חל עליו.
שלמה ברילנט: המוכר שאינו רשמי, יש סעיף מיוחד שחוק הפיקוח לא חל עליו.
מירב ישראלי: לא נכון, זו הייתה טעות.
שלמה ברילנט: מה פירוש טעות?
זבולון אורלב: אוקי, לקחתי את הערתי בחזרה.
מירב ישראלי: היה לנו דיון על זה וזה חל.
מירב ישראלי: אז אנחנו נגדיר מי המוסדות שזה חל עליהם.
מירב ישראלי: בעל מוסד חינוך יהיה בעל מוסד חינוך מוכר שאינו רשמי.
מירב ישראלי: שהוא חטיבה עליונה?
מירב ישראלי: שבו חטיבה עליונה?
מירב ישראלי: איך אתם רוצים להגדיר את זה
יבינה זכאי בראונר: שמפעיל מוסד חינוך לדרגות הכיתה ט' עד י"ב, או י' עד י"ב.
מירב ישראלי: בסדר, יש הגדרה של חטיבה עליונה.
אלכס מילר: אבל יש כאלה שמפעילים חטיבה עליונה מ- - -
יבינה זכאי בראונר: לא, חטיבת הביניים היא רשמית.
זבולון אורלב: אבל יש תיכונים שהם ארבע שנתיים.
מירב ישראלי: אז מה שאני מציעה פה זה חטיבה עליונה, כיתות ט' עד י"ב, כולן או חלקן.
יבינה זכאי בראונר: מצוין.
יעקב פרידברג: למה התמ"ת (משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה) לא נמצאים בישיבה?
יעקב פרידברג: התמ"ת צריכים להיות בישיבה הזו.
מירב ישראלי: הזמנו את התמ"ת?
יהודית גידלי: ודאי, אפילו יש שלושה אנשים שאמרו שהם פה.
מירב ישראלי: אבל הם לא מוכרים שאינם רשמיים, זה לא חל עליהם.
רן ארז: הם מוכרים שאינם רשמיים, הם בפיקוח של משרד התמ"ת, לא בפיקוח משרד החינוך.
מירב ישראלי: זה לא איפה הפיקוח על בתי ספר.
מירב ישראלי: זה לא במובן המשפטי.
מירב ישראלי: אני אכניס את זה לדברי ההסבר.
זבולון אורלב: כמה בתי ספר יש להם, 10, 12?
יעקב פרידברג: יש להם גם תיכוניים מקצועיים.
רן ארז: יש להם יותר מ-20.
מירב ישראלי: זה לא חל עליהם כרגע.
רן ארז: אורט מחזיק אותם, עמל מחזיק אותם.
זבולון אורלב: אוקי, אבל לא כרגע.
זבולון אורלב: תכניסי אותם בהגדרה של מוסד חינוך ונזמין את התמ"ת לפעם הבאה.
יהודית גידלי: התמ"ת הוזמנו.
מירב ישראלי: מוכר שאינו רשמי חטיבה עליונה פלוס מוסדות התמ"ת חטיבה עליונה.
מירב ישראלי: עכשיו צריך לתקן את ההגדרה קצוות בחוק המקורי לפי מה שנחליט.
יעקב פרידברג: הנקודה הזאת לא תפורה עד סופה.
יעקב פרידברג: בהחלטה של ועדת שרים נאמר שהנוסח צריך להיות מוסכם ומתואם עם משרד התמ"ת מפני ש- - -
זבולון אורלב: הם הוזמנו, מה אתה רוצה שנעשה?
מירב ישראלי: אז נשאיר את זה לשנייה-שלישית?
יעקב פרידברג: אז השאלה, לפי מה שאמרת, מירב, אני לא הבנתי מהדברים שאנחנו בכלל רוצים להחיל עליו את חוק- - -
זבולון אורלב: רוצים.
זבולון אורלב: יעקב, בפועל בתי הספר האלה מופעלים בחלקם על ידי רשתות וחלקם על ידי- - -
יעקב פרידברג: רבותיי, בחיים אין הבדל ביניהם.
אלכס מילר: רבותיי, לא צריך לכל דבר לעשות 20 דיונים.
אלכס מילר: הבנו, הכנסנו, ממשיכים הלאה.
מירב ישראלי: זאת אומרת שיש בתי ספר שפועלים על פי חוק החניכות שהם פרטיים.
מירב ישראלי: בגלל מה שהעלית קודם על שיפוצים ובינוי, אני אגיד מה שיש היום בתוספת ותגידו לי על מה הכוונה להחיל את זה ועל מה לא מעבר לשכר העובדים.
מירב ישראלי: אני אגיד לך מה היום נמצא בתוספת ואתם תגידו לי אם אתם רוצים להחיל את זה על כלל ההקצבות או על חלק מההקצבות: 1.
מירב ישראלי: תשלום שכר למורים ולעובדים במוסדות חינוך; 2.
מירב ישראלי: ציוד לתלמידים ולמורים במוסדות חינוך; 3.
מירב ישראלי: ציוד ותחזוקה במוסדות החינוך; 4.
מירב ישראלי: הצעות לתלמידים; 5.
מירב ישראלי: בינוי ושיפוץ של מוסדות חינוך; 6.
מירב ישראלי: אבטחת מוסדות חינוך והשתתפות חלקית בנושא של עלות של שכר של מנהל יחידות, שזה לא רלוונטי לרשתות.
יהודה קיסר: אני לא יודע להפריד.
קריאה: אנחנו גם היינו מעוניינים זה יהיה על הכול, כל מה שבתוספת.
זבולון אורלב: חוץ מיחידות נוער, שזה לא שייך.
יבינה זכאי בראונר: אנחנו היינו רוצים שכל הכסף שעובר מהמשרד ל- - - לא בהלימה לתוספת, שיהיה רשום הוראת- - -
מירב ישראלי: לא, זה אני לא יכולה, כי כל החוק בנוי על התוספת.
מירב ישראלי: אני לא יכולה לעשות עכשיו הוראה אחרת.
יבינה זכאי בראונר: למה?
יבינה זכאי בראונר: הוראה ספציפית להעברה לבעלויות שהיא שונה מההעברה לרשויות, שאומרת שתקציב שעובר ממשרד החינוך לבעלות פרטית יעבור לחשבון חסין מעיקול, נקודה.
יבינה זכאי בראונר: למה אי אפשר לרשום נורמה כזאת?
מירב ישראלי: אז אני צריכה לנסח את הכול מחדש, לעשות הוראה אחרת לגמרי.
יבינה זכאי בראונר: אבל הוא מעביר על רכיבים שהם קצת שונים מההעברה ל- - -
יהודה קיסר: הרי חלק מהתשלומים שמשרד החינוך מעביר לבעלויות עובר דרך הרשות המקומית.
יהודה קיסר: חלק, אם אני מעביר- - -
מירב ישראלי: זה ייכנס לחוק הזה?
מירב ישראלי: כי החוק אומר היום ש'חוק זה בא להבטיח שהקצבות למטרות חינוך- - -', וההקצבות זה כל התשלומים המועברים על ידי המדינה לרשויות חינוך מקומיות לשם מימונם של מוסדות החינוך בלבד.
מירב ישראלי: יש איזה בעיה בניסוח של החוק שאנחנו נתקן אותה, אחר כך יש לגבי הקצבות, שההגדרה של ההקצבות היא מה שבתוספת.
יהודה קיסר: חוק נהרי מחייב את הרשויות המקומיות להעביר כספים ל- - -
מירב ישראלי: אבל זה לא קשור למה שהמדינה מעבירה.
יהודה קיסר: ברור, אבל מחייבת, ואז זה חלק מהמקורות של המוסד לעניין חינוך.
מירב ישראלי: אבל זה לא נכנס לחוק הזה.
מירב ישראלי: החוק הזה הוא רק מה שהמדינה מעבירה למוסדות.
יבינה זכאי בראונר: אבל הוא לא רוצה שתפרטי.
יבינה זכאי בראונר: הוא אומר 'כל מה שאני מעביר לרשת איקס', אני מעביר ל- - -
זבולון אורלב: מה שפירטת בעיריות תפרט גם כאן.
מירב ישראלי: הוא אומר שהוא לא יכול.
יבינה זכאי בראונר: אין חפיפה מלאה בין הפריטים.
זבולון אורלב: להשאיר את זה ככה לשנייה ולשלישית?
זבולון אורלב: תחשבו ותגידו מה אתם רוצים.
זבולון אורלב: כרגע כל זה למעט יחידות נוער, ובשנייה-שלישית אתה רוצה לעשות פירוט יותר, פירוט פחות, תעשה- - -
ספי זינגר: רק שזה ישמור על הקונספט שזו פעילות ליבה חינוכית, בלי הפרדה ביניהם.
מירב ישראלי: לכן אני אומרת שעדיף לי לדבוק בנוסח של התוספת- - -
יהודה קיסר: הבעיה שלי זו בעיית האחריות.
יבינה זכאי בראונר: אותו דבר על הכול.
יהודה קיסר: זה המצב הנוכחי, אני מעביר הכול לאותו חשבון כך או כך.
יבינה זכאי בראונר: נכון, אנחנו רוצים לעזור לך, מה שאתה עושה היום, תעשה מחר.
ישראל אייכלר: אפשר להוסיף במוכר שאינו רשמי שמתוקצבים באופן מלא?
מירב ישראלי: לא, המוכר אינו רשמי זו הגדרה והם מתוקצבים כולם אותו דבר.
זבולון אורלב: הרב אייכלר, אומר לך החשב, אין מוכר שאינו רשמי שאיננו מקבל 100% לפי התקן.
יעקב פרידברג: מכוח סעיף 6(ג), נדמה לי, לחוק לימוד חובה, כל מוסד על-יסודי מקבל 100% מהתקן של משרד החינוך לפי פרופילים שונים.
זבולון אורלב: לפי הפרופיל של בית הספר.
ישראל אייכלר: אם זה באמת- - -
יעקב פרידברג: כתוב שם 'אוצר המדינה הנושאת בעלות- - -
מירב ישראלי: זה שכר הלימוד, לדעתי.
אלכס מילר: כל היום נדבר על אותו סעיף?
מירב ישראלי: אני צריכה לעשות תיקון בחוק באופן כללי, כי יש אי התאמה פה, אז בהקצבות במקום 'כל התשלומים המועברים על ידי מדינה לרשויות חינוך', זה יהיה 'כל התשלומים המועברים על ידי המדינה לרשויות חינוך מקומיות ולבעלי מוסדות חינוך כמפורט בתוספת'.
מירב ישראלי: נקודה.
מירב ישראלי: לא צריך את- - -
יבינה זכאי בראונר: צריך, 'לשם מימונם של מוסדות החינוך בלבד'.