GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלכס מילר: וכמובן, אותם ההסכמים שנחתמים כאן, בין הסיעות בכנסת, שצריך גם ליישם.
אלכס מילר: ברגע שיש דרישה של יישום של שאר הפרקים בהסכמים הקואליציוניים, לא יכול להיות שיש פה איזושהי איפה ואיפה להסכם כזה או אחר.
אלכס מילר: אז גם בהיבט הפוליטי וגם בהיבט המקצועי, אני לא רואה שום סיבה שהעניין הזה יתעכב.
אלכס מילר: וכל אותן השמועות שאנחנו שומעים, אם זה מצד, אולי, הוועדה לתכנון ולתקצוב; אם זה מצד משרד האוצר, הן גם כן שמועות מאד בעייתיות, מבחינתי, כאשר אנחנו שומעים את אלו שקובעים את המדיניות: אם זה שר החינוך, ואם זה שר האוצר – שמציבים להיפך ממה שקורה בתוך המערכת הפנימית שלהם.
אלכס מילר: אז נשמח לקבל כאן תשובות ברורות.
אלכס מילר: ומבחינת תאריכים – לוח זמנים – מתי הסוגיה הזאת אמורה לעלות לאישור סופי.
אלכס מילר: וכמובן, נשמח לשמוע את כל האורחים.
אלכס מילר: נמצא כאן איתנו גם ראש עיריית אריאל, שהנושא הזה קרוב לליבו; וכל הנהלת האוניברסיטה, אנשי משרד הביטחון, צבא, המועצה להשכלה גבוהה וחברי כנסת.
יגאל כהן אורגד: משרד המשפטים.
אלכס מילר: משרד המשפטים - - -.
אלכס מילר: אנחנו יותר מדי נפגשים ביומיים האחרונים, אז אני מבין שאני בדרך הנכונה.
אלכס מילר: אנחנו נתחיל, קודם-כל, איתך, פרופסור דן מאירשטיין.
אלכס מילר: אתם רוצים לעשות איזושהי סקירה כללית?
דן מאירשטיין: אני מוכן.
אלכס מילר: אז אני אשמח לשמוע, קודם-כל, סקירה כללית מבחינת
אלכס מילר: כם על כל מה שעברתם בזמן קבלת המעמד הזמני מהרגולטור.
אלכס מילר: הדרישות, שכביכול, אתם הייתם אמורים לעמוד בהן – עמדתם, לא עמדתם.
אלכס מילר: כמות הסטודנטים.
אלכס מילר: ומה מבחינת
אלכס מילר: כם מהות האישור הזה, ועד כמה היא הכרחית ממש בחודש הקרוב.
אלכס מילר: לא שאנחנו מדברים על איזשהו מצב של עיכוב זמן לעוד תקופה בלתי ידועה.
אלכס מילר: בבקשה, פרופסור דן מאירשטיין, הנשיא.
דן מאירשטיין: התהליך התחיל במאי 2005 עם החלטת ממשלה, שהטילה על שרת החינוך דאז לבחון האם אנחנו מתאימים להיות אוניברסיטה.
דן מאירשטיין: השרה ליבנת פנתה ליועץ המשפטי לממשלה עם שאלה: איך עושים את זה.
דן מאירשטיין: והתשובה היתה: פונים למועצה להשכלה גבוהה של יהודה ושומרון, ומבקשים חוות-דעת מקצועית.
דן מאירשטיין: משם זה ילך לחוות-דעת של הוועדה לתכנון ולתקצוב, ומל"ג יו"ש מחליטה.
דן מאירשטיין: מל"ג יו"ש מינתה ועדת מדענים מאד מכובדת לבחון את הנושא – ישבה כחצי שנה, והגישה דו"ח מתישהו בשנת 2006.
דן מאירשטיין: היו בו שלוש אמירות שאני חושב שהן קריטיות: 1.
דן מאירשטיין: המכללה, דאז, פועלת למעשה כאוניברסיטה.
דן מאירשטיין: 2.
דן מאירשטיין: ממליצים להכיר במוסד כאוניברסיטה באופן זמני, ולקרוא לו בתקופת הביניים "מרכז אוניברסיטאי".
דן מאירשטיין: 3.
דן מאירשטיין: הדבר ייכנס לתוקפו כאשר תהיינה ארבע מחלקות לתואר שני הפועלות במוסד.
דן מאירשטיין: הדבר הזה קרה ב-15 ביולי 2007, וקיבלנו ב-15 ליולי 2007 מכתב מפרופסור עמוס אלטשולר, יושב-ראש מל"ג יו"ש, שאנחנו יכולים להחליף את השם ל"מרכז אוניברסיטאי".
דן מאירשטיין: דרך אגב, היתה בדרך הודעה של הוועדה לתכנון ולתקצוב שהיא רשמה לפניה את הדו"ח, ומאירה את תשומת-לב מל"ג יו"ש שבחמש השנים הקרובות לא צריך עוד אוניברסיטה בארץ - -
יגאל כהן אורגד: מהדגם הנוכחי.
דן מאירשטיין: - - מהדגם הנוכחי.
דן מאירשטיין: ולכן, מל"ג יו"ש שינתה את המלצת הוועדה משלוש שנים על תנאי, לחמש שנים על תנאי.
דן מאירשטיין: היו בדו"ח ובהחלטת מל"ג יו"ש כשבע דרישות מהמוסד שהוא צריך לבצע במשך אותה תקופת ביניים, כשכולן בוצעו.
דן מאירשטיין: כל שנה הגשנו דו"ח לוועדה.
דן מאירשטיין: הוועדה רשמה לפניה את הדו"ח.
דן מאירשטיין: בנובמבר האחרון הגשנו דו"ח סופי על כל מה שנעשה בחמש השנים.
דן מאירשטיין: הוועדה ביקרה אצלנו, וכתבה דו"ח שאומר שעמדנו בכל הדרישות.
דן מאירשטיין: למעשה, עמדנו הרבה מעבר לדרישות.
דן מאירשטיין: אני אתן דוגמה אחת: נאמר בדרישה שיהיו לפחות 40 דוקטורנטים מונחים על-ידי חברי סגל, שרשומים באוניברסיטאות שונות.
דן מאירשטיין: היו 84 ביום הדו"ח – וכדומה.
דן מאירשטיין: כמעט בכל סעיף אקדמי עברנו את הדרישה בהרבה.
דן מאירשטיין: לפי ההסכמים, כעת אנחנו מחכים לחוות-הדעת של הוועדה לתכנון ולתקצוב, ומל"ג יו"ש צריכה להחליט עד ה-15 ביולי מה קורה.
דן מאירשטיין: אפקטיבית, מבחינתנו, אני חושב שעמדנו בכל דרישה שהוצגה.
אלכס מילר: אחרי מל"ג יו"ש - - -
דן מאירשטיין: אחרי מל"ג יו"ש זה נגמר.
יגאל כהן אורגד: לא, צריכים חתימה של הריבון – אלוף פיקוד המרכז.
אלכס מילר: האסיפה הכללית של המועצה להשכלה גבוהה לא צריכה - - -?
דן מאירשטיין: לא.
דן מאירשטיין: לפי החוק – שאני מצר עליו – אבל החוק אומר שאנחנו מטופלים על-ידי מל"ג יו"ש.
דן מאירשטיין: המועצה להשכלה הגבוהה רשאית לאשרר תארים שהוכרו על-ידי המל"ג שמונה על-ידי המושל הצבאי.
דן מאירשטיין: אם אני מצטט נכון או לא, אבל זה בערך.
דן מאירשטיין: זה התוכן של מה שנאמר.
דן מאירשטיין: המועצה להשכלה גבוהה לא מטפלת במעמד של המוסד.
דן מאירשטיין: אתה שאלת עוד שאלה או שתיים: יש לנו כרגע 10,000 סטודנטים לתואר – פלוס מינוס עשרות בודדות.
דן מאירשטיין: זה תלוי קצת בשיטות ספירה – אבל 10,000 סטודנטים לתואר.
דן מאירשטיין: בשבוע הבא נעניק כ-2,050 תארים.
אלכס מילר: כמה מתוך ה-10,000 הם מעל הקווטה שאתם מקבלים?
דן מאירשטיין: 4,000.
אלכס מילר: זאת אומרת, שאתם בקווטה של 6,000.
דן מאירשטיין: כן.
דן מאירשטיין: אנחנו חיים בצמצום.
דן מאירשטיין: למרות זה, הוכחנו שאנחנו מסוגלים להקים מוסד מחקרי שמפרסם הרבה.
דן מאירשטיין: בשנה האחרונה, חברי הסגל - - - כ-40 מיליון שקל תקציבי מחקר.
דן מאירשטיין: אם שואלים, אנחנו מקיימים שיתופי פעולה עם עשרות מדינות בחוץ לארץ.
דן מאירשטיין: אם מישהו משתעשע – יש לנו מאמרים משותפים עם עשרות מדינות, ואם מישהו - - -
אלכס מילר: פרופסור מאירשטיין, אנחנו כאן לא בדיון שאתה צריך להוכיח אם אתה ראוי או לא.
דן מאירשטיין: דיברו על חרם, אז בשנה שעברה פרסמנו, למשל, שני מאמרים בשיתוף עם מדען בערב הסעודית.
דן מאירשטיין: זה מראה על מידת החרם שמוטלת עלינו.
יהודית גידלי: השאלה היא האם יש לך מאמרים עם בריטניה?
דן מאירשטיין: מה?
יהודית גידלי: עם בריטניה.
דן מאירשטיין: בריטניה – כן, בקלות.
דן מאירשטיין: בזמנו, לפני כמה שנים, הסגל שם רצה להחרים אותנו, באותו שבוע הוזמן חבר סגל שלנו לבלות שבתון בקיימברידג'.
דן מאירשטיין: העיתון שונה מאד מהחיים.
משה ויגדור: אני, בדרך-כלל, יושב פה בתור מנכ"ל המועצה להשכלה גבוהה, והיום אני יושב בתור מנכ"ל הוועדה לתכנון ולתקצוב.
משה ויגדור: כי המועצה להשכלה גבוהה, שבה אני נמצא, היא בידיים של פרופסור אלטשולר – בידיים הנאמנות שלו.
משה ויגדור: אני לא עוסק בנושא הזה בצד המל"גי.
אלכס מילר: רגע, מי מייצג את מל"ג יו"ש כאן, כרגע?
משה ויגדור: פרופסור אלטשולר.
אלכס מילר: אז אנחנו נתחיל איתך, ואחר-כך נגיע לכסף.
אלכס מילר: אנחנו צריכים להבין את הסוגיה של - - -
משה ויגדור: לא, כסף זה האוצר, בדרך-כלל.
קריאה: לפני שנתיים.
יגאל כהן אורגד: הוא נמצא פה, למה?
אלכס מילר: כן, אני יודע.
עמוס אלטשולר: כדי להבהיר, ואולי כתוספת למה שפרופסור דן מאירשטיין אמר, איפה הדברים עומדים כיום: מל"ג יו"ש קיבלה את הדו"ח של הוועדה המקצועית, שאני עמדתי בראשה.
עמוס אלטשולר: זה היה בתחילת השנה – 2012.
עמוס אלטשולר: כמתחייב מהחוק, אנחנו לא דנו בדו"ח, אלא העברנו אותו לוועדה לתכנון ולתקצוב, כדי לשמוע את חוות-הדעת של הוועדה לתכנון ולתקצוב.
עמוס אלטשולר: הצעד הזה נעשה, דומני, בפברואר.
עמוס אלטשולר: ואנחנו מחכים לשמוע את חוות-הדעת.
עמוס אלטשולר: עד כה לא קיבלנו.
אלכס מילר: עד עכשיו לא קיבלתם?
עמוס אלטשולר: שום דבר.
אלכס מילר: ויש איזשהו מצב של זמנים בכל הסוגיה הזאת?
אלכס מילר: הרי יודעים שב-15 ליולי פג תוקפו של - - -
עמוס אלטשולר: חמש השנים שקצבנו למוסד כדי לעמוד בתנאים מסתיימים ב-15 ביולי, דהיינו בעוד חודש וחצי.
קריאה: חודש ושבוע.
עמוס אלטשולר: חודש ושבוע.
אלכס מילר: מה אתם הולכים לעשות?
אלכס מילר: הוועדה לתכנון ולתקצוב יכול לא לתת לכם עוד שנה את - - -
יגאל כהן אורגד: יש כללים שמשרד המשפטים אמון על הביצוע שלהם, שגוף ציבורי מגיב תוך 60 יום לפניות אליו.
אלכס מילר: כן, אבל אתם בתוך הגוף, לא? זו לא פנייה אזרחית.
יגאל כהן אורגד: לא.
אלכס מילר: עזוב, זה לא יתפוס במצב הזה.
אלכס מילר: אני כבר מבטיח לך.
עמוס אלטשולר: אנחנו נחכה בסבלנות.
עמוס אלטשולר: אין - - - לכפות על הוועדה לתכנון ולתקצוב - - -
אלכס מילר: השאלה היא מה יקרה אחרי ה-15 ביולי?
עמוס אלטשולר: אחרי ה-15 ביולי - - -
אלכס מילר: המצב הזמני נשאר?
עמוס אלטשולר: ככה אני מבין את החוק, שאם אנחנו נאשר את ההכרה הזמנית כאוניברסיטה להכרה קבועה, אז המוסד יהפוך להיות אוניברסיטה.
אלכס מילר: לא, אבל אם, נגיד, לא קיבלת תשובה של הוועדה לתכנון ולתקצוב, מה יקרה ב-15 ביולי?
יגאל כהן אורגד: יהיה כאוס.
יגאל כהן אורגד: מבחינה משפטית יהיה כאוס.
אלכס מילר: תיכף אנחנו נגיע לזה.
דניאל בן-סימון: גם פוליטית.
יגאל כהן אורגד: פוליטית, - - -
עמוס אלטשולר: סטודנטים מחכים לתאריך הזה.
עמוס אלטשולר: אין ספק.
אלכס מילר: בבקשה, אנחנו חוזרים לוועדה לתכנון ולתקצוב.
משה ויגדור: אני רק רוצה לומר שמתוך ניסיוננו, בקטע של מל"ג ישראל, כשמגיע תאריך של סיום הכרה של מוסד או של תואר, והוועדה לתכנון לתקצוב – או מסיבות מקצועיות או מסיבות אחרות – לא נותנת עוד את חוות-הדעת המלאה שלה, אז יש הארכה של אותה הכרה שיכולה להיות הארכה לתקופה קצובה.
אלכס מילר: אתה כבר רומז לו.
קריאה: - - - לזה.
משה ויגדור: ככה אנחנו עושים כבר - - -
אלכס מילר: אתה כבר רומז למה שאני - - -
משה ויגדור: לא, אני לא אומר כלום.
משה ויגדור: אני רק אומר: זה כלל שקיים אצלנו, והוא קיים בהרבה מאד טיפולים.
משה ויגדור: הרי אנחנו עוסקים, במל"ג ישראל, בעשרות תכניות.
משה ויגדור: אז לפעמים יש מצב שהתכנית לא הושלמה ולכן נותנים עוד הכרה, או שלא גמרו אותה.
משה ויגדור: זאת אומרת, העניין הטכני הוא לא עניין.
משה ויגדור: הוא עניין שאפשר לפתור אותו.
משה ויגדור: אף-אחד לא נשאר באוויר.
משה ויגדור: אני לא חושב שפעם מישהו במדינה הזו השאיר סטודנטים באוויר, ובטח הוועדה הזאת גם לא נתנה שישאירו סטודנטים באוויר.
משה ויגדור: כך שהפתרונות קיימים.
משה ויגדור: אבל אני רוצה רק להתייחס לשאלה, כמנכ"ל הוועדה לתכנון ולתקצוב, בהקשר הזה.
משה ויגדור: אני שמח לחלוק את ניסיוני כמנכ"ל המועצה להשכלה גבוהה, למרות שהמועצה להשכלה גבוהה עושה עבודה מצוינת, ואני מברך אותם על כך.
משה ויגדור: קודם-כל, המצב לדעתי הוא כזה, שכפי שנאמר, יש תעודת הכרה של אלוף הפיקוד – מפקד כוחות צה"ל באזור יהודה ושומרון, - - - 2010.
משה ויגדור: וזו הכרה זמנית של המרכז האוניברסיטאי אריאל והשומרון, עד ליום 15 ביולי 2012.
משה ויגדור: זה המצב העובדתי.
משה ויגדור: אני מוכרח לומר: יש דיאלוג ויש גם סיכום, בין הוועדה לתכנון ולתקצוב ובין מל"ג יו"ש – יושב-ראש מל"ג יו"ש – שמל"ג יו"ש ידון בנושא, כולו, אחרי שהוא יקבל את חוות-הדעת מהוועדה לתכנון ולתקצוב.
משה ויגדור: היה ביניהם דיבור בעניין הזה לא מזמן וזאת ההבנה שקיימת, שגם הסדר הטוב וגם ממשיכה את ההבנות שהיו בעבר.
משה ויגדור: הוועדה לתכנון ולתקצוב אמורה לדון בנושא הזה בזמן הקרוב, ודאי בתחילת יולי.
משה ויגדור: יהיה דיון, שבעקבותיו תהיה המלצה מבעוד מועד למל"ג יו"ש.
משה ויגדור: מל"ג יו"ש, בעקבות זה, תקבל את ההמלצה, תדון, ותחליט מה שתחליט, ותעביר את זה לאלוף הפיקוד כפי שהדברים מבוצעים.
משה ויגדור: זאת אומרת, זה הקטע שאני יכול לתרום בדיון הזה.
אלכס מילר: מר ויגדור, קודם-כל, אני שואל אותך שאלה: האם יש התחייבות של הוועדה לתכנון ולתקצוב שהדיון יהיה לפני ה-15 ביולי, שזה התאריך שפג תוקפו.
אלכס מילר: לפחות לתת איזושהי תקופה למל"ג יו"ש להתייחס להמלצה שלכם.
אלכס מילר: למה אתם - - -?
משה ויגדור: יש תכנון, וזה אמור להיות על סדר היום בראשית יולי – אני אמרתי את זה.
משה ויגדור: אני לא יודע מה זו התחייבות.
משה ויגדור: אני יודע שבסדר היום זה אמור להיות.
אלכס מילר: למה להביא את זה למצב של יום-יומיים לפני פג תוקף ההחלטה?
משה ויגדור: יש הרבה החלטות שהוועדה לתכנון ולתקצוב דנה בהם, שהיא אוספת נתונים, ושהיא - - -
אלכס מילר: כן, אבל אתה לא כל יום - - -
יגאל כהן אורגד: רגע, הוועדה לתכנון ולתקצוב זה לא חלק ממדינת ישראל?
אלכס מילר: רגע, אתם לא בכל יום מקימים אוניברסיטה, נכון?
משה ויגדור: אני אמרתי, כבוד היושב-ראש, בצורה ברורה, שהוועדה לתכנון ולתקצוב מתכננת, וזה על סדר היום בתחילת יולי, להביא את זה לדיון בישיבה שלה.
משה ויגדור: ויש הרבה נושאים: צריך לעשות ניירות מטה, לאסוף חומר, ללמוד, לראות.
משה ויגדור: זה מה שעושה - - -
אברהם מיכאלי: אבל הדיון הזה לא התחיל היום.
אברהם מיכאלי: הדיון הזה החל כבר לפני שלוש-ארבע שנים.
משה ויגדור: אבל פה אני מוכרח לומר שהכרה, כשאנחנו נותנים לכל מוסד, אגב, - - -
אברהם מיכאלי: ההכרה גם - - - לפני ארבע שנים.
אלכס מילר: מתי הוועדה לתכנון ולתקצוב - - -
משה ויגדור: אני אומר: כל מוסד, כשאנחנו נותנים הכרה – ההכרה הרי נובעת, בדרך-כלל, מהישגים מדעיים וועדות מקצועיות.
משה ויגדור: יש מצבים שבהם אוניברסיטה מסוימת שפתחה איזה חוג בהנדסה, או מכללה שפתחה חוג, ומתי הוועדה המקצועית מסיימת את העבודה?
משה ויגדור: לפעמים סמוך מאד למתן התעודות.
משה ויגדור: יכול להיות שחודש או חודשיים קודם.
משה ויגדור: - - -
אברהם מיכאלי: מר ויגדור, ההכרה הזאת כבר היתה לפני ארבע שנים.
אברהם מיכאלי: הוויכוח היה פוליטי אז, לא ויכוח אקדמי.
משה ויגדור: אני לא מבין בפוליטיקה, ואני לא - - -
אברהם מיכאלי: אז היה ויכוח פוליטי.
משה ויגדור: אבל אני לא מבין ולא מכיר.
משה ויגדור: אני יכול להגיד מהצד המקצועי – ונאמר פה על-ידי יושב-ראש מל"ג יו"ש – שרק בפברואר הוועדות סיימו את החומר, וזה עבר לוועדה לתכנון ולתקצוב.
משה ויגדור: ואת החומר שמגיע – לומדים, רואים.
משה ויגדור: הדברים לא נעשים בשנייה.
משה ויגדור: אלה דברים שצריך לבדוק אותם בכובד-ראש, להתייעץ.
משה ויגדור: אלה נושאים אקדמיים.
משה ויגדור: וודאי שבמוסד - - -
אלכס מילר: וזה נעשה?
משה ויגדור: ודאי כמו במרכז האוניברסיטאי, שיש בו הרבה מאד פעילויות, והיתה בו התפתחות יוצאת מהכלל בשנים האחרונות, ודאי שצריך ללמוד את הדברים האלה.
אלכס מילר: השאלה היא האם באותה ישיבה שהולכת להיות בתחילת יולי, תהיה החלטה סופית של הוועדה לתכנון ולתקצוב בעניין ההמלצה?
יגאל כהן אורגד: המלצה.
אלכס מילר: ושלא יהיה מצב שאנחנו עשינו ישיבה ראשונה, ואת הישיבה הבאה אנחנו נעשה אחרי פגרת הקיץ של המועצה להשכלה גבוהה.
משה ויגדור: בוא נאמר כך: אני, בסך-הכול, מנכ"ל הוועדה לתכנון ולתקצוב – זה לא בסך-הכול, זה גדול מאד – אבל אם אני אגיד עכשיו מה תהיה ההחלטה של הוועדה לתכנון ולתקצוב, אז אין לי מה לחזור הביתה.
משה ויגדור: יש שם שישה אנשים, שיקבלו החלטה, שידונו – אני לא יודע מה תהיה ההחלטה שלהם.
משה ויגדור: שידונו בצורה רצינית.
אלכס מילר: אני לא מבקש ממך עכשיו לשמוע מה תהיה ההחלטה של הוועדה לתכנון ולתקצוב.
אלכס מילר: מה שאני מבקש לשמוע ממך זה האם יש החלטה או לא תהיה החלטה.
אלכס מילר: אני רוצה להבין איפה אנחנו עומדים לפני תום ההכרה שניתנה על-ידי אלוף הפיקוד.
משה ויגדור: יהיה דיון.
משה ויגדור: כל דיון של הוועדה לתכנון ולתקצוב מסתיים בהחלטה.
עמוס אלטשולר: יש לי בקשה: נקבעה ישיבה של מל"ג יו"ש לעשרה ביולי.
עמוס אלטשולר: אני מאד מבקש שעד אז תהיה לנו תשובה.
משה ויגדור: 100%.
אלכס מילר: מר ויגדור, אני גם רוצה להבין את הסמכויות של הוועדה לתכנון ולתקצוב.
אלכס מילר: לפי דעתי, הסמכויות של הוועדה לתכנון ולתקצוב קשורות יותר להיבט התקציבי.
משה ויגדור: והתכנוני.
אלכס מילר: והתכנוני, נכון.
אלכס מילר: ההיבט האקדמי קשור יותר למועצה להשכלה גבוהה.
אלכס מילר: הוועדה לתכנון ולתקצוב זו זרוע כלכלית.
אלכס מילר: הם צריכים לתקצב את ההחלטות שאתם מקבלים, כך או אחרת.
אלכס מילר: הפרופורציות - - -
משה ויגדור: הדברים מאד שלובים, ואני אומר לך למה הם שלובים: הם שלובים משום שכאשר הוועדה לתכנון ולתקצוב נותנת המלצה – בכל הכרה, בכל מקצוע – היא בודקת אספקטים של מרצים, ושל תנאי העסקה – כי היא מחויבת בעניין הזה לממונה על השכר באוצר – והיא בודקת אספקטים משפטיים שונים.
משה ויגדור: היא בודקת הרבה אספקטים נוספים, שהם קצת חופפים קטעים מל"גיים.
משה ויגדור: היא רואה את זה בגדול, ולכן נותנת המלצה שלמה.
משה ויגדור: לכן, היא צריכה לראות את זה גם באספקטים האלה.
אלכס מילר: כן, חבר הכנסת בן-סימון.
דניאל בן-סימון: אני רוצה – לפני שאומר מה שיש לי לומר – לשבח פה כמה אנשים שאני מכיר מאריאל, וממכללת אריאל, שעשו עבודה יוצאת דופן.
דניאל בן-סימון: להפוך מקום נידח לפני 20 שנה, למכללה של 10,000 סטודנטים שבאים מרחבי הארץ.
דניאל בן-סימון: האם זה נכון?
דניאל בן-סימון: כולל קשר עם סעודיה, שזה לא הולך ברגל.
יגאל כהן אורגד: אתם לא יודעים למה זרקו אותו מ"הארץ".
יגאל כהן אורגד: הוא בא להכיר את אריאל, וכתב אחרי זה מאמר שבו הוא אמר:
יגאל כהן אורגד: אני מתנגד לזה פוליטית, אבל התוצאות האקדמיות מצוינות.
דניאל בן-סימון: אני מציע שתחכה לסוף דבריי.
דניאל בן-סימון: ולכן, כל המפעל הזה – ואני חייב לשבח את יכולת העשייה, ושל רון נחמן שפה, שלקח גבעת טרשים והפך אותה לעיר.
דניאל בן-סימון: אבל עדיין מרחפת מעל אריאל ומעל המכללה איזו עננה של אי-וודאות.
דניאל בן-סימון: והוועדה לתכנון ולתקצוב תידרש לתת תשובה ביחס לאי-הוודאות הזו, כולל המועצה להשכלה גבוהה, בגלל מעמדה המיוחד של אריאל.
דניאל בן-סימון: וזה שמדברים על אלוף הפיקוד שחותם לתת תוקף לאוניברסיטה, זה דבר שהוא פשוט - - -
יגאל כהן אורגד: אבסורד.
דניאל בן-סימון: אתה מסכים איתי?
יגאל כהן אורגד: ודאי.
דניאל בן-סימון: מר כהן-אורגד.
דניאל בן-סימון: זה דבר שהוא מקובל בלוב.
דניאל בן-סימון: היה מקובל בלוב.
דניאל בן-סימון: מקובל בצפון קוריאה.
דניאל בן-סימון: אבל עצם העובדה שמכללה צריכה לקבל אישור אקדמי מאלוף הפיקוד, הוא דבר בלתי נורמאלי.
דניאל בן-סימון: לכן, אני אומר, מעבר - - -
יגאל כהן אורגד: לא אקדמי.
דניאל בן-סימון: מה?
יגאל כהן אורגד: מקביל לממשלה.
דניאל בן-סימון: בדיוק, מקביל לממשלה.
דניאל בן-סימון: ולכן, אני אומר מהוועדה לתכנון ולתקצוב – אני משער שחלק מההתחמקות מהתשובה שלך – ההמלצה נגועה בעובדה שקשורה לאריאל.
דניאל בן-סימון: וכל המעמד שלה, והמכללה, והמעמד שלה בעולם, וכל הדבר הזה.
דניאל בן-סימון: ואני רוצה להפנות שאלה על ההמלצה שתיתן, שתגיע מהוועדה לתכנון ולתקצוב: האם מה שמקשה הוא ההישגים האקדמיים; או שבעצם המעמד הפוליטי, הלא ודאי, שיוצר בעיה בפני הוועדה לתכנון ולתקצוב, בגלל החלוקה הזו בין אזורים תחת שלטון צבאי, לבין אזורים ריבוניים של ישראל?
דניאל בן-סימון: ועד כמה שאני יודע, מכללת אריאל לא נמצאת בשטח הריבוני של ישראל.
דניאל בן-סימון: האם זה שיקול מרכזי, או שולי בהחלטה שלכם?
דניאל בן-סימון: או שבעצם רק שיקולים אקדמיים.
דניאל בן-סימון: ושוב, אני משבח את האנשים שיושבים פה על העבודה המדהימה שהם עשו.
דניאל בן-סימון: אבל, האם הוועדה לתכנון ולתקצוב מודעת לכך שברגע שהיא נותנת אישור רשמי, היא בעצם מעצבת מציאות חדשה שעלולה לסבך גם את הוועדה לתכנון ולתקצוב, ואולי נכנסת לנושאים שהיא לא צריכה להיכנס אליהם?
אלכס מילר: - - - אתה מדבר?
אלכס מילר: כבר חמש שנים שהמוסד - - -
דניאל בן-סימון: לא, אני מדבר על ההכרה כאוניברסיטה, וכל המשתמע.
אלכס מילר: אבל היא מוכרת כבר חמש שנים.
אלכס מילר: אמנם, זמנית - - -
דניאל בן-סימון: הכול זמני פה.
דניאל בן-סימון: אנחנו מדברים על מעמד קבוע.
אלכס מילר: בסדר, אבל זה הליך סטנדרטי כשאתה מקים מוסד.
אלכס מילר: כשאתה נותן, אתה נותן, קודם-כל, אישור זמני.
אלכס מילר: ברגע שנתת אישור זמני, הוא כבר בדרך.
אלכס מילר: לקחת חזרה בגלל סיבות לא רציונאליות, זה דבר - - -
אברהם מיכאלי: אני אומר לך: פוליטיות.
אברהם מיכאלי: כי אותה שרה, חברה של חבר הכנסת דניאל בן-סימון, שעיכבה את זה - - -
דניאל בן-סימון: אבל אתה יודע מה אני - - -.
דניאל בן-סימון: - - -.
דניאל בן-סימון: אתה יודע שאני לא - - -
דניאל בן-סימון: אתה עובר מחסומים, לא אני.
דניאל בן-סימון: אני גר בארץ הזאת.
אלכס מילר: כן, אבל יש סוגיה ויש סוגיה, חבר הכנסת בן-סימון.
אלכס מילר: תקשיב, יש סוגיה שאפשר להגיד – תשמע, אם היום, מה שמנוהל בוועדה לתכנון ולתקצוב זה שהם יכולים להחזיר החלטה שהתקבלה בעבר בגלל שיקולים זרים שלא קשורים לתקנון שהגוף הזה עובד בו, אז יש לנו בעיה מאד רצינית פה.
אלכס מילר: אנחנו, כרגע, מתייחסים לשיקולים לפי התקנון של העבודה של הזרוע הכלכלית של המועצה להשכלה גבוהה.
אלכס מילר: השיקולים הם תכנון ותקצוב, אוקיי?
אלכס מילר: השיקולים האלו כבר נבחנו.
אלכס מילר: ניתן אישור זמני למוסד.
אלכס מילר: בשביל להוכיח במשך תקופה מסוימת שהוא עומד בכל הדרישות.
אלכס מילר: ועכשיו צריכים – הדבר היחיד שאני הייתי מצפה לשמוע כאן, הבעיה היחידה, היא להגיד לנו: רבותיי, יש לנו בעיה בכסף, כי כרגע החלוקה היא ממה שיש.
אלכס מילר: אנחנו, בעקבות ההחלטה הזאת, צריכים לחלק פחות לשאר המוסדות כי אנחנו נצטרך להוסיף סטודנטים, אנחנו צריכים את הכסף.
אלכס מילר: אם תגידו שהדבר היחיד שעומד בפניכם זה הבעיה התקציבית, אז אנחנו נדע איך להיאבק.
אלכס מילר: אבל פה אני שומע שיש כל מיני דברים שהם לא בדיוק קשורים למה - - -
משה ויגדור: לא, אני לא אמרתי דבר כזה.
דניאל בן-סימון: משתמע - - -
משה ויגדור: היושב-ראש רוצה שאני אשיב לחבר הכנסת?
דניאל בן-סימון: כן, בהחלט.
משה ויגדור: קודם-כל, אני מוכרח שתהיה ברורה לנו הטרמינולוגיה: ההכרה הזמנית היא כמרכז אוניברסיטאי.
יגאל כהן אורגד: כאוניברסיטה.
דניאל בן-סימון: כ"מרכז אוניברסיטאי", בשונה למה?
משה ויגדור: יש לי פה את הנייר של אלוף הפיקוד.
עמוס אלטשולר: לא, הכרה זמנית היא כאוניברסיטה.
עמוס אלטשולר: ובתקופת ההכרה הזמנית המוסד רשאי להיקרא "מרכז אוניברסיטאי".
משה ויגדור: אני מחזיק את נייר ההסמכה.
דניאל בן-סימון: זה לא הניסוח הנכון.
משה ויגדור: אני יודע מה לקרוא – - - - היועצים המשפטיים יגידו – אני רק קורא.
משה ויגדור: וכתוב פה: "להעניק הכרה זמנית למכללה האקדמית יהודה ושומרון באריאל כמרכז אוניברסיטאי - - - בשומרון".
משה ויגדור: כתוב.
משה ויגדור: זו החתימה של אלוף הפיקוד.
משה ויגדור: אבל בוא נעזוב את רגע.
משה ויגדור: אנחנו לא נמצאים - - -
יגאל כהן אורגד: בואו לא נעמיס פרשנויות על בית-המשפט העליון.
משה ויגדור: המשפטנים יגידו את הפרשנות.
משה ויגדור: אני רק קורא, והקראתי מה שיש.
משה ויגדור: אבל אני רוצה לומר לחבר הכנסת בן-סימון: קודם-כל, הוועדה לתכנון ולתקצוב – ודאי יושב-ראש הוועדה לתכנון ולתקצוב, וגם הוועדה לתכנון ולתקצוב כולה – מאד מודעת לאחריות שיש לה ברמה הלאומית.
משה ויגדור: יש לה אחריות כללית.
משה ויגדור: יש לה אחריות כלכלית.
משה ויגדור: יש לה אחריות ציבורית.
משה ויגדור: יש לה אחריות על איכות האקדמיה והמחקר.
משה ויגדור: יש לה אחריות על החיים במדינת ישראל.
משה ויגדור: היא מודעת לזה.
משה ויגדור: בכל ישיבה, הנושא הזה עולה.
משה ויגדור: בכל דבר הוא קיים.
משה ויגדור: דנים בוועדה לתכנון ולתקצוב בהמון ביצועים, שכולם, בסוף, מגיעים לאיך החיים במדינה: מה ביטחונה של המדינה, מה איכות החיים בה, מה היכולת הכלכלית של - - -.
משה ויגדור: הדבר הזה קיים כל הזמן, והוא קיים בכל דיון, ואני מניח שגם בדיון הזה הוא עולה.
משה ויגדור: הוועדה לתכנון ולתקצוב אף-פעם לא עוסקת בנושאים פוליטיים.
משה ויגדור: היא לא שם.
משה ויגדור: היא עוסקת בנושאים מקצועיים.
משה ויגדור: יושבים שם שבעה חברים: את היושב-ראש אתם מכירים – פרופסור מנואל טרכטנברג.
משה ויגדור: וחברים אחרים – יש עוד שני אנשים מהציבור, אנשי ציבור שמונו על-ידי יושב-ראש המועצה להשכלה גבוהה, שר החינוך.
משה ויגדור: ויש עוד ארבעה פרופסורים ממוסדות שונים: אחד מהם מייצג מכללות, והאחרים באים מהאוניברסיטאות.
משה ויגדור: המערכת מאד פתוחה, שרואה את כל האספקטים, ומנתחת אותם ורואה אותם.
משה ויגדור: אני לא יכול לצפות איזה דברים ייאמרו שם.
משה ויגדור: אבל, בעיקרון, אין דיונים שיש בהם אלמנטים פוליטיים.
משה ויגדור: הדיונים ענייניים, והם מתייחסים לתכנון.
משה ויגדור: התכנון הוא ברמה הלאומית.
משה ויגדור: עכשיו, כולנו חיים במדינה, וזה ברור שלכל אחד יש את דעותיו, אז יכול להיות שדברים גם יעלו.
משה ויגדור: אבל, בעיקרון, הנושאים מקצועיים, וצריכים להתייחס לתכנון.
משה ויגדור: ותישאל שאלה, שנשאלת, אגב, לא מהיום – שאלה בכלל: האם מדינת ישראל צריכה בכלל עוד אוניברסיטה?
משה ויגדור: האם יש לה מספיק חברי סגל לעוד אוניברסיטה?
משה ויגדור: אני לא אומר את התשובה כי אני לא יודע אותה כרגע.
משה ויגדור: כי יש נתונים, ובנושא הזה צריך להקים דיון.
משה ויגדור: אבל יישאלו שאלות שונות, ובסופו של דבר יתייחסו, ולא בהכרח לנושא הספציפי, אלא נושא שהוא רחב.
אלכס מילר: אבל, מר ויגדור, הממשלה קיבלה את ההחלטה הזאת כבר בשנת 2005.
משה ויגדור: אני כבר מסיים.
משה ויגדור: בעיקרון, יש פה עניין של תכנון.
משה ויגדור: המדינה מאד השתנתה מהשנים שעברו.