GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יגאל צרפתי: כלומר, רשויות שבעבר היו בתוך הצו הזה, כמו סח'נין, למשל - - -
אלכס מילר: אנחנו יודעים כל מי שהיה בצו הזה.
אלכס מילר: מה לגבי כל מי שעכשיו צריך להיכנס?
אלכס מילר: מה קורה שם?
יגאל צרפתי: יש פה ניואנס מעניין.
יגאל צרפתי: למשל, סח'נין שהיתה בצו היו לה תכניות אדריכליות מאושרות עבור 30 כיתות גן.
יגאל צרפתי: בעולם הישן עם הכלים שהיו לי לתקצב אולי הייתי מגיע לתקצב את 30 הכיתות האלה בארבע או חמש שנים.
יגאל צרפתי: עכשיו עשיתי את זה באופן מיידי.
יגאל צרפתי: לגבי הרשויות שלא היו בצו לפני כן – אנחנו נותנים להן עדיפות כמובן.
יגאל צרפתי: כל פרויקט שמגיע לבשלות מבחינת הקרקע אנחנו מתקצבים.
אלכס מילר: רבותי, האם יש עוד מישהו שרוצה להתייחס?
עינת וילף: אני רוצה לשמוע האם יש התייחסות למה שנאמר לגבי הנושא של כספים שנעלמים בפער.
דני גרא: לא אמרתי נעלמים, הם משולמים.
עינת וילף: אוקיי, כספים שלא מגיעים.
אלכס מילר: דמי תיווך.
יגאל צרפתי: אני רוצה להדגיש שמשרד החינוך הוא גוף מתקצב, הוא לא גוף מבצע.
יגאל צרפתי: משרד החינוך על-פי מפתחות העלות הקיימים כפי שהם מוסכמים עם משרד האוצר ולפי מפתח התוספות בעצם מתקצב את הפרויקטים כנהוג ומעביר את ההרשאות התקציביות לרשויות המקומיות שהן יוצאות במכרז פומבי, או לחליפין בוחרות לעבוד עם החברה למשק וכלכלה.
יגאל צרפתי: זאת אומרת, הטענות האלה צריכות להיבדק מול הרשויות המקומיות שעובדות איתן.
עינת וילף: השאלה היא האם אתם יכולים לתקצב יותר חכם או שמבחינת
עינת וילף: כם אתה אפילו אומר: כן, אנחנו יודעים ש-15% מהתקציב הענק הזה לא מגיע בסוף לבינוי כיתות?
יגאל צרפתי: אני לא יכול לשים ידי על הנתון הזה, לא בדקתי אותו, לא מכיר.
יגאל צרפתי: מבחינתי, הטענה הזאת חדשה לי.
מוחמד ברכה: מדובר על יותר משליש התקציב שאפשר לחסוך מפערים ומתמחור לקוי.
אלכס מילר: חבר הכנסת ברכה, אפשר לחסוך מאה אחוז בכל דבר אם משרד החינוך היה זה שבונה ועושה והכול.
אלכס מילר: אנחנו יודעים שחלק גדול מאוד מפעילות משרד החינוך יוצא למיקור חוץ.
אלכס מילר: אנחנו יודעים שאותם גופים שמופעלים מפעילים את המערכות האלה כי זה מופרט, ובגלל שזה מפורט הם גם מרוויחים את האחוזים שלהם.
אלכס מילר: השאלה היא מה גובה האחוזים שהם מקבלים והאם זה מוצדק.
קריאה: סכום לא קטן.
מוחמד ברכה: אם יאמצו את שיטת ה-PFI השאלה הזאת לא תעלה בכלל.
אלכס מילר: חבר הכנסת ברכה, אני לא מומחה בבינוי.
אלכס מילר: יש לי הרבה מומחיויות, אבל בבינוי אני לא מבין כלום.
אלכס מילר: לכן, אנחנו נבקש ממשרד החינוך לבדוק את כל הסוגיה הזאת שנאמרה כאן, על כל דמי התיווך האלה שמשולמים וזה בא על חשבון בינוי הכיתות.
אלכס מילר: יכול להיות שיש לכם אפשרות לבוא ולצמצם.
אלכס מילר: אנחנו עובדים היום לפי שיטות התייעלות.
אלכס מילר: תסתכלו מה קורה בתחום הסלולר.
אלכס מילר: תחום הסלולר עד היום נהנה מעוגה מלאה.
אלכס מילר: אנחנו שילמנו הון תועפות ופתאום אנחנו רואים שאפשר אחרת.
אלכס מילר: הרווחים אז מצטמצמים, אבל עדיין אנשים מרוויחים.
אלכס מילר: לא צריך לבוא ולנטרל לגמרי, אלא אם תגיעו למסקנה שלפי השיטה החדשה זה הרבה יותר יעיל ויכול להיות שאתם צריכים לעשות איזשהו שינוי מהותי בתוך המערכת.
אלכס מילר: אבל הדברים האלה צריכים להיבדק.
אלכס מילר: לכן, אנחנו מבקשים מכם לעשות בדיקה המקיפה.
אלכס מילר: כרגע יש לכם תקציב, ואני מקווה מאוד שהתקציב הזה שהקצאתם לבינוי הכיתות בכלל – לא רק במגזר הערבי, אלא בכלל – לא יהיה תחת הקיצוצים.
אלכס מילר: אנחנו שמענו כבר היום בבוקר שהולך להיות פה איזה flat לא קטן.
אלכס מילר: אנחנו לא רוצים למצוא את עצמנו מברכים אתכם כאן על זה שהצלחתם להביא תקציב יפה והממשלה הצביעה, ואז בסופו של דבר הכול מקוצץ, ומכל זה נשאר לא 11,000 שאתם רוצים לבנות, אלא נשארים בקושי 2,000.
אלכס מילר: אנחנו מבקשים, קודם כל, לוודא את הסוגיה של הבינוי שהיא דבר מאוד משמעותי ומהותי.
אלכס מילר: אני גם דיברתי, ויש לי הבטחה בעניין של תשלומי הורים על כל הנושא של הקרן וכל מה שקשור לעידוד ומלגות והשאלת ספרים – הסוגיות האלה לא יהיו תחת הקיצוץ.
אלכס מילר: אם יש איזשהו מצב שזה הולך להיות מקוצץ אני מבקש מכם לדווח לוועדה שהסוגיה הזאת הולכת להיות תחת קיצוץ.
אלכס מילר: יש לנו פה מספיק חברי כנסת שיכולים לבוא ולהיאבק בתופעה הזאת – זה הדבר השני.
אלכס מילר: הדבר השלישי – אין ספק שאנחנו מחכים לזה.
אלכס מילר: תצא מכאן, מוועדת החינוך, פנייה בהסכמת חברי הכנסת להעלות את תכנית החומש שבאה מטעם משרד החינוך.
מוחמד ברכה: תשאל את משרד החינוך מתי.
מוחמד ברכה: זאת אומרת, לפני שלושה חודשים אמרו תוך חודשיים.
דלית שטאובר: אנחנו צריכים שיאשרו אותה קודם.
אלכס מילר: לא, אבל הם לא אחראים על זה.
מוחמד ברכה: אני לא מדבר על תכנית חומש מאושרת, אני מדבר על מה בא משרד החינוך, מה הוא אומר בעניין הזה.
מוחמד ברכה: אם אני אצטט אותך אתה אמרת שזה יובא לוועדה ואולי אתם תוכלו לעזור כחברי כנסת וכו' וכו'.
אלכס מילר: הם עשו את מה שהם היו צריכים לעשות.
אלכס מילר: הם הביאו לנו תכנית שהיא כביכול תכנית מתוקצבת לכמות הכיתות לחמש השנים הקרובות.
אלכס מילר: ממשלת ישראל היא זו שצריכה לאשר אותה ומזכירות הממשלה צריכה לדאוג שזה יעלה יחד עם המשרד.
מוחמד ברכה: דובר על קווים כלליים, היושב-ראש.
שי כנעני: גם 11,000 כיתות לא יפתרו את הבעיה של המחסור.
שי כנעני: אם אתה רוצה ללכת באמת לכיוון אתה צריך לצאת מתוך - - -
אלכס מילר: אבל אני יכול להגיד את זה על כל תחום.
אלכס מילר: תמיד אנחנו נמצאים במצב שאנחנו - - -
מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, זה מה שאתה אמרת בישיבה הקודמת: "אם אפשר לסייע תקציבית, נשמח לעשות זאת.
מוחמד ברכה: אם אפשר להתריע בפני הוועדה בכך שיש צורך לטובת תוספת תקציבית, אנו צריכים לדעת מראש.
מוחמד ברכה: ".
מוחמד ברכה: כמה פעמים נקבל את אותה החלטה?
מוחמד ברכה: מה הונח על השולחן היום?
אלכס מילר: חבר הכנסת ברכה, יש כרגע תכנית שהממשלה צריכה לאשר.
אלכס מילר: אם הממשלה לא מאשרת את התכנית זה משהו אחד.
אלכס מילר: אם הממשלה מאשרת את התכנית ויש קיצוץ זה משהו אחר.
דני גרא: מתוך ה-11,000 כמה למגזר הערבי?
קריאה: גם אם תיתן 40% אתה - - -
אלכס מילר: 40%, לא? זה מה שאמרו.
דני גרא: לא, לא אמרו לנו.
דני גרא: לא, הם לא אמרו את זה.
דלית שטאובר: אני הראיתי כבר את המגמה במספרים ואני אמרתי שאנחנו מציגים את העקרונות.
דלית שטאובר: אמרתי את הדברים מאוד ברורים והם רשומים בפרוטוקול.
דלית שטאובר: הראיתי בפועל, בטרכטנברג 40% עברו למגזר הערבי.
דני גרא: לא, אני שואל מתוך ה-11,000 של תכנית החומש.
דלית שטאובר: כאשר יאושרו ה-11,000, לתקוות כולנו, אנחנו נפעל על-פי 11,000.
דלית שטאובר: כרגע אמרנו שהתקצוב של המגזר הערבי יהיה יותר גדול מחלקו באוכלוסייה על מנת לצמצם את הפערים.
דלית שטאובר: אנחנו נמשיך באותם עקרונות.
מוחמד ברכה: לא חלקו מהאוכלוסייה, למה את חוזרת על זה?
מוחמד ברכה: מדובר על חלקו במחסור.
דלית שטאובר: חלקו באוכלוסייה זה גם חלקו במחסור, זה בדיוק אותו הדבר.
מוחמד ברכה: לא, זה לא אותו הדבר.
עינת וילף: יש כוונה להמשיך עם ה-40% או שאין החלטה כזאת?
דלית שטאובר: זה תלוי גם בעוד גורמים.
דלית שטאובר: אני לא יכולה להתחייב לזה.
מוחמד ברכה: את יכולה להגיד שאת לא יכולה להתחייב שתוך שבועיים-שלושה את תדעי.
דלית שטאובר: לא, אני לא יכולה להתחייב על זה שתוך שבועיים-שלושה.
דלית שטאובר: אני מתחייבת, ואמרתי כאן, העקרונות שלנו ימשכו.
דלית שטאובר: כאשר התכנית תאושר אנחנו ניכנס לפרטי פרטיה אל מול הצרכים, אל מול מה שיש.
דלית שטאובר: הרי גם אתם לא רוצים שהתכנית תעמוד מול קרקעות שאינן.
דלית שטאובר: אתם רוצים שהתכנית תעמוד באופן אמיתי אל מול הצרכים שהם ניתנים לפתרון כי על הנייר אנחנו יכולים לשמר איזשהו צורך שאין לו פתרון.
מוחמד ברכה: אבל תגידי לוועדה על איזה פרק זמן מדובר.
מוחמד ברכה: בסדר, אנחנו מבינים את הקשיים, אנחנו מבינים את מה שאת אומרת.
דלית שטאובר: לאחר שהתכנית תאושר על-ידי הממשלה תגיד אתה את לוח הזמנים.
דלית שטאובר: אני בהחלט אבוא איתך להסכמה במה שאתה - - -
אלכס מילר: קודם כל, אנחנו מבקשים להמשיך בקו שהיה בחומש האחרון וזה אותם 40% גם מהתכנית הבאה, כמובן כפוף ליכולת הביצוע.
אלכס מילר: זאת אומרת, אף אחד לא מצפה שהכסף הזה במידה ואתם לא יכולים להפנות אותו בגלל שאין קרקע יישרף.
אלכס מילר: כמובן שאנחנו מחפשים כאן את הדרך לצמצום הפערים גם בעניין זה.
אלכס מילר: הפנייה של ועדת החינוך לראש הממשלה היא להעלות את הסוגיה הזאת במהרה ולאשר את התכנית ל-11,000 כיתות נוספות לחמש השנים הקרובות.
אלכס מילר: אנחנו מבקשים ממשרד החינוך להביא לנו את הפירוט ברגע שהתכנית תאושר, כפוף כמובן למצב הקרקעות לעניין הבינוי.
אלכס מילר: אנחנו מבקשים ממשרד החינוך לבחון את הסוגיה של התייעלות בנושא העמלות שמשולמות לגופים שאחראים על הביצוע של הבינוי, וכמובן לבחון שיטות נוספות כמו שיטת ה-PFI כמו שנאמר כאן.
אלכס מילר: לפחות תתחילו עם פיילוטים בחלק מהמקומות.
מוחמד ברכה: אני רוצה להציע הצעה.
מוחמד ברכה: למה שלא תקבע צוות שיעבוד מול משרד החינוך ושהוא יגיש מסקנות לוועדה, ועדת משנה שתעבוד שלושה חודשים?
אלכס מילר: חבר הכנסת ברכה, קודם כל, כידוע לך אני לא נהגתי גם בעבר.
אלכס מילר: יש לנו פה נושאים על כל סוגיה וסוגיה, נושאים בוערים.
מוחמד ברכה: אתה רוצה שננהל את זה במליאת הוועדה?
אלכס מילר: על כל דבר ועדת נקים משנה?
מוחמד ברכה: בסדר, בסדר.
מוחמד ברכה: אני רוצה להקל על עבודת הוועדה.
אלכס מילר: אני לא חושב שהיה פה מצב שאתה פנית עם הסוגיה והסוגיה לא עלתה.
מוחמד ברכה: מדובר מהותית שיש נתונים שצריך להעמיד אותם בפני משרד החינוך ולבוא בדברים.
מוחמד ברכה: אולי אפשר לקבל החלטה אסטרטגית שתסיים את התופעה הזאת ואת הדיון הבלתי נגמר הזה על מחסור בכיתות לימוד, כולל בחינת שיטת ה- PFI שהיא מאומצת על-ידי הרבה גופים במדינה, כולל הגוף הזה בו אנחנו יושבים.
אלכס מילר: בסדר, ביקשתי.
אלכס מילר: חבר הכנסת ברכה, הרי כולם יודעים שאם ועדת החינוך מבקשת ממשרד החינוך לבחון סוגיות א', ב', ג' ו-ד', אנחנו בישיבה הבאה לא נשמע את התשובה שהנושא הזה הוא חדש.
אלכס מילר: משרד החינוך יבדוק את זה, אנחנו נעשה ישיבה.
מוחמד ברכה: אז אנחנו נעביר את הנתונים למשרד החינוך.
אלכס מילר: תעביר.
דני גרא: יש את זה למשרד החינוך.
דני גרא: בדוחות שלנו - - -
אלכס מילר: רבותי, תעשו את הבדיקה.
אלכס מילר: אני חושב שגם המטרה של משרד החינוך היא בסופו של דבר שכל שקל שיוצא יהיה הכי יעיל.
אלכס מילר: אף אחד לא מחפש פה לבזבז כסף ציבורי למטרות שהן לא יעילות.
מוחמד ברכה: הדבר המהותי הוא שהכסף שמשולם לשכירות יכול להיות משולם לחברות שייבנו ו-15 שנים לאחר מכן הבניינים יהיו של המדינה.
אלכס מילר: צריך לבדוק כל דבר ודבר האם זה אפשרי.
אלכס מילר: אני שמעתי על מצב שמשכירים מבנים יבילים ויש כבר תקציב לבינוי.
אלכס מילר: זה היה באחד מהיישובים הבדווים בדרום.
אלכס מילר: יש כבר תקציב לבינוי, הוא אושר כבר לפני חמש שנים.
אלכס מילר: יש שם בעיה עם בעל הקרקע שלא נותן.
אלכס מילר: יש כבר כסף, נתנו, קיבלו.
אלכס מילר: האם על זה אני יכול להכריע?
מוחמד ברכה: יכול להיות שצריך לקיים על העניין הזה דיון משותף של ועדת החינוך - - -
אלכס מילר: קיימתי, קיימתי גם על זה.
מוחמד ברכה: לא, עם הוועדה שאחראית על המינהל, מינהל מקרקעי ישראל.
אלכס מילר: קיימתי.
מוחמד ברכה: או שתזמין את המינהל לכאן.
אלכס מילר: שוב, חבר הכנסת ברכה, אני מציע גם למשרד החינוך.
אלכס מילר: הרי אנחנו דיברנו על זה.
אלכס מילר: רבותי, אנחנו מוכנים לפתור גם את הסוגיה של המינהל בנושא הזה.
מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, בוא נעשה דבר יותר פשוט.
מוחמד ברכה: אני אעביר לך נתונים בעניין הדרישות מהמינהל ואולי נקיים ישיבה כדי לשמוע את המינהל.
אלכס מילר: בוא נלך על חקיקה, אני כבר מזמן אמרתי.
קריאה: מינהל ואוצר ואגף תקציבים.
אלכס מילר: תודה, רבותי.
אלכס מילר: אנחנו סיימנו.
אלכס מילר: הנושא שעליו אנחנו דנים עכשיו הוא תכניות לחינוך סביבתי – לציון יום הסביבה הבין-לאומי.
אלכס מילר: יש לנו כאן מצגת.
אלכס מילר: ד"ר בנצי מהקרן הקיימת, בבקשה אדוני.
בנצי בר לביא: בנצי בר לביא, המנהל החינוכי של הקרן הקיימת לישראל.
בנצי בר לביא: אני לא אציג מצגת כי הזמן קצר, אבל אני אספר קצת על התכניות של החינוך הסביבתי בקרן הקיימת.
בנצי בר לביא: קודם כל, לשם הפרוטוקול.
בנצי בר לביא: אני הקמתי וייסדתי את התיכון לחינוך סביבתי בשדה בוקר לפני 35 שנה.
בנצי בר לביא: התחיל שם מהלך של חינוך סביבתי מאוד מקיף וכולל במדינה מאז ועד היום.
בנצי בר לביא: לצערי, הוא לא התפתח לממדים שחשבנו שהוא יגיע, והתיכון בשדה בוקר נותר התיכון היחידי שעוסק בחינוך הסביבתי בגישה כוללת במדינה.
בנצי בר לביא: בקרן הקיימת אנחנו עוסקים בתחום של החינוך הסביבתי בכ-450 תכניות שמשלבות את הבסיס של החינוך הסביבתי שזה אינטגרציה בין תחומי השכל, הרגש והעשייה.
בנצי בר לביא: מצאנו שחינוך סביבתי הוא קודם כל גישה הוליסטית לסביבה.
בנצי בר לביא: לא גישה של מקצוע כזה או אחר, אלא אינטגרציה בין התחומים.
בנצי בר לביא: בקיצור, תחום אינטרדיסציפלינרי.
בנצי בר לביא: טיפול בסביבה כתחום אינטרדיסציפלינרי מחייב להגיע לתלמיד בשלושת האלמנטים שהופכים את הלימוד הסביבתי ללימוד משמעותי – לשלב את השכל עם הרגש והחוויה ועם הידיים, מה שהאמריקאים קוראים: Thinking, Feeling, Acting – חשיבה, הרגשה ופעולה.
בנצי בר לביא: זה האלמנט החשוב ביותר כדי לייצר רגע משמעותי.
בנצי בר לביא: זה לא מערכת חינוכית, זה מערכת ערכית.
בנצי בר לביא: בקרן הקיימת אנחנו עובדים על הנושא הזה כי אנחנו לא מערכת חינוך פורמלית.
בנצי בר לביא: אנחנו מביאים כ-450,000 בני נוער לתכניות שלנו שכולן תכניות של פיתוח בר-קיימא וחינוך סביבתי.
בנצי בר לביא: אנחנו משתמשים בסביבה כמחברת הלימוד שלנו, כספר הלימוד שלנו.
בנצי בר לביא: יש לנו ניידות חינוכיות שאנחנו מגיעים אליהן, אנחנו מביאים נוער מחוץ-לארץ לפעול בתכניות האלה ולכל תנועת נוער מחוץ-לארץ אנחנו נותנים חתיכת מולדת: גבעה, פארק או יער שבה הם מביאים לידי ביטוי את העבודה האקולוגית שלהם בישראל.
בנצי בר לביא: כמערכת כזאת אנחנו עובדים ביחד עם המשרד להגנת הסביבה ואני רואה פה את הנציגים שלהם, עם משרד החינוך, עם כל תנועות הנוער, עם מועצת תנועות הנוער הארצית, תנועות הנוער העולמיות ובעצם מקדמים את נושא החינוך הסביבתי בתחום הבלתי-פורמלי במדינת ישראל.
דב חנין: קודם כל תודה לך על כינוסו של הדיון הזה ביום הסביבה.
דב חנין: אני מתנצל שהגעתי קצת באיחור.
דב חנין: אנחנו ביום שבו יש דיונים סביבתיים בכל ועדות הכנסת, וכיושב-ראש השדולה אני מנסה לעבור בין הדיונים ולהתייחס לדברים השונים שעומדים על סדר-יומה של הכנסת.
דב חנין: יום הסביבה השנה הוא יום שהתחיל בהחלט טוב בדיונים שהיו כבר בכמה ועדות גם עם תוצאות מעשיות חשובות.
דב חנין: אני שמח שגם ועדת החינוך מקיימת דיון על הנושא של החינוך הסביבתי.
דב חנין: אני רואה פה סביב השולחן הרבה מאוד אנשים העושים מלאכה חשובה מאוד, לפעמים בתנאים לא פשוטים, כדי לקדם את החינוך הסביבתי, אנשים מארגונים, ממוסדות, מהמערכת הממשלתית.
דב חנין: נעשית בתחום הזה עבודה מאוד גדולה ומאוד משמעותית.
דב חנין: אני רוצה להתחיל בצד המואר, והצד המואר הוא שאנחנו, אני חושב, מצליחים לגרום לכך שהדור הצעיר שגדל בחברה הישראלית הרבה יותר ער לבעיות סביבתיות מאשר ההורים שלו.
דב חנין: זו דרך מצוינת גם להכשיר אנשים לעולם העתיד וגם להשפיע על המבוגרים.
דב חנין: נעשית בתחום הזה עבודה חשובה ומועילה, ולכן צריך בהחלט לציין את הדברים הטובים, החשובים והמהותיים שקורים.
דב חנין: יחד עם זאת, אם אנחנו רוצים להיות לגמרי כנים עם עצמנו אנחנו צריכים להגיד לעצמנו, אדוני היושב-ראש, במבט מפוקח וכולל שאנחנו רחוקים מאוד מהמקום שבו אנחנו צריכים להיות.
דב חנין: הטענה כאן היא לא לאותם אלה שנמצאים ועושים את העבודה הטובה שהם עושים.
דב חנין: אפרופו ועדת החינוך, אני מזכיר תמיד את הבדיחה על המורה שנוזפת בתלמידים שהגיעו למה האחרים לא הגיעו.
דב חנין: הטענה שלי היא לא אליכם – מי שעושה את העבודה ומי שמטפל בקידום הנושאים הסביבתיים בתוך מערכת החינוך.
דב חנין: הטענה שלי היא למערכת החינוך בכללותה.
דב חנין: אני שואל את עצמי האם אנחנו במערכת החינוך בישראל באמת מכשירים את הילדים שלנו להתמודד עם המציאות, עם העולם, עם האתגרים של המאה ה-21.
דב חנין: לצערי הגדול, אנחנו מאוד רחוקים מכך, מאוד רחוקים מכך.
דב חנין: הנושאים הסביבתיים עדיין נתפסים כנושאים שהם אולי ראויים, כדאי להתעסק בהם, נחמד להתעסק בהם, ואפילו אולי קצת אופנתי להתעסק בהם, אבל במובנים מסוימים לא ממש ממש חיוני להתעסק בהם.
דב חנין: מי שחושב כך מפספס את כל העניין.
דב חנין: אני נתתי לא מזמן הרצאה בבית-ספר בנושא משבר האקלים.
דב חנין: לפני שהתחלתי את ההרצאה שאלתי את הילדים איך הם חושבים שנראה משבר האקלים בישראל.
דב חנין: מה הביטוי הכי בולט של משבר האקלים בישראל?
דב חנין: הם קיבלו כמובן השכלה סביבתית ולכן הזמינו אותי.
דב חנין: קיבלתי תשובה שמלמדת שהם קיבלו השכלה סביבתית לא רעה כי הם ענו לי: משבר האקלים בישראל מורגש קודם כל בדפוס המשקעים.
דב חנין: נכון, דפוס המשקעים אצלנו מאוד מאוד השתנה.
דב חנין: בגלל שינוי דפוסי האקלים במזרח הים התיכון אנחנו הפכנו מלהיות ארץ שבה יש פיזור משקעים מאוד מאוד מאוזן, ארץ שבה יש עונת חורף שבה יורדים גשמים כמעט בכל יום, לארץ שונה, ארץ שבה החורף נראה ברוב ימיו מאוד דומה לקיץ, אבל יש כמה ימים שבהם יש מטחים מאוד חזקים ומסיבים של גשמים.
דב חנין: זה לא נושא לשיחתנו היום איך קרה הדבר הזה ולמה הוא קשור למשבר האקלים, אבל זה בהחלט משהו שקשור למשבר האקלים ולהשפעות שלו על אגן מזרח הים התיכון.
דב חנין: לדבר הזה יש משמעויות סביבתיות מאוד קשות, זה יוצר אצלנו משבר מים.
דב חנין: הרמה הממוצעת של המשקעים לא כל כך ירדה, אבל היכולת של הקרקע לקלוט אותה מאוד הצטמצמה כאשר ירד דפוס המשקעים אצלנו.
דב חנין: אני יכול לבוא ולומר שהחבר'ה האלה קיבלו השכלה סביבתית, אבל הם קיבלו השכלה סביבתית מאוד לא מספקת.
דב חנין: אם אתם רוצים באמת לראות איך נראה משבר האקלים בישראל תלכו לתחנה המרכזית בתל-אביב ותראו את האלפים הרבים של מבקשי החיים מאפריקה.
דב חנין: אני לא רוצה להיכנס עכשיו לוויכוח של פליטים, מבקשי מקלט, מבקשי עבודה.
דב חנין: תקראו להם איך שתקראו.
דב חנין: אבל אי-אפשר לא לראות את הקשר בין העובדה שכל כך הרבה עשרות אלפים בורחים ומגיעים לכאן לבין העובדה הסביבתית המוכרת והידועה שאנחנו מדברים על מקומות שבהם בתחילת המאה ה-20, במחצית הראשונה של המאה ה-20, בצורת התרחשה אחת לעשר שנים.
דב חנין: בעשרים השנים האחרונות כל שנה שנייה היא שנת בצורת.
דב חנין: הדבר הזה יוצר מצוקה אדירה, מצוקה של מים, מצוקה של שטחי מרעה, מצוקה של חקלאות, רעב מידי פעם, מלחמות, מלחמות על משאבים – משברים מאוד מאוד קשים שכמובן המופע החיצוני שלהם הוא תמיד מופע חברתי, אבל ביסוד המופע הזה יש גם בעיות סביבתיות מאוד מאוד קשות ומאוד אמיתיות.
דב חנין: אני נותן את הדוגמה הזאת בדיוק בכדי לומר לכם כמה חיוני להבין ולהתמודד עם השאלות הסביבתיות, וכמה חיוני להבין ולהתמודד איתן במבט רחב, במבט שלא מסתכל על זה דרך איזושהי פריזמה מדענית אקולוגית שהיא מאוד חשובה אבל היא חלקית, אלא במבט שמסתכל גם על ההשלכות החברתיות, התוצאות החברתיות, ההשלכות שיכולות להתרחש גם כלפינו במשבר האקלים.
דב חנין: דרך הדוגמה הזאת אנחנו יכולים לראות בעיה שהיא תוצאה של משבר אקלים גלובאלי.
דב חנין: לא אנחנו יכולים לפתור אותה כמו שאנחנו לא יכולים לפתור הרבה בעיות סביבתיות אחרות.
דב חנין: חלקנו, אגב, כמדינה בתמונת יצירת הבעיות הסביבתיות בעולם הוא חלק מצומצם, אבל לא זו השאלה המעניינת.
דב חנין: השאלה המעניינת היא לא מה חלקנו בבעיה, השאלה המעניינת היא מה יכול להיות חלקנו בפתרון.
דב חנין: חלקנו בפתרון יכול להיות משמעותי וגדול אם נדע לעשות את מה שאנחנו יכולים לעשות, אם נדע להשתמש בכל האילוצים שיש לנו כמדינה צפופה, מדינה עם הרבה מאוד צרכים כלכליים, חברתיים, סביבתיים וכד', אם נדע להפוך את כל האתגרים האלה למשאבים של שינוי.
דב חנין: לכן, נעשית עבודה מאוד גדולה ויפה בתחום הסביבתי, וכל הכבוד לכם, אלה שנמצאים כאן, על חלקכם בעבודה הזו.
דב חנין: הדרך עוד רבה וארוכה כדי להיות במקום שבו באמת נעמוד בפני המשימות ונדע לומר לעצמנו שאנחנו אכן מכשירים את ילדי ישראל להתמודדות עם המציאות של המאה ה-21.
דב חנין: אני מאוד מודה לכם על ההשתתפות שלכם בדיון הזה.
דב חנין: אני מתנצל שאני עוד מעט אצטרך לצאת לוועדה אחרת – אגב, קרובה לוועדה הזאת, הוועדה לזכויות הילד – שעוסקת בהשפעת מפגעים סביבתיים על ילדים.
דב חנין: אני מאחל לכולנו דיון מוצלח.
דב חנין: תודה רבה
אלכס מילר: אנחנו עוברים לחברה להגנת הטבע.
אלכס מילר: חן, תציגי בבקשה את המצגת.
חן פורטוגלי: שלום, בוקר טוב לכולם.
חן פורטוגלי: אני חן ואני מנהלת החינוך הסביבתי בחברה להגנת הטבע.
חן פורטוגלי: אנחנו נציג היום לכם בקצרה את האתגר הישראלי באופן של החינוך הסביבתי, איך אנחנו רואים אותו.
חן פורטוגלי: קודם כל, יש במצגת שקף שמציג ילדים שיושבים מתחת למצגת.
חן פורטוגלי: בפתיח של המצגת אנחנו רואים את הגינה של הילדים שיושבים מתחת לשקף, ואני אשמח שאחר כך הם קצת ידברו.
חן פורטוגלי: אנחנו בחרנו להציג היכן נמצא היום החינוך הסביבתי בישראל מרפרוף קטן בכותרות העיתונים.
חן פורטוגלי: כשמרפרפים בעיתונים מאוד בקצרה אפשר לראות מקום לדאגה מאוד מאוד גדול במקום שבו ישראל נמצאת היום בעידן של משבר סביבתי, של צפיפות אוכלוסין מאוד מאוד הולך וגובר, של טביעת רגל אקולוגית שהולכת וגדלה.
חן פורטוגלי: אבל, למרות זאת, אנחנו רואים הרבה מאוד מקום לתקווה.
חן פורטוגלי: אנחנו נמצאים עשרות שנים, והיום החברה להגנת הטבע בשטח באין סוף תכניות של טיילות, של חינוך סביבתי בבתי-הספר, בגני הילדים.
חן פורטוגלי: אנחנו רואים יותר ויותר מהלכים מדהימים – אני חייבת להגיד – שהממשלה מובילה אליהם היום.
חן פורטוגלי: יושבים פה שותפים שלנו, עמיתים לאורך הדרך ממשרד החינוך, מהמשרד להגנת הסביבה, שבשנים האחרונות מקדמים מהלכים של הפרדה במקור, של התייעלות אנרגטית, של ניהול משק המים – דברים שנותנים מקום לתקווה.
חן פורטוגלי: כשאנחנו מסתובבים בשטח אנחנו רואים קהלים יותר מודעים, אנשים וילדים שמדברים אחרת, דור שנותן כבר מקום מאוד מאוד אחר לעומת מה שפגשנו לפני עשר שנים ויותר.
חן פורטוגלי: אני אניח על השולחן את האתגר המרכזי בחינוך הסביבתי כמו שאנחנו רואים אותו היום.
חן פורטוגלי: אנחנו רואים היום אתגר מאוד גדול בחברה הישראלית שהוא ליצור מקום מבטיח, סביבת חיים מקיימת ובריאה עבור הדורות הבאים.
חן פורטוגלי: זה אתגר מאוד מאוד גדול ואני חייבת להגיד שאנחנו פורצים בו הרבה פעמים דרכים בדרך שלנו כארגון.
חן פורטוגלי: אבל המקומות שבהם אנחנו מצליחים הכי הרבה להשפיע זה המקומות שיש בהם שיתופי פעולה, שיתופי פעולה עם משרד החינוך, עם המשרד להגנת הסביבה, עם רשויות השלטון המקומי בכל רחבי הארץ, עם קהילות אנשי חינוך, עם ארגוני סביבה.
חן פורטוגלי: יושבים פה עמיתים שלנו מהרשת הירוקה, מהקק"ל, מרשות הטבע והגנים, וכמובן המון המון ילדים אקטיביסטים שחלקם יושבים פה.
חן פורטוגלי: אנחנו רואים את המטרות של החינוך הסביבתי בישראל היום, וכיווצנו אותן לשלוש מטרות גדולות, בעינינו.
חן פורטוגלי: הראשונה והגדולה ביניהן היא ליצור שייכות ואחריות לסביבה והרבה פחות ניכור שהולך וגדל בינינו.
חן פורטוגלי: דבר נוסף, ליצור אקטיביזם, ליצור מנהיגות סביבתית שיוצאת מהכיתה החוצה, מכותלי בית-הספר והגנים, ולבנות בסופו של דבר חברה ישראלית חזקה ומתחשבת כדי לעמוד באתגר המאוד מאוד גדול שיש לנו שהצגתי אותו.
חן פורטוגלי: מבחינת היקפי הפעילות – החברה להגנת הטבע עובדת בכל הארץ בקרב מאות אלפי בני נוער שיוצאים איתנו לטיולים ולמסעות חינוכיים מידי שנה.
חן פורטוגלי: 45,000 תלמידים ונוער מגן ועד י"ב בתוכניות חינוך מתמשכות בבתי-הספר ובגני הילדים, מאות מורים וגננות ואנשי חינוך שנמצאים בתכניות הנחיה.
חן פורטוגלי: אנחנו מפעילים היום את תכנית השרים ואני מניחה שנציגי משרד החינוך והמשרד להגנת הסביבה ידברו על כך בהמשך.
חן פורטוגלי: יש לנו מידי שנה כנס לחינוך סביבתי מאוד גדול שמארח בתוכו 3,500 ילדים אקטיביסטים שעולים על במה אחת ומשתפים בידע, בחלומות וברעיונות, ומוציאים לפועל עשייה ממשית לשמירת הסביבה והטבע.
חן פורטוגלי: לסיום אני אציג כמה תמונות איך אנחנו רואים את הפנים קדימה.
חן פורטוגלי: היינו רוצים מאוד לראות את החינוך הסביבתי ככלי שישמור על דמות הארץ מבחינת שמירת השטחים הפתוחים והמגוון הביולוגי, שמירה על אורח חיים מקיים.
חן פורטוגלי: אנחנו רואים שזה קורה באמצעות עבודה בפריסה מאוד מאוד רחבה בכל הארץ בכל המגזרים ובכל התרבויות למען צמצום פערים בחינוך.
חן פורטוגלי: היינו מאוד מאוד רוצים שהממשלה תמשיך לקדם מהלכים מדהימים כמו שקורים היום.
חן פורטוגלי: זה הקצה, צריך לקרות יותר.
חן פורטוגלי: תודה רבה.
דב חנין: גברתי, תודה על הסקירה.
דב חנין: אתם כרגע נמצאים בוועדת החינוך של הכנסת שהיא הזרוע של הכנסת לטפל בסוגיות חינוך.
דב חנין: איזה עזרה אתם צריכים?
דב חנין: מה הייתם רוצים מאיתנו?
חן פורטוגלי: אני אזהר במילותיי, אבל אני חושבת שכדאי מאוד להקצות לנושא הזה יותר משאבים.
דב חנין: לא צריך להיזהר, אפשר לדבר פה באופן פתוח.
חן פורטוגלי: אני חושבת שכדאי להקצות לנושא הזה יותר משאבים.
חן פורטוגלי: בשנים האחרונות המשרד להגנת הסביבה מקצה לנושא של חינוך סביבתי המון המון משאבים.
חן פורטוגלי: זיוית תדבר על זה בהמשך, אני לא רוצה לדבר בשמה.
חן פורטוגלי: אבל צריך להקצות יותר משאבים לעניין הזה.
חן פורטוגלי: בעיניי, צריך להקצות לזה באופן מאוד ברור מלמעלה, משר החינוך אל תוך מערכת החינוך – אמירה מאוד מאוד ברורה של עיסוק בנושא הזה, של הקצאת שעות במערכת לנושא הזה, של תכניות להכשרת מורים יותר מעובות.
חן פורטוגלי: המשאבים הם לא רק בכסף, המשאבים הם זמן, הם הכשרה של המורים.
חן פורטוגלי: יש הרבה מאוד מה לעשות, יש הרבה מאוד מה לתת.
חן פורטוגלי: אנחנו כבר עושים היום חלק מהדברים.
חן פורטוגלי: זה עדיין לא מספיק ממוסד, אין מספיק אמירה ברורה של מערכת החינוך שזה צריך להיות בפנים, שזה צריך להיות חלק מתכניות הלימודים.
דב חנין: האם היתה לכם איזושהי פגישת עבודה עם השר או עם המנכ"לית?
דב חנין: האם אתם רוצים ליזום כזה דבר כדי לקדם את זה באג'נדה הכללית של המערכת?
חן פורטוגלי: אני אשמח שיענו על זה זיוית ואסנת.
חן פורטוגלי: אבל בגדול האמירה שהחינוך הסביבתי, ובכלל כל נושא של קיימות הוא נושא על, הוא נושא אינטרדיסציפלינרי, הוא נכנס בתכניות הלימודים.
חן פורטוגלי: הוא יכול להיכנס בכל תחום דעת שהוא, והוא צריך להיכנס כאמירה מאוד מאוד ברורה.
חן פורטוגלי: היום יש תכנית מדהימה שהמשרד להגנת הסביבה ומשרד החינוך מקדמים והיא נקראת מתווה השרים, הם ידברו על זה בהמשך.
חן פורטוגלי: זה צריך להיכנס כאמירה רבת שנים.
חן פורטוגלי: לא פרויקט שיהיה שנתיים או שלוש, אלא משהו שיישאר בר-קיימא בתוך מערכת החינוך ויבוא מהמורים ומהמחנכים אל התלמידים ולא יתפוגג ולא ייעלם.
חן פורטוגלי: אנחנו חוששים היום שזה ייעלם, שזו תכנית שתיגמר ויחד איתה תיגמר העשייה המדהימה שהחלה לפרוץ.
משה קושה פקמן: אני קושה, אני מנכ"ל החברה להגנת הטבע.
משה קושה פקמן: כמובן שאני עומד מאחוריה דבריה של חן, אני מעוניין רק קצת למקד.
משה קושה פקמן: החברה להגנת הטבע נמצאת בקשר שוטף והדוק גם עם משרד החינוך וגם עם המשרד להגנת הסביבה.
משה קושה פקמן: אנחנו שמחים למצוא שם אוזן קשבת, כמובן ביוזמות של המשרדים השונים, גם של משרד החינוך וגם של המשרד להגנת הסביבה, וכמובן אוזן קשבת ליוזמות של החברה להגנת הטבע ושיתופי פעולה.
משה קושה פקמן: אני מעוניין בנקודה הזאת אולי לשים דגש מסוים על פעילות חינוכית במגזרים דוברי השפה הערבית ובמגזר החרדי.
משה קושה פקמן: אנחנו בחברה להגנת הטבע חושבים שצריכים בשנים הקרובות, בשנה-שנתיים-שלוש הקרובות, להפנות משאבים למגזרים האלה.
משה קושה פקמן: אנחנו שמחים לשמוע ושמחנו לשמוע בפגישה שערכנו עם השר להגנת הסביבה לפני שבועיים שאכן גם המשרד להגנת הסביבה מעוניין לשים דגש במגזר החרדי, במגזרים דוברי הערבית, הבדווי, הערבי, הצ'רקסי, הדרוזי, מגזרים שלמעשה בסופו של דבר נמצאים בלב השטחים הפתוחים, מגזרים שזקוקים לקבל את אותו ידע שאנחנו מעוניינים להעביר, ואני חושב שצריך לשים שם דגש.
משה קושה פקמן: כנ"ל גם באוכלוסיות החרדיות.
משה קושה פקמן: אנחנו אמורים להיפגש גם עם שר החינוך בעוד כשלושה שבועות, נעלה את זה גם שם בפגישתנו איתו.
משה קושה פקמן: אנחנו מתוך החברה להגנת הטבע כרגע מבצעים תהליך כדי לבחון את השווקים האלה.
משה קושה פקמן: אנחנו נמצאים שם, במגזר הערבי בעיקר, במגזר החרדי קצת פחות.