GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יואל חסון: אני כן אדם של סמלים ואני כן מעריך סמלים ומעריך את הנושא הזה של דברים שהם נכסים לאומיים, וה' באייר זה נכס לאומי.
יואל חסון: זה ציון לאירוע חשוב והיסטורי, החשוב אולי ביותר, ואני ראיתי בו דבר חשוב.
יואל חסון: אבל באמת בבדיקה שעשיתי, ראיתי שזה כמעט אף פעם לא נחגג ביום הזה.
יואל חסון: זאת אומרת אנחנו לא באמת פוגעים כאן בעיקרון הזה של לחגוג את ה' באייר.
יואל חסון: זה כמעט לא קרה אף פעם, וגם בעתיד – לפי חישובים שעשו וקיבלתי את זה – זה גם לא יקרה.
עינת וילף: ה' באייר זה אחת ל-4 שנים.
יואל חסון: 4 שנים, כן.
עינת וילף: גם מכאן ואילך זה ייצא אחת ל-4 שנים?
יואל חסון: כל הזמן, זה אפילו מתאריך בחלק מהפעמים, זה תלוי בשנה.
ליה שמטוב: אם זה יוצא ביום רביעי, ה' באייר, אז זה פעם ב-4 שנים.
יואל חסון: זה גם תלוי בעוד דברים אחרים, אבל בעיקרון זה באמת כמעט ולא יקרה, וצריך להסדיר את זה אחת ולתמיד ולהביא את זה למצב שזה יהיה סוף שבוע של יום עצמאות.
יואל חסון: חברת הכנסת שמטוב דיברה על הנושא של התועלת למשק בנושא הזה, זה אין ספק.
יואל חסון: אבל באמת, העניין הסמלי, שלי הוא הכי הפריע, ואני איך שהוא חושב אחרת היום, בעיני ברגע שבאמת לא חוגגים את זה ביום הזה כמעט אף פעם, אז זה כבר לא טיעון שצריך להתמודד איתו.
יואל חסון: והטיעון האחר שדיברנו, כמו שאמרתי, עם המשפחות השכולות, ולעשות את יום העצמאות לסוף שבוע של עצמאות.
יואל חסון: אני חושב שהציבור הישראלי גם יכול להנות מהיום הזה יותר, כי באמת כמו שנאמר, זה לא תקוע ככה באמצע השבוע, ולכן היה צריך לתקן את זה, ואני מקווה שנצליח בוועדה הזאת ונשמע את האנשים, ונלך לקדם ולשנות את החוק.
עינת וילף: אגב, אותי מעניין מה שכנע אותך בסוף לגבי הנושא הסמלי?
עינת וילף: כלומר, אין ספק שיש את הנושא שממילא שינו את זה, אבל אם היית חוזר להתחלה להתחלה, והיו מתייחסים לה' באייר כמו חג דתי, כמו שלא מזיזים חגים דתיים ומסתדרים עם זה שהם נופלים על שבת, אז גם פה היינו מסתדרים עם זה שזה נופל על שבת.
עינת וילף: כלומר, אם אפשר היה לחזור לתחילה תחילה - - -
יואל חסון: אם הייתי חוזר לתחילה תחילה – הייתי הולך לבן גוריון ומבקש ממנו לעשות את זה ביום שישי, ואז זה לא היה גורם את כל הבעיה.
עינת וילף: בסדר, הוא אגב הצהיר את זה באמת, זה היה ביום שישי.
יואל חסון: זה היה ביום שישי, זה מה שאני אומר, אז היום שישי הזה זה מה ש-, זאת אומרת אני משער שאם זה היה נגיד ביום ראשון או ביום שני - - -
אלכס מילר: בפועל זה נופל פעם בכמה שנים שזה כמו שתוכנן?
ליה שמטוב: פעם ב-4 שנים.
עינת וילף: לא, אבל אם לא היינו חוזרים לשנת 2004, שכבר עשו את התיקון כדי להזיז את זה כל הזמן, ואז באמת ההבדל בין החוק שלכם לבין מה שהיה בשנת 2004 פשוט עושה סדר.
עינת וילף: אם היית כן מעמיד את השאלה הסימבולית, האם ה' באייר או לצורך העניין חג דתי, לכן אנחנו לא משחקים איתו, לעומת - - -
יואל חסון: קודם כל אני חושב שחג דתי אי אפשר לתקן בחקיקה.
יואל חסון: אני חושב שזה לא קיים בספר החוקים.
עינת וילף: בסדר, אבל מבחינה עקרונית.
יואל חסון: אז לא הייתי נכנס לדבר הזה, לנקודה הזאת.
יואל חסון: אני חושב שעוד פעם, אם היינו מצליחים רוב הפעמים לחגוג את יום העצמאות בה' באייר וזה היה קורה - הייתי משאיר את זה ככה, לא הייתי נוגע.
יואל חסון: אבל מכיוון שזה לא באמת קורה, אז עדיף כבר לעשות את זה הרבה יותר יעיל, להצמיד את זה לסוף שבוע ואז לשעות יום עצמאות שהוא הרבה יותר, שהוא הכי קרוב לה' באייר, מה שגם ככה קורה, רק זה תקוע באמצע השבוע.
יואל חסון: זאת אומרת אם כבר לעשות את זה בסוף שבוע.
ליה שמטוב: חוץ מזה, חוק דתי זה פסח, פורים, ובאמת מזיזים.
ליה שמטוב: גם מזיזים מכל מיני סיבות.
ליה שמטוב: פה זה קודם כל חג לאומי.
ליה שמטוב: שנית, זה כפול, זאת אומרת יש עוד יומיים וחצי לפני זה של יום הזיכרון.
ליה שמטוב: כי אם יום העצמאות היה יום בנפרד, אז גם לא הייתה בעיה.
יואל חסון: אדוני יושב הראש, אני רוצה להעיר הערה נוספת שחשוב לי לומר.
יואל חסון: תראו, בעיני לפחות זו לא הצעת חוק מהותית וכבדת משקל.
יואל חסון: אני לא רואה בה מהצעות החוק - הדגל שלי.
יואל חסון: אני בסך הכל רואה בה הצעת חוק טכנית, שאמורה לעשות סדר, לא יותר.
יואל חסון: אין פה יותר מדי מהות.
יואל חסון: זה מבחינתי לפחות.
יואל חסון: והיא גם עוזרת, עוד פעם, ככה זה נולד אצלי ואז נכנסו עוד שיקולים אחרים.
יואל חסון: היא גם עוזרת לפחות לחלק מהמשפחות השכולות, אולי יש פה דעות אחרות בעניין הזה, שטוענות שלהן זה יהיה יותר נוח, המסלול הזה, מאשר מה שקיים היום.
אלכס מילר: כן, גברתי, היועצת המשפטית.
מירב ישראלי: כן, רק רציתי מבחינת הנוסח, וכשנקרא אז אני אגיד, יש גם צורך לתקן את הנוסח בהתאם לאיך שהחוק מנוסח היום.
מירב ישראלי: וגם, אם משאירים את יום הזיכרון, שאני מבינה שזאת הכוונה, להשאיר את יום הזיכרון צמוד ליום העצמאות, אז צריך גם לתקן את נוסח חוק יום הזיכרון, כי היום הוא מנוסח בעצם בהתאם – ה' באייר, ד' באייר וההתאמות הנדרשות.
מירב ישראלי: אז גם צריך את זה.
אלכס מילר: כן, רבותי, בבקשה, נתחיל אתכם.
אלכס מילר: אנחנו פותחים בדיון כללי על החוק.
אריה מועלם: אריה מועלם ממשרד הביטחון.
אריה מועלם: היות והנושא מבחינתנו הוא נושא די משמעותי, הבקשה שלנו במשרד הביטחון היא לא לקבל החלטה בדיון הזה, לאפשר דיון נוסף בעוד חודש, על מנת שמשרד הביטחון, יחד עם הגורמים המוסמכים, קרי: המועצה הציבורית להנצחת החייל, ארגון אלמנות ויתומי צה"ל, ארגון יד לבנים, צה"ל – יגבשו עמדה מגובשת.
אלכס מילר: יש החלטת ממשלה על החוק?
אלכס מילר: אני יודע שיש ערר של הרשקוביץ, אבל זה לא ערר מקצועי, זה ערר של שר.
אלכס מילר: אבל יש החלטת ממשלה שהתקבלה בזמן הצבעה.
נועה ברודסקי- לוי: הייתה החלטה של ועדת שרים לתמוך, ומאחר שהוגש ערר והוא טעם הוכרע - - -
אלכס מילר: כן, לתמוך, אבל היו תנאים לתמיכה?
אלכס מילר: התניות?
נועה ברודסקי- לוי: לא.
אלכס מילר: אוקי, זאת אומרת משרד הביטחון - - -
נועה ברודסקי- לוי: אבל כן חשוב להדגיש, שבגלל שהוגש ערר והוא טרם הוכרע, אז בעצם - - -
יואל חסון: מי הגיש ערר, משרד הביטחון?
אלכס מילר: לא, לא, לא, הרשקוביץ.
אלכס מילר: אני גם שמעתי על זה רק לפני הדיון.
נועה ברודסקי- לוי: אבל כרגע העמדה היא להתנגד.
אלכס מילר: ברור, כן.
אלכס מילר: אבל מה שאני רציתי לשמוע, כי משרד הביטחון פה מבקש איזה שהוא פרק זמן, אני רוצה רק להעביר למשרד הביטחון שלפני החלטת הממשלה אתם, אני לא יודע למה לא ביקשתם תיאום עם המשרד שלכם.
אלכס מילר: זה די נהוג לעשות את זה בנושאים שקשורים למשרדכם בוועדת שרים לחקיקה.
אלכס מילר: אז להבא, ההמלצה היא שאם אתם רוצים שיתחשבו גם בעמדות, תעשו את זה כבר מלמעלה.
אלכס מילר: אבל שוב, ברור שאנחנו לא רוצים שייצא לנו פה חוק שאחר כך אף אחד לא יודע איך להתמודד איתו.
אריה מועלם: אז ברשותך, אנחנו לא אומרים עדיין שצריך להתנגד או לקבל.
אלכס מילר: לא, לא, ברור.
אריה מועלם: מה שאנחנו מבקשים זה לתת לנו את פרק הזמן - - -
אלכס מילר: אתם מבקשים פרק זמן להתכונן מבחינתכם - - -
אריה מועלם: על מנת לכנס את הגופים הרשמיים כמו המועצה הציבורית להנצחת החייל, לקיים דיון פתוח במועצה הציבורית, ואז להגיש את ההמלצות לשר הביטחון ולגבש המלצה.
אריה מועלם: דרך אגב, הוזכר פה החוק שתוקן בשנת 2004.
אריה מועלם: היוזמה לתיקון החוק, אגב, הייתה של המועצה הציבורית להנצחת החייל, שביקשה לדחות את יום העצמאות, אם הוא חל ביום שני, על מנת שערב יום הזיכרון לא יחול במוצאי שבת, על מנת שלא יהיה חילול שבת, כי הרבה משפחות מסורתיות לא יגיעו לטקסים.
יואל חסון: וזה פותר את כל הבעיה הזאת.
יואל חסון: החוק שלנו פותר את הבעיה הזאת.
אריה מועלם: יכול להיות.
אריה מועלם: ולכן אני אומר, אנחנו עדיין לא מביעים עמדה להתנגד או לקבל, אבל אנחנו רוצים לכנס את המוסדות הרשמיים כדי שידונו בנושא.
רונן נויבירט: אני הרב רונן נויבירט, נציג של ארגון רבני בית הלל ועוד קבוצה גדולה של רבנים שהתארגנו.
רונן נויבירט: אנחנו רוצים להעלות כמה נושאים לסדר היום, לפני שמקבלים החלטה משמעותית, ואני כרגע לא מתייחס.
רונן נויבירט: אין ספק שהזכירו פה את הנושא הנוסטלגי ואת הנושא הסמלי, אבל מתוך הבנה שאנחנו בעידן חדש, אני בכוונה לא נצמד לדברים האלה.
רונן נויבירט: אני רוצה לדבר על עניינים פרקטיים, כי אני מבין שמהות ההחלטה הייתה מהות פרקטית.
רונן נויבירט: אני רוצה להעלות שני נושאים.
רונן נויבירט: קודם כל נושא של סכנה של קרע גדול יותר בציבור הישראלי.
רונן נויבירט: הקהילות הדתיות, הציבור הדתי, חוגג את החג הזה גם כחג דתי.
רונן נויבירט: אנחנו לא רוצים לאכוף את זה כחג דתי על אף אחד אחר, אנחנו רואים את זה כחג שאנחנו מודים לקדוש ברוך הוא עד הנס הגדול - - -
אלכס מילר: רגע, בוא נגיד, השאלה הזאת, המהותית, בטח שזה עלי מתי שהוא בקרב אנשי הדת – האם יש איזו שהיא דרך, נגיד בפסיקה כזו או אחרת – להצהיר על יום העצמאות כחג דתי.
נועה ברודסקי- לוי: יש תפילת הודיה.
רונן נוימירט: יש תפילה מיוחדת וכו'.
אלכס מילר: כן, ועדיין אנחנו גם מדברים מבחינת החופש.
רונן נוימירט: זו הנקודה בדיוק שאני רוצה להעיר.
רונן נוימירט: הסכנה שעלולה להתרחש פה, יתחיל דיון שלם בכל העולם הדתי בין הרבנים, מתי לחגוג וכו', ובהחלט יכול להיות מצב שבו הקהילות הדתיות יחגגו את יום העצמאות ביום אחד, כי זה היום ההלכתי, ושאר עם ישראל יחגוג ביום אחר.
רונן נוימירט: ואם אנחנו מנסים למצוא איזו שהיא נקודה מחברת, זו הייתה אחת מהנקודות המחברות.
עינת וילף: ומה קורה היום?
עינת וילף: היום מזיזים את זה.
רונן נוימירט: כן, אז ההזזה באופן שהיא קיימת היום, זו הזזה שיש לה תקדים הלכתי, כמו שהזכירו בפורים.
רונן נוימירט: יש תקדים הלכתי שאם זה חל בשבת, אז באמת מקדימים או מאחרים או בתשעה באב לדוגמא.
רונן נוימירט: כלומר, זה דבר שיש לו תקדים הלכתי.
רונן נוימירט: הנושא של קביעה ביום קבוע בשבוע, אין לזה תקדים הלכתי, וזה ייצור דיון שלם בתוך העולם הדתי ובהחלט יכול להיות מצב שבו יהיו קהילות שלמות שיחגגו את זה במנותק מעם ישראל, בה' באייר.
אלכס מילר: כן, אבל אתה מבין שזה קצת תמוה מצד אחד לבוא ולהגיד – רבותי, אל תעשו את זה – ומצד שני, כשאנחנו באים לצד הדתי, אז להגיד שאנחנו לא כל כך רוצים להתעסק בזה, כי זה יכול ליצור לנו איזה שהן בעיות בפנים.
רונן נוימירט: שנייה, אז תן לי לגמור את הטיעון.
רונן נוימירט: אתה יודע מה, אולי בגלל שאלתך, קודם כל הבקשה שלי כאן זה להעלות את זה לדיון ציבורי, אולי לוועדה ציבורית, שתהיה אפשרות באמת לבחון את האספקטים השונים, לשמוע את הקולות השונים, לפני שמקבלים החלטה שהיא החלטה מאד משמעותית בשביל עתידה של מדינת ישראל.
רונן נוימירט: אני לא רואה בזה רק החלטה טכנית.
רונן נוימירט: אני חושב שיש לזה החלטה מאד מהותית, כי יום העצמאות מבחינתנו זה לא - - -
אלכס מילר: אין בעיה, אבל שוב, אתה נמצא בדיון הציבורי העליון שקיים בכלל במדינת ישראל.
אלכס מילר: אתה נמצא בכנסת, זה בית המחוקקים.
אלכס מילר: אם מעוניינים לעשות דיון ציבורי במקום אחר, זו יזמה מבורכת של כל גוף וגוף שמעוניין לזמן כל דיון.
יואל חסון: אתה יכול לעשות את זה כל הזמן.
אלכס מילר: כמובן שהכנסת לא תבוא ותגיד לגופים כאלה ואחרים – תעשו דיון ציבורי.
אלכס מילר: זה דיון ציבורי.
אלכס מילר: פה כולם יכולים להעלות כל דבר ודבר.
רונן נוימירט: אני ברשותך רוצה להעלות עוד כמה נקודות.
רונן נוימירט: שוב, זה חשש ראשון, אנחנו יכולים לגרום פה לקרע גדול יותר בין הציבורים, אלף.
רונן נוימירט: ב', בוא נסתכל על זה ברמה המעשית.
רונן נוימירט: ברגע שיש סוף שבוע ארוך, אנחנו מכירים את הישראלים, אנחנו רואים את זה גם בחגים האחרים, זה יהפוך להיות החג של הטיסות לחו"ל.
רונן נוימירט: ואגב, אם זה יהיה כך, אז אנשים כבר יטוסו בערב יום ה - - -
ליה שמטוב: ביום שלישי כבר מתחילים לטוס, לפי מה שעכשיו מזיזים, אז ביום שלישי כבר כולם בחו"ל.
רונן נוימירט: כן, אז בוא נאמר ככה, המצב הזה רק יחזק את זה.
רונן נוימירט: ברגע שיהיה סוף שבוע וסוף שבוע ארוך, אנחנו נמצא חלק גדול מהישראלים שחוגגים את יום העצמאות בחו"ל, ובדבר הזה אנחנו גם עלולים לפספס בגדול.
רונן נוימירט: הוזכרה פה הטענה לגבי ה' באייר, שבאמת עכשיו זה חל רק אחת לכמה שנים בה' באייר.
רונן נוימירט: אפשר להציע הצעה אחרת.
רונן נוימירט: הרי החוק שונה לפני כמה שנים, אגב כתביעה גם של הרבנות וגם של המשפחות השכולות.
רונן נוימירט: אולי ננסה לחשוב איך מחזירים את זה לאורגינל, ואז באמת ברוב הפעמים זה כן ייצא בה' באייר, ואפשר למצוא דרך שבה לא מחללים שבת גם במוצאי שבת וחוגגים את יום העצמאות ביום שני, כמו שהיה במשך הרבה מאד שנים, מעל 50 שנים.
אלכס מילר: יש לך איזו שהיא הצעה איך לעשות את זה?
רונן נוימירט: ככה זה היה עד לפני כ-7-8 שנים.
רונן נוימירט: חגגו תמיד ביום שני, יום הזיכרון היה ביום ראשון.
רונן נוימירט: הבעיה הייתה במוצאי שבת, של חילול שבת.
רונן נוימירט: אפשר למצוא כל מיני פתרונות טכניים של איך עושים את הטקסים.
רונן נוימירט: בכל מקרה, זה דבר שגם הוא אפשרות נוספת, ואז באמת אנחנו מחזירים את זה לה' באייר.
יואל חסון: איך תעשה את הטקסים במוצאי שבת?
יואל חסון: אין שום דרך לעשות אותם במוצאי שבת, בטח לא בשעון קיץ וגם לא בשעון חורף.
יואל חסון: רק להגיע לשם, האורחים או המוזמנים, שלא לדבר על הפועלים ועל ההכנות.
רונן נוימירט: ואם עושים את הטקסים ביום ראשון אחרי הצהריים?
רונן נוימירט: כלומר אין קדושה לעשות את הטקס דווקא במוצאי שבת.
רונן נוימירט: אפשר לעשות את הטקסים, במקום להזיז את כל התאריכים, בואו נעשה את הטקסים ביום ראשון אחרי הצהריים.
יואל חסון: זאת אומרת לא בערב יום הזיכרון.
רונן נוימירט: לא בערב יום הזיכרון.
רונן נוימירט: שוב, אני זורק רעיונות.
רונן נוימירט: מה שאני מנסה לטעון, אנחנו צריכים לחשוב יצירתית.
רונן נוימירט: יכולים להיות הרבה פתרונות לסוגיה הזאת, אבל אם אנחנו עושים את זה כך, יום העצמאות יחול רוב הפעמים בה' באייר, ואז אנחנו באמת מחזירים את זה למצב האורגינלי, ואני מאד מסכים שלא הרבנות הראשית צריכה לפסוק פה מתי יהיה יום העצמאות, כי זה מה שקרה בפעם הקודמת.
רונן נוימירט: זו צריכה להיות החלטה של כנסת ישראל.
אריה מועלם: כן, אבל על פי המסורת היהודית החג מתחיל בערב החג.
רונן נוימירט: בסדר, החג יכול להתחיל בערב החג - - -
אריה מועלם: יום הזיכרון מתחיל בערב.
רונן נוימירט: זה מצוין, השאלה מתי אתה עושה את הטקסים זו שאלה טכנית.
נועה ברודסקי- לוי: על איזה טקסים אתה מדבר?
נועה ברודסקי- לוי: טקסי יום הזיכרון?
רונן נוימירט: כן, טקסי יום הזיכרון.
רונן נוימירט: אבל זה כרגע לא הדיון.
נאוה שוהם סולן: מוצאי יום הזיכרון זה כבר יום העצמאות.
רונן נוימירט: יום העצמאות זה הלילה, זה מתחיל ב-20:00.
רונן נוימירט: שוב, אפשר לחשוב יצירתית.
אלכס מילר: סליחה, לא כל מי שבא לו – מדבר.
אלכס מילר: הוא בזכות דיבור, מי שרוצה, אני אתן גם.
רונן נוימירט: אני רק רוצה להעיר דבר אחרון.
רונן נוימירט: הטענה המרכזית שהוזכרה זה טענה של בלבול, שזו טענה שאני באמת לא מבין אותה.
רונן נוימירט: זאת אומרת, כל החגים שלנו, כולם, אנחנו לא גרים בארצות הברית.
רונן נוימירט: בלוח השנה היהודי לכל החגים יש יום שנקבע על פי תאריך, וכל החגים חלים כל פעם, כל שנה ביום שנה ואנחנו לא מבולבלים, כי אנחנו רגילים לזה.
רונן נוימירט: ככה גדלנו, זה חלק מהתרבות שלנו ולכן הטענה הזאת של הבלבול, מבלבלת אותי.
רונן נוימירט: אני חושב שצריך לדון בזה, אני לא דוחה את ההצעה, אני רק שוב חוזר למה שאמרתי בהתחלה.
רונן נוימירט: זה נושא שהוא כבד משקל, זה נושא שיכולות להיות לו השלכות, מעבר להשלכות הפרקטיות, השלכות תרבותיות, חברתיות, מהותיות, שקשורות בזהות היהודית של העם שלנו.
רונן נוימירט: ולכן אני חושב שהדבר הזה מצריך דיון.
רונן נוימירט: אי אפשר לקבל החלטה כזאת בחטף, זה מצריך דיון ארוך יותר, עמוק יותר, שוב, שיבדוק גם את ההשלכות על הציבורים השונים ועל הקשר בין הציבורים – הדתי והחילוני – לעשות סקר בין הישראלים הטסים לחו"ל.
רונן נוימירט: זה מצריך תהליך עמוק יותר.
רונן נוימירט: עד כאן טענותיי.
אלכס מילר: אדוני, אתה לא נמצא באוניברסיטת תל אביב או באוניברסיטה העברית.
אלכס מילר: שוב, אנחנו עושים כאן ישיבה, כל מי שבא – ברוך הבא.
אלכס מילר: אנחנו בסופו של דבר, ברגע שמחליטים להכריע – אנחנו מחליטים בהצבעה.
אלכס מילר: אם אדוני מעוניין לעשות דיון, אתה כבר כמה פעמים חזרת על הנושא של דיון ציבורי, אתה מוזמן ליזום אותו, אתה מוזמן להזמין את כל מי שאתה רואה לנכון שישתתף, לעשות את הדיון, לבוא לכאן עם המסקנות של הדיון והם יהיו במסגרת המלצה, שכך וכך שמענו, כך וכך ראינו.
אלכס מילר: אנחנו נשמח לשמוע המלצה מכל דיון, שכל אחד מהאורחים שמגיע לכאן עשה.
אלכס מילר: אבל אנחנו מזמינים לכאן כל מי שרוצה להתייחס לנושא, ובסופו של דבר צריך להבין – אנחנו כאן לא באקדמיה, אנחנו כאן לא מתעסקים בנושאים שהם נושאים כביכול הרצאות וכו', אנחנו מתעסקים כאן בהכרעות.
אלכס מילר: בסופו של דבר צריך להצביע.
רונן נוימירט: אני מסכים.
רונן נוימירט: זה בדיוק מה שאני אומר, בגלל שמדובר על הכרעה שיש לה משמעות הרבה יותר עמוקה לחברה, אז צריך לעשות את זה בעצם בצורה - - -
אלכס מילר: כל מי שבא לכאן מוזמן להגיד את עמדתו ואת דעתו לכל סוגיה וסוגיה.
אלכס מילר: חברי הכנסת נמצאים כאן בשביל להקשיב, הם מקשיבים ובסופו של דבר שכנעת או לא שכנעת, זה כבר עניין של כל אחד ואחד.
אלכס מילר: ברגע שהוא מצביע, הוא מצביע לפי מה שהוא רואה לנכון להצביע.
אלכס מילר: אם לא כאן, אז בכל מקום אחר, זה במסגרת אותם דיונים, אבל לא בהכרעות.
אלכס מילר: כאן מכריעים.
אלכס מילר: אני מציע שגם אם תעשו איזה שהוא דיון ויהיו לכם איזה שהן מסקנות – תביאו אותן לוועדת החינוך.
אלכס מילר: בבקשה אדוני, מי כבודו?
אליעזר שפר: תודה שהזמנתם אותי.
אליעזר שפר: שמי אליעזר שפר, יו"ר איחוד בתי הכנסת בישראל.
אליעזר שפר: אנחנו מדברים על ממצאים שלנו.
אליעזר שפר: מתוך 10,500 בתי כנסת, כ-6,000 מהם, וזה בערך מיליון איש, שמקיימים את יום העצמאות כהלכתו, על כל המשמעויות שלו שקשורות בחג הזה והוא קשור בה' באייר, הנדחה או המקדים, הוא חלק אינטגראלי מההלכה, שמתמודדת עם הימים האלה בזמנים שהם חלים בשבת או דברים אחרים.
אליעזר שפר: מכל מקום, מה שאני רוצה לומר, שבמשך השנים התפתחה ספרות הלכתית והגותית רחבה מאד.
אליעזר שפר: אני רק יכול לומר שיום העצמאות built in בלוח דינים ומנהגים של בתי כנסת, שהוא יוצא מטעמנו ומטעם היכל שלמה ואיחוד בתי הכנסת, כיום כמעט אין בית כנסת שהוא לא משתמש בו וה' באייר וכל המשמעות שלו בנויה בתוך המערכת הזאת.
אליעזר שפר: אנחנו מוציאים כל חודש לכל קצות העולם.
אליעזר שפר: אני רוצה לומר לכם גם על ההשפעה של העולם, כי יש לנו בתי כנסת בכל רחבי העולם.
אליעזר שפר: היזמה הזאת התפרסמה ואנחנו פרסמנו אותה באתרי התקשורת, ומגיעות מאות תגובות מכל העולם, שאנחנו בהזדמנות, אם תרשה לנו, נתחיל להעביר לכם את התגובות של חרדה מנגיעה ביום הזה, שהוא קיבל משמעות במשך הזמן כתאריך בעל משמעות דתית, נקרא לזה.
ליה שמטוב: אבל אתם מסבירים שם שזה גם קורה בג' באייר, בו' באייר, בד' באייר, אתם מסבירים את זה?
אליעזר שפר: מה שאת אומרת הרי זה נכון.
אליעזר שפר: אלא מה - - -
ליה שמטוב: אם הייתי שואל אותי, הייתי אומרת – לא, בטח, ה' באייר – חס וחלילה.
ליה שמטוב: אבל כשכבר מתחילים להיכנס - - -
אליעזר שפר: ההלכה היהודית היא מודל לדיוק, כמו תענית אסתר.
אליעזר שפר: יש כאן מציאות שאם זה פוגע בשבת – יש או נדחה או מקדים.
אליעזר שפר: זאת אומרת – תתמודדו.
אליעזר שפר: אני גם רוצה לומר, נער הייתי וגם זקנתי, ב-64 שנות קיום המדינה, אני לא זוכר שהנושא הזה הפך לקריטי והפך לדבר או גורם שגורם לפירוד.
אליעזר שפר: אני גם רוצה שתהיו שותפים.
אליעזר שפר: אני עוקב, כי גם אתר האינטרנט שלנו מפרסם את הידיעה.
אליעזר שפר: יש ציבור שלא איכפת לו שישנו את זה, מתוך מתפללי בית הכנסת, שתדעו.
אליעזר שפר: אתם נוגעים פה בעצב רגיש ביותר של ציבור שלא חוגג את יום העצמאות.
אליעזר שפר: אני אין לי שום דבר נגדו, כל אחד איש על מחנהו ואיש על דגלו, וכל אחד באמונתו יחיה, ואתם מבינים שכשאתם נוגעים אתם מערערים את כל הבניין של 64 שנים, שציבור שלם בנה.
אליעזר שפר: סביב התאריך הזה יש גימטריות וצירופים וצירופי צירופים.
אליעזר שפר: אם זה לא קריטי וזה לא משנה סדרי עולם, תשאירו את התאריך הזה, כדי לאפשר לציבור שבנה את זה.
אליעזר שפר: בשבילי או בשביל הסביבה שאני חי בה, אם צריך להקדים את ה' באייר, אז אני מקדים אותו, כי כך נקבע בתוך הסדרים ואומרים את אותן התפילות.
אליעזר שפר: אני רוצה לומר לכם, אם אתם משנים, יש כאן ספר גבאי, ש-built in זה משבח למדינה, משבח לחיילי צה"ל.
אליעזר שפר: כל המערכות נמצאות כאן בתוך הספר הזה.
אליעזר שפר: אם אתם משנים אותו והוא אומר לך איך הסדרים שלו, אם אתם משנים – אתם משנים סדרי עולם.
אליעזר שפר: אני מדבר מציבור שמזדקק לתפילה, שמתפלל אותה, שרוצה אותה ושייך לה.
אליעזר שפר: ולכן, חייבת להיות התחשבות.
אליעזר שפר: אם זה לא דבר שגורם לתקלה איומה, היה צריך להתחשב בציבור.
אליעזר שפר: אם אתם שואלים, לפי הממצאים שלנו, מיליון איש אומרים את התפילה הזאת ביום העצמאות.
ליה שמטוב: ביום העצמאות או בה' באייר?
אליעזר שפר: ביום שחל בו יום העצמאות.
אליעזר שפר: אף אחד לא דחה תפילה של יום העצמאות אם היא הייתה בד' באייר או ג' באייר.
אליעזר שפר: זה לא דחה את זה, כי כך נקבע בתוך המסגרת.
ליה שמטוב: רגע, אתם מתפללים בג' באייר - - -
רונן נוימירט: בג' או בד', אבל ברגע שיעבירו את זה ליום חמישי קבוע, אז תתחיל הבעיה.
רונן נוימירט: כי אז יגידו את התפילות ביום אחר, שזה לא היום.
רונן נוימירט: ואז זה מה שיגרום לניתוק בין היום הדתי לבין היום האזרחי, וזה החשש.
אלכס מילר: רגע, אבל אי אפשר ליצור תאריך, נגיד אם אני עכשיו, כמו שאנחנו עשינו עם חוק יום הסטודנט הלאומי, שאנחנו אמרנו שאנחנו רוצים שכל אותם ימים שאנחנו מציינים כאן במדינה, יהיו קשורים לתאריכים העבריים.
אלכס מילר: אז מה שקבענו, שכביכול, נגיד בכנסת, סתם לדוגמא, זה מה שכתוב בחוק, יום הסטודנט הלאומי יצוין ביום שלישי בשבוע שלפני שבועות.
אלכס מילר: אם אנחנו יכולים לקשור ולהגיד שיום העצמאות יצוין ביום חמישי, בשבוע של ה' באייר.
ליה שמטוב: נו, אז זה מה שמצוין.
אלכס מילר: בסדר, אז אני אומר ששוב, הרי בסופו של דבר כך או אחרת אתם נצמדים.
אלכס מילר: הרי אתם גם כך או אחרת מפעילים את אותו מנגנון.
רונן נוימירט: זה מה שניסה מר שפר להסביר.
רונן נוימירט: יום העצמאות הפך להיות ליום שיש לו גם משמעות בהלכה היהודית.
רונן נוימירט: לפי ההלכה היהודית יש כללים של איך דוחים ואיך מקדימים.
רונן נוימירט: לכן, באופן שבו זה תוקן היום, זה נכנס באותם כללים, ולכן גם אם זה חל קודם או חל לאחר מכן, גם החג הדתי הוא מוצמד לחג האזרחי וזה הכל ביחד.
מירב ישראלי: גם לגבי יום שני?
רונן נוימירט: גם לגבי יום שני, כן, כן.
רונן נוימירט: כי זה הכל חלק מאותו עניין.
רונן נוימירט: זאת אומרת, ברגע שדוחים מהסיבות האלה של שבת וכו', זה דבר שיש לו תקדימים בהלכה של אלפי שנים, ולכן זה נכנס באותן מסגרות.
רונן נוימירט: ברגע שקובעים את זה ביום קבוע, אז תתחיל הבעיה הרצינית, כי לזה אין תקדימים הלכתיים ואז באמת זה ייצור מצב שהציבור הדתי חוגג את זה ביום אחד, אולי הוא יחגוג את זה בצורה אזרחית ביום אחר, אבל אנחנו יוצרים פה למעשה נתק בין הציבורים וזה החשש שמעלה מר שפר.
אלכס מילר: אוקי, מי עוד?
נאוה שוהם סולן: אני נאוה שוהם סולן, יושבת ראש ארגון אלמנות ויתומי צה"ל.
נאוה שוהם סולן: אני חושבת שצריך להביא את הנושא הזה באמת לדיון של המועצה הציבורית להנצחת החייל, שמורכבת מהורים שכולים, מאנשי ציבור.
נאוה שוהם סולן: לכל תזוזה של יום העצמאות יש השלכה על יום הזיכרון ואני מכירה את הסוגיה שיואל חסון העלה, שהיו חלקים מבני המשפחות השכולות, מיעוט, שרצה לעשות את ההפרדה בין יום הזיכרון ליום העצמאות, ואנחנו בשום פנים ואופן.
נאוה שוהם סולן: במועצה הציבורית החלטנו שלא לקבל את ההמלצה הזאת.
נאוה שוהם סולן: קודם כל מסורת לא שוברים.
נאוה שוהם סולן: חוץ מזה, אנחנו מפחיתים מהעוצמה שיום הזיכרון, אם אנחנו עושים את ההפרדה בין יום הזיכרון ליום העצמאות.
נאוה שוהם סולן: לנו חשוב שיום הזיכרון יהיה צמוד ליום העצמאות על מנת שיידעו שמי שהלך ונפל בשביל קיומה והמשכיותה של מדינת ישראל, יידעו את התרומה שלהם למדינת ישראל.
נאוה שוהם סולן: לכן חשוב לנו שזה יוצמד.
נאוה שוהם סולן: אני בתחושה שלי, עוד לפני שהתייעצתי עם חברי המועצה הציבורית להנצחת החייל, מסורת לא משנים.
נאוה שוהם סולן: אני גם מתחילה לחשוב רחוק יותר.
נאוה שוהם סולן: אני עוזבת את הצד ההלכתי.
נאוה שוהם סולן: אני חושבת על תלמידי ישראל.
נאוה שוהם סולן: אני כאלמנת צה"ל, מרגישה שהרבה פעמים לא יודעים בכלל למה קיימת המדינה הזאת והחשש, ובגלל זה אני אומרת שמסורת אף פעם לא שוברים.
נאוה שוהם סולן: אבל אני באמת חושבת שאנחנו צריכים להתייעץ עם כלל ההורים השכולים שחברים במועצה, ואחר כך להביא את זה לכבודו.
ירון בסקינד: שמי ירון, אני מארגון יד לבנים.
ירון בסקינד: אני חושב שמשהו באוזן הפריע לי בדברים של חבר הכנסת יואל חסון, ואני מבקש קודם כל את סליחתך, אבל אני מסתייג.
ירון בסקינד: אתה השתמשת בביטוי 'תקוע'.
ירון בסקינד: כמה פעמים אמרת שהחג 'תקוע', ולי זה מאד מפריע.
ירון בסקינד: החג הזה הוא לא תקוע בשום מקום, אלא הוא נמצא על לוח השנה בצורה מאד מכובדת וראויה וגם החיבור שלו עם יום הזיכרון הוא לא תקוע, אלא זה מחובר וכך הוא צריך להיות לטעמי, וגם לטעמם של הרבה הורים שכולים שאני מכיר, ופה אני מצטרף לדעתה של נאוה.
ירון בסקינד: אני חושב שיש משמעות מאד גדולה לקביעה של יום על פי לוח השנה העברי, והמשמעות של ה' באייר יש לה לדעתי חשיבות ותוקף, וללא שום קשר לנושא של הלכות או של דת, אלא באמת מהמקום של נוהג מצטבר של שנים ושל מסורות.
ירון בסקינד: בין אם אנחנו דתיים ובין אם אנחנו לא דתיים, אנחנו מחוברים בחגים לאיזה שהוא לוח שנה וצריכים לשמור אותו.
ירון בסקינד: ואם יש איזו שהיא מתכונת של שינוי או מניעה מהיצמדות ליום הנקוב בגלל נושא של מסורת, אני חושב שצריך לכבד את זה.
ירון בסקינד: אבל בעיקר, וזה בעצם המסר היותר חשוב בעיני, אני מצטרף לדעתו של אריה מועלם ולדעתה של נאוה.
ירון בסקינד: הנושא הזה הוא מאד מאד חשוב.
ירון בסקינד: הוא צריך לקבל ביטוי לא רק של הורים שכולים, אלא בכלל של אנשים שהופקדו וקיבלו את המנדט לנושא הזה, ואני מדבר על המועצה הציבורית.
ירון בסקינד: זה צריך לעלות לדיון שם, ואחר כך את הדיון עצמו, כפי שאמר יושב הראש כאן, תנהלו פה, אבל להביא לדיון פה עמדה מוצקה ומסודרת גם של ארגון יד לבנים וגם של ארגון אלמנות ויתומי צה"ל, ובאמצעות המועצה הציבורית להנצחת החייל.
ירון בסקינד: ולכן ראוי שיתנו לגורמים האלה את ההזדמנות לעשות את הדיון הזה בצורה מסודרת, ולהביא עמדה מגובשת לכאן.
אלכס מילר: טוב, רבותי, מה שאני מציע לעשות זה דבר כזה: קודם כל אני אקבל את הבקשה של משרד הביטחון, ואני אתן לך עכשיו חבר הכנסת יואל חסון, להתייחס לכל הסוגיות שאתה מעוניין להתייחס.
אלכס מילר: אני אתן למשרד הביטחון לגבש את כל העניין של העמדה במשך החודש הקרוב.
אלכס מילר: אני מבקש מהממשלה, כפנייה מוועדת החינוך, להכריע בסוגית הערר במשך החודש הקרוב.
אלכס מילר: חברי הכנסת, אתם חברים בקואליציה, אז אני מבקש גם מכם להעלות את הסוגיה הזאת לישיבת הקואליציה, ולקבל עמדה בעניין של עמדת הקואליציה, במידה והממשלה לא תכריע בסוגיה שלהלן, ואנחנו לא רוצים שבעזרת המנגנון שקיים אצל השרים, החוקים יהיו תקועים בוועדות שונות.
אלכס מילר: אני מזמין את כולכם, כל מי שמעוניין לעשות דיון כזה או אחר ולהביא מסקנות לדיון הבא שיהיה כאן על נושא החוק, אתם מוזמנים.
אלכס מילר: אני לא יכול להכריח אף אחד לעשות דיון שלא קשור לכנסת.
אלכס מילר: כולכם מוזמנים לעשות את זה ולהביא את העמדות שלכם לכאן.
אלכס מילר: וכמובן, חברי הכנסת בסופו של דבר יכריעו בעניין הזה.
אלכס מילר: בבקשה, חבר הכנסת חסון, רצית להתייחס לפני שאני סוגר את הישיבה.
נסים זאב: גם אני מבקש להתייחס.
אלכס מילר: לא היית פה כל הדיון, אבל - - -
נסים זאב: לא משנה, אני דיברתי על זה בכנסת, אני יודע על מה מדובר.
יואל חסון: אמרת את רוב הדברים שאני חושב.
יואל חסון: אני חושב שחודש זה זמן רב מדי, בוודאי כשאנחנו הולכים לקריאה ראשונה.
יואל חסון: זאת אומרת אנחנו בטרומית, הולכים לראשונה, אז יכולנו להעביר את הראשונה, וחבל - - -
אלכס מילר: כן, אבל עדיין אנחנו כפופים לממשלה, אדוני.
אלכס מילר: אתה חבר עכשיו בקואליציה - - -
יואל חסון: בסדר, אני יודע.
יואל חסון: אני עוד לא רגיל לזה.
אלכס מילר: אז אני מציע לך שתתרגל.
יואל חסון: בסדר, אז אני מקבל את זה.
יואל חסון: אני רק אומר אדוני, שאני באמת באמת מציע שאנחנו נקפיד בחודש.