GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלכס מילר: בעניין של המיסוי, נניח רשות המסים ודברים כאלה?
תהילה ורון: הם עושים את זה, אבל מה שנקרא וולונטרי.
תהילה ורון: אני לא בטוחה שיש מקום לחייב אותם דווקא בתקנות.
אלכס מילר: מה זה וולונטרי?
אלכס מילר: אבל מדובר פה על מיסוי.
יעקב פרידברג: תחשוב, אדם שיחפש את הטפסים הללו, אינטואיטיבית ילך לשני המקומות האלה, וזה מספיק.
מירב ישראלי: למי הוא מגיש את הבקשה.
יוסי ניסן: "5.
יוסי ניסן: תנאים ליבוא אישי של כלי תחרותי (א) הרשות המוסמכת תיתן אישור ליבוא אישי של כלי תחרותי בהתקיים כל אלה: (1) הוגשה בקשה לפי תקנה 2; (2) הכלי התחרותי מיובא על-ידי יחיד לשימוש שאינו מסחרי; (3) המבקש המציא אישור לפיו ביום שהגיע הכלי התחרותי לארץ, חדש או משומש, טרם חלפו 24 חודשים ממועד ייצורו.
יוסי ניסן: " אחרי "ייצורו" צריכה לבוא נקודה.
מירב ישראלי: זה צריך להיות (3)(א) ו-(3)(ב) – לא חשוב, זה כבר עניין של ניסוח.
יוסי ניסן: אני חושב שאנחנו מתחילים ב-(א) ואז יבוא (ב).
מירב ישראלי: בסדר, נתקן אחר כך.
יעקב פרידברג: צריך יהיה להזיח את זה חזרה.
יוסי ניסן: "(ב) אם מועד ייצורו אינו ידוע – המבקש המציא אישור לפיו טרם חלפו 24 חודשים מהמועד שבו נרשם לראשונה לתנועה במדינת חוץ או בהתאחדות מוכרת בחו"ל ובלבד שטרם חלפו 24 חודשים ממועד ייצור חלקיו ואבזריו המסומנים.
יוסי ניסן: " אגב, חלקיו ואבזריו המסומנים - - -
מירב ישראלי: זה מה שדיברנו קודם.
יוסי ניסן: כן, נדבר על זה אחר כך.
יוסי ניסן: "בכלי התחרותי מתקיימים תנאי סעיף 2(א) לצו יבוא חופשי כמפורט בטור ג', לצד פרט 831 בטור א', בטבלה שבתוספת הראשונה לצו יבוא חופשי.
מירב ישראלי: כאן יש הערה.
מירב ישראלי: זוהי הערה של התמ"ת, אני מבינה.
רקפת ישי: מני בוועדת הכספים, הוא כבר יגיע.
מירב ישראלי: מני הוא איש המכס.
קריאה: עוד לא ראינו את פרט המכס הזה.
מירב ישראלי: באמת העברתי שאלה מה אמור להיות כתוב בצו הזה ומהם התנאים הנוספים בעצם ביחד לתקנות שיהיו בצו הזה, ומה התוכן שלו כדי שנדע מה אנחנו מאשרים.
מירב ישראלי: אני מבינה שההערה של התמ"ת היא שבכלל צריך להשמיט את זה.
תהילה ורון: נכון.
מירב ישראלי: אולי תעירי את ההערה.
אלכס מילר: תסבירי גם בדיוק מה המשמעות.
תהילה ורון: מבחינת צו יבוא חופשי, כפי שהוא בנוי, יש את התוספת הראשונה, שהיא מתייחסת לדרישות של רישיון, ויש התוספת השנייה שהיא דרישה של אישור, מתי הרשות צריכה לתת אישור.
תהילה ורון: מבחינה משפטית טהורה, כאשר מפנים פה לסעיף 2(א), זה מדבר על דרישה של רישיון, וכל התקנות מדברות בעצם על אישור, כך שזאת בעיה אחת לכשעצמה.
מירב ישראלי: עקרונית, לא אמור להיות רישיון נוסף של המכס?
תהילה ורון: לא.
תהילה ורון: צו יבוא חופשי זה רישיון, זה קובע רישיון שהרשות לנהיגה ספורטיבית צריכה לתת, כלומר ברגע שמכניסים את הסעיף הזה, למעשה יש כאן כפילות, למעשה מקשים על היבואנים.
תהילה ורון: זה מיותר.
אלכס מילר: מה שאת אומרת – במקום ללכת לשני מקומות, תלכו רק למשרד הספורט ושם תקבלו הכול.
תהילה ורון: צו יבוא חופשי הוא בדרך כלל צינור.
תהילה ורון: יש את כל החקיקה שמסביב, וצו יבוא חופשי הוא סוג של - - -
אלכס מילר: אני מפשט את זה, אנחנו משתמשים בשפת העם.
מירב ישראלי: אז אפשר להשמיט את זה.
תהילה ורון: בוודאי.
תהילה ורון: אפשר ורצוי כי גם זה יוצר איזשהו מעגל.
אלכס מילר: משרד הספורט, אתם מסכימים?
יוסי ניסן: אנחנו רוצים להעביר את התקנות.
אלכס מילר: הושמט.
מירב ישראלי: את זה השמטנו, אז נשמיט גם - - -
תהילה ורון: גם בסעיפים אחרים.
טל ברנר: טל ברנר, יושבת-ראש איגוד יבואני הרכב הדו-גלגלי.
טל ברנר: בסעיף קטן (2) של סעיף 5 שעכשיו קראנו, אני חושבת שראוי יהיה בהתאמה לתקן לפי ההגדרה שתוקנה בהתחלה, מהו "יבוא אישי" – שהוא לשימוש אישי – צריך לתקן גם כאן את סעיף קטן (2): הכלי התחרותי מיובא על-ידי יחיד לשימושו האישי, ולא לחזור על הגדרה שהיא הגדרה של נוסח קודם.
מירב ישראלי: צריך לדעתי להגיד ביבוא אישי, ואז זה מפנה לכל ההגדרה.
טל ברנר: בסדר גמור.
טל ברנר: רק להוריד "שאינו מסחרי" מפני שאלה שני דברים שונים.
מירב ישראלי: הכלי התחרותי מיובא על-ידי יחיד ביבוא אישי, ואז זה מפנה להגדרה.
יעקב פרידברג: כלומר השמטנו?
מירב ישראלי: השמטנו את המכס, את צו יבוא.
מירב ישראלי: "המבקש הוא בעל רישיון נהיגה תקף בכלי תחרותי המתאים לסיווג הכלי התחרותי, בהתאם לתקנות רישיון נהיגה ספורטיבית;" – זה יהיה (4).
יוסי ניסן: נשאלת השאלה אם לא צריך להפנות פה את היבוא לצו יבוא חופשי.
טל ברנר: לא.
יוסי ניסן: רק להפנות לשם, כי בצו יבוא חופשי נכנס פרט המכס החדש למעשה, של הספורט המוטורי.
מירב ישראלי: השאלה – אם לא נזכיר אותו – עדיין הצו תקף מכוח חוקי המכס.
תהילה ורון: מכוח החוקים של משרד התמ"ת.
מירב ישראלי: השאלה אם צריך לעשות זיקה בין הדברים, או שלא חייבים.
תהילה ורון: לא, לא חייבים.
תהילה ורון: האמת שאני יכולה להגיד שאני לא מכירה כמעט אף הוראת חקיקה – לא מתיימרת להכיר הכול אבל לפחות מהניסיון שלי – אני לא מכירה דברי חקיקה שמפנים ישירות לצו יבוא חופשי, כי ברגע שיש הוראה על יבוא, בדרך כלל הרשויות המוסמכות פונות אלינו, מבקשות להכניס את זה לצו יבוא חופשי, ואנחנו מכניסים.
תהילה ורון: כפי שהבנתי מהרשות לנהיגה ספורטיבית, מה שצריך להיות רשום בצו יבוא חופשי, שתנאי לייבא את - -
מירב ישראלי: זה כל מה שכתוב פה.
תהילה ורון: - - הדברים האלה זה אישור מהרשות לנהיגה הספורטיבית שניתן בהתאם לתקנות.
תהילה ורון: לכן, לא צריך איזושהי הפניה.
אלכס מילר: האם אתה נציג המכס?
מנחם הסה: כן, אני מני.
מירב ישראלי: נשמע את עמדת המכס בעניין.
אלכס מילר: היתה לנו כאן סוגיה שנוצרה כפילות באישורים, בהסכמת כולם אמרנו שאין פה צורך באישור כפול, גם של המכס.
אלכס מילר: השארנו את זה במשרד הספורט.
מירב ישראלי: האם ניתן להשמיט את ההפניה?
מירב ישראלי: כרגע זה הושמט.
מנחם הסה: כן.
יוסי ניסן: "המבקש הוא בעל רישיון נהיגה תקף בכלי תחרותי המתאים לסיווג הכלי התחרותי, בהתאם לתקנות רישיון נהיגה ספורטיבית; (ג) הכלי המיובא כשיר להירשם ולהתחרות לפי כללי הנהיגה הספורטיבית ולפי תקנות רישיון כלי תחרותי; (ד) המבקש התחייב בכתב שלא למכור את הכלי התחרותי המיובא בטרם חלפו 3 חודשים מיום שחרורו של הכלי מפיקוח המכס, אלא אם כן נתנה הרשות המוסמכת בהחלטה מנומקת בכתב אישור לכך, לפי בקשת המייבא.
אלכס מילר: הערות לסעיף.
אמציה גזית: אמציה גזית, התאחדות נהגי המירוצים.
אמציה גזית: לסעיף 5(3), לגבי ה-24 חודשים - לא בכדי נמצאת כאן יושבת-ראש איגוד יבואני הדו-גלגלי ואין פה אף נציג ליבואני הרכב הארבע-גלגלי מכיוון שהסיפור הזה לא משמעותי.
אמציה גזית: אולי יביאו לארץ 20 כלים בשנה, שגם מבחינת המכס לא צריכה להיות בעיה כי הכלים ייעודיים ככלי תחרותי.
אמציה גזית: ברגע שזה יהיה 24 חודש, לא יוכלו לייבא כלים יותר ישנים, גמרו עם הספורט המוטורי ארבע-גלגלי במדינת ישראל, לא יהיה.
יוסי ניסן: כתוב 36 חודשים, אני מתקן אותך.
אמציה גזית: לא, זו הוראת שעה בלבד.
אמציה גזית: זה גמור.
אמציה גזית: 36 חודשים גם כן לא מספיק, כי יש ענפים, כמו עבירוּת למשל, שיביאו רכבים בני שמונה ותשע, שהם ישנים גם כן, ויבנו אותם בארץ לצורך הספורט המוטורי.
אמציה גזית: צריך לזכור שכל רכב ורכב שנכנס ככלי תחרותי עובר מבחנים מדוקדקים.
אלכס מילר: מה אתה מציע, אדוני?
אמציה גזית: לגבי כלי תחרותי מסוג מכונית, לבטל את הגבלת הזמן.
מירב ישראלי: בכלל?
מירב ישראלי: לגמרי?
אמציה גזית: לקבוע שמונה שנים מפני שזו הריאליה.
אמציה גזית: משום שאחרת אנחנו הופכים את הספורט של ארבע-גלגלי לדבר אליטיסטי לחלוטין, שאין לו שום קשר למה שקורה.
גבריאל סרוגו: למה שמונה?
אמציה גזית: מה שיותר רחוק.
גבריאל סרוגו: למה לא 15?
גבריאל סרוגו: אני בעד 15.
אמציה גזית: מסכים.
גבריאל סרוגו: שמי גבי סרוגו, אני יושב-ראש התאחדות הראלי.
גבריאל סרוגו: אני בין אלה שמימנו את הבג"ץ בזמנו, בשנת 2002.
גבריאל סרוגו: יש לנו היום רשות, יש אוצר שבאופן מפתיע מוכן לסייע, אנחנו מקבלים הצעות סיוע מכולם.
גבריאל סרוגו: רק שכחנו דבר אחד, אדוני – אין לנו מכוניות.
גבריאל סרוגו: יש חמישה ענפים מוכרים ברכב, ואין מכוניות.
גבריאל סרוגו: השבוע שמעתי מהרשות שכבר התחילו להשקיע במסלול.
גבריאל סרוגו: ומה נעשה עם המסלול?
גבריאל סרוגו: התקנה הזאת – ואני מחזק את דבריו – מה שהיא אומרת פה, שכרגע הספורט המוטורי למכוניות הוא לעשירים בלבד, אדוני.
אלכס מילר: משרד הספורט, המכס, אתם מאשרים את הדברים?
אלכס מילר: מה מבחינתכם?
אלכס מילר: עד כמה הכרחי הסעיף הזה?
אמציה גזית: על כמה מכוניות מדובר, אדוני?
גבריאל סרוגו: לא, לא יקום ספורט בלי מכוניות.
אלכס מילר: סליחה, תודה.
אלכס מילר: רבותי, הבנו, תודה.
אלכס מילר: את גם בעניין הזה?
טל ברנר: כן.
טל ברנר: הדגיש ד"ר אמציה גזית את נושא הרכב, ואני רוצה לחזק שבאמת צריכה להיות הפרדה בין רכב לבין דו-גלגלי וטרקטורונים.
גבריאל סרוגו: גם אנחנו מסכימים שצריכה להיות הפרדה.
טל ברנר: צריכה להיות הפרדה בין רכב לבין דו-גלגלי וטרקטורונים, ובהמשך גם יש לי מה להגיד לגבי יבוא מסחרי של רכב, שפה יצרו איזושהי הגבלה לא ראויה.
אלכס מילר: מה שאת מציעה לגבי דו-גלגלי – להשאיר 24 חודשים, לרכב – כביכול כמה שיותר רחוק, ולטרקטורונים גם כן ליצור - - -
טל ברנר: גם 24 או 36, אפשר לעשות איזשהו מדרוג אבל יש באמת הבדל בפעילות בין רכבים שהם מאוד יקרים – ואני מסכימה עם מה שהוא אומר – לבין דו-גלגלי.
אלכס מילר: רבותי, האם יש הערות לעניין זה?
מנחם הסה: ודאי.
מנחם הסה: קודם כול, אני חייב לציין שהיו דיונים רבים גם בנושא הזה, בשיתוף הרשות לנהיגה ספורטיבית.
מנחם הסה: היה דיון מקיף גם בשבוע שעבר במשרד המשפטים אצל עורך-דין יעקב פרידברג שנמצא כאן, גם כן בהשתתפות משרדים שונים - גם נציגת משרד התחבורה היתה, גם אנחנו היינו שם.
אלכס מילר: כולכם הייתם.
מנחם הסה: וגם הנושא הזה נדון.
מנחם הסה: כלים חדשים היום למדינת ישראל, כלי רכב, לא מיובאים 24 חודש.
מנחם הסה: מיובאים עד 12 חודש.
מנחם הסה: לא ניתן.
מנחם הסה: יבואן שהביא כלי, לא יכול להכניס אותו לארץ.
מנחם הסה: ניתנה כאן כבר הקלה כשנתנו 24 חודש.
מנחם הסה: נאמר גם דבר נוסף, שהוא לא מופיע בחוק, מטבעם של דברים, אבל אנחנו אומרים אותו תמיד.
מנחם הסה: מדובר כאן בענף חדש, בחוק חדש, בדברים שאף אחד לא יכול לדעת איך הם יתנהלו במדינת ישראל.
מנחם הסה: וככל שאנחנו עושים רפורמות, ורשות המסים עושה הרבה רפורמות בהרבה תחומים - עשינו לפני כמה זמן את תיקון העמותות שכולם מכירים אותו, אנחנו עושים הרבה תיקונים, תיקונים באלכוהול, כמעט כל תיקון, עכשיו אישרו תיקון מדרגי בעניין הטבק בוועדת הכספים - כל דבר שאנחנו עושים, אנחנו מתחילים במקום אחד ואחרי כן, ככל שיש צורך, מרחיבים.
מנחם הסה: אי-אפשר להתחיל בשלב 10, מתחילים בשלב 1.
גבריאל סרוגו: אז בוא נתחייב שיהיה מעקב ויהיו דיונים.
מנחם הסה: עם כל הכבוד, לא נכנסתי לדבריך.
מנחם הסה: תודה.
גבריאל סרוגו: סליחה.
מנחם הסה: ישבנו עם רשות הנהיגה הספורטיבית, הם יאשרו שהדברים האלה גם נאמרו להם בצורה מפורשת.
מנחם הסה: אנחנו עכשיו ב-Day-1, נתחיל, אחר כך נראה, הדברים יעבדו כמו שצריך, נראה שהשוק הזה הוא מוסדר, נראה שאין כאן בעיות של הברחות – ולכולם ברור שיש כאן חשש עם זליגה לשוק הרכב, שהוא שוק מאוד מורכב ומאוד בעייתי – שלב שני אנחנו נראה, נבחן.
בנימין נתניהו: אז אתה מציע – בוא נתחיל, שלא יקרה כלום, ואחר כך נדבר.
בנימין נתניהו: זה בעצם מה שאתה מציע.
מנחם הסה: אני מציע שאנחנו נתחיל קודם כול.
מנחם הסה: אנחנו היינו מוכנים עם החקיקה הזאת – אמרתי את זה בדיון אחר – בשנת 2008.
מנחם הסה: רשות המסים כבר מוכנה מ-2008 לגבי כל הדברים כאן.
מנחם הסה: יש חיבור מיוחד ממוחשב של מערכת מסלול בין רשות המסים לבין הרשות לנהיגה ספורטיבית כדי לקצר את התהליכים, שכל המסרים יועברו מחשובית כדי לא לטרטר, כשכל התהליכים האלה ישתלבו במערכות שלנו, שגם היום כחלק ממערכת סחר חוץ כל הטפסים אצלנו יהיו ממוחשבים.
אלכס מילר: אני רוצה להציע לך.
אלכס מילר: אנחנו ניצור כאן הפרדה, קודם כול.
אלכס מילר: דו-גלגלי, טרקטורונים ורכב.
אלכס מילר: דו-גלגלי וטרקטורונים נשאיר 24, לגבי הרכב נקבע 36 עם אפשרות להוראת שעה, בלי כל המנגנון הזה של תקנות ושינויים.
אלכס מילר: במידה ובאמת נראה שכל הסיפור הזה תקוע – גם 36 חודשים לא מספיק – אז תביאו הוראה.
יוסי ניסן: 36 חודשים מופיע בהוראת שעה.
מירב ישראלי: ביבוא אישי.
מנחם הסה: נתנו כבר הוראת שעה לכמה שנים, של 36 חודשים, זה כבר נמצא.
אלכס מילר: אז נקבע 48.
מנחם הסה: אבל מדוע?
מנחם הסה: ברכב חדש רגיל זה 12 חודשים.
גבריאל סרוגו: אני יכול לציין כמה עולה אוטו מירוץ בן שנתיים?
אלכס מילר: אבל הסבירו למה.
אלכס מילר: זה שונה מהותית מהרכב הרגיל, ופה אנחנו צריכים לפתח ענף חדש, כשאני כבר צופה מה הולך לקרות, ומשרד האוצר אולי יבוא לכאן בעוד שנה, שנה וחצי ויגיד - אלכס, אישרתם כאן מירוצי סוסים, בוא נפתח גם את העניין של מירוצי מכוניות, וזה כסף לטוטו וזה כסף למדינה.
אלכס מילר: אני מציע שלפני שאתם תוקעים את המקלות בגלגלים שלכם – כי בסופו של דבר אתם תרצו את זה; ראובן רץ כאן לאשר את זה ואחר כך רצתם עם הסוסים לוועדת כספים – הרי בסופו של דבר נגיע לזה.
אלכס מילר: מה שאני מציע, רבותי – יש לכם אפשרות.
אלכס מילר: אני קובע לכם שאתם יכולים לעשות את השינויים.
אלכס מילר: אם אתם רואים שיש לכם פה פתאום משהו יוצא דופן וצריך להקטין – אתם תקטינו; אם אתם רואים להיפך, שצריך להגדיל – אתם תגדילו, אבל פה אנשים יתחילו לעסוק בזה, בואו ניתן להם מרחב זמן.
אלכס מילר: זה לא שפתאום כל המדינה פה תיפול ויהיו פה פתאום מאות מכוניות שרצות פה בכבישים.
אלכס מילר: הרי אתה מבין שיש הבדל מהותי בין רכב רגיל למה שאנחנו מדברים עליו כאן.
אלכס מילר: מדובר כאן על קבוצה מאוד קטנה, שהלוואי וכל מה שאנחנו מדברים כאן יסתדר ויבנו מסלולים ויביאו רכבים ויתחילו להתחרות, ואז בסופו של דבר משרד האוצר כפי שאני מכיר אותו יתפוס על זה טרמפ ויפתחו מירוצים.
אלכס מילר: שוב אני אומר, בואו נתקדם.
מנחם הסה: אולי באמת נגיע ליום הזה שבו אנחנו כל כך רוצים ואנחנו יכולים לפתוח, אבל ביום הראשון, בהתחלה - - -
קריאה: לא נגיע לזה בשיטה הזאת.
אלכס מילר: אף אחד לא ילך על זה אם הוא לא רואה פה בכלל אפשרות.
קריאה: מה יש להבריח באוטו מירוץ?
אמציה גזית: הדאגה של האוצר לזליגה, אין לה מקום, משום שבהגדרה זה לא מכונית, זה כלי תחרותי, נקודה.
מנחם הסה: זה סוג מכונית.
אמציה גזית: באפיון שלו הוא שונה לחלוטין ואי-אפשר לנסוע אתו למכולת או לשום מקום אחר, אבל 36 חודשים לא מספיק.
אלכס מילר: היה לנו 48.
גבריאל סרוגו: אני יכול להתייחס בבקשה?
אלכס מילר: לא, לא, סיימנו.
אלכס מילר: אתם רואים שאתם צודקים, אתם רוצים להוסיף?
גבריאל סרוגו: לא, אני רוצה להגיד לאדון מהמכס שאוטו בן שנתיים עולה 180,000 שקלים.
אלכס מילר: אמרת מה שאמרת.
אלכס מילר: אני מבקש מהיועצת המשפטית, בהסכמה עם המשרדים הרלוונטיים לתקנות, להפריד בין הסוגים של דו-גלגלי - - -
מירב ישראלי: וטרקטורונים.
אלכס מילר: דו-גלגלי עם טרקטורונים, וכלי תחרותי.
יובל מלמד: יותר פשוט.
יובל מלמד: זה כידונאים והגה.
מנחם הסה: נעשתה כבר הפרדה.
מנחם הסה: ההפרדה כבר קיימת גם כאן עכשיו.
אלכס מילר: מה שאני אומר – דו-גלגלי וטרקטורונים אנחנו משאירים על 24, לא נוגעים בזה, ואת העניין הזה אנחנו מרחיבים ל-48 עם אפשרות להוראת שעה לוועדת החינוך.
מירב ישראלי: הם יצטרכו להביא לנו.
מנחם הסה: משרד האוצר מתנגד, אני מבקש לרשום את זה.
מנחם הסה: אני מבקש לרשום גם שהיו דיונים ענפים עם רשות הנהיגה הספורטיבית, נתנו את ההקלה הזאת, מראש.
מנחם הסה: יותר מזה, אין לנו כל כך ברירה בעניין הזה.
מנחם הסה: אני חייב לציין ולחזור, אני מצטער שאני מחזיר אתכם אחורה - לא הייתי בתחילת הדיון כיוון שהיתה הצבעה בוועדת הכספים - בהקשר של סעיף ההגדרות על "מועד ייצור כלי תחרותי".
מנחם הסה: אני לא יודע איזו החלטה התקבלה, אבל קיבלתי נוסח מתוקן אחרי הישיבה שבה הסכמנו על כל הדברים במשרד המשפטים.
מירב ישראלי: דיברנו על כך שבעצם לא כל החלקים והאביזרים מסומנים בתאריך, זה מה שנאמר לי, ולכן אפשר לבחון רק לגבי חלקים ואביזרים שמסומנים בתאריך.
מירב ישראלי: לפי מה שהוסבר לי, יהיה נוהל של הרשות לנהיגה ספורטיבית לגבי כל כלי וכלי שיגיד איזה חלקים ואביזרים צריך לבחון כשזה מיובא.
מירב ישראלי: הם ישלחו איש שלהם לבדוק שכל זה מתקיים.
מירב ישראלי: אנחנו רק צריכים למצוא לזה את ההגדרה המדויקת.
מנחם הסה: זאת אומרת, ההגדרה תהיה כפי שסיכמנו "לרבות מועד ייצור חלקיו ואביזריו", נקודה.
מנחם הסה: הסימון יהיה בנהלים אחר כך.
מירב ישראלי: אם אתה אומר "מועד חלקיו ואביזריו" זה כאילו כל חלקיו ואביזריו, ואז זו בעיה.
מנחם הסה: לא, אני אסביר.
מנחם הסה: כולם צריכים להיות חדשים, על כך אין מחלוקת.
מנחם הסה: לגבי הסימון שלהם, חלקים שאין להם סימון – אם תשימו לב, לא קבענו כאן איך אני קובע אם הם חדשים או לא.
מנחם הסה: במשרד התחבורה, דרך אגב – יש כאן נציגה של משרד התחבורה – בחלקי חילוף חדשים, מדובר כאן על חדשים, הרוב המכריע מסומנים.
מנחם הסה: יש להם היום חובת רישום של מדינת ייצור, ארץ ייצור, סימון כלים, וכולם כאן יודעים את זה.
מירב ישראלי: זאת אומרת, אתם כן מתכוונים לבדוק את כל החלקים והאביזרים, גם אם הם לא מסומנים.
מירב ישראלי: זה לא מה שנאמר לי, אבל בסדר.
יעקב פרידברג: הטענה היתה שלא הכול מסומן.
מנחם הסה: המשמעות היא שכלי חדש הוא כלי חדש.
מנחם הסה: לקחת חלקים משומשים ולהרכיב איתם כלי ולקרוא לו חדש, זה לא כלי חדש.
מירב ישראלי: ברור, אבל השאלה האם כשאתה כותב "כל חלקיו ואביזריו" יש את היכולת הטכנית בכלל לבדוק את זה.
מנחם הסה: השאלה היא שאלה של אכיפה, לא שאלה של הגדרה.
יעקב פרידברג: לא כך זה הוצג.
מנחם הסה: אני אומר שוב.
מנחם הסה: ודאי יהיו נהלים של הרשות לנהיגה ספורטיבית איך בודקים, וכולי.
מנחם הסה: בדרך כלל, אני מניח שרוב החלקים, חלק גדול מהחלקים בכל אופן, הם חלקים שמתאימים גם לכלי רכב והם יהיו מסומנים, וכולי.
מנחם הסה: חלק מהחלקים האלה שהם לא יהיו מסומנים, יהיו להם כל מיני אינדיקציות – לפעמים אפשר לראות כמובן על חלק שהוא לא חדש, כולנו מבינים את זה, לפעמים תהיה מחלוקת, אז יבחנו כל דבר לגופו.
מירב ישראלי: אין בעיה, רק אתה מבין שאתה מטיל עליהם את האחריות לבדוק דבר שאולי הם לא יכולים לבדוק אותו, אני לא יודעת.
מנחם הסה: אני מטיל עליהם אחריות מהיום הראשון כי לי אין מושג בכלים תחרותיים ולהם יש מושג, הם הרשות המוסמכת.
אלכס מילר: משרד המשפטים, אתה רוצה להתייחס?
יעקב פרידברג: אני רוצה רק להבין עובדתית האם זה שונה ממה שקורה בכלי רכב רגילים מסוג מכונית, שמשרד התחבורה מתעסק בהם – שם, כמו שעורך-דין הסה אמר, הכול מסומן.
יעקב פרידברג: אני הבנתי שזה לא המצב.
יובל מלמד: זה לא נכון.
יובל מלמד: גם בתחבורה לא הכול מסומן.
יובל מלמד: מספר שלדה אני מציין את שנת הייצור, על צמיגים יש שנת ייצור, חגורות בטיחות, ובזה נגמר.
קריאה: על חלקי פח יש שנת ייצור?
מנחם הסה: יש עוד חלקים.
מנחם הסה: על בקרים לרכב יש סימונים, על מחשבי רכב יש סימונים, לא נתחיל עכשיו להזכיר, אני לא מומחה לרכב אבל אני מכיר את זה כי ניהלתי תיקים בעניינים האלה.
קריאה: לא סימונים, זה מספרים קטלוגיים.
קריאה: לא כתוב עליהם שנת ייצור, כתוב מספר קטלוגי.
יעקב פרידברג: אינדיקציה שאפשר יהיה להבין ממנה האם זה חדש.
קריאה: אבל על האוטו עצמו אין מספר.
מנחם הסה: יובל, אבל זה עניין של אכיפה.
מנחם הסה: אני לא רוצה גם להגביל אתכם.
מנחם הסה: אתם תוכלו לקבוע בסטנדרטים שלכם איך אתם אוכפים את זה.
אלכס מילר: שלא ייווצר מצב שנניח בעוד עשור יהיה מישהו במשרד הספורט שיש לו בעיה עם גוף יבוא כזה או אחר, ואז יש לו פה דלת פתוחה לבדוק כל דבר ודבר, הוא פתאום יבוא, יבדוק משהו, אתה לא יכול להכניס.
מנחם הסה: אנחנו קובעים כאן שצריך להיות חדש.
מנחם הסה: איך אוכפים מה חדש – מה שמסומן ברור לנו, הוא מסומן.
אלכס מילר: מה הבעיה שלך עם הנוסח שאנחנו אישרנו?
מנחם הסה: אני לא הבנתי מה הבעיה שלכם עם הנוסח שאושר לפני כן מבחינת כל הגופים.
מירב ישראלי: זו היתה שאלה של יישום.
מירב ישראלי: שאלה של יישום בשטח.
מנחם הסה: אני אומר – הם צריכים להיות חדשים.
מנחם הסה: אם יש מחלוקת על חלק מסוים אם הוא חדש או לא, אז יתדיינו, יבואו.
מנחם הסה: בא מהנדס, מראה, בא גורם מוסמך, מראה, יש מהנדסים של הרשות לנהיגה ספורטיבית, זו המומחיות שלהם.
מירב ישראלי: זאת אומרת, אתם כן דורשים שכל החלקים והאביזרים יהיו חדשים.
מנחם הסה: יהיו חדשים, כן.
יעקב פרידברג: אני מסכים עם זה.
מירב ישראלי: אז כלי תחרותי חדש – לרבות, זה צריך להיות, אני חושבת.
שגיא שוורץ: אם אפשר להציע הצעה פרקטית לגבי יבוא המכוניות – פשוט להוסיף הוראה שלמשרד הספורט יהיה שיקול דעת, מנימוקים שיירשמו, לגבי רכבים שהם עתיקים יותר.
אלכס מילר: בסדר, זה נסגר כבר – 48 – כבר סגור.
אלכס מילר: אחר כך יביאו הוראת שעה אם ירצו.
מירב ישראלי: הוראת השעה הופכת למיותרת, לפחות לגבי המכוניות, למעשה.
טל ברנר: יש לי הערה לסעיף 5, אני רוצה להסב את תשומת הלב של כולם.
טל ברנר: סעיף קטן (ד) – הסעיף מדבר על העיקרון שאדם שייבא ביבוא אישי, לא יוכל למכור את הרכב, את המוצר שהוא הביא, את הכלי התחרותי, אלא אם חלפו שלושה חודשים.
טל ברנר: בדיון הקודם באפריל 2011, כשעברנו על התקנות האלה, עלתה נקודה - וגם צוינה, נדמה לי על-ידי היועצת המשפטית של הוועדה, אף רשמתי זאת לפניי – חריגה מאיסור המכירה תהיה רק בוועדת חריגים, ומטעמים מיוחדים שיירשמו.
טל ברנר: נדמה לי שתוכלו לראות זאת בפרוטוקול.
טל ברנר: מה שעשו כאן עכשיו זה "אלא אם כן נתנה הרשות המוסמכת, בהחלטה מנומקת בכתב".
טל ברנר: אני מצטערת, אבל אני חושבת שוועדת חריגים, עם טעמים מיוחדים שיירשמו, זה משהו שהוא הרבה יותר נוקשה ומובנה מאשר החלטה מנומקת של רשות, בלי לרמוז שום דבר, כי הרעיון הוא באמת לא לאפשר לאדם למכור את הכלי התחרותי שהוא הביא ביבוא אישי, אלא חלילה קרה דבר – קטסטרופות תמיד יש, תאונות, אסונות, וזה באמת טעמים מיוחדים, לא בכל סיטואציה.
אלכס מילר: כן, אבל הרי את מבינה שאם אני עושה פה עכשיו ועדת חריגים, אני צריך לבנות אותה.
מירב ישראלי: אצלי לא רשום משהו כזה.
טל ברנר: יש גם בפרוטוקול בדיון הקודם.
מירב ישראלי: אני לא רואה.
מירב ישראלי: יש לי את הנוסח שאושר ב-13 ביולי 2011, ומבחינתי הנוסח היה אותו נוסח.
טל ברנר: ואז נרשמה הערה, הסכמנו עליה בעל-פה.
מירב ישראלי: לא, זה הנוסח שאושר.
מירב ישראלי: עד כמה שאצלי רשום, זה הנוסח כפי שאושר.
טל ברנר: ואז דובר על הגבלה בעניין זה ביבוא אישי, והיה כתוב – ורשמתם את זה בפרוטוקולים, זה לא נרשם בתיקון בתקנה – ששחרור מהאיסור הזה, מההגבלה הזאת, ייעשה רק בשיקול דעת, במקרים חריגים ומטעמים שיירשמו, ובעיני זה קריטי.
מירב ישראלי: זה בהחלטה מנומקת בכתב.
טל ברנר: זה אותו דבר מבחינת משמעות?
יעקב פרידברג: בוודאי.
יעקב פרידברג: את יוצאת מתוך הנחה שהרשות המוסמכת נוהגת בסבירות, וזה אותו דבר.
מירב ישראלי: זה למעשה מה שאת אומרת.
אלכס מילר: רבותי, צריך להתקדם.
יוסי ניסן: "6.
יוסי ניסן: תנאים ליבוא אישי של חלקי חילוף הרשות המוסמכת תיתן אישור יבוא אישי של חלקי חילוף בהתקיים כל אלה: (1) על המבקש לייבא חלפים לכלי שבבעלותו להציג אישור על השתתפות הכלי במירוצים להנחת דעתה של הרשות; (2) הוגשה בקשה לפי תקנה 2; (3) המבקש הוא בעל רישיון נהיגה תקף בכלי תחרותי המתאים לסיווג הכלי התחרותי שלו מתאים חלק החילוף המיובא , לפי תקנות רישיון נהיגה ספורטיבית; (4) המבקש המציא רישיון כלי תחרותי על שמו, על- שם ילדו, או על-שם חסוי, אם מונה לו אפוטרופוס לפי דין לפי העניין, וימציא מסמכים לרשות המוסמכת, לפי דרישתה, שיהיה בהם כדי להוכיח שחלקי החילוף, אותם מבוקש לייבא, ישמשו עבור הכלי התחרותי כאמור; (5) בחלק החילוף מתקיימים תנאי סעיף 2 לצו יבוא חופשי" – שאת זה אנחנו מוחקים.
מירב ישראלי: זה גם מוחקים, נכון?
אלכס מילר: האם סיימנו את סעיף 6?
אלכס מילר: הערות, בבקשה.
טל ברנר: בסעיף קטן (4), "על-שם ילדו" – אני חושבת שאולי כדאי להוסיף "הקטין" כי אנחנו הולכים על אותו עיקרון לאורך כל הדרך.
שגיא שוורץ: שגיא, התאחדות האופנועים.
שגיא שוורץ: בסעיף (1) כתוב "אישור על השתתפות הכלי במירוצים".
שגיא שוורץ: צריך להיות כתוב: אישור על השתתפות הכלי בנהיגה ספורטיבית.
שגיא שוורץ: יכול להיות שאנשים רק יתאמנו, לא חייבים להשתתף במירוצים עם כלי ספורטיבי.
שגיא שוורץ: לכן, ההגבלה של מירוצים היא לא נכונה.
אלכס מילר: משרדים, בבקשה.
יוסי ניסן: מקבלים.
אלכס מילר: סעיף 7, בבקשה.
יוסי ניסן: "7.
יוסי ניסן: תנאים ליבוא מסחרי של כלים תחרותיים הרשות המוסמכת תיתן אישור ליבוא מסחרי של כלים תחרותיים בהתקיים כל אלה: (1) הוגשה בקשה לפי תקנה 2; (2) המבקש הוא תאגיד רשום כדין בישראל או עוסק מורשה; (3) המבקש המציא, כל מסמך שדרשה הרשות להנחת דעתה שהכלי התחרותי חדש, ובלבד שטרם חלפו 12 חודשים ממועד ייצורו.
יוסי ניסן: בכלי התחרותי...." – שוב, את זה אנחנו מוחקים?
יוסי ניסן: "(4) הכלי המיובא כשיר להירשם ולהתחרות לפי כללי הנהיגה הספורטיבית ולפי תקנות רישיון כלי תחרותי; (5) המבקש התחייב לדווח בכתב לרשות המוסמכת על כל פגם או תקלה ביצורו של דגם רכב או דגם כלי תחרותי שיפרסם יצרן הרכב או יצרן הכלי תחרותי , בסמוך למועד שבו יוודע לו על פגם או תקלה, כאמור ולפעול לפי הוראות הרשות המוסמכת; (6)(א) המבקש המציא את המסמכים שלהלן: (1) אישור המעיד על חזקה בבית מסחר ששטחו לא יפחת מ- 50 מטרים רבועים, לתקופה שלא תפחת מ-6 חודשים ; (2) התחייבות המבקש שבית המסחר מיועד לאחסון ושיווק של כלים תחרותיים בלבד או חלקי חילוף של כלים תחרותיים בלבד; (3) הצהרת המבקש כי בבית המסחר קיימת מערכת ממוחשבת שתאפשר ניהול ומעקב אחר קבלה ושיווק של כלים תחרותיים; (4) התחייבות המבקש שבחזית בית המסחר ייקבע שילוט בו יצוין שם העסק או שם התאגיד, מענו, מהות העסק, ושם בעל העסק במידה ואינו תאגיד; (ב) הרשות רשאית לפטור מתנאי פסקה א' כולם או חלקם את מי שהציג רישיון יבוא רכב תקף, שניתן מאת משרד התחבורה.
טל ברנר: אנחנו מדברים על יבוא מסחרי, וכבר שמענו את הדברים של עורך-דין הסה.
טל ברנר: סעיף קטן (3) – אני מבקשת שיאפשרו יבוא מסחרי לרכבים בני 24 חדשים, חדשים כמובן, וכל זה כדי בעצם להתחיל את הפעילות של הענף הזה.
טל ברנר: נכון שמשרד התחבורה מגביל יבוא רכב חדש למכירה לציבור ל-12 חודשים – כולנו חיים לפי הנהלים האלה – אבל אני חושבת שביבוא מסחרי, בפעילות כזו, כדי לאפשר הבאה של רכבים – וזה חל גם על רכבים, גם על דו-גלגלי וגם על טרקטורונים – שהם חדשים אבל זולים יותר מאת היצרן, ראוי שנוכל להביא גם כלים בני 17 חודש, בני 18 חודש.
טל ברנר: הם יוצאים מהיצרן חדשים, הם עוברים תהליך של בדיקה טרם יצוא, PDI, וראוי שנאפשר כדי שבאמת נוכל להזרים לשוק כלים, שנרים את הענף הזה.
שגיא שוורץ: אנחנו בעד.
אלכס מילר: אתם תמיד בעד.
שגיא שוורץ: מה שטוב, אנחנו בעד.
יוסי ניסן: אנחנו בעד.
יוסי ניסן: אני חושב שאם אפשר להביא כלי משומש עד 24 חודשים - - -
טל ברנר: בטח חדש.
שגיא שוורץ: ליבואנים יש את האמצעים והיכולת הכי טובה למצוא כלים - - -
אלכס מילר: אם משרד הספורט בעד, אנחנו בעד.
מנחם הסה: רשות המסים מציינת שוב את ההתנגדות שלה.
מנחם הסה: אני חייב לציין גם שהטענה הזאת לא נשמעה בכל הדיונים האחרונים שאני זוכר אותם בכלל עם הרשות לנהיגה ספורטיבית, מפתיעים אותנו כאן בוועדה.
מנחם הסה: חבל, אבל טוב – שר האוצר, יש לו סמכות הרי לקבוע איזה כלים מיובאים למדינת ישראל ואיזה לא.
יוסי ניסן: באמת לא דנו בסוגיה הזאת כי - -
מנחם הסה: אני חושב שזה לא נעשה פשוט, עם כל הכבוד - - -
יוסי ניסן: - - לא נתנו באמת את הדעת על הנושא הזה.
אלכס מילר: כשנגיע לשר האוצר, נגיע לשר האוצר.
מירב ישראלי: אני מוכרחה להגיד שאם אנחנו קובעים את זה פה בתקנות, ואתם בצווים של יבוא תקבעו דברים שסותרים את התקנות, זאת שאלה.
מירב ישראלי: למעשה הוא אומר שהוא הולך כבר לסתור את החלטות הוועדה.
מנחם הסה: לא, אין לי כל כך ברירה.
מנחם הסה: מניסיוני בוועדות הכנסת, משתדלים להגיע כמה שניתן לאיזשהן הסכמות.
מנחם הסה: כאן היו הסכמות, אנחנו פתאום מגיעים לוועדה, וההסכמות הן אחרות – ויש סמכות לוועדה להכריע.
מנחם הסה: אבל, אני רוצה להזכיר ששר האוצר בא גם לקראת הספורט המוטורי, ונתן גם הקלות ביבוא במיסוי וכל מיני דברים.
מנחם הסה: גם היינו שותפים מלאים לכתיבה של הדבר הזה, חלק ממנו אנחנו כתבנו בעצמנו.
יוסי ניסן: מני, אין בעיה, אבל אם אתה מתנגד להעלות את זה מ-12 ל-24 חודשים – לא נתנו את הדעת על זה, זה נכון – אבל יש פה טענה שהיא נשמעת הגיונית.
מנחם הסה: נתנו את הדעת, אני אסביר.
מנחם הסה: הטענה היחידה שעלתה על-ידי הרשות לנהיגה ספורטיבית היתה ביחס למכונית, בגלל העלויות הגבוהות של מכוניות.
מנחם הסה: זו הטענה היחידה.