GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלכס מילר: אני חושב, ואני גם אתייעץ עם יושב-ראש ועדת החוקה, חבר הכנסת רותם, על כך שכל עוד הסוגיה נוגעת גם בקטינים בבתי-הספר ובמערכת החינוך חייבים לשמור שם גם על ההיבט המינהלי וגם על ההיבט הפלילי.
עמית אשכנזי: לא, זה קיים במקביל.
יגאל אכטנברג: צריך לתת לזה עדיפות, מה שהיום לא - - -
עמית אשכנזי: אגב, היום למיטב זיכרוני, הצעת החוק כפי שהיא בקריאה הראשונה – וזה נושא שאנחנו בהחלט צריכים לחשוב עליו – לא מבטלת את הרגישות של מידע אודות קטינים.
עמית אשכנזי: יש סוגים מסוימים של מידע, העובדה שהמידע אודות קטינים לא נכלל כפרמטר.
אלכס מילר: זה חוק ממשלתי או שזה חוק פרטי?
עמית אשכנזי: זה חוק ממשלתי לחלוטין.
אלכס מילר: אז זה לקריאה שנייה ושלישית.
אלכס מילר: זה לא לקריאה ראשונה.
עמית אשכנזי: אנחנו רוצים רק לראות שאנחנו – כן - - -
אלכס מילר: בסדר, אוקיי, אין בעיה.
אלכס מילר: טוב, הבנתי.
אלכס מילר: יגאל, כן.
יגאל אכטנברג: תודה רבה, כבוד היושב-ראש, הדיון חשוב מאוד כי באמת עכשיו כבר כל ספרי הסיום ב-print, וברור שלא ייקח הרבה זמן עד שזה יגיע לאותם אנשים שמנסים לעשות על זה הון, זו האמת לאמיתה.
יגאל אכטנברג: צריך להגיד שהעבירה שנעשית כאן היא מכמה סיבות – קודם כל, מחוק הפרטיות, כמו שנאמר כאן, שהמאגר הזה חייב להיות רשום בפנקס מסיבה מאוד פשוטה – הוא מכיל מידע רגיש גם על קטינים, ובעיקר הם לא מסרו את המידע הזה ביודעין בשביל המטרות האלה.
יגאל אכטנברג: ולכן, ישנה עבירה מוחלטת פה, כמו שאנחנו רואים, אין על זה פיקוח.
יגאל אכטנברג: הדבר השני, שיש אפשרות להטלת קנסות גם על מי שמשתמש בזה, אבל גם – וזו ההצעה, שאנחנו כארגון "אמון הציבור" בגלל שאנחנו מודעים שייקח זמן להצעת החוק, וכמו שאנחנו רואים, הרשות לא מסוגלת לפעול בצורה אמיתית, בטח לא בזמן קצר – אני חושב שכדאי שמשרד החינוך יבהיר את הזכויות שיש לתלמידים שבאמת מקבלים דבר פרסומת ממאגר, שעליו הם לא נתנו את הסכמתם.
יגאל אכטנברג: חוק התקשורת בזק ושידורים תיקון מס' 40 מ-2008 אומר: "שוגר דבר פרסומת ביודעין בניגוד להוראות סעיף זה, רשאי בית המשפט לפסוק.
יגאל אכטנברג: .. הפרה זו פיצויים שאינם תלויים בנזק...
יגאל אכטנברג: בסכום שלא יעלה על 1,000 שקלים חדשים בשל כל דבר פרסומת שקיבל הנמען".
יגאל אכטנברג: זאת אומרת, נער שמקבל פרסומות, הזמנות למסיבות, עדיף לו לא למחוק, להגיש תביעה לבית-משפט לתביעות קטנות, ובהצפה כזאת של בית-המשפט לתביעות קטנות הוא יכול לעשות – אל"ף, סכום נאה לפני הגיוס או בזמן הגיוס, ובסופו של דבר, ברגע שבתי-המשפט יתמלאו בדברים האלה אין ספק שהרבה יותר מהר יפסיקו להשתמש באותם הספרים.
יגאל אכטנברג: אני חושב שיש פה נקודה מאוד-מאוד מיידית.
יגאל אכטנברג: אני חושב שאפשר להמליץ – ולא סתם זו הזדמנות טובה – פשוט להגיד: קיבלתם?
יגאל אכטנברג: מצוין.
יגאל אכטנברג: אל תמחקו כי אתם יכולים להוריד דרך אתר אינטרנט, גם אצלנו, תביעה לבית-המשפט לתביעות קטנות, ואתם לא צריכים להוכיח שום נזק.
יגאל אכטנברג: קיבלתם ואתם תקבלו את מלוא הסכום.
יגאל אכטנברג: אני חושב שככה אפשר לעצור את זה באופן מיידי.
יגאל אכטנברג: יש פה בעיה.
יגאל אכטנברג: מדובר באוכלוסייה תמימה.
יגאל אכטנברג: אני לא מדבר על אותם יחצ"נים.
יגאל אכטנברג: אני מדבר על אותם ילדים שלא רואים שום בעיה עם זה שהמייל שלהם או הפלאפון הסלולרי שלהם מוצף בפרסומות, זה לא נראה להם מוזר, כי הם מוצפים בפרסומות על בסיס קבוע.
יגאל אכטנברג: אבל ברגע שהם יבינו שיש פה עבירה, ואפשר לציין את זה גם בספר הלימוד, כמו שמדובר שזו עבירה על החוק, דעו שאם נעשה כזה דבר זכותכם לתבוע ולקבל.
יגאל אכטנברג: עוד פעם – ללא הוכחת נזק, לא צריכים לבוא עם שום דבר חוץ מפירוט הודעות ה-SMS שלהם.
יגאל אכטנברג: אני חושב שבאמת אפילו לא יגיעו למצב שבית-המשפט יצטרך לדון.
יגאל אכטנברג: אף אחד לא ירצה לעמוד בעשרות תביעות בבית-משפט לתביעות קטנות.
יגאל אכטנברג: בזה יסתיים הסיפור בעינינו.
אלכס מילר: גברתי היועצת המשפטית, את רוצה להוסיף משהו?
מירב ישראלי: מכיוון שעירית ליבנה כאן, רציתי לנצל את ההזדמנות, חוק איסור פעילות מסחרית במוסדות חינוך - - -
עירית ליבנה: ב-2007.
מירב ישראלי: נכון, שחוקק בכנסת הקודמת.
מירב ישראלי: בעצם הוא לא כל כך נוגע לסוגיה שלנו, כי כאן המידע יוצא לא מתוך בית-הספר אלא באמת מחוץ לבית-הספר, אבל רק רציתי לנצל את ההזדמנות ולהזכיר למשרד החינוך שהוועדה מחכה לדוח על הדברים – יש אפשרות בתוך החוק כן לאשר במקרים חריגים פרסומות מסחריות - - -
עירית ליבנה: שילוב פרסומת מסחרית למטרות חינוכיות.
מירב ישראלי: ולדעתי, כבר שנתיים או שלוש אנחנו מחכים לדוח שצריך להיות – אז אני מבקשת בהזדמנות הזאת שתעבירו לנו את הדוחות לגבי כל השנים שלא הועברו.
אלכס מילר: אנחנו פשוט נקיים על זה ישיבה ואתם תביאו את זה לישיבה.
עירית ליבנה: רק להוסיף דבר אחד.
עירית ליבנה: אנחנו מדברים על התלמידים.
עירית ליבנה: רבותי, ההורים לא פה.
עירית ליבנה: ואני חושבת שמפה, מהוועדה הזאת – אל"ף, אין פה נציגי הורים – אני חושבת שצריכה גם לצאת - - -
יהודית גידלי: זו בחירה שלהם, הם מוזמנים.
עירית ליבנה: לא, ברור לי.
עירית ליבנה: אבל אנחנו חייבים לשלב במעגל הזה גם את ההורים, את המודעות שלהם.
עירית ליבנה: מתוך חוסר מודעות או קצת זלזול אולי ו"מה יעשה", כן להיות מעורבים יותר בתהליך – אל"ף, כשהילדים מוסרים את הפרטים, בי"ת, בבית כשזה כבר נמצא, איזה שימוש נעשה.
עירית ליבנה: רבותי, הילדים צעירים, זה בסדר, אפשר לעודד ואת המנהלים, אבל ההורים מאוד משמעותיים פה גם בידיעה, גם כלפי עצמם ובטח באחריות שלהם כלפי הילדים וזה חייב להיאמר.
אלכס מילר: תראו, קודם כל - - -
יגאל אכטנברג: אפשר רק הערה – קודם כל, נציג משרד התקשורת, מי שאמור להטיל את הקנסות לא נמצא כאן, ולכן לא נמצא הגוף הרלוונטי שאמור לפקח על זה.
יגאל אכטנברג: אבל יכול להיות שכן כדאי לקדם את ההצעה שלנו לתלמידים להגיש תביעות - אם זה מצוין - כן הצעת חוק שיכולה להיות: זה לחייב את אותם יחצ"נים או אותם אנשים המחזיקים במועדונים בחתימה.
יגאל אכטנברג: זאת אומרת, הם יחתימו את אותו אדם שממנו הם לקחו – וזה לא משנה אם הוא הורה - - -
אלכס מילר: לא, אתה לא יכול - - -
יגאל אכטנברג: נכון, מותר לו לקחת, אבל בסופו של דבר יכול להיות שבהוראה הזאת, שכן ברור לו שיכול להיעשות שימוש בספר שמגיע, יכול להיות שהדבר הזה עצמו ירתיע את אותם יחצ"נים מלקחת, כי זה מטיל עליהם את האחריות.
יגאל אכטנברג: אנחנו כן צריכים להעביר את הדרך, אחרת לא נוכל לעשות את זה.
יגאל אכטנברג: אם נחכה לרשויות להתחיל לאכוף בדברים שמה-לעשות, כמו שנאמר פה – לא רומו של עולם, אנחנו מדברים על ההאקר הסעודי, לא מדברים על ספר הסיום.
יגאל אכטנברג: אגב, זה גם נכון לרשויות אחרות, הרשות לסחר הוגן מתעסקת בעבירות כלכליות פליליות גבוהות, ולא מתעסקת בדברים קטנים כמו סימון לא נכון של מוצרים.
יגאל אכטנברג: מאוד קשה לאכוף את הדברים האלה.
יגאל אכטנברג: המודעות הציבורית והטלת קשיים על אותם אנשים שמבצעים את העבירה זו הדרך לפעול.
יגאל אכטנברג: אני חושב שזה הגיוני, זו רק פיסת נייר, אבל הוא יצטרך להחתים, ואם אין חתימה אפשר להשית על זה קנס משמעותי שלא נובע מקנסות מינהליים נמוכים.
אלכס מילר: רבותי, אני רוצה לעשות סיכום כאן בעניין חשיפתם של הפרטים האישיים של התלמידים למטרות מסחריות.
אלכס מילר: קודם כל, ביקשתי ומשרד החינוך, לפי מה שאני מבין, מקבל את המלצתי שבכל ספר מחזור תהיה הבהרה, ששימוש בפרטים של התלמידים המופיעים בספר המחזור לצרכים מסחריים ולכל צרכים שאין להם שום קשר למערכת החינוך או לקשר האישי בין התלמידים אסור על-פי החוק.
אלכס מילר: וכמובן שיהיה גם היבט של ענישה כביכול כל עוד החוק לא שונה, שזה ענישה פלילית עד חמש שנות מאסר בפועל – שההבהרה הזאת תהיה בכל ספר מחזור.
אלכס מילר: אני גם מציע - - -
לירון וייס: בכל רשימה.
לירון וייס: לא על כל רשימה באופן כללי?
אלכס מילר: בסדר, אבל אני חושב שדווקא בעניין הזה, בספר המחזור זה חייב להיות משהו הרבה יותר מובהק.
אלכס מילר: בכל רשימה אני כן חושב שחוזר מנכ"ל צריך להיות כללי.
אלכס מילר: גם ברשימות הכלליות שיהיה איסור והבהרה של איסור שימוש בפרטים הנ"ל לצרכים מסחריים.
אלכס מילר: זה צריך להיות חוזר מנכ"ל מסודר לכל בתי-הספר, זה דבר ראשון.
עמית אשכנזי: אדוני - - -
אלכס מילר: בעניין של המודעות, אני חושב שבמסגרת של אותם דפים – שמשרד החינוך ובתי-הספר מחלקים בנושא תשלומי הורים וכו' בפתיחת שנת הלימודים – חייב להיות דף נוסף המסביר את כל הסוגיה הזאת של זכויות התלמידים בשימוש בפרטיהם למטרות מסחריות.
אלכס מילר: אם הם פתאום רואים שהם מקבלים למייל שלהם או לטלפון הנייד שלהם דבר פרסומת, הם יכולים לדעת מה בעצם הכוח שלהם למול כל אותם אלה שמנצלים את הטלפון שלהם או המייל שלהם לצרכים מסחריים, זה דבר שני.
אלכס מילר: אני אכן מתכוון לבדוק עם ועדת חוקה לגבי סעיף נוסף, שבעצם מכניס סייגים נוספים בכל מה שקשור להגנת הפרטיות של הקטינים במסגרת החוק הממשלתי שנמצא היום בוועדת החוקה בסוגיה של הענישה המינהלית.
אלכס מילר: גם שם אתייעץ עם יושב-ראש ועדת חוקה.
אלכס מילר: אני כן חושב שדווקא בעניין זה אנחנו חייבים להכניס סוגיות נוספות שיגנו על הפרטיות של אותם התלמידים.
אלכס מילר: דבר נוסף, אכן באמת חייב להיות כאן שיתוף פעולה גם של מערכת החינוך, של המורים, של המחנכים, ברגע שהם מחלקים את הספרים לאותם התלמידים הם צריכים להבהיר שהשימוש או שמסירת הספרים האלו זו עבירה פלילית, שבעצם הם חושפים את פרטי חבריהם למטרות מסחריות.
אלכס מילר: ברגע שהם מקבלים את הרשימות האלו יש להבהיר להם, שיחשבו פעמיים לפני שהם מוסרים את הספרים האלו לכל מיני גופים שאין להם שום קשר משפחתי, חברי, אלא רק עניין טובת המסחר וכו'.
אלכס מילר: אנחנו מצפים ממשרד החינוך לדוח בעניין של האישורים שניתנו לחברות שקיבלו היתר להיכנס למערכת החינוך, נקיים על זה ישיבה נפרדת.
אלכס מילר: אנחנו גם נקיים ישיבה נפרדת בכל מה שנוגע לכניסתם של גופים מסחריים בארגון של מסיבות הסיום במערכת החינוך ועד כמה האכיפה באמת קיימת בסוגיה הזו.
אלכס מילר: אשמח כמובן שתהיה באמת אכיפה הרבה יותר הדוקה בכל העניין של הגנת הפרט של הקטינים היום במערכת החינוך.
אלכס מילר: זה חייב להתבצע קצת יותר בהקפדה ממה שקורה עד היום, כי אני חושב שבאמת אם הצלחתם לעלות פה על מקרים של "מכבי" ואחרים – זה דבר מבורך, אבל אנחנו רואים שהמציאות הרבה יותר מדאיגה ממה שמוצג כאן, כי באמת, נראה שהשימוש אגרסיבי ומנצל, וצריך לראות כמה באמת ניתן לטפל בסוגיות האלה ולנצל את החוק שקיים, את החוק הפלילי.
אלכס מילר: אני מציע שבאמת תנסו לקחת כמה מקרים, שהם מקרים באמת בולטים, ולנסות להתקדם אתם בהגשת כתבי אישום וכו', שבאמת יהיה פה מנגנון הרתעה משמעותי.
אלכס מילר: תודה רבה לעניין זה.
אלכס מילר: הישיבה הבאה בעוד 45 דקות.
אלכס מילר: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט – בנושא: יום הניצחון על גרמניה הנאצית במערכת החינוך ובכלל.
אלכס מילר: רבותיי, הניצחון על גרמניה הנאצית הינו אחד הניצחונות החשובים ביותר שידעה ההיסטוריה, חלקם של יהודים בניצחון זה אינו רק חשוב אלא גם סמלי.
אלכס מילר: כמיליון וחצי לוחמים יהודים גברים ונשים לקחו חלק במלחמת העולם השנייה במסגרת צבאות בעלות הברית ובשורות הפרטיזנים.
אלכס מילר: סיפורי גבורה רבים מסופרים על שירותם של לוחמים יהודים, סיפורים שהפכו למיתוסים ומהווים מקור להערצה.
אלכס מילר: רבותיי, התכנסנו כאן, אמנם בשעה מוקדמת, וכידוע לכם היום ברחבי הארץ מציינים את יום הניצחון על גרמניה הנאצית, אין ספק שגם הכנסת מכירה ומציינת את היום הזה כאן במשכן.
אלכס מילר: אנחנו מכנסים כאן את ישיבת ועדת החינוך, נשמע התייחסות של משרד החינוך בכל מה שקורה במערכת החינוך, כמובן גם מליאת הכנסת תציין היום או בימים הקרובים את יום הניצחון החשוב הזה.
אלכס מילר: יש לנו כאן נציגים וטרנים, וגם ממלא מקום ראש העיר ראשון לציון שהגיע לכבד אותנו כאן בישיבה – ודים קירפיצ'וב, וכמובן כל הנציגים מהמשרדים השונים.
אלכס מילר: מדי שנה אנחנו עושים הכול בשביל שזכרם של כל אותם אלו שנפלו למען האנושות, למען הניצחון על גרמניה הנאצית, וכמובן שבסופו של דבר הם היו אלה שנתנו לנו - - - רבותיי, נפתח את הישיבה, דברי פתיחה שלי כבר אמרתי, כמו שציינתי, אנחנו מציינים את היום החשוב הזה.
אלכס מילר: חשוב לנו גם לדעת בעיקר איך מערכת החינוך משנה לשנה שומרת על זכרם – אנחנו מכירים גם את הפעילות של משרד החינוך בכל מה שקשור על הנושא של הטרגדיה של העם היהודי בשואה, אבל כמובן שחשוב לנו לדעת שמשרד החינוך גם מלמד את ההיסטוריה של המלחמה עצמה.
אלכס מילר: כמובן גם איך קיבלנו את הניצחון על גרמניה הנאצית.
אלכס מילר: נתחיל עם משרד החינוך.
אורנה כץ אתר: אני מבקשת לציין שהנושא נמצא בתכנית הלימודים, התלמידים נבחנים על זה בבגרות, ודאי כל הנושא של מלחמת עולם השנייה, אבל ספציפית הנושא של לוחמים יהודים בצבאות בעלות הברית, הסעיף נמצא - אני מחזיקה את תכנית הלימודים, זה תכנית לימודים שאיתה המורים להיסטוריה עובדים.
אורנה כץ אתר: החומר נמצא והתלמידים לומדים את זה בכיתה י"א או בחלק מבתי הספר בי"ב, תלוי בפריסת ההוראה.
אורנה כץ אתר: אנחנו מדגישים את החלק של הלוחמים היהודים, נותנים דוגמאות של הגיבורים היהודים.
אורנה כץ אתר: אני רוצה לציין, זה פשוט מרגש.
אורנה כץ אתר: אנחנו לומדים היסטוריה, אבל אתם את ההיסטוריה, בעיניי מדהים לראות את זה.
אורנה כץ אתר: זה נמצא, זה נמצא חד משמעית ומודגש וישנו, מייד עמיתי ישלים את החלק שהוא מעבר להוראה הפורמלית בכיתות לבגרות.
אלכס מילר: זה נמצא במסגרת של לימודי היסטוריה?
אלכס מילר: למה רק בכיתות י"א, י"ב?
אורנה כץ אתר: כן, ודאי לימודי היסטוריה לבחינת הבגרות.
אורנה כץ אתר: אנחנו מלמדים היסטוריה מכיתה ו' עד י"ב על פי תקופות, פשוט מתקדמים מתחילים מהעת העתיקה, ומגיעים בסופו של דבר לתולדות ה-120 בחטיבה העליונה.
אליהו ישי: אנחנו הפקנו חוברת שיש לידך, אדוני היושב ראש, בחוברת יש מידע – מלחמת העולם השנייה תפסה את העם היהודי בשני מישורים – בהלם מוחלט אחרי האסון הגדול שקרה לעם.
אליהו ישי: מצד שני, את הלוחמים, גם היהודים שהגיעו עם הצבאות ששחררו את המחנות והצד השני בשמחה גדולה.
אליהו ישי: אנחנו מתבוננים בדברים האלה בהיבט הבלתי פורמאלי.
אליהו ישי: הוכנה חוברת לשעת מחנך, ולתלמידים שעוסקת בנושא של שיחרור המחנות של הלוחמים היהודים בצבאות בנות הברית ואת יום השחרור.
אליהו ישי: החוברת הזאת משמשת את המחנכים בכיתות שלהם.
אליהו ישי: ביום הזה תלמידים שמגיעים למכונים להנחלת זכרון השואה ומשמעויותיה, כגון: ביד ושם יש אנדרטה ששם מתקיימים טקסים, מעבר ליום שבו הם מקיימים פעילות בנושא של בתום המלחמה, מתקיימים טקסים.
אליהו ישי: בלטרון, שם יש גם אנדרטה שעוסקת בנושא, גם שם מתקיימים טקסים באותו נושא - אלה הן פחות או יותר הפעילויות.
אליהו ישי: בסוף החוברת, אדוני היושב ראש, ניתן למצוא את שמות הארגונים של החיילים, הפרטיזנים, ארגוני הלוחמים, ותיקי מלחמת העולם השנייה של יוצאי ברית המועצות, מספרי טלפון שמאפשרים למנהלי בתי הספר לזמן לוחמים עדים בכדי לספר את סיפורם בפני התלמידים.
אליהו ישי: אלה פחות או יותר הפעילויות הבלתי פורמליות שמתרחשות מעבר לשעות ההיסטוריה שמלמדים במסגרת הלימודים האלה.
אלכס מילר: כמה שעות מוקצים לנושא?
אורנה כץ אתר: במסגרת שיעורי ההיסטוריה אני מעריכה 5-6 שעות, בסך הכול.
אלכס מילר: אתה חושב שזה מספיק, זה פשוט קצת מוזר, כי זה אחד מהנושאים הכי חשובים של האנושות, חמש שעות בסך הכול לכל המסגרת.
אורנה כץ אתר: זה לא קשור רק לשעות השואה, שלא הובנו נכון.
אורנה כץ אתר: יש כאן בעיה מובנית, יש לנו הרבה מאוד נושאים, אנחנו מתחילים בנושא של הלאומיות, התנועה הציונית.
אורנה כץ אתר: אנחנו לומדים את הנושא של בית שני, כל זה בתכנית אחת, או לחילופין ימי הביניים.
אורנה כץ אתר: התנועה הציונית, ראשית הציונות, תקופת המנדט, המאבק על הקמת המדינה, הנושא של השואה.
אורנה כץ אתר: יש לנו בתכנית הלימודים את הנושא של המשטרים הטוטליטריים.
אורנה כץ אתר: אנחנו מגיעים לתולדות מדינת ישראל, וכל זה מה שמוקצה לנו זה 3 שעות בכיתה י' ו-4 שעות בכיתה י"א.
אורנה כץ אתר: זאת אומרת, זה חשוב בוודאי שזה חשוב.
אלכס מילר: זה חשוב, אבל שוב, אני חושב שחלוקת השעות היא לא רק בעיה, הרי כשאני רואה כאן בכל מיני מקומות ציורים של צלבים וכל הדברים האלו, זה נובע מכך שיכול להיות שיש חוסר בהבנה מה שקרה באותה תקופה.
אלכס מילר: אני לא משווה את זה לנושא של השואה, כי שם זה משהו אחר, שם הילדים נחשפים יותר לטרגדיה של עם מאשר לסוגיה של המלחמה בעצמה מאיפה זה הגיע ואיך זה הגיע.
אורנה כץ אתר: הכול משולב, הם לומדים את התהליך, ואיך הגיעו הנאצים לשלטון, זה הכול תהליך, ואם נספור את זה, זה הרבה מאוד שעות.
אורנה כץ אתר: אני התייחסתי ספציפית לנושא הזה של חיילים יהודים.
ד"ר שרי פייר: אני מנהלת תחום בכיר לחינוך במשרד לקליטת העלייה.
ד"ר שרי פייר: אני מאוד נרגשת להיות כאן ולראות אתכם.
ד"ר שרי פייר: אני בטוחה שרבים מאיתנו חייבים לכם את זה שאנחנו נמצאים כאן.
ד"ר שרי פייר: רציתי לומר שהפעילות עם הוטרנים בכלל מאוד חשובה, מקבלת מקום מאוד מרכזי במשרד לקליטת העלייה בכלל ברחבי הרשויות.
ד"ר שרי פייר: מעבר לכך, בתחום החינוך, יש לנו מרכזי תרבות ומוזיאונים בחלק מהרשויות, ואליהם אנחנו מביאים בני נוער כדי שייפגשו וישמעו את הסיפורים ממקור ישיר, יתעדו אותם, יהיו בקשר, ייחשפו.
ד"ר שרי פייר: הפגישות עם הדור הצעיר, הקישור הזה, מאוד חשוב לנו מעבר ללימודים שנעשים במסגרת החינוך הפורמלי.
ד"ר שרי פייר: מאוד חשוב לנו לחשוף את תרומתם של הוטרנים לעצם קיומה של המדינה, היום גם תהיה צעדת הוטרנים במימון תמיכת המשרד.
ד"ר שרי פייר: אני חושבת שהנושא הזה מאוד חשוב.
ד"ר שרי פייר: יכול להיות שהעבודה שיש אילוצים במשרד החינוך, החינוך הלא פורמלי בהחלט יכול לתרום ולהוסיף, וכך אנחנו משתדלים לעשות.
אלכס מילר: משרד הביטחון.
נורית קוטיק: אני ראש ענף חינוך והסברה בחיל חינוך.
נורית קוטיק: אנחנו מקבלים את החיילים אחרי שהם בוגרים במערכת החינוך, כך שאנחנו יכולים לעסוק איתם בנושאים רחבים ולהעמיק בתחומים שונים.
נורית קוטיק: הנושא הזה הוא נושא שקיים, לכן בחלק גדול מהקורסים הבכירים שעברו כבר במסגרת הטירונות ובקורס קצינים, פעילות זה נושא שנוגעים בו בצורה יותר רחבה, כי מסתכלים על ההיסטוריה בצורה מעמיקה.
נורית קוטיק: היום הזה נמצא בתאריכון של צה"ל.
נורית קוטיק: יש לנו תאריכון של זהות ישראלית יהודית, וקיים מערך שיעור שנגיש לכל מפקדי הצבא כדי לציין בכל יחידה ויחידה.
נורית קוטיק: אנחנו מסתכלים על זה במדרג מיום השואה ליום הזה.
נורית קוטיק: אנחנו מזהים מפקדים שמתעסקים בנושא הזה, ומלווים את החיילים שלהם ספציפית אל התחום הזה.
ליה שמטוב: שלום לכולם, אני קודם כל מודה ליושב ראש הוועדה שהיום ביום כזה חגיגי זימן גם את הוטרנים וגם את המשרדים הרלבנטיים לנושא.
ליה שמטוב: אני רוצה לברך את הוטרנים, ולאחל להם בריאות, בריאות, ובריאות, זה הכי חשוב.
ליה שמטוב: קצת להזכיר, שרק לפני 20 שנה, אולי פחות, באמת אף אחד לא דיבר על וטרנים, הם נלחמו במלחמת עולם השנייה, הם נלחמו אחרי המלחמה בברית המועצות לשעבר, כשהם הגיעו לארץ, הם המשיכו להילחם על הזכויות שלהם.
ליה שמטוב: זה שהם כל הזמן צריכים להילחם, אני חושבת שכבר ב-2012, עוד מעט 2015 - 70 שנה לניצחון, הם כבר הפסיקו להילחם ואנחנו ניתן כל מה שמגיע להם.
ליה שמטוב: היום במערכת החינוך עושים הרבה, לגבי השואה עשו עוד לפני שהוטרנים הגיעו.
ליה שמטוב: אני יודעת שהוטרנים מגיעים לבתי ספר ולא יודעים עברית, אבל בכל זאת הם מסבירים על כל ההיסטוריה ועל כל מה שהם עברו, כדי שהדור הצעיר יידע על זה ולא יישכח את זה.
ליה שמטוב: אבל בכל זאת, אני לפני שבועיים הייתי באירוע מאוד מרגש, המשרד לאזרחים ותיקים, קיימו אירוע לניצולי שואה שעברו את השואה, כדי לתעד את הזיכרונות שלהם.
ליה שמטוב: היה מאוד מרגש, על הבמה הזמינו ונתנו תעודות מכל מיני מדינות לניצולי שואה, ותיעדו את הסיפור שלהם, סיפור של החיים שלהם.
ליה שמטוב: להגיד לכם את האמת, לא ראיתי אף אחד מברית המועצות לשעבר.
ליה שמטוב: לא יכול להיות שאנשים שהיו בגיטאות, אנשים שנלחמו, שהם היום 80 אלף איש מינימום שגרים פה במדינת ישראל.
ליה שמטוב: זה לא יכול להיות שאף אחד לא נתן עדות, שמאף אחד לא ביקשו עדות.
ליה שמטוב: אנחנו מדברים על ילדים, אבל בכל זאת, באתי לפה כדי להגיד את זה, כי אני חושבת שאנחנו כחברי כנסת וכממשלה, וכמי שיושב במשרדים האלה, צריכים לחשוב טוב, ולדעת שכל ניצולי השואה הם כולם עברו את הזוועה, הם היום בגילאי 80 פלוס, צריכים להתייחס באותה מידה, לא צריך לעשות אפליה ביניהם.
ודים קירפיצ'וב: בוקר טוב, אני כל הזמן חושב על מה בכלל אנחנו מדברים.
ודים קירפיצ'וב: לדוגמה, אתמול קיימנו טקס בראשון לציון.
ודים קירפיצ'וב: הגיעו וטרנים, עשינו את כל הפרוצדורה מה שצריך להיות.
ודים קירפיצ'וב: הגיעו צעירים, ותיקים וחבר העמים כולם ביחד עם העולים.
ודים קירפיצ'וב: עומדת בחורה יפה, ושואלת אותי, תגיד לי, מה זה בכלל?
ודים קירפיצ'וב: התחלתי לספר לה על מלחמת העולם השנייה, על וטרנים, היא אומרת, מה פתאום?
ודים קירפיצ'וב: מה אתה מדבר שטויות?
ודים קירפיצ'וב: אמרתי, מה את אומרת בכלל?
ודים קירפיצ'וב: היא אמרה, מה פתאום רוסים, מה פתאום חבר העמים זה האמריקאים.
ודים קירפיצ'וב: אמרתי, מאיפה את יודעת את זה, היא אמרה למדתי בבית הספר, גם הילדים שלי.
ודים קירפיצ'וב: שאלתי, לא יכול להיות, היא אמרה נכון.
ודים קירפיצ'וב: היא לא צעירה, היא בת 50, אבל סליחה, גם צעירים שהיו שם מכל הפרלמנטים הם גם לא יודעים שום דבר.
ודים קירפיצ'וב: אני כל הזמן שואל, על מה אנחנו בכלל מדברים.
ודים קירפיצ'וב: גם בצבא כשאני מדבר עם חיילים, אין שום דבר.
ודים קירפיצ'וב: אתמול ישבתי על יד הטלוויזיה, בדקתי את כל התוכניות.
ודים קירפיצ'וב: כמעט בכל העולם יש סרטים, כולם מדברים על זה, בישראל ריק, שום מלה - אבסורד.
ליה שמטוב: ב"ישראל היום" קראתי כתבה.
ודים קירפיצ'וב: באמת אבסורד, אם לא היה ניצחון ב-1945, לא הייתה המדינה שלנו.
ודים קירפיצ'וב: למה לא חושבים על זה?
ודים קירפיצ'וב: כשאני מדבר על ראש העיר שלי, הרי אנחנו יודעים בדיוק מה צריכים הוטרנים, אבל אני לא יכול לעשות רק במקום אחד, בראשון לציון, לדוגמה, אנחנו נותנים כל עזרה, אבל אנחנו לא יכולים לעשות מעבר למה שאנחנו יכולים בגלל שהחוק אומר כך או כך, בכלל אין חוק.
ודים קירפיצ'וב: אני חושב שצריך לחשוב על זה, באמת זה חשוב.
ודים קירפיצ'וב: התרבות צריכה להיות מהמשפחה, מהילדים - אם מורה לא אומר לילד סליחה, זה לא נכון, אתה צריך לקרוא את הספר.
ודים קירפיצ'וב: בגדול, צעירים לא קוראים את הספרים הללו, יש אינטרנט, אפשר להיכנס לאינטרנט.
יוסף זלדיס: אני מצטער מאוד שאני לא מדבר עברית.
יוסף זלדיס: אני מבקש סליחה אני מדבר ברוסית – יש תרגום מפי היושב ראש.
יוסף זלדיס: יש לוטרנים הרבה תלונות למערכת החינוך בכל מה שנוגע ללימודים על עניין של מלחמת העולם השנייה, על המסר שעובר לצעירים שלומדים במערכת החינוך.
יוסף זלדיס: כל מי שנמצא, יצא ממערכת החינוך - חייבים לדעת את האמת על מה שקרה במלחמה, על תרומתו של הצבא האדום לניצחון על גרמניה הנאצית, ועל השתתפותם של קרוב לחצי מליון יהודים שהיו חיילים בצבא האדום, שחלק גדול מהם גם נפלו, מתוך חצי מליון 250 אלף נפלו במלחמה.
יוסף זלדיס: גם מבחינת היחס של הטרגדיה בכלל לאותם העמים שהשתתפו במלחמה, בברית המועצות נפלו קרוב ל-30 ומשהו מליון איש, למול ארצות הברית שנפלו שם 300 אלף אנשים, שמבחינתו יש הבדל עצום, גם כאשר מעבירים את החומר.
יוסף זלדיס: יש חשיבות לתרומתם של כל צבאות הברית בעניין של מאבק בנאצים באותה תקופה.
יוסף זלדיס: כל אחד תרם מה שהוא יכול לתוך המאבק הזה - בהיבט של נשק, טכניקה, ואנשים שהצטרפו כל אחד בזמנו.
יוסף זלדיס: כרגע מה שחשוב לנו, זה יותר לשמר את הזיכרון של אותם אנשים שנפלו, של אותם אנשים שתרמו, של אותם אנשים שחיים כאן וצריכים לקבל מה שהם צריכים, ואיך בעצם ניצחו את גרמניה הנאצית, וזה בעצם מה שכדאי להתמקד כאן היום.
יוסף זלדיס: היום יש שיפור מאוד גדול בכל מה שקשור להתייחסות לוטרנים.
יוסף זלדיס: מבחינתו חשוב שבבתי ספר במערכת החינוך המסר יועבר לתלמידי ישראל על מה שקרה במלחמת העולם השנייה.
יוסף זלדיס: הוא גם אומר שהכול התחיל מחבר הכנסת יורי שטרן, זכרונו לברכה, שהוביל את הסוגיה הזאת של הטיפול בוטרנים ומודעות למלחמת העולם השנייה.
יוסף זלדיס: אני גם יודע, ותקנו אותי אם אני לא טועה, הפרק על העניין של צבא האדום נכנס לתוך ספרי לימוד ההיסטוריה, כי זה מה שהיה בהסכם בינינו לבין הרוסים בעניין של השואה למול מה שהם ביקשו - זה היה לפני שנה וחצי כשהייתי בביקור עם גדעון סער.
ליה שמטוב: זה עוד היה כשאני דיברתי בוועדת העלייה והקליטה, גדעון סער היה והבטיח.
אלכס מילר: אני שאלתי אם זה נכנס בפועל.
ליה שמטוב: הוא הבטיח את זה בוועדה.
יוסף זלדיס: חשוב שהמסר יעבור, שכל עם ישראל יידע מה הם עשו ויכירו בכך.
יוסף זלדיס: הילדים שלהם, הנכדים שלהם משרתים בצה"ל, חלקם השתחררו גם דרכם מנסים להעביר את האמת לכל אותם אלה שנמצאים סביבם.
יוסף זלדיס: יש לו עוד סוגיה נוספת שהוא רוצה לנצל את ההזדמנות, כאשר הוא נמצא בכנסת, וזה בעניין הסיוע בעזרה כלכלית לאותם הוטרנים שנמצאים כאן בארץ.
יוסף זלדיס: הוא מציין, כמעט כל יום מתים קרוב ל-3 אנשים, אין יותר מדי זמן לעסוק בזה, וצריך לקבל החלטות כמה שיותר מהר.
יוסף זלדיס: היתה הבטחה מראש הממשלה לסיוע בסוגיה זאת, כמובן מבחינתו כל הנושאים האלה הם מאוד חשובים וקיומיים מבחינתם, ומבחינתנו גם אנחנו מנסים לעשות מקסימום שאנחנו יכולים.
יוסף זלדיס: לא מזמן בוועדת כספים סיימנו בהצעת חוק מאוד חשוב בעניין של ניצולי השואה, שם קרוב ל-16 שנים מנסים לקדם את הצעת החוק הזאת, זו הרחבה מאוד משמעותית בסיוע כספי שמקבלים הניצולים.
יוסף זלדיס: אני כך מקווה שיהיה גם תוספת בעניין הוטרנים.
יוסף זלדיס: מדובר כאן על תקציב לא קטן, מבחינתנו, זה מאבק שאנחנו מנהלים אותו שנים בכנסת, בחלק הצלחנו, אני מקווה שתהיה הרחבה בעתיד על ידי פעילות שיש כאן על ידי חברי כנסת.
אלכס מילר: רבותיי, אני רוצה להציע למשרד החינוך מספר דברים.
אלכס מילר: אני גם מבקש מאלכס, יועץ שר החינוך, שהבקשות שלי יעברו ללשכת השר, ותראו מה אפשר לעשות עם זה.
אלכס מילר: הייתי מציע שבאותם היומנים של החגים שמקבלים תלמידי ישראל, לא רק יומנים אלא גם הפוסטרים שצויין שם היום הזה – 9 במאי, יום הניצחון של גרמניה הנאצית.
אלכס מילר: דבר שני, הייתי גם מציע, כמו שציין כאן ממלא מקום ראש עיריית ראשון לציון, ואני מקבל את דבריו, ודים קירפיצ'וב, על כך שגם בתקשורת שלנו אנחנו לא נחשפים יותר מדיי למודעות ליום הזה כיום חגיגי לאוכלוסייה של כל מדינת ישראל, אבל במיוחד לאותם וטרנים ולמשפחות.
אלכס מילר: הייתי מציע שהטלוויזיה החינוכית תשקול אפשרות להפיק איזושהי סידרה הקשורה לנושא הזה כי זה נמצא במסגרת הלימודים כפי שנאמר כאן.
אלכס מילר: זה חלק מלימודי היסטוריה בכיתות י"א-י"ב, אפשר להפיק סידרה שאפשר להריץ אותה קרוב לתאריכים האלה, כך שכל מי שצופה, אותם התלמידים בחלק מהמסגרת במערכת החינוך יכלו להיחשף גם לא רק ברמה תיאורטית לנושא הזה, אלא גם ברמה ויזואלית על ידי הפקת אותם הסרטים שאנחנו גם רואים אותם במדינות אחרות, אני חושב ומאמין שגם מדינת ישראל יכולה בעניין זה להשקיע, כך שהמודעות תהיה יותר גדולה.
מרים גרייבר: אני כאן בכנסת בעמותה הפרלמנטרית לניצולי השואה.
מרים גרייבר: אני רוצה להגיד לכם באופן אישי תודה רבה.
מרים גרייבר: אני ניצולת שואה מבודפשט, הרוסים הם אלה שהצילו אותי ברגע האחרון לפני שעליתי לקרונות לאושוויץ.
מרים גרייבר: אני מודה לכם מאוד.
מרים גרייבר: שנית, אנחנו צריכים לעשות יד אחת, ואני חושבת שהדבר הכי חשוב כרגע, להעביר את החוק הנוראי שיש לנו בנוגע ל-1953, אלה שהגיעו לפני 1953, וההבדל בין אלה שהגיעו אחרי.
מרים גרייבר: אנחנו צריכים לבטל את החוק הזה, ואז נוכל להתקדם בכל מה שאנחנו צריכים, גם לניצולי שואה וגם לאנשים הנחמדים האלה.
מרים גרייבר: תודה רבה.
אורנה כץ אתר: אני רוצה להעיר הערה קטנה לגבי דברים שנאמרו כאן, נאמרו מדם ליבו וטוב שנאמרו.
אורנה כץ אתר: בתכנית הלימודים אין הדגשה ואין התייחסות לארצות הברית כמשחררת, זה כבר לא קיים.
אורנה כץ אתר: זה שיטה שהייתה קיימת פעם, זה כבר לא קיים.
אורנה כץ אתר: אנחנו מדגישים את הצבא האדום.
אורנה כץ אתר: ולהערתך לגבי אותה גברת שלא ידעה במה מדובר, אנחנו מדברים על שינוי בתכנית הלימודים בשנים האחרונות, ממש בקדנציה של השר הנוכחי.
אורנה כץ אתר: ההדגשה של החיילים היהודים בצבאות בעלות הברית זה חדש, ולכן מישהי בת 50, אני כבר עברתי את הגיל הזה.