GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עינת וילף: האחת, כל הנושא של החלפת תוכניות לימוד חדשות לבקרים, ושנית, האם בכלל היה נכון והאם זה הוכיח את עצמו המהלך של הוצאת הכנת תכני הלימוד וספרי הלימוד מתוך משרד החינוך.
אלכס מילר: רבותי, האם יש הערות נוספות לנוסח החוק?
יונתן פלד: יונתן פלד, המשמר החברתי.
יונתן פלד: הרעיון הזה להוציא פחות כסף על ספרי לימוד הוא רעיון מצוין, אבל יש לי שאלה אחת מאוד מהותית.
יונתן פלד: האם במשרד החינוך חשבו בכלל לפתח מערכת ספרי לימוד אלקטרוניים, זאת אומרת באינטרנט?
יונתן פלד: היום כולם מדברים על זה.
יהודית גידלי: זאת הבעיה, שאתה מגיע לישיבה אחת.
אלכס מילר: אדוני, אם לא היית מאחר, היית שומע שלחברת הכנסת עינת וילף יש הצעת חוק, מכינים אותה לקריאה ראשונה, שכל ספר חדש שיוצא יהיה גם בגרסה דיגיטלית.
יונתן פלד: סליחה.
אלכס מילר: חברי חברי הכנסת, האם סיימתם את ההערות?
אלכס מילר: אדוני, קיבלת את כל התיקונים שמשרד החינוך מציע?
אלכס מילר: אני מעלה את הצעת החוק להצבעה.
אורי אריאל: בעד – 3
אלכס מילר: הצעת החוק אושרה פה אחד, אין מתנגדים, אין נמנעים.
מירב ישראלי: האם הנושא של המחיר נכנס לדברי ההסבר כרגע?
אלכס מילר: לא, אבל ברגע שזה אושר בטרומית לא צריך, אף אחד לא יעלה זאת כ"נושא חדש" בפעם הבאה – במידה שיעלה.
אלכס מילר: רבותי, תודה רבה, הישיבה נעולה.
אלכס מילר: אני יודע שלרבים הייתה הפתעה להגיע במסגרת כזו היום, אבל זה בסדר, אנחנו נתמודד עם כל דבר בסופו של דבר.
אלכס מילר: מה שחשוב שאנחנו אתמול קיבלנו את הצעת החוק הזו בדיון בוועדת החינוך, ועדת הכנסת העבירה אלינו אתמול, ואנחנו אתמול היינו בשיחות עם סגן השר, חבר הכנסת כהן, וגם עם משרד האוצר בעניין של ההסכמות הראשונות סביב נוסח החוק ואנחנו נראה אם אנחנו יכולים להתקדם עם אותן הסכמות או לא.
אלכס מילר: אבל כך או אחרת, מה שאני יכול להגיד לך, שאני גם שוחחתי אתמול עם יו"ר הקואליציה, זאב אלקין וגם כמובן עם חברי האופוזיציה, אתמול לשעבר והיום חברי הקואליציה, חברת הכנסת סולודקין ששותפה בכירה להצעת החוק, יחד עם כל אותם חברי הכנסת שלפי מה שכולנו יודעים הם גם יוזמי החוק.
אלכס מילר: כולנו מכירים עד כמה חשוב לבוא ולעשות הסדר חדש סביב הסוגיה של מעמד המורה העולה ואני מקווה מאד שאנחנו גם נוכל להביא בשורות.
אלכס מילר: נפתח בצורה פורמאלית, היום 8 במאי 2012, ט"ז באייר תשע"ב.
אלכס מילר: הצעת חוק מענק יובל לעובדי הוראה עולים תשע"א-2011, של חברי הכנסת מילר, אלקין, מיכאלי, אילטוב, דנון וכו'.
אלכס מילר: רבותי, אנחנו נפתח בדיון כללי.
אלכס מילר: מבחינתי אני חושב שאמרתי ודיברתי מספיק על הסוגיה הזאת – עד כמה חשוב שתהיה כאן התקדמות בטיפול בכל מה שנוגע לאותם המורים שהגיעו ממדינות שונות לישראל ועוסקים בהוראה, ואין ספק שאותה אפליה, שכך נראה לנו, קיימת במערכת, כאשר גם ככה משכורתם לא הכי גבוהה והשאיפה של כל אותם הסכמים ומהלכים שעושה משרד החינוך, בהיבט של חיזוק מעמד המורה, הם מהלכים מבורכים.
אלכס מילר: אבל אין ספק שאותם מורים שמגיעים ועובדים כאן 10-15 שנה, כאשר הם מגיעים למצב של פנסיה, כאשר הם מגיעים למצב שהם יוצאים מהמערכת, כמובן שאנחנו רואים שההכנסות שלהם מהפנסיה, ובכלל ממה שנצבר, הן הכנסות מאד נמוכות.
אלכס מילר: ראינו לנכון להתקדם בשני המישורים.
אלכס מילר: המישור הראשון זה היה הכרה בוותק שנצבר במדינות מוצא בעת עבודתם בתחום ההוראה, ולחשב אותו לטובת אותו מענק יובל שמקבלים היום מורים במערכת החינוך, אחרי וותק שדומה ל-25 שנה והלאה; והצעת החוק השנייה שנמצאת כרגע בוועדת שרים לענייני חקיקה, מדברת על צבירת הוותק הזה, אני מדבר על וותק שנצבר באותן מדינות מהן הם הגיעו, לעניין של הפנסיה.
אלכס מילר: כאשר הסוגיה הזאת עלתה אנחנו אמרנו שמבחינתנו יש חשיבות להתקדם לפחות באחד הדברים, והייתה גם התחייבות של חברת הכנסת סולודקין ושלי, בכך שאם תהיה התקדמות משמעותית בנושא של מענק יובל, אנחנו נוכל לפחות בעניין זה, מבחינתנו זו תהיה בשורה וכמובן שנעשה איזה שהוא מהלך של התחשבות בנושא של התקציב וגם בעניין של הפנסיה.
אלכס מילר: דובר איתי אתמול בעניין הסוגיה הזאת, ותיכף משרד האוצר יציג לנו את ההצעה שלהם בעניין הפתרון.
אלכס מילר: אנחנו נשמע את זה ואנחנו נשמע גם את כל האורחים שהגיעו לכאן, לוועדת החינוך.
אלכס מילר: תהיה התייחסות ובמידה ונגיע להסכמות – אנחנו נצביע.
אלכס מילר: ניתן לחבר הכנסת סולודקין קודם כל להתייחס לנושא ואנחנו נעבור לאורחים, כדיון כללי ובמידה ויהיה צורך גם נעבור להקראה.
מרינה סולודקין: אני רוצה לומר בסוף הדיון.
אלכס מילר: ארגוני המורים, אתם רוצים להתייחס עכשיו או בסוף?
אלכס מילר: תתחילו אתם.
בוריס מנור: שמי בוריס מנור, אני מנהל מחלקת "קרן ידע" בארגון המורים העל יסודיים בארץ ואני אתחיל מהעמדה של ארגון המורים בבתי הספר העל יסודיים.
בוריס מנור: ארגון המורים רוצה שיכירו בוותק המורה שמגיע מכל מדינה.
בוריס מנור: קודם כל, מורה עולה בהגדרתו חייב להיות זכאי לקבלת מענק יובל.
בוריס מנור: אנחנו יודעים שבעצם הוותק של מורה שהוא מביא איתו ממדינת המוצא, מוכר על ידי משרד החינוך לצורך קביעת השכר ואנחנו חושבים שלפחות בנושא של מענק יובל, שזה בעצם תשלום נוסף שמתבצע פעם בשנה בחודש יוני, ובעצם מהווה רק 60% מהמשרה של המורה, אפילו משרה אחת.
בוריס מנור: בדרך כלל, אם אנחנו ניקח נתונים, אז אנחנו נדע שזה מהווה קרוב ל-3,500 שקלים, שרוב הכסף מהסכום הזה חוזר אחר כך גם לקופת המדינה דרך המיסים, דרך מס הכנסה, ביטוח לאומי ומס בריאות.
בוריס מנור: אנחנו רואים בחומרה רבה את הקיפוח של מורים עולים במדינת ישראל.
בוריס מנור: אני חושב שכל המדינה מתייחסת למקצוע חינוך ההוראה כמקצוע של אנשים שבאמת באו מנטיית ליבם וזו שליחות.
בוריס מנור: כמו שהמדינה מתייחסת לכל האנשים שהיא שולחת אותם ליישב את הנגב והגליל ונותנת להם תמריצים, או בעצם כפי שמדובר על הרופאים שהיא מעלה להם את השכר, ואם הם יסכימו לעלות לפריפריה הגאוגרפית היא נותנת להם תמריצים, אני חושב שמורים עולים צריכים להיות גם כן קבוצה, סקטור שיושוו למורים הוותיקים בארץ ויקבלו מענק יובל.
בוריס מנור: אנחנו מדברים בסך הכל על כמה אלפים של מורים, שרובם מורים למקצועות הליבה ואנחנו יודעים עד כמה אנחנו זקוקים למורים שבאו למדינת ישראל עם תואר, עם השכלה, עם וותק ועם ניסיון שבעצם מפרה את העשייה החינוכית שלהם במערכת החינוך, ומשביח את תהליך ההוראה.
בוריס מנור: אני בטוח שהיום חברי הוועדה יתמכו בהצעת החוק של אלכס מילר וכל אלה שבאמת שותפים, יוזמי החוק, ואנחנו נשמח באמת לשמוע שאחר כך זה עבר למליאת הכנסת וגם כן אתם תתמכו גם בהצבעה ראשונה, שנייה ושלישית.
בוריס מנור: אני חושב שאנחנו זקוקים למורים האלה.
בוריס מנור: יש היום מחסור במורים ואני חושב שאם יש כאן נציגים של משרד החינוך, הם יעידו על כך שבאוגוסט 2008 הונח על שולחנה של ועדת החינוך בכנסת דו"ח מהלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, שמדבר על כך שהמחסור הצפוי במורים, עד שנת 2013, יהיה קרוב ל-10,658 מורים.
בוריס מנור: זאת אומרת אנחנו זקוקים למורים עולים ואנחנו צריכים להתייחס בהתאם.
בוריס מנור: אז העמדה של ארגון המורים היא שמורה עולה זכאי לקבלת מענק יובל, גם אם את כל שנות עבודתו הוא לא עשה כאן בארץ.
אלכס מילר: כן, משרד האוצר.
חגי עידו: קודם כל זו לא סוגיה חדשה.
חגי עידו: שמי חגי עידו, רכז חינוך באגף תקציבים.
חגי עידו: אז קודם כל זו סוגיה שכבר דובר בה בעבר ובשום מקום בעולם, כמו גם בארץ, חשוב להבין שאין הכרה בוותק לא ממקומות עבודה אחרים - - -
מרינה סולודקין: ואיפה יש חוק השבות?
מרינה סולודקין: באיזו מדינה.
חגי עידו: ובטח שלא מחו"ל.
חגי עידו: צריך להבין שהדברים האלה יוצרים לנו עלויות גבוהות מאד.
חגי עידו: אנחנו מדברים על מעל 50 מיליון שקלים בשוטף ואקטוארי אנחנו מדברים על בין 800 מיליון שקלים למיליארד.
חגי עידו: אלה עלויות מקרו כלכליות, וזה לפני שאנחנו מדברים פה על השלכות רוחב לדירוגים אחרים במגזר הציבורי וגם לגבי עובדים שאינם במגזר הציבורי.
חגי עידו: כשעלתה הצעת החוק הזאת בקריאה טרומית, אז הייתה התחייבות לבצע תיאום עם האוצר.
חגי עידו: אנחנו במשא ומתן עם מגיש החוק, אבל תיאום כזה עדיין לא הושג ולכן כרגע עמדת הממשלה היא שהיא מתנגדת וזו הצעת חוק תקציבית.
רבקה ראבילו: אם אפשר להוסיף בבקשה, שמי רבקה ראבילו מהלשכה המשפטית של אגף השכר.
רבקה ראבילו: תראו, תנאי השכר של המורים נקבעים בהסכמים קיבוציים עם שני ארגוני המורים.
רבקה ראבילו: המורים מיוצגים היטב באופן מקיף, על ידי שני ארגוני המורים.
רבקה ראבילו: מענק יובל הוא רק רכיב שכר אחד מבין רכיבי השכר האחרים, הוא לא שונה מרכיבים אחרים.
רבקה ראבילו: מאז ומתמיד המדיניות הייתה וכך היה נהוג, שחקיקה לא מתערבת בנושא של רכיבי השכר השונים והסכמי השכר, למעט רף תחתון שנקבע בחוקי המגן במשפט העבודה.
רבקה ראבילו: אבל מענק יובל, כמו שכר משולב, כמו תוספות שכר אחרות, נקבע בהסכמים קיבוציים, במשא ומתן עם ארגוני המורים.
רבקה ראבילו: עכשיו, דווקא משום שנציגי ארגון המורים נמצאים כאן, אני יכולה לומר שזה נושא שאין שום מניעה להעלות אותו במשא ומתן מול ארגוני המורים.
רבקה ראבילו: הנושא של שנות הוותק שיוכרו לצורך זכאות למענק יובל, הוא נושא שהוסדר מלכתחילה בהסכם שכר משנת 1994 ואם יש חשיבה באחד מארגוני המורים שיש מקום לעשות שינויים או תיקונים בנושא הזה, זה נושא שניתן להעלות אותו במסגרת המשא ומתן הקיבוצי עם ארגוני המורים.
רבקה ראבילו: זה נושא שראוי לדון בו כמו כל שאר ההיבטים של מענק יובל ורכיבי שכר אחרים.
רבקה ראבילו: צריך גם להוסיף שמענק יובל קיים גם בדירוגים אחרים ואם אנחנו מדברים על עובדי-, אין שום ייחוד דווקא, עם כל הכבוד באמת לעולים, ואני לא מזלזלת חלילה והצורך לסייע ולתמרץ אותם, אין שום ייחוד לעולים בדירוג עובדי הוראה, ביחס לעולים בדירוגי שכר אחרים.
רבקה ראבילו: אם ייקבע עכשיו שיש הכרה בשנות עבודה בחוץ לארץ עבור מענק יובל של עובדי הוראה, מדוע שלא ייקבע גם עבור דירוגים אחרים?
רבקה ראבילו: מכאן שזאת תופעה שאנחנו לא יכולים להגיד מה ההיקף שלה, מכיוון שאנחנו לא יכולים עכשיו לעשות חוק שמפלה ומתייחס דווקא לעובדי הוראה.
רבקה ראבילו: עכשיו, אם מענק יובל, הרי שאנחנו פורצים את נושא המדיניות לפיה אין חקיקה בנושא הסדרת רכיבי שכר, ואם כן מדוע לא להתייחס לכלל רכיבי השכר בחקיקה.
רבקה ראבילו: ולכן גם אנחנו סבורים שאין מקום להסדיר את זה בחקיקה, אבל אם רוצים להעלות את זה במשא ומתן, בוודאי שאפשר.
איה דביר: איה דביר, משרד המשפטים.
איה דביר: העמדה שאני מייצגת, נתבקשתי לייצג עמדה דומה גם על ידי משרד התמ"ת שאמון על יחסי דומה.
איה דביר: אנחנו מצטרפים לדבריה של חברתי, שנושא של זכויות שאינן זכויות מגן, אין מקומן בחקיקה אלא בהסכמים קיבוציים וכאן - - -
מרינה סולודקין: אל תגידו לנו שאין מקום לחקיקה, זה לא אתם.
מרינה סולודקין: בחרו בנו, לא בכם.
איה דביר: המבנה של דיני העבודה מחולק כך שבעצם יש שני סוגים של חקיקת עבודה.
איה דביר: חקיקה אחת ששייכת לתחום המשפט הקיבוצי, שם נקבעים כללי המסגרת לניהול יחסים קיבוציים ולכריתת הסכמים קיבוציים; וענף שני הוא משפט העבודה המגן, שם נקבעות זכויות רף המינימום, זכויות המגן לכלל העובדים וזכויות כלליות שאינן סקטוריאליות.
איה דביר: בהקשר של מענק היובל מדובר בזכות שצמחה בתוך מערכת יחסים קיבוצית, במסגרת יחסים קיבוציים ובהסכם קיבוצי.
איה דביר: כעת מבקשים להרחיב זכות שמעוגנת מלכתחילה לא בחקיקה, אלא ביחסים קיבוציים.
איה דביר: זכות שהיא עודפת על זכויות המינימום שקובע המשפט המגן, ולהרחיב אותה לסקטור נוסף.
איה דביר: התהליך הנכון לעשות את הדבר הזה הוא באמת במסגרת יחסים קיבוציים.
איה דביר: הסתדרות המורים יכולה לשבת לשולחן המשא ומתן יחד עם נציג המעסיקים, שזו המדינה, ואם יש נציגים נוספים שם שנוגעים לדבר, איתם יחד, ולבחון את האפשרות להרחיב את הזכות הזאת.
איה דביר: כמו כן אני מבקשת לציין לפרוטוקול שהיות ויש ערר שהוגש בנוגע להצעת החוק הזאת, לפי תקנון הממשלה, מדובר בעמדה של התנגדות עד לבירור אותו ערר.
אלכס מילר: דרך אגב, הייתה לכם כל הזדמנות שבעולם להעלות את הערר לוועדת שרים לחקיקה, של שר האוצר.
מרינה סולודקין: אבל למשוך זמן.
איה דביר: הוגש לממשלה והממשלה טרם דנה בו.
אלכס מילר: זו כבר בעיה שלכם.
בוריס מנור: אני רק רוצה להתייחס למה שנאמר כאן לגבי העמדה של ארגון המורים.
בוריס מנור: אני רוצה להזכיר שארגון המורים והעומד בראשו, מר רן ארז, מעלה את הסוגיה הזאת בכל הפורומים המתאימים, גם שיש שם סמכות להחליט ולקבל החלטות וכל הזמן אנחנו שומעים את הטענה המגוחכת הזאת שבאמת זה השלכות רוחב.
בוריס מנור: אתם לא יכולים להביא לנו מספרים על כמה אנשים מדובר.
בוריס מנור: עד כמה שידוע לי היום, אנחנו מדברים על מקסימום 2,500 מורים עולים, על פי הגדרתם ואם אנחנו אפילו ניקח ונגדיל את זה כפליים ונדבר על 5,000 מורים ו-3,600 שקלים, שזה בעצם השכר שאנחנו מגדירים אותו כמענק יובל, אז בסופו של דבר זה מסתכם ב-18 מיליון שקלים.
בוריס מנור: אם ניקח את התקציב של משרד החינוך, שכנראה ידוע לך שהוא 35 מיליארד ואחוז ניצול התקציב השוטף הוא 99%, אז האחוז שנשאר, שהוא 350 מיליון, מספיק גם למורים עולים וכנראה ליתר הסקטורים.
בוריס מנור: זה דבר אחד.
בוריס מנור: דבר נוסף, העמדה של ארגון המורים, שכנראה אנחנו משמיעים אותה לא פעם ראשונה, ואנחנו רוצים שבאמת היום, שסביב השולחן הזה אנחנו רואים את נבחרי הציבור ואנשים שבסמכותם לקבל החלטה באמת לתת זכות למורים עולים, שיהיו זכאים לקבל מענק יובל.
בוריס מנור: אני רק רוצה לציין שמאשימים את הפוליטיקאים שהם כולם מדברים חינוך.
בוריס מנור: בטוחני שהיום אנחנו נראה פוליטיקאים שלא רק מדברים חינוך, גם עושים חינוך.
בוריס מנור: תודה לכם ואנחנו מצפים באמת להחלטה.
אלכס מילר: טוב, משרד האוצר, תראו, אני יכול ללכת אתכם לפי אותו סיכום שהיה לנו אתמול לקריאה ראשונה, אם זה מתאים לכם, או שאני מצביע על הנוסח הזה.
אלכס מילר: תמליטו מה שנוח לכם.
חגי עידו: מה זה מה שהיה אתמול?
אלכס מילר: מה שדיברנו על כך שהחוק - - -
חגי עידו: אז אני מציע אולי שרגע נוודא שאנחנו מדברים על אותו דבר.
אלכס מילר: בסדר גמור, 5 דקות הפסקה, רבותי.
אלכס מילר: רבותי, מה שקורה זה דבר כזה, אנחנו שוחחנו עם משרד האוצר, יש להם איזה שהוא רעיון להתקדם עם הנושא הזה ולדעתי אנחנו גם נצליח להתקדם איתו, אבל בשביל להתקדם איתו אנחנו צריכים איזה שבועיים כדי לבנות את זה בצורה מקצועית, כי אחרת אם נכניס את ההסדר הזה לנוסח החוק, אז הם יתנגדו ואנחנו נצטרך להביא כאן 51 חברי כנסת, גם לנוסח שיהיה לפי המקור או לפי השינוי שאנחנו נעשה איתם.
אלכס מילר: ומבחינתי אני גם אמרתי שאם יהיה הסדר שהוא הסדר שעובד, אין גם צורך בחקיקה.
אלכס מילר: אז אנחנו נעשה כאן ישיבה בעוד שבועיים, כבר אפשר לקבוע תאריך ובמשך השבועיים האלה אנחנו ננסה לחזק את אותו הסדר שאנחנו דיברנו עליו עכשיו, עם משרד האוצר.
אלכס מילר: אם לא יהיה הסדר אנחנו נצביע לקריאה ראשונה בנוסח המקורי.
אלכס מילר: צהריים טובים לכולם, ממשיכים בסדר היום.
אלכס מילר: הנושא – סטאז' בלימודי עבודה סוציאלית, על-פי בקשת חברת הכנסת ליה שמטוב.
אלכס מילר: אנחנו ניתן לחברתי להציג את הנושא.
ליה שמטוב: תודה רבה ליושב ראש הוועדה שהסכים היום לדון בנושא כל-כך חשוב ואנחנו מדברים על הסטאז' בלימודי עבודה סוציאלית.
ליה שמטוב: נודע לי כי סטודנטים לעבודה סוציאלית חייבים לעשות סטאז' במהלך הלימודים ואני רציתי באמצעות הוועדה ובאמצעות המשרדים הרלוונטיים שהגיעו לפה וגם סטודנטים הגיעו לפה, לראות אפשרות ולבדוק את האפשרות, איך אפשר לרכז את הסטאז' דווקא לאחר סיום הלימודים, לתואר בעבודה סוציאלית.
ליה שמטוב: ואני אסביר בקצרה למה אני מתכוונת.
ליה שמטוב: קודם כל, כשסטודנטים לעבודה סוציאלית, כשהם צריכים גם ללמוד וגם במשך הלימודים, צריכים לעשות את הסטאז' ויש, דרך אגב, יש מכללות שזה כבר בתואר הראשון, מבקשים לעשות את הסטאז', יש מכללות שמבקשים לעשות את הסטאז' בשנה השנייה ושלישית, אז קודם כל, זה לסטודנט עולה כסף ובמיוחד זה נסיעות ונסיעות, אם אנחנו נכפיל את השעות שהם צריכים לעשות סטאז' וגם נסיעות, זה הרבה כסף.
ליה שמטוב: קודם כל, סטאז' הם עושים רחוק ממקום הלימודים וממקום המגורים, שזה גם פוגע בסטודנט כי הם חוץ משבע שעות שהם עושים את ההכשרה המקצועית, הם גם צריכים לנסוע לכיוון אחד ולכיוון שני.
ליה שמטוב: שלישית, צריכים כל שנה לבדוק בשביל הסטודנטים ולחפש את המקומות איפה הם יכולים לעשות את ההכשרה המקצועית.
ליה שמטוב: רביעית, הסטודנט, כשהוא לומד, אז יש לו גם אפשרות לעבוד קצת ולממן את הלימודים ואת מקומות המגורים, כי לא לכל הסטודנטים ההורים יכולים לעזור.
ליה שמטוב: יש עוד הרבה הרבה סיבות שאני הייתי רוצה היום לשמוע מהוועדה ולראות איך אפשר לשנות בכל-זאת.
ליה שמטוב: אנחנו רגילים שיש איזה שהוא משהו, רגילים למשהו, קשה מאוד לעבור ממה שהתרגלנו, ויכול להיות, יש אפשרות, לשינויים שתהיה אפשרות גם לעזור, גם לסטודנטים וגם למטופלים וגם למדריכים ואולי אפשר גם לחסוך בשנים האלה שלא יושבים ולא צריכים לחפש את המקום להכשרה המקצועית.
ליה שמטוב: אולי הסטודנט שהוא עושה את ההכשרה המקצועית בשנה השנייה, למשל, וצריך אחר-כך, ובהכשרה באמת הוא צובר ניסיון והוא יושב כמו עובד סוציאלי כבר מטפל במטופלים והוא צריך להתכונן למבחנים.
ליה שמטוב: אז הוא צריך להשאיר את המטופל ועכשיו לעזוב את המטופל וצריך להתכונן למבחנים.
ליה שמטוב: יש הרבה הרבה דברים סביב הנושא.
ליה שמטוב: אז רציתי לבדוק היום מה אפשר לעשות.
ליה שמטוב: אולי לעשות בסופו של דבר את השולחן עגול, שישבו כל המשרדים, מי שמבין בזה, כל המשרדים הרלוונטיים ישבו, על-מנת לעשות, אולי לוותר על הקרדיטים.
ליה שמטוב: כי כל אחד אוהב לאחת קרדיטים אחד לשני, ובסופו של דבר, יש לנו מטרה משותפת – קודם כל לעזור לסטודנטים שלומדים עבודה סוציאלית ושנית – לתת להם גם דרך לממש את המקצוע בעתיד ולהיות עובדים סוציאליים ועובדות סוציאליות.
ליה שמטוב: זה מה שרציתי לבקש ולהגיד ולשמוע את כולם.
אלכס מילר: כן, יש לנו כאן אני רואה מצגת-?
ערן חולתא: שמי ערן וזו טל, אנחנו סטודנטים לעבודה סוציאלית ואנחנו חברים, יו"רים משותפים של ארגון שנקרא "עו"סים שינוי", התארגנות ארצית של סטודנטים לעבודה סוציאלית מכלל המוסדות היום שבעצם קמה למען עתיד העבודה הסוציאלית בישראל, לקדם את מקצועות הרווחה ולוועדה הזו הוזמנו לדבר קצת על הנושא של ההכשרות המעשיות מהמקום שלנו.
ערן חולתא: אני אקדים ואומר בהמשך לדברים של חברת הכנסת ליה שמטוב.
ערן חולתא: אני חושב ששינוי, אם יש כוונה או רצון לבצע שינוי מהותי בדרך שמתנהלות היום ההכשרות המעשיות, אנחנו, מצד הסטודנטים אנחנו שומעים דעות מגוונות ואנחנו חושבים שזה צעד שצריך להיעשות באחריות.
ערן חולתא: יש סיבה שההכשרות המעשיות מתקיימות היום במקום שהן נמצאות ויש הרבה מאוד גורמים שהם נוגעים לדבר.
ערן חולתא: אותה ועדה שחברת הכנסת שמטוב מדברת עליה, אנחנו חושבים שצריכים להיות בה נציגים שכוללים כמובן גם את האקדמיה וגם אותנו כסטודנטים, אבל עוד גורמים נוספים, גם ממשרד הרווחה וגם מטעם האיגוד ומטעם מנהלים של לשכות ועמותות.
ערן חולתא: כלומר, הסיפור הוא סוגיה מורכבת וצריך לראות, להסתכל על זה בראייה כוללנית ורחבה, כיצד ההכשרות המעשיות שלנו מצליחות לשרת את כל הגורמים האלה.
ערן חולתא: כי המיקום של סטודנטים בתוך הסיפור הוא, יש לו משמעויות והשלכות רבות, גם על שוק העבודה וגם על הדרך שבה מתנהלים מקומות העבודה ואני מאוד שמח על הקריאה של חברת הכנסת במובן הזה.
ערן חולתא: אני חושב שיש מקום לקיים ועדה כזאת וחשוב שלסטודנטים תהיה בה נציגות, מהמקום שלה.
ערן חולתא: בטווח הקצר, אם אפשר, רצינו להציג.
אלכס מילר: כמה זמן המצגת שלכם?
ערן חולתא: חמש דקות.
ערן חולתא: בטווח הקצר, במציאות שקורית היום בתוך ההכשרות המעשיות, ההכשרות המעשיות שלנו, לא מתקיימים בהם יחסים של עובד – מעביד, בין הסטודנטים לבין מקומות ההכשרה ובפועל, ישנן הוצאות נלוות רבות שנלוות להכשרות המעשיות.
ערן חולתא: עשינו איזה שהוא סקר שכלל סטודנטים כדי לנסות להבין לגבי הוצאות הנסיעה שסטודנט צריך להגיע למקומות ההכשרה, סקר מקיף, הוא כלל בערך שליש מהסטודנטיות והסטודנטים לעבודה סוציאלית היום בארץ, מכלל מוסדות הלימוד, כדי לנסות להבין את עומק התופעה.
ערן חולתא: חשוב לי להדגיש שהמספרים שאנחנו נראה אותם כאן, כוללים אך ורק נסיעה ממקום ההכשרה ובחזרה למקום ההכשרה, לא כוללים נסיעות נוספות שסטודנטים נדרשים לעשות במסגרת ההכשרה המעשית, כגון ביקורי בית או מרכזי לימוד ודברים חשובים אחרים שנעשים במסגרת ההכשרה והם גם לא כוללים, במקרים לא מבוטלים, במיוחד באזורי פריפריה, שלמקומות ההכשרה אין תחבורה ציבורית נאותה וסטודנטים וסטודנטיות נדרשים, אגב, להחזיק רכב ולשאת בהוצאות הנסיעה, כדי להגיע למקומות הדרושים.
ערן חולתא: אז הנתונים האלה, הם ככה נמצאים, מנפחים אפילו יותר את הנתונים שנציג כאן.
ערן חולתא: הסיפור הוא שסטודנטית לעבודה סוציאלית היום בארץ, מוציאה בממוצע כ- 200 שקלים בחודש, מעבר ליתר ההוצאות שלה, רק כדי להגיע למקומות ההכשרה.
ערן חולתא: כשאנחנו מדברים, כשהסיפור הזה הוא כפול, כשאנחנו מדברים על הצפון, בצפת ובתל-חי, שתי מכללות חזקות ומובילות היום כמובן בארץ, ההוצאות מגיעות לסכומים של מעל 400 שקלים, ויש סטודנטיות שאנחנו מדברים אפילו על קרוב ל- 1,000 שקלים בחודש, רק על נסיעות.
ערן חולתא: כי מקומות ההכשרה אינם נמצאים בקריית שמונה ובתל-חי, הם צריכים לנוע בכל רחבי הצפון.
ערן חולתא: שוב, אנחנו אפילו לא מכניסים כאן את זמן הנסיעות הנדרש של נסיעות של שעה וחצי ושעתיים, שנדרשות להיעשות.
ערן חולתא: יש פה סיפור שהוא מורכב.
ערן חולתא: סטודנטיות, תוך כדי הסקר הזה, אפילו סיפרו לנו סיפורים שהם אפילו מורכבים יותר מזה, שהן אפילו מורכבות יותר מזה, על כך שהתואר הזה, שהוא מצריך לימודים חמישה ימים בשבוע, שגם ככה לא מאפשרים כמעט עבודה, שגם ככה לא מאפשרים לתת איזה שהיא הכנסה נוספת, נדרשים להיתמך או על-ידי ההורים או במקרים מסוימים גם לעזוב לימודים.
ערן חולתא: סטודנטיות בעלות משפחה, הסיפור הוא באמת מורכב.
ערן חולתא: בחירת מקום ההכשרה שבוחרים, לא נעשית בהרבה מאוד מקרים על בסיס השיקול המקצועי של התחום שאני רוצה להתמחות בו, אלא נעשית הרבה מאוד על בסיס הקרבה לבית, כדי לחסוך בעלויות הנסיעה ובשורה התחתונה, המקצוע הזה הופך להיות מקצוע שהוא לא נגיש למעמדות סוציו-אקונומיים מסוימים.
ערן חולתא: יחד עם גדילת הפערים במדינת ישראל שמדוברים בתקופה האחרונה ונסיגה של מעמד הביניים, הדבר הזה נוכח גם כאן בתוך הלימודים והלימודים האלה הופכים להיות לנחלתם הבלעדית של מי שיש לו עורף כלכלי בבית וזה הולך ומקצין, ככל שהזמן עובר.
ערן חולתא: הנקודה הראשונה, בטווח הארוך אנחנו באמת חושבים, אנחנו ממליצים בחום רב לקיים את אותה ועדה מדוברת.
ערן חולתא: בטווח הקצר, יש כאן סוגיה ספציפית של הוצאות נלוות שהן יותר מאשר הוצאות אחרות שמשלמים סטודנטים אחרים היום בארץ וכפי שגם נציגת ההתאחדות תוכל לפרט יותר, הם ככה חורגים מהסכמים שנעשים בין הסטודנטים לבין המוסדות להשכלה הגבוהה, מבחינת מה סטודנט צריך, נדרש ממנו לשלם עבור מקצועות החובה שלו, הליבה שלו.
ערן חולתא: כי הכשרה מעשית היא לא אקסטרה, היא חלק מנקודות הזכות שלנו בלימודים.
ערן חולתא: אנחנו משקיעים יותר זמן פר נקודת זכות לעומת סטודנט אחר ואנחנו מוציאים יותר כסף מסטודנט ממוצע אחר, עבור הלימודים האלה.
ליה שמטוב: דרך אגב, הסטודנטים לעבודה סוציאלית, שהם עושים את הסטאז', עושים את ההכשרה, ולא עושים את זה בשנה האחרונה, דרך אגב, עורכי-דין, למשל, הם לומדים, לומדים, עושים את ההכשרה בסוף וגם מקבלים משכורת מינימום עבור ההכשרה שלהם.
ליה שמטוב: פה לא רק לא מקבלים כסף, הם גם מוציאים את הכסף.
ליה שמטוב: אני כל הזמן פה נלחמת על זכויות עובדי קבלן, על הזכויות שלהם, ופה מדברים על הסטודנטים שזה כאילו הם עבדים.
אלכס מילר: כן, התאחדות הסטודנטים, בבקשה.
יערה קורן: הבעיה היא רחבה יותר, זאת אומרת זו בעיה של עבודה סוציאלית, אבל גם בעיה של הכשרות מעשיות נוספות.
יערה קורן: אנחנו בדיונים על זה גם מול המל"ג.
יערה קורן: למעשה, הבעיה היא שדו"ח מלץ מדבר על תשלומים נלווים.
יערה קורן: דו"ח מלץ אומר שתשלומים נלווים צריכים להיות תשלומי רשות.
יערה קורן: יחד עם זאת, אנחנו לא מדברים פה על תשלום שהסטודנטים משלמים למוסד עצמו או לאוניברסיטה, אלא תשלום שהם משלמים כדי לנסוע.
יערה קורן: זאת אומרת, נוצר פה משהו ביניים, שיש פה סכום שמשולם אבל לא האוניברסיטה גובה אותו ולכן דו"ח מלץ בעצם לא מכסה אותו.
יערה קורן: אנחנו רוצים שבעצם המל"ג והוות"ת, יקצו איזה שהוא מימון מיוחד לשם תשלום הנסיעות להכשרות המעשיות.
יערה קורן: מעבר לזה שכמובן הסטודנטים לא מקבלים תשלום שכרגע אנחנו בכלל לא נוגעים בזה, אין שום צורך שסטודנטים, שלומדים לתואר, בעצם במיוחד עבודה סוציאלית, תורמים לחברה וכו', צריכים לשאת בעלויות האלה.
אלכס מילר: כן, המל"ג, בבקשה.
נדב שמיר: אנחנו בעיקר באנו לכאן לשמוע.
נדב שמיר: הנושא הזה הוא, כמו שנאמר, הוא בעל השלכות רוחב ולא מדובר פה רק על עבודה סוציאלית.
אלכס מילר: זה חדש לכם, שהסטודנטים שלומדים מקצועות שיש להם סטאז' כביכול התנסות וכו', שהם מממנים בעצם מכיסם את כל הסוגיה הזו?
אלכס מילר: זה לא חדש, זה דובר כבר בעבר.
אלכס מילר: גם במשרד החינוך מכירים בהתנסות מעשית עם לימודי ההוראה.
אלכס מילר: גם זה לא חדש.
נדב שמיר: נכון, זה לא חדש, אבל יחד עם זה, יש את דו"חות הוועדות הציבוריות שקבעו את שכר הלימוד והתייחסו לתשלומי חובה ותשלומי רשות, כמו שנאמר על-ידי התאחדות הסטודנטים.
נדב שמיר: כרגע הדו"חות האלו לא משיתים שום חובה על המוסדות לממן את ההוצאות האלה.
נדב שמיר: אם תהיה איזה שהיא החלטה, ההחלטה על שכר הלימוד זה לא החלטה של מל"ג לבד.
נדב שמיר: אם יהיה איזה שהוא שינוי, אנחנו נפעל בהתאם.
אלכס מילר: זה לא עניין של שכר הלימוד, זה עניין שברגע שאתה בונה מערכת שכביכול אמורה לסבסד את הלימודים האקדמיים של סטודנט כזה או אחר, ואת הבונה את הנוסחה להוצאה למול קבלת תואר, אתה יודע שסטודנט משלם א', הוות"ת משלם ב', ואז בסופו של דבר, כך נקבע שכר הלימוד.
אלכס מילר: יש לך פה מקצועות שיש הוצאה נוספת, שלא נלקחה בחשבון.
אלכס מילר: אם בדקת ואתה רואה שיש הוצאה שהיא בסדר גודל כך וכך, והסטודנט מבחינת הבדיקה שלכם, כלכלית, לא יכול לעמוד בהוצאות האלו, אז צריך למצוא מנגנון נוסף למקצועות הספציפיים האלו ולתקצב אותם באופן שיהיה מותאם להוצאות שצריך להוציא על-מנת לסיים את התואר.
אלכס מילר: אם אתה יודע נגיד, שבעניין של עבודה סוציאלית, יש הוצאה נוספת שצריך לשלם אותה, צריך לקחת אותה בחשבון, בהיבט התקצוב.
אלכס מילר: ואז לקבוע מנגנון שכל אותם מוסדות שמלמדים את המקצועות האלו, הסדרים שיש להם עם הגופים בהם עושים את הסטאז', ועושים את הנוסחה שהיא מותאמת.
אלכס מילר: זה בעניין עבודה סוציאלית, יש עוד מקצועות שדרושה שם התייחסות ואתם גם יודעים שבחלק מהמקומות יש החזר, יש איזה שהיא משכורת מינימום, ובחלק מהמקומות אין.
אלכס מילר: אז צריך לראות איך אנחנו עושים איזון במערכת.
אלכס מילר: הרי זה לא דבר חדש.
אלכס מילר: אפשר להתעלם מזה, אבל בסופו של דבר זה יתפוצץ לכם, אז למה?
אלכס מילר: אתם מחפשים שבסופו של דבר יקומו עליכם כל המקצועות שעושים סטאז' ויעשו לכם שביתה והשבתת לימודים?
אלכס מילר: הרי עברנו את זה כבר ולא פעם אחת.
אלכס מילר: זה יגיע לשם.
אלכס מילר: אז אני חושב שאפשר כאן לבוא ולהקדים ולקבוע נוסחה שהיא נוסחה מיוחדת, דווקא למקצועות האלו.
אלכס מילר: עכשיו ייכנס לכם כל מנגנון מוסדות החינוך, הכשרת מורים.
אלכס מילר: גם שם יש את זה, גם במערכת החינוך.
אלכס מילר: אני מופתע מאוד למה זה עדיין לא נכלל.
אלכס מילר: אבל שם עוד אפשר איכשהו לשרוד.
אלכס מילר: כי אתה עושה התנסות מעשית, אז אתה יכול למצוא בית-ספר ליד הבית, לא צריך לנסוע יותר מדי.
אלכס מילר: פה אני חושב זה קצת יותר מורכב.
ליה שמטוב: פה יותר מורכב.
ליה שמטוב: פה יושבים כל שנה ומחפשים את המקומות האלה.
ליה שמטוב: זה גם אפשר לחסוך.
ליה שמטוב: לא צריך כל שנה.
ליה שמטוב: חוץ מזה, אם כבר מוצאים איזה שהוא מקום וזה רחוק מהבית, אם מוצאים איזה שהוא מקום, מגיע לשם עובד סוציאלי, אומרים – את לא מתאימה לי פה, צריך למצוא מקום אחר.
ליה שמטוב: יש כל מיני בעיות.
אלכס מילר: כן, מי עוד מבקשת רשות דיבור?
מלי גרוסמן: אני סיימתי את לימודי העבודה הסוציאלית השנה.
מלי גרוסמן: למדתי באשקלון.
אלכס מילר: איפה עשית את ההתנסות, את הסטאז'?
מלי גרוסמן: הכשרה מעשית, אני גרה במעלה אדומים, עשיתי את ההכשרה בירושלים, כשזה היה מאוד מורכב כי נתנו לי הכשרה בראשון לציון, נתנו לי ברחובות, זה היה עם הרבה מלחמות והרבה ויכוחים, כדי שאני כן אקבל בירושלים.
אלכס מילר: אז כמה בעצם, להערכתך, אם את עושה חשבון, כמה היתה ההוצאה שלך, בעניין?
מלי גרוסמן: בערך, כל חודש, סביב 400 שקל.