GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
תלמידה: העומס הוא רב ולא תמיד קל להתנדב, אבל העובדה שכל כך הרבה ילדים מעוניינים להמשיך במחויבות האישית גם בשנים הבאות מראה כמה שהתלמידים מושפעים לטובה מהמחויבות האישית וכמה שערך הנתינה חזק אצלם בזכות הפרויקט.
תלמידה: אני חושבת שנוער ערכי הופך בעתיד לאזרח ערכי שתורם ואכפתי למתרחש במדינה ומעורב בכל מסגרת בה הוא נמצא.
תלמידה: המחויבות האישית היא יותר מסתם פרויקט, זוהי דרך חיים, זאת הדרך שלנו להתפתח חברתית, כי אנחנו אזרחי המחר.
תלמידה: אם הנוער כיום יגדל על ערכי הנתינה, בעתיד אנחנו נתפתח להיות דור ערכי ותורם שינהיג את המדינה להישגים, מעורבות חברתית ורגישות חברתית.
תלמידה: אני נוף וזאת סיוון ואנחנו נדבר על תכנית של הדיבייט.
תלמידה: דיבייט זה שיג ושיח שלאחרונה לפי האקדמיה נקרא מעמת.
תלמידה: יש שתי קבוצות, אחת קואליציה, אחת אופוזיציה, מביאים להם נושא מסוים והן צריכות, כל אחת, לשכנע שהעמדה שלהם הכי טובה.
תלמידה: יש שופטים שהם מחליטים מי שכנע יותר טוב וככה הם מנצחים פשוט.
עדה אברכהן שמש: מה זה דורש מכם?
סימון אלפסי: ומי בדרך כלל מנצח, הקואליציה או האופוזיציה?
קריאה: רגע, לא יכול להיות שתי עמדות שוות ברמתן?
קריאה: למה צריך להכריע שאחת יותר טובה מהשנייה?
סימון אלפסי: זה לא יכול להיות.
קריאה: זאת הקבלה, זאת ההכלה, יש עמדות ויכולים לקבל גם את זאת וגם את זאת.
עדה אברכהן שמש: העיקר התהליך, אתה אומר.
קריאה: העיקר התהליך.
תלמידה: נכון, אז אנחנו לא מתייחסים לזה בתור משחק מי מנצח ומי מפסיד, אנחנו לוקחים את זה איתנו להמשך.
תלמידה: אנחנו מכינים טיעונים לפי סדר מסוים, אנחנו מציגים את הכול מול השופטים ומול הקבוצה שנגדנו.
תלמידה: הדיבייט בעצם תורם לנו המון, הוא גורם לנו לדעת איך לדבר מול קהל, איך להציג דברים בצורה הרבה יותר טובה ממה שחשבנו, לי לפחות אני יודעת שזה תורם להכין טיעונים, פעם היה לי קשה לסכם עמוד, היום בשבילנו לסכם שני עמודים זה יחסית מאוד קל.
תלמידה: אנחנו יודעים על מה לדבר בצורה תמציתית ואיך לגעת לשופטים יותר וזהו.
עדה אברכהן שמש: מה שחשוב, יש לנו כאן באמת אוסף של בני נוער לתפארת מדינת ישראל, פשוט ככה, ממגוון מאוד מאוד רחב, הצעירים יותר החליטו לכתוב את הדברים, כי הם התביישו יותר, וזה בסדר, הגדולים מדברים כבר ממקום של יותר ביטחון.
סימה ניסלבאום: עדה, הצלחתם להעביר את המסרים בצורה נפלאה ונהדרת.
עדה אברכהן שמש: זהו.
אלכס מילר: כל הכבוד, תודה רבה.
רומן פרס: אלכס, אני רוצה משפט להוסיף.
רומן פרס: בית הספר הזה הוא מקום שמוביל בטכנולוגיה ובמדעים ובאמת החבר'ה מגיעים לטכניון ולמוסדות אחרים.
רומן פרס: כשליש לומדים פה במגמה למדעי החברה ואם חלילה וחס ההצעה ההזויה של ור"ה (ועד ראשי האוניברסיטאות) תתקבל, זו תהיה בכייה לדורות, על הבונוסים.
רומן פרס: אז אני מברך אותך באמת על- - -
תלמידה: הדיבייט שייך למדעי החברה.
אלכס מילר: עליכם זה בטוח לא ייפול, תאמינו לי.
רומן פרס: אסור שזה יקרה.
רומן פרס: אסור שזה יקרה, הדרת המקצועות האלה.
עדה אברכהן שמש: תודה רבה שהייתם איתנו.
עדה אברכהן שמש: סיכום הישיבה
אלכס מילר: העניין של החברה והרווחה וגם כמובן העניין של ההישגים, שבסופו של דבר על זה, כמה שאנחנו מנסים להתעלם מזה, כולנו נבחנים, נבחנים על הישגים, בסופו של דבר אתה פותח כל פעם עיתון ויש פרסום של כל אותם מקומות בארץ, לאיפה כל אחד הגיע, ולהגיע ל-74% בהישגים בבגרויות וקרוב ל-80% בגיוס לצה"ל זה, אני חושב, דבר מאוד משמעותי וזו לא בושה לקחת דוגמה ממך לערים אחרות.
אלכס מילר: זה בהיבט הזה.
אלכס מילר: כמו שראינו, יש כמה סוגיות שיכול להיות שסיוע שלנו איכשהו יעזור לכם, אם זה בהיבט של הכניסה בשנה הבאה לצו הרחבה חובה ל-י"ב, זה דבר ראשון.
אלכס מילר: דבר שני, אנחנו נוציא מכתב למשרד החינוך עם בקשה להענקת סמל למרכז המדעי שביקרנו, עם הגברת שמאוד התלהבה מהמקום- - -
סימה ניסלבאום: היא כבר 30 שנה אותה דבר.
אלכס מילר: וגם כמובן כבוגר אורט וכמישהו שמאז ומתמיד ראה לנכון את החיזוק של המערכת הטכנולוגית בישראל, זה גם כן דבר חשוב שנמשיך לפתח.
אלכס מילר: בקשר לסוגיה של הבגרויות, רומן היה אצלי בישיבה בוועדת החינוך, על פי בקשתו גם כמובן עשינו את הישיבה, אני יודע שהאחוזים הגדולים מאוד של תלמידים נמצאים במגמות שיש להן קשר למדעי הרוח ואני יכול להבטיח לך שלא תהיה שום החלטה, לא של ור"ה, בלי אישור של שר החינוך.
אלכס מילר: אני שוחחתי עם שר החינוך על כל הסוגיה של הבונוסים, בסופו של דבר אותן ההמלצות יהיו על השולחן של שר החינוך וכמובן גם על שולחנה של ועדת החינוך ואני אקבל החלטות בהתאם למה שבאמת התלמידים צריכים ולא האוניברסיטאות.
אלכס מילר: אני פחות מתעסק ברצון של האוניברסיטאות, הם יודעים לנהל את עצמם לפעמים טוב, לפעמים פחות טוב, אבל מה שחשוב לנו זה התלמידים ויכולת ההתפתחות שלהם במערכת החינוך ועל זה אנחנו נתעקש.
אלכס מילר: כמובן שאם נצליח במסגרת של כניסתכם להרחבת חינוך חובה גם להוסיף את אותו תקן שאתם מבקשים, זה יהיה דבר משמעותי נוסף שייצא מהביקור הזה.
אלכס מילר: שוב אני חוזר על כך שהיה חשוב שוועדת החינוך תבקר כאן, כמו שאמרתי, מצבכם אפילו יותר מצוין ממה שאנחנו רואים במקומות אחרים וזה מגיע מעבודה קשה, גם של ראש העיר, כמובן גם של המועצה שלו ואין ספק שכל מי שעובד בתחום החינוך, גם של מחלקת החינוך של העירייה וגם משרד החינוך וגם סגל ההוראה וכל מי שנמצא בתחום שאני תמיד התייחסתי לזה כשליחות ולא כדבר שאנשים עלולים למצוא את עצמם מיליונרים, בוא נגיד ככה, כי אם מתייחסים לזה באמת כשליחות ומתייחסים לזה כמשהו שבן אדם רשם לעצמו כמטרת חיים לתרום לחברה ולתרום לפיתוח הערכי של מדינת ישראל, אז בסופו של דבר רואים גם תוצאות בפועל בתוך המערכת.
אלכס מילר: אז ברכות לכולכם, ברכות והצלחה לילדים שלומדים אצלכם במערכות, בבגרויות, פסיכומטרי, מה שהם הולכים לעבור בחודשים הקרובים ושניפגש רק בישיבות חגיגיות מסוג זה כאשר אנחנו דנים באמת על ההשקעה המוצלחת כאן במערכת החינוך.
סימון אלפסי: תודה.
סימון אלפסי: אני גם מאוד רוצה, בשם כולנו, להודות לך, כיושב ראש הוועדה ולצוות שהגיע, על זה שמצאתם זמן לבקר ביישובים, שאתם בכלל עושים את הסיורים האלה, וביקנעם.
סימון אלפסי: אנחנו תמיד רצינו להראות מודל של שיתופי פעולה, אני קורא לזה, וזה אולי המסר שאפשר להעביר גם לאחרים, כשעובדים בשיתוף פעולה, גם משרד החינוך, גם העירייה, גם אנשי החינוך ואגף החינוך וחברי מועצת העיר, אז אתה מקבל תוצאה הרבה יותר טובה, אפילו עם פחות תקציבים ממה שמוזרם ומושקע בהרבה יישובים אחרים.
סימון אלפסי: רצינו גם להראות, אולי לך, כי אתה הרי יושב כל יום ודן בנושאי חינוך, שהחשיבה צריכה להיות חשיבה לכל התלמידים וזה לא חשוב מה המצב הסוציו האקונומי, או המצב החינוכי בכלל שלהם, ופה אתה ראית מה אנחנו משקיעים, מצד אחד במצוינות ואנחנו משקיעים במצוינות ואנחנו משקיעים גם באותם תלמידים שמתקשים, אני קורא לזה, ומה אנחנו עושים בשביל לעזור להם.
סימון אלפסי: אולי זה ההישג הכי גדול.
סימון אלפסי: גם שמת לב, בכל הביקור, דיברו יותר על ערכים ועל נתינה מאשר על כמה אנחנו רוצים בגרות בעוד עשר שנים, או כמה אנחנו רוצים אנשי אקדמיה, אלא זה בא מעצמו, ברגע שמחנכים לערכים הפדגוגיה וההישגים החינוכיים מגיעים מעצמם.
סימון אלפסי: אני מאוד שמח גם שראית רצף חינוכי, אפשר להגיד, השקעה מהגיל הרך.
סימון אלפסי: אני עוד פעם חוזר על זה, כל הזמן, מה שמשקיעים בילדים בגיל 3 ואפילו בגיל שנה, אתה פחות משקיע בכיתה י"א ו-י"ב וזה מה שהממשלה, ובטח אתה, כיושב ראש ועדה, צריכים להוביל.
סימון אלפסי: כל מה שניתן להשקיע, אנא השקיעו אותו בגיל הרך.
סימון אלפסי: בגלל זה גם העברתי את המסר שכן כדאי להחזיר לפריפריה את הנושא של החינוך מגיל 0 או מגיל שנה.
סימון אלפסי: הדבר הנוסף שמאוד חשוב להדגיש אותו הוא שהממשלה או שהמדינה גם תחזק את אותן אוכלוסיות שצריכות עזרה.
סימון אלפסי: אתה ביקרת בבית ספר דתי ששם במקרה היה היום כנס בטבריה ולא היו כולם, אבל אתה ראית ילדים עולים, מה השאיפה של כל אחד.
סימון אלפסי: תשמע, אותי זה ריגש.
סימון אלפסי: זה שרוצה להיות מדען, זה שרוצה להיות אסטרונאוט אפילו.
סימון אלפסי: תשמע, בזה שהוא חושב זה כבר אומר שהוא לא חושב על משהו אחר, הוא שואף למשהו הרבה הרבה יותר רחוק מאשר אנחנו חושבים עליו, ואני אומר שלילדים האלה צריך למלא את השאיפה שלהם ולעזור להם, כי יש להם מוטיבציה, לא לשבור אותם באמצע.
סימון אלפסי: אני מאוד שמח שראית את כל הדברים האלה וההתרשמות שלך.
סימון אלפסי: אני מאחל לך המון הצלחה מחר במגרש הכדורגל ובאח הגדול, אני חושב שההצעה הזאת להעניש את אותם אנשים שיכולים להביא אסון במגרש ולעשות סדר גם בריאליטי זה גם חלק מהחינוך שלנו, ובאמת תודה בשם כולנו.
סימון אלפסי: ואנחנו רוצים להעניק לך מזכרת, שי, לרגל האירוע.
אלכס מילר: היום ה-4 באפריל 2011, כ"ט באדר ב' תשע"א, הנושא על סדר היום: אגרות במוסדות הלימוד להשכלה גבוהה.
אלכס מילר: קיבלתי בקשה לדיון מהתאחדות הסטודנטים, שעשו מחקר מאוד גדול.
אלכס מילר: מניסיוני, אני יכול להגיד שהנושא הזה נמצא על סדר-היום של הסטודנטים עוד מאז שאני הייתי יושב-ראש אגודה, והיו כל מיני סיכומים, התפתחויות במוסדות שונים על כך שנושא האגרות והגבייה – שהיא גבייה בנוסף לשכר הלימוד הקבוע בחוק – צריך להיות בדרך כזו או אחרת בשיתוף פעולה עם אגודות הסטודנטים.
אלכס מילר: אני יודע שבחלק מהמקומות הדבר מתבצע, בחלק לא, לכן יש מחקר של התאחדות הסטודנטים שיכול להציג לנו פריסה כללית מה קורה היום במוסדות, איפה הדברים עומדים, גם מבחינת אותם מהלכים שההתאחדות מעוניינת לעשות כדי ליישר קו בכל המוסדות להשכלה גבוהה, וכמובן שהנגזרת של העניין הזה תהיה גם למוסדות אחרים - טכנאים, הנדסאים וכולי - שבעצם מיישרים קו תמיד כאשר אנחנו מביאים איזושהי בשורה לאקדמיה, ואז כולם מיישרים קו.
אלכס מילר: אני מבקש להגיד שחשוב לא רק שנעלה את זה על סדר-היום, אלא גם שהמסקנות יתקבלו במוסדות וגם במועצה להשכלה גבוהה.
אלכס מילר: אנחנו מדברים על כך שכל שקל שהוא כתוספת למה שהסטודנטים משלמים, הוא בעצם נכנס לבועה הכלכלית שאנחנו תקועים בה כבר כמה שנים עם העולם הסטודנטיאלי ויכולת הנגישות למערכת ההשכלה הגבוהה של צעירים בישראל – אם זה בפריפריה, אם זה במרכז הארץ- אבל עדיין אנחנו מדברים על מצב שהמדינה מחויבת לתת את האפשרות לפחות מבחינה כלכלית, את הגמישות המקסימלית.
אלכס מילר: אף אחד לא מעלה על דעתו להיכנס לגמישות בעניינים האקדמיים, אבל כל עוד מדובר בנושאים שקשורים לכלכלה – אם זה מעונות הסטודנטים, אם זה התשלומים האחרים שהסטודנטים משלמים – שם צריכה להיות גמישות, וכמובן שאלה שמייצגים סטודנטים היום אלה האגודות, ומבחינתי לפחות אני לא רואה שום בעיה בכל העניין הזה לפתיחות של המוסדות לניהול משא-ומתן על כל התוספות שחלות על הסטודנטים בזמן הלימודים שלהם במערכת ההשכלה הגבוהה.
אלכס מילר: איציק, אני אתן לך לפתוח.
אלכס מילר: האם אתה מציג את המחקר או מישהו מההתאחדות?
אלכס מילר: איציק שמולי: אני אתן כמה דברי פתיחה.
אלכס מילר: היו"ר אלכס מילר: תתחיל אתה, יושב-ראש התאחדות הסטודנטים, ולאט לאט נתקדם עם הנושא.
אלכס מילר: נמצאים כאן נציגי התאחדות הסטודנטים, נמצא נציג של האוניברסיטאות, וכל השאר – מי שרוצה להתייחס, תעבירו פתק כך שאוכל לתת זכות דיבור, וכמובן המועצה להשכלה גבוהה.
אלכס מילר: איציק שמולי: אדוני היושב-ראש, קודם כול, תודה רבה על הזמנת הדיון.
אלכס מילר: אני מתנצל על האיחור, ובגלל שאני ראשון הדוברים – אתמול הסתכלתי על קיר הפייסבוק וראיתי שהיום יש לך יום-הולדת - אני רוצה לאחל לך המון המון מזל טוב, בהמשך היום אני גם אעשה "לייק".
אלכס מילר: מזדקנים מיום ליום.
אלכס מילר: איציק שמולי: זה נותן לנו השראה כל פעם שאיש צעיר נמצא בכנסת, ונותן לנו לאן לשאוף.
אלכס מילר: בכל מקרה, הזכרת בדברי הפתיחה שלך שמדובר בנושא שמצוי כבר כמה שנים על סדר-היום של הסטודנטים, של ההשכלה הגבוהה.
אלכס מילר: לאורך השנים היו התייחסויות לעניין הזה – גם בוועדת קוברסקי, גם בוועדת מלץ, ולאחרונה גם בחוזר מנכ"ל של משרד החינוך בשנת 2010 – זה נושא שהוא מאוד מאוד כאוב מנקודת מבטם של הסטודנטים, ואסביר מדוע.
אלכס מילר: אנחנו ביקשנו לבדוק בראש ובראשונה האם נאכף הכלל של הגעה להסכם חתום מול אגודת הסטודנטים על גובה האגרות מדי שנה במוסדות להשכלה גבוהה.
אלכס מילר: לא עשינו את זה לחינם, אנחנו סבורים שזה אמצעי מאוד מאוד משמעותי שבעצם מאפשר לאגודות הסטודנטים לוודא שלא נגבים מהסטודנטים תעריפים מופקעים ומופרזים.
אלכס מילר: גילינו שבמרבית המוסדות להשכלה גבוהה כיום לא נאכף העניין הזה.
אלכס מילר: אגב, המצב עוד יותר מעורר תמיהה דווקא בקרב המכללות לחינוך כי הרי רק בתחילת שנה שעברה יצא חוזר מאוד מאוד מפורש, בתיאום אתנו – את זה גם צריך לומר לזכותו של משרד החינוך – שבא והגדיר במפורש שלפני שגובים את האגרות מן הסטודנטים חייבים להגיע להסכם חתום עם האגודה.
אלכס מילר: חלק מהמכללות לחינוך ראו את אותו חוזר מנכ"ל ובחרו לצפצף עליו, המשיכו לגבות את האגרות מן הסטודנטים, וכל בקשות האגודה לפתוח במשא-ומתן, לא רק שהשיבו להן בשלילה, אפילו לא טרחו לענות להן, שזה מלמד אולי במשהו על היחס של המוסדות האקדמיים, של חלקם לפחות, לנושא.
אלכס מילר: הדבר הזה מוליד תופעות שונות ומשונות.
אלכס מילר: בחלק מהמוסדות להשכלה גבוהה אנחנו רואים איזשהו מרוץ כלפי מעלה בכל מה שקשור לגובה האגרות.
אלכס מילר: היו"ר אלכס מילר: איציק, אתה חושב שהדברים האלה הם ברורים מאליהם לציבור.
אלכס מילר: אני יכול להגיד לך שחוץ מכל מי שנוכח כאן, אנשים לא כל כך מבינים על מה אתה מדבר.
אלכס מילר: לפני שאתה מתחיל לפרוס את המפה של מי גובה ומה גובים, אם תוכל לספר על מה מדובר.
אלכס מילר: מה זה האגרות, איך אתה מבדיל בין אגרות חובה לאגרות שאינן חובה.
אלכס מילר: צריך להסביר כדי שאנשים יידעו על מה אנחנו מדברים כאן.
אלכס מילר: איציק שמולי: בעיקרון, כשאנחנו אומרים אגרות, אנחנו מתכוונים לכל אותם תשלומים או כמעט לכל אותם תשלומים שהם לא שכר הלימוד, כלומר שהם לא המרכיב הקבוע של שכר הלימוד אלא כל התשלומים הנלווים.
אלכס מילר: זה יכול להיות למשל דמי רווחה, זה יכול להיות דמי שמירה, יש אגרה של משלוח הודעות טקסט לסטודנטים.
אלכס מילר: האגרות שקיימות בכל מוסד ומוסד – יש אגרות שהן קבועות.
אלכס מילר: אגרת שמירה, למשל, כנראה שכל מוסד אקדמי יגבה אותה, מטעמים ברורים.
אלכס מילר: יש אגרות אחרות שהן יותר ייעודיות, למשל במכללות לעיצוב יש אגרות על חומרים.
אלכס מילר: אם עושים את ההבחנה, יש את המרכיב של שכר הלימוד – שלא עליו אנחנו מדברים, לשמחתי – ויש את המרכיב של האגרות, שעליו אנחנו מדברים.
אלכס מילר: בתוך מרכיב האגרות יש הוראה מאוד מאוד ברורה שלפני שגובים אגרות מהסטודנטים חייבים להגיע להסכם חתום בין האגודה לבין המכללה, לבין ההנהלה או האוניברסיטה, על גובה האגרות – כמה מותר לקחת מהסטודנטים.
אלכס מילר: לפני שיש הסכם חתום אי-אפשר לגבות את אותן אגרות.
אלכס מילר: היו"ר אלכס מילר: איפה זה מופיע?
אלכס מילר: איציק שמולי: זה מופיע גם בוועדת קוברסקי, גם בוועדת מלץ, ולאחרונה גם בחוזר מנכ"ל של משרד החינוך.
אלכס מילר: במוסדות שהם מתוקצבי ות"ת, עד כמה שידוע לי, אין חוזר שיוצא מטעמם אחת לשנה.
אלכס מילר: יש חוזר למוסדות שמבהיר מה גובה שכר הלימוד, אבל לאחרונה עד כמה שזכור לי לא היתה בכלל התייחסות לנושא האגרות, ואולי זה חלק מהטיפול שצריך להיות בבעיה.
אלכס מילר: נוכל להציג בפירוט רב יותר את תוצאות הסקר.
אלכס מילר: אדוני היושב-ראש, סתו, הרכזת האקדמית של ההתאחדות, תוכל להציג זאת.
אלכס מילר: אני רק אציג במשפט את הבעיה שעליה אנחנו מדברים.
אלכס מילר: אנחנו מדברים על שתי בעיות.
אלכס מילר: בעיה אחת, כפי שהזכרתי – אין אכיפה של הכלל שחייבים להגיע להסכם חתום עם האגודה.
אלכס מילר: זה מוביל לכך שמדי שנה יש מרוץ כלפי מעלה מבחינת גובה האגרות, מן הסתם במגמת עלייה; ובעיה מסוג אחר, שפתאום צצות כל מיני אגרות מוזרות שאנחנו לא כל כך יודעים איך להתייחס אליהן, כמו אגרת טקסים או דברים שהם באמת לא מובנים.
אלכס מילר: לטווח הארוך אנחנו כן חושבים, ואנחנו בהחלט ניאבק על זה, שתהיה שקיפות תקציבית על העניין של האגרות.
אלכס מילר: יש לנו יסוד סביר מאוד להניח – ואני לא אומר זאת רק מתוך השערה אלא גם מחצי ידיעה, אנחנו עדיין בודקים לעומק את הדברים האלה – שלא כל הכספים שנגבים מהסטודנטים למטרה ייעודית, הולכים לכיסוי אותה מטרה.
אלכס מילר: בשפה פשוטה, אם גובים מן הסטודנטים במוסד מסוים X כסף לצורכי אגרת ביטחון, יש לנו יסוד סביר להניח שלא כל ה-X הזה הולך לצורכי אגרת הביטחון, חלק מזה הולך למימון דברים אחרים באותו מוסד אקדמי, וזה כמובן מצב שאנחנו לא נוכל לאפשר לו להמשיך ולהתקיים.
אלכס מילר: אפשר להסתכל על זה כמעין העלאה לא ישירה של שכר הלימוד, אבל היא בהחלט כואבת כי אם מחברים את הכול ביחד, בכל המוסדות האקדמיים, בחשבון פשוט מגיעים למאות מיליוני שקלים בשנה שנגבים מן הסטודנטים.
אלכס מילר: היו"ר אלכס מילר: האם לדעתך יש דברים שגובים, שהם משותפים לכל המוסדות?
אלכס מילר: אפשר להגיד שיש דבר קבוע ויש דבר שהוא אחר כך פרוץ?
אלכס מילר: איציק שמולי: מבחינת סוג האגרה?
אלכס מילר: איציק שמולי: מבחינת סוג האגרה יש אגרות שנגבות בכל מוסד אקדמי - למשל, הרווחה והביטחון.
אלכס מילר: אני לא יכול להגיד שבכל המוסדות יש את אותן הבעיות, אבל בהחלט ברוב המוסדות – בעיקר במכללות, אגב - - - היו"ר אלכס מילר: אבל לא היתה לכם איזושהי דרישה בעבר לקבוע מדיניות ברורה לגבי נושא האגרות, זאת אומרת שתהיה מין מעטפת של נושאים שבאים וטוענים שעל זה אפשר לגבות, וכל השאר זה לא במסגרת, זה צריך להיות דבר שמישהו צריך לתת לכך אישור.
אלכס מילר: זה מזכיר לי קצת את תשלומי ההורים שאנחנו מאשרים כאן בוועדת החינוך.
אלכס מילר: אנחנו יודעים כאן בדיוק מה אנחנו מאשרים ואת הסכומים, ובמסגרת הסכומים האלה יש את המשחק.
אלכס מילר: פה, לפי מה שאני שומע, יש דברים קבועים כמו אגרת שמירה ודברים נוספים, אבל בכל שאר הנושאים זה מאוד פרוץ.
אלכס מילר: יכול להיות שגם הנושא הזה צריך להיות חלק מהשיח, שתהיה החלטה ברורה מה טווח הפעילות של המוסדות להשכלה גבוהה מבחינת גביית תשלום נוסף על הסטודנטים בצורה אוניברסלית.
אלכס מילר: יכול להיות שאם תגיעו למצב שתהיה הסכמה על הנושאים, אנחנו יכולים לשקול שמי שיאשר את זה זאת ועדת חינוך.
אלכס מילר: כמו שמאשרים את תקציב המדינה וכך גם מאשרים את התשלומים- אם זה במערכת החינוך – כך גם אפשר לעשות במערכת ההשכלה הגבוהה.
אלכס מילר: אם אינני טועה, בתקציב מערכת ההשכלה הגבוהה, גובה שכר הלימוד מופיע כמספר.
אלכס מילר: נכון, מל"ג?
אלכס מילר: קריאה: נכון.
אלכס מילר: היו"ר אלכס מילר: אז גם את זה.
אלכס מילר: יש לכם משהו שאתם כן מאשרים ומבקשים מאתנו כחברי כנסת לאשר – כל התקציב של הות"ת – ופה יש עניין שהוא פרוץ, שהוא עניין אוניברסלי שלדעתי הוא קצת בעייתי.
אלכס מילר: אנחנו עוד נחזור לכך.
אלכס מילר: איציק שמולי: משפט נוסף, אדוני היושב-ראש.
אלכס מילר: נגעת בנקודה באמת מרכזית.
אלכס מילר: כל עניין האכיפה – רמזתי על כך בדבריי – הוא כמעט ולא קיים.
אלכס מילר: היתה השתדלות מאוד רצינית בתחילת השנה הזאת מצד משרד החינוך, אבל הנה אנחנו מגיעים לסוף השנה ואני אומר באופן מפורש – יש מכללות לחינוך שפשוט צפצפו על העניין הזה.
אלכס מילר: היו"ר אלכס מילר: בנושא מכללות לחינוך – אני רואה שאתה באמת מתמקד בנושא הזה – אבל גם אתה צריך להבין שהמנגנונים של הות"ת והמועצה להשכלה גבוהה למול משרד החינוך הם מנגנונים שונים לחלוטין.
אלכס מילר: אם אנחנו באמת נצליח לראות שבתקופה הקרובה אותם המוסדות במשרד החינוך שמתעסקים בהכשרת מורים – והם מוסדות להשכלה גבוהה – יעברו לות"ת, כמובן שהם יישרו קו.
אלכס מילר: אתן דוגמה.
אלכס מילר: ציינת כאן את נושא חוזר המנכ"ל במשרד החינוך – אני מסכים אתך במאה אחוזים – יש חוזר מנכ"ל; המנכ"ל מוציא חוזר, וכולם צריכים ליישר קו.
אלכס מילר: במל"ג אין דבר כזה, הם לא מוציאים חוזרי מנכ"ל שמחייבים את המוסדות ליישר קו.
אלכס מילר: זה מנגנון אחר, אבל אין ספק שמשרד החינוך לא צריך לפגר אחרי מה שהוחלט כבר בכל מערכת ההשכלה הגבוהה.
אלכס מילר: קודם כול אני רוצה לשמוע על מה אנחנו מדברים – על איזה מוסדות ומה הנוהל של הפעילות.
אלכס מילר: מי מציג את הדוח?
אלכס מילר: סתו ארז: בוקר טוב.
אלכס מילר: סתו ארז, ראש המחלקה האקדמית בהתאחדות הסטודנטים.
אלכס מילר: אני רוצה להתייחס קודם כול לדברים שאמרת, הם היו מאוד נכונים.
אלכס מילר: קיימת מדיניות גבייה של אגרות.
אלכס מילר: כמו שיש משא-ומתן בהשכלה הגבוהה על שכר לימוד אל מול התאחדות הסטודנטים, כך יש משא-ומתן אל מול האגודות במוסדות הקונקרטיים בנוגע לדמי שמירה ולדמי רווחה.
אלכס מילר: הנקודה היא שזה פשוט לא נאכף.
אלכס מילר: מעבר לכך שהיא לא נאכפת, אין שקיפות תקציבית.
אלכס מילר: זאת אומרת, גם בהינתן שהאגודה נתנה את הסכמתה לגבייה של דמי שמירה או לגבייה של דמי רווחה, לא יודעים לאן הכסף הולך באמת – כשאת דמי השמירה לא ניתן לבטל, ומדובר בעצם בהעלאה דה-פקטו של שכר הלימוד.
אלכס מילר: כמו שנאמר, מדובר בסכומים מאוד מאוד גבוהים.
אלכס מילר: יש לנו מעל 60% מהמוסדות שבעצם לא מתייעצים, לא מגיעים להסכם עם האגודה, וגובים סתם כך את דמי הרווחה ואת דמי השמירה.
אלכס מילר: מרבית המוסדות, אין בהם שקיפות תקציבית.
אלכס מילר: יש כאן נקודה נוספת של לימודים יחסיים.
אלכס מילר: במידה שסטודנטים למשפטים לומדים שלוש וחצי שנים, על החצי שנה הם משלמים את אותו סכום שמשלם מי שלומד שנה שלמה.
אלכס מילר: מי שעושה תזה ולא מגיע בפועל להיות נוכח בשיעורים פרונטליים, עדיין משלם דמי שמירה ודמי רווחה כמו כולם, אין יחסיות.
אלכס מילר: יש חמישה מוסדות בכל הארץ שדמי השמירה ודמי הרווחה נגבים בהם באופן יחסי.
אלכס מילר: כמה דוגמאות קונקרטיות.
אלכס מילר: ברופין, דמי הרווחה עומדים על 650 שקלים, בלי שיתוף ובלי תיאום של האגודה; דוגמה אחרת היא מכללת רמת-גן – יש שם דמי מכללה של 2,130 שקלים.
אלכס מילר: היו"ר אלכס מילר: מכללת רמת-גן היא מכללה פרטית.
אלכס מילר: סתו ארז: נכון.
אלכס מילר: היו"ר אלכס מילר: זה שיקול-הדעת של הסטודנט אם הוא מוכן לשלם 27,000 שקלים ועל זה הוא ישלם עוד כך וכך.
אלכס מילר: סתו ארז: מקובל.
אלכס מילר: יותם ברום: לא, גם לזה יש כללים כמה אפשר להעלות את שכר הלימוד כל שנה.
אלכס מילר: יש כללים גם למוסדות פרטיים.
אלכס מילר: היו"ר אלכס מילר: לא מדובר פה על שכר הלימוד, מדובר פה על תשלומים נוספים של המוסד שקובע.
סתו ארז: אין בעיה.
סתו ארז: היו"ר אלכס מילר: המל"ג בעניין זה יכול להתערב בנושא של מסלולי לימוד, ומקסימום איפה המכללה תהיה ממוקמת במידה שמבקשים אישור.
סתו ארז: כל השאר – כמובן גובה שכר הלימוד, מי שירצה לקחת.
סתו ארז: ישבתי כאן לפני שבוע בנושא תוכנית לימודים ברפואה כאשר גובה שכר הלימוד הוא 30,000 יורו.
סתו ארז: סתו ארז: בואו נסתכל על דמי שמירה וניקח לדוגמה את מכללת סמינר הקיבוצים שיותם מגיע ממנה, משלמים 320 שקלים דמי שמירה.
סתו ארז: במכללת לוינסקי משלמים את אותו סכום, רק שיש להם חצי ממספר התלמידים.
סתו ארז: באוניברסיטה העברית גובים 415 שקלים, בלי שקיפות תקציבית, זאת אומרת לא באמת יודעים למה הכסף משמש – האם הוא באמת הולך לדמי שמירה, מה זה אומר דמי שמירה, למי משלמים, כמה משלמים.
סתו ארז: הדברים האלה לא ברורים ולא נהירים, ואף אחד לא יודע אותם.
אלכס מילר: אני רוצה שנהיה מסודרים.
אלכס מילר: בואו נתחיל מלמעלה, וכך נתקדם הלאה.
אלכס מילר: נתחיל מהכי גדולים.
אלכס מילר: מה קורה באוניברסיטאות?
אלכס מילר: סתו ארז: באוניברסיטת בן-גוריון גובים 327 שקלים דמי רווחה ו-404 שקלים דמי שמירה; הם נקבעים בתיאום עם האגודה, אך אין שקיפות תקציבית והם לא יחסיים למספר שעות הלימוד.
אלכס מילר: בר-אילן – 275 שקלים דמי רווחה, 315 שקלים דמי שמירה – שוב, בשיתוף ובתיאום עם האגודה, אך ללא שקיפות תקציבית.
אלכס מילר: נועה בינשטיין: נועה בינשטיין, אגף תקצוב, המועצה להשכלה גבוהה.
אלכס מילר: אני מבקשת לשאול מה המשמעות - - - סתו ארז: יש שתי רמות של שקיפות.
אלכס מילר: יש רמה אחת שבה אומרים – אנחנו נגבה 400 שקלים עבור אס.
אלכס מילר: אסים ועבור חניות וכדומה, והאגודה אומרת בסדר.
אלכס מילר: יש את הרמה השנייה שבה אומרים - עכשיו רוצים לדעת שבאמת לשם הכסף הולך, ואת זה לא יודעים.
אלכס מילר: אוניברסיטת חיפה – 359 שקלים דמי רווחה, 410 שקלים דמי שמירה – לא בתיאום עם האגודה באוניברסיטת חיפה.
אלכס מילר: האוניברסיטה העברית – 300 שקלים דמי רווחה, 415 שקלים דמי שמירה – בתיאום.
אלכס מילר: יש שקיפות לגבי דמי הרווחה, אין שקיפות לגבי דמי השמירה.
אלכס מילר: היו"ר אלכס מילר: כדי להבין.
אלכס מילר: מי שמשלם דמי שמירה זה רק סטודנטים או גם צוות המרצים והעובדים מהמשכורות?
אלכס מילר: סתו ארז: רק סטודנטים.
אלכס מילר: מעבר לכך, בדמי השמירה – משום שאין שקיפות תקציבית במקומות האלה – אנחנו לא יודעים איך מתחלק היחס.
אלכס מילר: אנחנו לא יודעים האם המשמעות היא שהסטודנטים מממנים את כל השמירה במוסד, או לחילופין, האם הנטל חל באופן שווה גם על הסטודנטים וגם על המוסד.
אלכס מילר: אין שקיפות, אנחנו לא יודעים, וצריכים לזכור שדמי השמירה לא ניתנים לביטול, אתה מחויב לשלם אותם.
אלכס מילר: זוהי תוספת של שכר הלימוד, זוהי העלאה של שכר הלימוד לכל דבר ועניין.
אלכס מילר: אנחנו נחזור גם לנושא דמי השמירה, זה נושא שצריך להתמקד בו בצורה נפרדת, אבל מה קורה עם שאר התשלומים?
אלכס מילר: מה זה דמי רווחה?
אלכס מילר: סתו ארז: דמי רווחה במוסדות הלימוד זה משהו מאוד אמורפי, והוא משתנה בין מוסד למוסד.
אלכס מילר: היו"ר אלכס מילר: על מה?
אלכס מילר: מה כלול בפנים?
אלכס מילר: סתו ארז: אני יכולה להגיד שבחוזר משרד החינוך, כשפורט מה גובים, הם גבו את זה על דמי מנוי לשימוש ברשת האינטרנט של המכללה, על שירותי ספריה ממוחשבים, על חנייה מוסדרת על-ידי המוסד, על דמי חבר לאגודה, על ביטוח תאונות אישיות.
אלכס מילר: היו"ר אלכס מילר: כשהאגודות מנהלות משא-ומתן עם המוסד, האם הן מנהלות משא-ומתן על גובה המחיר או גם על הספקים עצמם?
אלכס מילר: סתו ארז: בדרך כלל הן מנהלות על גובה המחיר.
אלכס מילר: רן לבנה: זה הסעיף של השקיפות.
אלכס מילר: קריאה: גם וגם.
אלכס מילר: רן לבנה: רן לבנה, יושב-ראש אגודת הסטודנטים באוניברסיטת תל-אביב.
אלכס מילר: אני גם בימים אלה מנהל משא-ומתן על דמי רווחה ודמי אבטחה.
אלכס מילר: אני חושב שזה המוסד היחיד – השנה השגנו את זה – שבו יש שקיפות מלאה בתקציבים של דמי רווחה ודמי אבטחה – אבטחה קוראים לזה, לא שמירה.
אלכס מילר: היו"ר אלכס מילר: לא.
אלכס מילר: שמירה, שים בצד.
אלכס מילר: רן לבנה: דמי רווחה, ההגדרה שלהם – כפי שסתו אמרה – היא מאוד מאוד אמורפית.
אלכס מילר: כעיקרון, דמי הרווחה מוצגים לסטודנטים כתשלום נלווה לשירותים משלימים עבור סטודנטים.
אלכס מילר: ציינת לגבי איזשהו מוסד אקדמי שמדובר על תקציב של שימוש באינטרנט או של מודמים.
אלכס מילר: מאיה מזרחי: במוסדות לחינוך.
אלכס מילר: רן לבנה: מוסדות לחינוך.
אלכס מילר: באוניברסיטת תל-אביב, אחוז מסוים הולך לאגודת הסטודנטים, רוב הסכום, ואחוז נוסף הולך למלגות לסטודנטים, לתקציב של דיקנט הסטודנטים.
אלכס מילר: אין היום הגדרה לפי חוק מהם התשלומים הנלווים ולאן הולך הכסף.
אלכס מילר: המחוקק לדעתי לא נתן את דעתו על כך, אני לא בטוח שגם בוועדות השונות של מערכת ההשכלה הגבוהה – אולי יתקנו אותי.
אלכס מילר: נניח סטודנט שלך אומר:
אלכס מילר: אני לא רוצה אינטרנט, לא רוצה קוד, האם הוא ממשיך לשלם?
אלכס מילר: רן לבנה: לגבי דמי רווחה, סטודנט יכול להגיד שהוא לא משלם – קרי, אני החלטתי, אני לא רוצה לשלם דמי רווחה - הוא לא מחויב לכך.
אלכס מילר: הוא צריך לעשות פעולה אקטיבית - לפחות באוניברסיטת תל-אביב, אני מניח שברוב המוסדות זה כך – זאת אומרת, באופן אוטומטי אתה נרשם אזי אתה משלם, אבל אם אתה מבקש אתה יכול להסיר, לא לשלם.
אלכס מילר: דמי שמירה, כמו שסתו אמרה, אתה מחויב.
אלכס מילר: דמיין לעצמך שאתה מתיישב בבית-קפה ואתה מחויב על אבטחה, למעשה מבלי שאתה מעוניין.
אלכס מילר: בנצי פורצלן: זו דוגמה לא טובה.
אלכס מילר: ההבדל הוא שבבית-קפה אני לוקח את דמי האבטחה מהלקוחות שלי, ואני קובע מי בעצם הולך להיות, והמדינה קבעה את גובה הסכום.
אלכס מילר: פה זה דבר שהוא קצת פרוץ, אין איזושהי הגבלה כמה אפשר לגבות.
אלכס מילר: רן לבנה: השאלה שנשאלת – והיא יותר רחבה מהדיון הזה שאמור לדעתי להתמקד באכיפה – היא מה שכר הלימוד כולל.
אלכס מילר: האם שכר לימוד כולל בתוכו אינטרנט?
יותם ברום: ספריה?
יותם ברום: רן לבנה: דמי השמירה, ברור לי לחלוטין למה הם משמשים וזה מאוד פשוט.
יותם ברום: צריך לבדוק כמה כל מוסד אקדמי משלם דמי שמירה, לקבוע נוסחה.
יותם ברום: דמי רווחה, הדיון הוא קצת יותר מורכב.