GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יואל חסון: איך זה הולך, ההתחברות עם אותם יזמים שבונים את המעונות?
יואל חסון: מה, זה BOT?
עופר לוגסי: זה BOT שבתנאי התפעול שלו, בעצם יש שליטה מלאה, הוא לא יכול להעלות מחירים, סל השירותים מוגדר.
עופר לוגסי: הנכס לא נרשם בבעלות היזם, הנכס נשאר בבעלות האוניברסיטה, הוא מקבל רק הרשאה לתפעול.
יואל חסון: ומה מתח הרווחים שסיכמתם אתו, שהוא כן מרוויח, שכן אחרת הוא לא היה עושה את זה, מה מתח הרווחים שלו?
עופר לוגסי: מתח הרווחים, אתה יכול לשאול אותי באחוזים לעומת ההון העצמי המושקע.
יואל חסון: הוא בטח עושה כל שנה, יש שנה של הכנסות מול הוצאות, אחזקה, כל הדברים האלה.
עופר לוגסי: הפרמטר שבדרך-כלל נבדק זה תשואה על הון עצמי, זה סדר-גודל של 6% עד 8% תשואה על הון עצמי.
יואל חסון: מתח הרווחים הוא 6% עד 9%?
עופר לוגסי: 6% עד 8%, כן.
עופר לוגסי: זהו, התייחסתי לכל הנקודות.
אלכס מילר: האוניברסיטה העברית, בבקשה.
יואל חסון: סליחה, אתה באמת עומד מאחורי האחוזים האלה?
יואל חסון: כי זה נראה לי השקעה ענקית וכאב ראש גדול בשביל אחוז מאוד נמוך של רווח.
יואל חסון: אתה עומד מאחורי זה באופן חד משמעי?
יואל חסון: זה מתח הרווחים של היזם?
יואל חסון: יכול להיות שאתה לא זוכר ואתה צריך לבדוק?
עופר לוגסי: לא לא, סדר הגודל הוא בין 6% ל- 8% תשואה על ההון, כאשר אני מדבר אתך על תוכנית עסקית, על מכרזים שקופים שהתנהלו מול חברות בנייה.
יואל חסון: זה כאב ראש.
אלכס מילר: כמה תשואה יש לכם משכר דירה?
יואל חסון: אתה לא משווה את זה לזה, זה לא אותו דבר.
עופר לוגסי: כן, אני עומד על זה, כי אני מכיר את התוכנית העסקית.
סוזי זליגמן: שלום רב, אני מהאוניברסיטה העברית, דיקן משנה סטודנטים.
סוזי זליגמן: אז יש יתרון בזה שאנחנו קל"בים, אנחנו מצליחים להגיע לוועדות וזו הזדמנות נהדרת גם קצת לעשות סדר בנושא.
סוזי זליגמן: תודה רבה לחבר הכנסת חסון על השאלות ובמיוחד לחבר הכנסת טיבי, שגם סייר במעונות וגם יילד את הבת שלי לפני 25 שנה, בהצלחה רבה.
סוזי זליגמן: באוניברסיטה העברית 5,000 מיטות.
סוזי זליגמן: אנחנו לא רק מספקים מגורים לסטודנטים של האוניברסיטה העברית אלא לסטודנטים של כמעט כל המכללות בירושלים.
סוזי זליגמן: מכללת דוד ילין, האקדמיה למוסיקה בצלאל, לנדא, אוניברסיטה פתוחה, מכללת הדסה, אורט והמכללה להנדסה, כולם מתגוררים אצלנו.
סוזי זליגמן: אין לנו קריטריונים, אנחנו כמעט כל מי שמבקש מעונות, יכול לקבל מעונות.
אלכס מילר: זאת אומרת זה המעונות של ירושלים.
סוזי זליגמן: אנחנו הפכנו להיות המעונות של ירושלים, בהחלט.
סוזי זליגמן: וזה לטובת העיר, זה חוסך מהמכללות השקעות מורכבות ביותר.
סוזי זליגמן: אנחנו מוסיפים עכשיו, השנה הקרובה, עוד 200 מיטות ושני בניינים, בנייני שטרן.
סוזי זליגמן: נכון שיש לנו עודף מיטות אבל יש לנו מחסור של מיטות במערב העיר, כתוצאה מפרויקט הגדלת מספר הסטודנטים לרפואה.
סוזי זליגמן: אז מתוך התחשבות ורצון גם לספק את הצרכים האלה, אנחנו מאכלסים, אנחנו משפצים עכשיו עוד שני בניינים, ברח' שטרן.
יהודית גידלי: 200 מקומות זה בשטרן?
סוזי זליגמן: כן.
סוזי זליגמן: 200 מיטות בשטרן.
סוזי זליגמן: בגדול, האוניברסיטה העברית משקיעה מעל 200 מיליון שקל בשנה, 200 מיליון שקל בשנה במלגות לסטודנטים.
סוזי זליגמן: בנוסף למלגות האלה, הן בדרך-כלל מלגות על בסיס סוציו אקונומי והצטיינות בלימודים.
סוזי זליגמן: בנוסף למלגות האלה, האוניברסיטה מספקת זו השנה השנייה תוכנית של שלוש שנים למלגות נוספות למגורים.
סוזי זליגמן: התוכנית הזאת יצאה לדרך לפני שבועיים.
סוזי זליגמן: האוניברסיטה העברית מספקת לסטודנטים מגוון מאוד רחב של שירותים במעונות.
סוזי זליגמן: אני אתן עוד מעט לחופי, מנהל המעונות, להסביר את היקף השירותים ומה למעשה כולל מחיר המעונות.
אלכס מילר: יש לכם שיתוף פעולה עם האגודה?
סוזי זליגמן: יש לנו שיתוף פעולה עם האגודה.
סוזי זליגמן: האוניברסיטה לא העלתה, לא שינתה את מחיר המעונות עשר שנים.
סוזי זליגמן: עשר שנים, אנחנו על אותם מחירים.
סוזי זליגמן: המחירים הם צמודי מדד.
סוזי זליגמן: גם ההצמדה תואמה עם אגודת הסטודנטים.
סוזי זליגמן: חופי ימשיך.
יצחק חפוטה: אני חופי, מנהל המעונות.
יצחק חפוטה: קודם כל, להגיד שאני הגעתי לאוניברסיטה העברית, כיוון שהיו מעונות והיו מלגות ואני בן שדרות וסיימתי את התואר דוקטור באוניברסיטה העברית, אני יכול להגיד – בזכות המעונות.
יצחק חפוטה: גרתי בכל סוגי המעונות, רווקים, יחיד, זוגי, וגם משפחות.
אחמד טיבי: גרת באלף?
יצחק חפוטה: גרתי באלף.
יצחק חפוטה: אני דווקא זוכר לטובה כי התחתנתי בגלל האלף.
יצחק חפוטה: בזכות האלף.
יצחק חפוטה: אז זאת נקודה חשובה.
יואל חסון: בגלל או בזכות זה חשוב.
יצחק חפוטה: ואני מודה לך על הסיור ברזניק, ראיתי אותך באותו יום עם איתי ויעל.
יצחק חפוטה: קודם כל, להגיד שהאוניברסיטה העברית, מתש"ע עד תשע"ד, השקיעה 30 מיליון שקלים בסבסוד המעונות.
יצחק חפוטה: הפרויקט הראשון שהתחיל היה מענק של 6% עד 8% סובסידיה לכל הסטודנטים שמתגוררים ברצף במעונות.
יצחק חפוטה: היום, השנה הזאת, היא השנה של ה- 8%, אחר-כך כל הסטודנטים שנה א' בכפר הסטודנטים קיבלו 5,000 שקל מענק שנתי לטובת סבסוד המגורים והשנה דווקא בזכות שיתוף הפעולה עם אגודת הסטודנטים, יצאנו לתוכנית מלגות, מלגות מגורים לאורך התואר, עד תשע"ד, ש- 12 מיליון שקלים יושקעו בכל אחת מן השנים הבאות, כאשר אפילו השנה הזאת החלטנו להשקיע רטרואקטיבית בדיירי תשע"ב, 3.2 מיליון שקלים בשנה הנוכחית.
יצחק חפוטה: מי שימשיך אתנו, יקבל בשנה הבאה 8% סבסוד ובשנה השלישית שלו – 10% סבסוד.
יצחק חפוטה: לשם הדוגמה, סטודנט דייר משפחות שיתגורר בשלוש השנים האלה, הוא בעצם חסך כ- 7,000 שקלים משכר הדירה שהוא היה משלם בשלוש שנים.
יצחק חפוטה: סטודנט בחדר יחיד היה משלם כמעט 5,000 שקל פחות.
יצחק חפוטה: הסטודנטים מאוד אוהבים את המעונות ולכן לא רק סטודנטים של האוניברסיטה העברית אוהבים, אלא גם ממכללות אחרות.
יצחק חפוטה: כשמשווים את שכר הדירה לשוק הפרטי, מוצאים הבדלים של בין 300 ל- 400 שקלים, בין שכר הדירה במעונות לשכר הדירה בשוק הפרטי.
יצחק חפוטה: הטעות שעושים אותם אנשים שאינם מבינים במעונות, היא שהם לוקחים את שכר הדירה הבסיסי ומשווים.
יצחק חפוטה: אבל לשם הדוגמה, בבניין שיש מעלית משלמים בין 50 ל- 250, אם יש ועד משלמים תוספות.
יצחק חפוטה: בגבעה הצרפתית, למשל, זה עולה כמעט 400 שקלים יותר.
יצחק חפוטה: אז בהשוואות האלה, כולל מערך השירותים הנוסף – תחזוקה 24 שעות ריהוט כולל, זה לא כולל בכל הדירות האחרות, כולל החלפת ריהוט לא תקין, כל שירותי הספורט שניתנים, תרבות.
יצחק חפוטה: השנה יש, ברוך השם, פעילות מאוד ענפה יחד עם האגודה לאספקת שירותי ספורט ותרבות לכל הסטודנטים במעונות.
יצחק חפוטה: זה עולה כסף.
יצחק חפוטה: ביטחון, כמובן, סביב השעון, וירושלים, אנחנו יודעים טוב מאוד, שירושלים היא לא כשאר הערים, דרושה תשומה מאוד מרכזית ועמוקה בנושא ביטחון.
יצחק חפוטה: כל פינה באוניברסיטה העברית, מאובטחת, כל שער במעונות מאובטח.
יצחק חפוטה: חנייה לכל הסטודנטים במעונות – חינם.
אלכס מילר: בגלל זה עשיתי כאן דיון על ההטרדות שיש לסטודנטיות.
יצחק חפוטה: נטפל בזה.
סוזי זליגמן: יופי, אני שמחה שאתה מעלה את הנושא.
סוזי זליגמן: היה מטריד אחד שנתפש על-ידי ביטחון האוניברסיטה לפני שבועיים, מאז יש לנו שקט.
סוזי זליגמן: היה לנו מטריד.
אלכס מילר: מה עם הקב"ט, החזרתם?
סוזי זליגמן: תבקש תשובה מהביטחון, אני לא ביטחון.
סוזי זליגמן: הוא לא הוחזר, עד כמה שידוע לי.
יצחק חפוטה: האוניברסיטה מוציאה 3.5 מיליון שקל, מסבסדת את הארנונה לדיירי המעונות, בכל שנה ושנה.
יצחק חפוטה: מסבסדים 75% מן העלות של הארנונה לדיירי המעונות.
יצחק חפוטה: אני חושב שאין לזה תקדים בשוק הפרטי.
אלכס מילר: יש לכם מנגנון של מלגות לאותם סטודנטים שאתם יודעים שהם באמת פוטנציאליים ללמוד בירושלים, אבל בגלל מצב סוציו אקונומי, לא יכולים ללמוד, לנושא של הדיור?
סוזי זליגמן: קודם כל, האוניברסיטה העברית מחלקת מעל 200 מיליון שקל מלגות בשנה.
אלכס מילר: לא, בנושא דיור.
סוזי זליגמן: על בסיס סוציו אקונומי והצטיינות, רובו סוציו אקונומי.
אלכס מילר: אבל מלגות למה?
אלכס מילר: שכר לימוד?
אלכס מילר: מלגות למה?
סוזי זליגמן: אנחנו לא בודקים.
סוזי זליגמן: אנחנו מעבירים את הכסף לחשבון של הסטודנט בבנק, חד-משמעית.
סוזי זליגמן: הוא יכול להשתמש בזה גם למגורים, או לכל מטרה אחרת.
סוזי זליגמן: בנוסף, השנה, אנחנו מוסיפים את מלגות המגורים.
יואל חסון: תאמרי לי רגע, אתם אמרתם שכל המחירים והכל תואם מול אגודת הסטודנטים.
סוזי זליגמן: מה שאנחנו אמרנו זה שעשר שנים המחירים שלנו לא השתנו ושהמחירים מוצמדים לעליית המדד וזה מתואם באופן מלא עם אגודת הסטודנטים.
יואל חסון: ושאלה נוספת.
יואל חסון: דיברנו על מתקנים, מבנים, שאינם לשימוש ישיר או קשור לאוניברסיטה.
יואל חסון: כמה מבנים באוניברסיטה העברית יש היום, שנמצאים בהם או שוכנים בהם כאלה דיירים, כאלה ואחרים, שאינם קשורים באופן ישיר לפעילות האוניברסיטה?
סוזי זליגמן: אין.
סוזי זליגמן: כמעט ואין.
סוזי זליגמן: יש לנו באוניברסיטה 5,000 מיטות.
יואל חסון: התחלת ב- אין ואחר-כך אמרת כמעט ואין.
סוזי זליגמן: אני אסביר.
סוזי זליגמן: יש לנו 5,000 מיטות.
סוזי זליגמן: 70 מבנים בחמישה קמפוסים.
סוזי זליגמן: המבנים היחידים שהם לא משמשים היום למגורי סטודנטים, זה מה שהיה בנייני האלף וכולנו זוכרים שהיה להם שם אחר, לא מכובד, הם לא היו ראויים בכלל למגורים.
סוזי זליגמן: האוניברסיטה סגרה אותם, יחד עם עיריית ירושלים, מינהל מקרקעי ישראל, השטח הזה הוגדר כשטח היי-טק, הוא לא התרומם כהיי-טק, אבל המגורים האלה שהיום לא משמשים את האוניברסיטה העברית למטרות מגורים, הם לא היו ראויים למגורים.
יואל חסון: חוץ מהמבנים האלה, בלי קשר לעניין המגורים של הסטודנטים, כמה מבנים באוניברסיטה העברית יש היום, שמושכרים לגורמי חוץ שאינם קשורים לאוניברסיטה-?
סוזי זליגמן: מבני מגורים?
יואל חסון: לא, מבנים בכלל.
אחמד טיבי: מבנים.
יואל חסון: במתחם האוניברסיטה.
סוזי זליגמן: את זה צריך לשאול את ההנהלה, אין לי מושג, אבל לדעתי כמעט ואין.
סוזי זליגמן: בבנייני מגורים – אין.
סוזי זליגמן: חד משמעית, אין באוניברסיטה העברית.
יצחק חפוטה: רק לומר משפט אחרון, שהאוניברסיטה העברית, לפני כשנה, בהנהלת האוניברסיטה, התקיים דיון במדיניות האוניברסיטה לגבי מעונות הסטודנטים והוחלט על תוכנית לעשור הקרוב.
אלכס מילר: אגודת הסטודנטים היו שותפים לזה?
יצחק חפוטה: בחלק – כן.
יצחק חפוטה: בכל מקרה, הוחלט שהתוכנית נמסרה לאגודה לעיונם ולא היו התנגדויות.
יצחק חפוטה: המטרה הראשונה היתה הגדלת כמות חדרי היחיד במעונות.
יצחק חפוטה: השנה יש למעלה מ- 3,000 חדרי יחיד אנחנו מאמינים שנגדיל את זה בעשור, נכפיל את הכמות של חדרי היחיד.
יצחק חפוטה: אנחנו מדברים על סטודנטים בדירות משפחות ודיור לתלמידי מחקר, להכפיל את הכמויות בשנים הבאות.
יצחק חפוטה: אלו יעדים, וכמובן שיפור כל התשתיות.
יצחק חפוטה: האוניברסיטה העברית בהחלט מדברת על מתן תשומות מיוחדות לתלמידי מחקר, בהחלט להשקיע בתלמידי מחקר והמעונות מקבלים את השיפור המתאים שמותאם לתנאים המתקדמים של היום.
אלכס מילר: אתן זכות דיבור לאגודת הסטודנטים של האוניברסיטה העברית ואז נחזור, אם מישהו ירצה להוסיף.
סוזי זליגמן: רק נושא חשוב, סליחה על ההתפרצות, נושא הארנונה.
סוזי זליגמן: הסטודנטים אינם פטורים מארנונה.
סוזי זליגמן: היום האוניברסיטה מממנת, ארבעה מיליון שקל בשנה, כמעט ארבעה מיליון שקל.
אלכס מילר: אני הגשתי הצעת חוק לפטור מארנונה והיא נפלה בוועדת שרים לחקיקה.
סוזי זליגמן: אני חייבת להגיד שיש עיריות, אני יודעת שאוניברסיטת בר-אילן, אוניברסיטת חיפה, מצאו פתרונות מאוד מאוד יצירתיים בנושא הארנונה לסטודנטים, פתרונות מאוד יצירתיים בנושא הארנונה לסטודנטים.
סוזי זליגמן: לצערי, עיריית ירושלים, לא מוצאת שום פיתרון בנושא זה.
סוזי זליגמן: ועוד נושא שקשור לאוניברסיטה העברית – לשמחתי, אנחנו מספקים פתרון מגורים לאוכלוסייה שלא זוכה לקבל דירות בירושלים.
סוזי זליגמן: סטודנטים ערבים בירושלים מכל המכללות, בוחרים בין היתר להתגורר אצלנו, כי לא משכירים להם דירות בירושלים.
אלכס מילר: בסדר, OK.
אלכס מילר: יושב-ראש אגודת הסטודנטים באוניברסיטה העברית, בבקשה.
איתי גרטלר: תודה רבה ליושב ראש הוועדה ולחברי הכנסת שיזמו ונמצאים פה וגם ליושב ראש התאחדות הסטודנטים הארצית.
איתי גרטלר: בבסיס הדברים שאותם ברצוני להעלות עומדת השקפת העולם שהביאה אותנו, הסטודנטים, לצאת למחאה החברתית בקיץ.
איתי גרטלר: מזה חצי שנה אנו מנהלים מאבק עם הנהלת האוניברסיטה העברית על מחירי המעונות.
איתי גרטלר: בכדי לסבר את האוזן, עלות השכירות החודשית של דירת חמישה חדרים בה מתגוררים חמישה סטודנטים במעונות כפר הסטודנטים, שזה מתחם BOT, מתחם המעונות הגדול ביותר של האוניברסיטה הוא 7,300 שקלים.
איתי גרטלר: מדובר בחדרים קטנים, מאובזרים במיטת יחיד והמחיר אינו כולל חשבונות חשמל, ארנונה ומים.
איתי גרטלר: סוג אחר של מעונות, הפחות אקסקלוסיביים, ניתן לשכור חדר יחיד במחיר של 1,350 שקלים.
איתי גרטלר: מדובר בחדר הנמצא בתוך מסדרון שבו מקלחת ושירותים משותפים, כמו בצבא.
איתי גרטלר: כמובן שהמגורים בכל סוגי המעונות אינם כוללים תשלומים נוספים, עבור אינטרנט, כביסה וכדומה.
איתי גרטלר: לאחר מספר הפגנות שערכנו וסדרת פגישות עם הנהלת האוניברסיטה, הוחלט להוזיל את המעונות במתווה תמריצים של שלוש שנים, שיחסוך עשרות עד מאות בודדים בלבד של שקלים לסטודנטים וגם זה באמצעות מלגה שתינתן באופן רטרואקטיבי ולא באמצעות הנחה בשכר הדירה עצמו.
איתי גרטלר: אגודת הסטודנטים לא הסכימה למתווה הזה.
איתי גרטלר: נוצר פה מצב אבסורד בו סטודנטים מחפשים דירות פרטיות שמחיריהם גם עולים בשל חוסר אלטרנטיבה ומי נפגע במצב זה?
איתי גרטלר: הנפגעים העיקריים הם הסטודנטים החלשים, אלו שמגיעים מהפריפריה, משכונות המצוקה ומהמגזרים החלשים – עולים חדשים, עיוורים ועתודאים.
איתי גרטלר: יתרה מכך, האוניברסיטה אשר מתקשה למלא את החדרים במעונות בשל מחירם הגבוה משכירה 23% מהחדרים לסטודנטים מהמכללות בעיר ולסטודנטים זרים המגיעים ללמוד בבתי-הספר לתלמידי חו"ל.
איתי גרטלר: צריך לציין שאלו מחירים גבוהים יותר מהמחירים שהסטודנטים של האוניברסיטה העברית זכאים להם.
איתי גרטלר: הסטודנטים הזרים שאינם מודעים לטווח המחירים והסטודנטים מהמכללות שלהם אין כל אלטרנטיבה, מכיוון שאין מעונות למוסדות אחרים בעיר, נאלצים לשלם ולשתוק, כשהאוניברסיטה "עושה קופה" מחוסר יכולת שלהם למלא את החדרים.
איתי גרטלר: למשרדי האגודה מגיעים עשרות תלונות בחודש אודות מצב התחזוקה, מחירים ושירותי המעונות, אך לצערנו עד כה לא הצלחנו להביא לפריצת דרך בנושאים מהותיים ונראה כי פיתרון לא נראה באופק.
איתי גרטלר: בין התלונות שמגיעות, אנו נתקלים במצבים אבסורדיים של סטודנטים עיוורים שהאוניברסיטה גובה תשלום עבור הורה שלהם שמגיע מצפון הארץ ומבקש ללון בדירה, על-מנת לקחת אחד מהם לבדיקה רפואית בירושלים.
איתי גרטלר: סטודנטיות ערביות שהוריהן לא מאשרים להן לשכור דירה וכורעות תחת נטל התשלומים למעונות ועוד ועוד.
איתי גרטלר: לפיכך, הגענו למסקנה עצובה כי אם אנחנו רוצים באמת צדק חברתי לסטודנטים ולצעירים בישראל, אין מנוס מבית הנבחרים להתערב ולהגביל את מחירי המעונות בחקיקה, תוך הגדרתם כעסק ללא מטרות רווח.
איתי גרטלר: אני אומר את הדברים בצער, הלוואי שלא היינו מגיעים למצב הזה, אבל גם אם ייבנו בירושלים עוד עשרות אלפי חדרי מעונות, הדבר לא יפתור במאומה את המצוקה של הסטודנטים ואף עלול להחריפה בשל העלייה שגורמים המעונות במחירי השוק.
איתי גרטלר: תודה רבה.
ניסים סלמה: אני יושב ראש ועדות רווחה של אגודת הסטודנטים באוניברסיטה העברית.
ניסים סלמה: אני גם נציג של אחד החוגים.
ניסים סלמה: אני עולה חדש, זאת אומרת שאין לי ההורים שלי שגרים בירושלים.
ניסים סלמה: אני מצרפת, עליתי לפני כמה שנים.
ניסים סלמה: אין לי איפה לגור, האפשרות היחידה זה המעונות או למצוא דירה.
ניסים סלמה: מצאתי דירה בירושלים, בקטמון הישנה, בשכונה טובה, הרבה יותר זולה ממה שיש במעונות.
ניסים סלמה: התחושה של הסטודנטים, ואני בתור נציג של הסטודנטים שמגיע ממש מהשטח, התחושה של הסטודנטים, היא פשוטה – המעונות האלו, הם מניב נדל"ן, בדיוק כמו הביטוי שהשתמשת קודם, חבר הכנסת חסון, זה מניב נדל"ן וקל וחומר כשמפריטים את זה לחברה חיצונית שכל תפקידה בחיים זה להרוויח כסף.
ניסים סלמה: לזה, כולם מבינים את הבעיה ולהגיד שאין בעיה זה פשוט צביעות.
ניסים סלמה: ולזה יש שני פתרונות – או להביא לנו, לאגודת הסטודנטים, את הניהול של המעונות וזה בכל הארץ שהסטודנטים ינהלו בשביל הסטודנטים.
ניסים סלמה: או פשוט רגולציה.
ניסים סלמה: וכשאנחנו רוצים רגולציה, מגיעים למחוקק.
ניסים סלמה: ולמחוקק, מגיעים לריבון ואומרים לו – יש פה בעיה, יש פה בעיה שהאוניברסיטה וככה זה ההרגשה, והחברות הפרטיות, רוצות לעשות על גב הסטודנטים כסף ואני נוגע עכשיו ברמה הכי רגשית והכי מהלב – פה יש לנו בעיה ואנחנו פונים אליכם.
ניסים סלמה: אנחנו פונים לחברי הכנסת, פונים לוועדת החינוך, כדי לבקש פיתרון של חקיקה של רגולציה.
ניסים סלמה: כי לא יכול להיות, לא יכול להיות שיש לנו פה חשבוניות של סטודנטים שמשלמים יותר מ- 1,600 שקל בחודש, לדירת שותפים עם עוד חמישה אנשים, בחדר קטנטון, כשבעיר מוצאים יותר זול בחדרים הרבה יותר גדולים.
ניסים סלמה: וחוץ מזה, שזה גם כמובן מעלה את המחיר של העיר, ואז פשוט כל מה שדיברנו בקיץ וכל מה שישנו באוהלים בקיץ, זה אחת הסיבות המרכזיות.
ניסים סלמה: תודה רבה.
אלכס מילר: כן, מכללת כנרת, יושב ראש האגודה, בבקשה.
גיל עציון: בוקר טוב לכולם.
גיל עציון: אני יושב ראש אגודת הסטודנטים במכללת כנרת הרחוקה, בכנרת.
גיל עציון: רוב הדיון פה התנהל על האוניברסיטאות, אבל כיום הסטודנטים במכללות, מספרם יותר גבוה מאשר הסטודנטים באוניברסיטאות.
גיל עציון: אצלי במכללה, במכללת כנרת, יש 3,000 סטודנטים.
גיל עציון: מאז שהיא הוקמה ועד היום, לא נבנה אפילו חדר למיטה אחת בשביל הסטודנטים.
גיל עציון: יש כ- 65% מהסטודנטים שהם זקוקים למעונות ולמגורים, שמגיעים מרחוק.
גיל עציון: בעקבות החלטת המינהל על שיוך דירות בקיבוצים, היצע הדירות לסטודנטים באזור גדל כמעט ב- 40%.
גיל עציון: באזור המכללה יש היום לכל היותר 500 דירות בקיבוצים, כאשר רמת השכירות שלהם עולה מדי שנה בכ- 10% באופן סדרתי.
גיל עציון: המחיר היום הוא שווה ערך למחירים שדיברו פה על ירושלים, בסביבות 1,500 שקל, 1,600 שקל לדירת חדר אחד בפריפריה.
גיל עציון: הקיבוצים לא מקבלים כל סטודנט ויש בעיה קשה אם זה, אם נושא של פגיעה במגזרים מסוימים, אם זה המגזר החרדי, הדתי, או אם זה בעיה יותר קשה, במגזר הערבי.
גיל עציון: הקיבוצים היום, בעקבות ההפשרות שלהם והבנה-ביתך, הם נותנים את הדירות, במקום לסטודנטים, לאנשים שהולכים להיות חברי קיבוץ בעתיד.
גיל עציון: כיום כמות הנרשמים אצלנו במכללה היא במגמת ירידה.
גיל עציון: אני יודע שיש עוד מכללות באזורי הפריפריה שהמגמה היא בירידה.
גיל עציון: מכיוון שסטודנטים מהמרכז, אין להם מענה לדיור, אין להם מענה לתעסוקה, הם פשוט לא מגיעים לפריפריה.
גיל עציון: בשביל אותו מחיר שהם משלמים לתל-אביב לדירה או בירושלים לדירה.
גיל עציון: אני רוצה להגיד שהבעיה הזאת קשה.
גיל עציון: סטודנטים מדי יום מגיעים אלינו בתלונות, כי גם מה שיש בקיבוצים, רוב הדירות הן דירות ישנות, לא מתוחזקות.
גיל עציון: רוב הדירות, מסיור שערכנו השבוע, בכלל אין להן אפילו קולטי שמש.
גיל עציון: זאת אומרת שההוצאה של הסטודנטים היא מאוד יקרה על הדירה ואני מקווה שיהיה פה גם מענה בכל ההחלטות לכיוון המכללות של הפריפריה.
אחמד טיבי: אפשר שאלה, אדוני היושב ראש.
אחמד טיבי: העלית נקודה של האינטרנט בכפר הסטודנטים.
אחמד טיבי: חופי, אתה יכול לענות?
אחמד טיבי: למה אתם מגבילים את זה לבזק ולמה המחירים בחוץ הם נמוכים יותר מאשר בתוך הכפר?
יצחק חפוטה: בבניית כפר הסטודנטים היה איזה שהוא הסכם וברגע שההסכם עם החברה שנותנת את השירות תם, פתחנו את ההסכם מחדש.
יצחק חפוטה: אנחנו הוזלנו בשנה האחרונה מכמעט 100 שקלים במהירות שניים וחצי, ל- 69 שקלים ואת מהירות החמישה ל- 79 שקלים.
יצחק חפוטה: הצלחנו להוזיל את זה ואני חושב שבהשוואה שעשינו, זה היה הרבה יותר זול מכל השוק החופשי.
יצחק חפוטה: ודווקא בעניין הזה, האגודה היתה מאוד שותפה.
יצחק חפוטה: הצלחנו להוזיל אותם.
יואל חסון: כל הזמן אתה אומר שהאגודה היתה שותפה והם כל הזמן עושים לא עם הראש.
יואל חסון: אז את האמת הזאת צריך לדעת.
יצחק חפוטה: הם קיבלו את הנתונים.
יואל חסון: אבל אם לא היה להם השפעה על התהליך, אז מה?
יצחק חפוטה: הם קיבלו את התוצאות של ההוזלה.
יצחק חפוטה: אני לא שמעתי שום דבר, למה זה לא הוזל יותר.
איתי גרטלר: צריך להילחם על כל דבר.
סוזי זליגמן: הסיפור הוא נורא פשוט.
סוזי זליגמן: בכפר הסטודנטים מדובר בדירות.
סוזי זליגמן: ה- 69 שקל לחודש שזה הורדת מחירים אחרי משא ומתן ארוך, מתחלק, הוא מתחלק בין כל הדיירים.
יואל חסון: תסלחי לי רגע.
יואל חסון: את מתארת קודם איזה שהוא תיאור של באמת כמעט פילנתרופיה שלכם ועזרה שלכם לירושלים, וזה שאתם דוחפים סטודנטים מכל מיני מקומות אחרים, גם לבוא ולגור אצלכם.
יואל חסון: אבל האמת היא כנראה, וגם קודם לא היה צריך להיאמר פה, שאתם פשוט לא מצליחים למלא את החדרים על-ידי הסטודנטים שלכם ואתם לא רוצים שהם יהיו ריקים וזה עסק ואני מבין אתכם ולא רוצים להפסיד.
יואל חסון: אני גם לא רוצה שאף אחד יפסיד.
סוזי זליגמן: אז ההצעה שלך היא שאני פשוט לא אתן לתלמידי המכללות להתגורר בירושלים?
סוזי זליגמן: לא, אני רוצה להבין.
יואל חסון: לא, השאלה שלי היא אחרת.
יואל חסון: אם היית נותנת לי, הייתי מגיע אליה, לבד.
יואל חסון: השאלה שלי היא מדוע אין ביקוש באוניברסיטה העברית למעונות האלה.
יואל חסון: הרי על פניו יש לך הרבה יותר סטודנטים ממספר המיטות.
יואל חסון: אז מדוע אין לזה ביקוש?
יואל חסון: לזה תתני תשובה.
יואל חסון: ועם הבעיה הזאת תתמודדי.
סוזי זליגמן: קודם כל, אנחנו מתמודדים עם הבעיות יום יום.
יואל חסון: אז תני תשובה, למה אין ביקוש?
סוזי זליגמן: אני אשמח לתת תשובה.
סוזי זליגמן: דבר ראשון, זה לא שאין ביקוש.
סוזי זליגמן: האוניברסיטה העברית בכלל, והמוסדות להשכלה גבוהה בפרט, הפכו להיות הרבה יותר לוקאליים, כולם.
סוזי זליגמן: הלימודים היום, חבר הכנסת טיבי זוכר את התקופות שלנו, היום הלימודים מתרכזים בשלושה ימים – שני, שלישי ורביעי.
סוזי זליגמן: המרחקים התקצרו.
סוזי זליגמן: באופן אישי, הבת שלי למדה ארבע שנים בראשון, וישנה לילה אחד בראשון, לא היה צורך.
סוזי זליגמן: הכביש לוקח לה 40 דקות להגיע לשם.
סוזי זליגמן: וזה מה שקורה גם בירושלים.
סוזי זליגמן: עם הרכבת הקלה המצב, עם הרכבת החדשה, המצב גם יוחמר.
סוזי זליגמן: הסטודנטים היום, יש להם פתרונות דיור, קל להם להגיע למוסדות להשכלה גבוהה לפחות לירושלים, אני לא מדברת על הפריפריה, ולכן צריך פחות מעונות.
סוזי זליגמן: זו עובדה.
סוזי זליגמן: אנחנו מנסים לתת גם פיתרון למוסדות האחרים.
סוזי זליגמן: אם אתה חושב שזה נורא, אני מוכנה לבוא לנשיא האוניברסיטה ולהגיד לו שהכנסת חושבת כך.
אלכס מילר: רגע, רגע, רבותיי.
אלכס מילר: אני לא אהפוך את זה לוויכוח מי צודק ומי לא.
אלכס מילר: המועצה להשכלה גבוהה נמצאת כאן?
אלכס מילר: ובכן, השאלה היא האם בדקתם אי פעם בכלל, דנתם בוועדות שלכם, על העניין שקשור למעונות הסטודנטים, כי אני יודע שבעניין של האגרות וכו', וכן אתם קיבלתם החלטות, בעניין של מעונות הסטודנטים, האם ניתן בכלל למל"ג להשתתף בעניין הזה ובאמת לעשות איזו שהיא רגולציה בסוגיית המחיר וכו', אם אתם מתעסקים גם בתכנון ותקצוב.
אלכס מילר: התכנון כאן, כמובן הסטודנטים במוסדות להשכלה גבוהה, הוא גם חלק מהסיפור ואם אין להם פתרונות דיור שאיכשהו קשורים לגוף עליו אתם מפקחים, אז יש פה איזה שהיא תקלה, כך נראה לי.
אלכס מילר: אתם לא רוצים חקיקה, גם אני לא יכול להגדיר בחוק, לעשות הגבלת מחיר כי המחיר בספיר, במעונות הסטודנטים יהיה כמובן שונה מתל-אביב.
אלכס מילר: אבל לקבוע מחיר קבוע זה בוודאי בעייתי.
יואל חסון: אדוני היושב ראש, אתה מעלה כאן שאלה שהיא מאוד מאוד מעניינת.
יואל חסון: אם אין כאן את מרכיב הקרקע, אז מדוע מעונות במקום הזה או במקום הזה, המחיר הוא שונה?
יואל חסון: מחיר בדירה בתל-אביב יותר יקר ממחיר דירה בבאר-שבע, בגלל מרכיב הקרקע.
טוב כהן: בין היתר.
יואל חסון: ברובו, בסדר?
יואל חסון: ברובו.
יואל חסון: מדוע, אם הקרקע היא קיימת ולא קנו אותה עכשיו והבנייה היא פחות או יותר באותה עלות, תיקח פה או שם 10% יותר.
יואל חסון: למה צריך להיות פערים בשער הדירה בכלל?
יואל חסון: למה בספיר זה יותר זול מתל-אביב?
אלכס מילר: לכן אני שואל את מל"ג, אם היא עשתה את הבדיקה.
יואל חסון: אולי אנחנו צריכים לעשות את הבדיקה הזאת.
טוב כהן: קודם כל, המועצה להשכלה גבוהה לא היתה מעורבת עד כה בנושא המעונות.
טוב כהן: למוסדות להשכלה גבוהה יש אוטונומיה מלאה בנושא.
טוב כהן: ואנחנו מצפים מהמוסדות להשכלה גבוהה שייגבו שכר דירה שהוא סביר.
אלכס מילר: כן, אבל גם על אגרות היה להם אוטונומיה ואתם התערבתם.
טוב כהן: לגבי אגרות, בנושא שכר לימוד המעורבות שלנו גדולה הרבה יותר.
אלכס מילר: אבל אתם מחליטים איפה להתערב ואיפה לא.
טוב כהן: אני רוצה להתייחס לדברים שאמרת לגבי תעריף, כי בחודשים האחרונים מנכ"ל המועצה להשכלה גבוהה מנסה לקדם מול מינהל מקרקעי ישראל את ההחלטה להקצות קרקעות ללא תמורה לבניית מעונות סטודנטים, דבר שיוזיל את העלויות.
אלכס מילר: מצד אחד אתם דוחפים לפתרונות ומצד שני אתם מנסים לא להתערב.
טוב כהן: אני רק מבקשת לסיים את המשפט.
טוב כהן: בתוך התהליך הזה, הבקשה של המועצה להשכלה גבוהה מהמינהל היא שייקבע, בהתייעצות אתנו, תעריף מקסימאלי לחדר לסטודנט לחודש, על-פי אזורים, כשהמוסד שמקבל את הקרקע יתחייב לעמוד בגובה שכר דירה שייקבע מראש, תוך הפעלת עדכון תעריפים על-פי נוסחה שתיקבע, כך שכן יש רצון להיכנס.
טלב אלסאנע: איפה היוזמה הזו עומדת?
טלב אלסאנע: באיזה שלב זה?
טוב כהן: אנחנו פנינו למנכ"ל מינהל מקרקעי ישראל בנושא הזה, אבל ההחלטה של הקצאת הקרקעות טרם בוצעה על-ידי המינהל וצריך להביא לביצועה בהקדם.
טוב כהן: זה תלוי במינהל מקרקעי ישראל, לא בנו.
אלכס מילר: ד"ר שמעון עמר, ראש מכללת אהלו.
ד"ר שמעון עמר: שלום, אדוני היושב ראש, אני גם נציג רמ"ה, ראשי המכללות לחינוך והוראה.
ד"ר שמעון עמר: אני רוצה להציג פה תמונה טיפה שונה.
ד"ר שמעון עמר: אני שומע כאן מתחילת הדיון, איך האוניברסיטאות במרכז הארץ – תל-אביב, ירושלים וכן הלאה, גדלות ומתפתחות עם הרבה מאוד מיטות.
ד"ר שמעון עמר: אני גם שומע שהרבה סטודנטים מהפריפריה, בדרך-כלל החזקים, שמתקבלים לאוניברסיטאות האלה ובצדק, זה בסדר גמור, לרוב הם נשארים שם, הם לא חוזרים לפריפריה ואילו המכללות, במיוחד המכללות לחינוך גבוה, שנמצאות בפריפריה, הן ללא מעונות וככאלה שהן ללא מעונות, הן גם לא יכולות למשוך את האוכלוסיות החזקות שרוצות להיות מורים, אל הפריפריה.
ד"ר שמעון עמר: אנחנו נמצאים כאן באיזה שהוא אבסורד שבו האוכלוסייה החזקה מהפריפריה נשארת במרכז, ואנחנו, בגלל שלנו אין מעונות, אנחנו לא יכולים לשלוח את האוכלוסייה החזקה שרוצה להיות מורים, אל הפריפריה.
ד"ר שמעון עמר: ומה שקורה זה שאנחנו מנסים לעשות מה שאנחנו יכולים.
ד"ר שמעון עמר: אז שמענו את הקיבוצים, שגובים מחירים בלתי סבירים.
ד"ר שמעון עמר: אנחנו גם, למשל אצלנו, משכירים היום חדר לבודד, וזה מאוד נחמד, מאוד יפה, עם שירותים ומקלחות בתוך החדר ומטבח בתוך החדר, ב- 500 שקל.
ד"ר שמעון עמר: ואנחנו שוכרים שלושה בניינים ממשרד הקליטה.
ד"ר שמעון עמר: כיום אנחנו מתבקשים להעלות את שכר הדירה ל- 750 שקל, על-ידי משרד הקליטה, כי פשוט רוצים להעלות את מחיר השכירות מאתנו.
ד"ר שמעון עמר: יש כאן איזה שהוא עיוות כלפי הפריפריה שאני מבקש מהוועדה הזו לדון בו, אם לא היום, בפעם אחרת, איך אנחנו מחזקים את המכללות לחינוך והוראה בחמדת דרום, בקיי בבאר-שבע, באהלו בקצרין וכן הלאה, כדי למשוך אוכלוסיות חזקות מהמרכז, שיהיה להם שם מעונות במחירים סבירים ושיוכלו באמת לשרת אחר-כך, את אותם בתי-הספר שבהם הם יהיו מורים.
אחמד טיבי: אדוני היושב ראש, יש איזו בעיה ייחודית לעניין מעונות עין כרם, ואם תוכל לתת לאחד הסטודנטים, ברשותך.
אולפת אבו יונס: אני סטודנטית לרפואה, שנה א'.
אולפת אבו יונס: אני גרה בכפר הסטודנטים בהר הצופים ואני לומדת רפואה, אז אני לומדת בקמפוסים של גבעת רם והדסה עין כרם.
אולפת אבו יונס: כל יום אני נוסעת לפחות חצי שעה, עד שאני מגיעה לגבעת רם ואם אני נוסעת להדסה, אז אני נוסעת במשך 45 דקות וזה משהו לא קל בכלל.
אולפת אבו יונס: אנחנו נוסעים וזה לוקח הרבה זמן מהיום שלנו.