GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלכס מילר: מצד שני, אי אפשר להתעלם, שאם יש לכם בן אדם כזה שמסוגל לתת לבן אדם טיפול תרופתי-פסיכיאטרי מבלי להסביר להפקה את ההשלכות שיכולות להיות על אותו אדם: האם מותר לשתות אלכוהול או לא, זו בעיה.
אלכס מילר: אם הוא לא היה מסביר לכם את הדברים האלה, אתם הייתם יכולים למצוא את עצמכם במצב הרבה יותר גרוע מהיום.
אלכס מילר: יכול להיות שבאמצע תוכנית בן אדם היה מת בגלל ערבוב של שני הדברים האלה.
אלכס מילר: או שבדקתם את זה, ואז אתם יכולים לבוא ולהגיד: "אלכס, אנחנו בדקנו את הכל, לקחנו את הסיכון והלכנו על זה", או שאתם יכולים להגיד: "הרופא החליט על הכל, אנחנו לא יודעים, ואם היה קורה משהו הוא היה לוקח על עצמו את האחריות".
רחל אדטו: כאשר אתה לוקח רופא פסיכיאטר מומחה, שיש לו שם כמו שיש לד"ר רבינוביץ שהוא מומחה בתחום, אתה סומך עליו.
רחל אדטו: הוא איש המקצוע, והוא נותן כדורים, שאני תמהה בכלל שנותנים אותם.
רחל אדטו: הוא זה שנותן את הכדורים, והוא זה שצריך לקחת את האחריות על תופעות הלוואי.
רחל אדטו: הוא זה שצריך להגיד: יש תופעות לוואי.
רחל אדטו: הביקורת שלי מופנית לכיוון אחד בלבד – הפופוליזם של פסיכיאטריה.
רחל אדטו: טוב שיושב כאן ראש שירותי בריאות הנפש, וטוב שיושבת כאן נציגות ההסתדרות הרפואית.
רחל אדטו: זו הכתובת.
רחל אדטו: איפה האתיקה של רופאים, ואיפה האתיקה של פסיכיאטריה – זו נקודת המפתח לכל הדיון הזה.
אלכס מילר: גואל, אתה היית שם וקיבלת את הטיפול הזה.
אלכס מילר: האם הוסברו לך תופעות הלוואי, שעלולות להיות בעקבות הטיפול שקיבלת, לא רק בהיבט הנפשי-התנהגותי אלא גם סביב מה שמתרחש באותו הבית?
אלכס מילר: עד כמה זה נכון שבן אדם שעובר משבר כזה, כאשר אותו פסיכיאטר שעומד מולו מקבל החלטה לעשות לו איזשהו טיפול מעבר למסגרת של ייעוץ, ימשיך ויישאר באותו לחץ של התוכנית, שגרם לו לעבור את הטיפול הזה?
אלכס מילר: זה נראה קצת מוזר.
אלכס מילר: אדם הגיע, עבר את כל הבדיקות הפסיכולוגיות, ומבחינה מנטאלית הוא יכול היה להיכנס לתוכנית.
אלכס מילר: פתאום באמצע התוכנית הוא עובר משבר ומתחיל לקבל טיפול.
אלכס מילר: עד כמה זה נכון להישאר בתוך המשבר הזה?
אלכס מילר: האם לא נכון לצאת החוצה ולקבל טיפול פסיכיאטרי באותן המסגרות הקיימות היום במדינה ולא בתוך התוכנית?
גואל פינטו: אני השתתפתי באותה תוכנית בה השתתף סער שיינפיין.
גואל פינטו: היינו שם יחד מהיום הראשון ועד היום האחרון.
גואל פינטו: היינו שם 110 יום.
גואל פינטו: מי שלא היה בבית "האח הגדול" לא יכול לדעת איך מרגישים בבית "האח הגדול".
גואל פינטו: מי שלא חי את התחושה המטורפת הזו, שאתה במשך שלושה וחצי חודשים בלי המשפחה שלך, בלי האנשים האהובים עליך, בלי יכולת לקרוא כותרת בעיתון ולדעת מה אתה אמרת בוועדת החינוך, לא יכול להבין.
גואל פינטו: מאוד קשה להתנהל ככה.
גואל פינטו: באופן טבעי, לפני שאנחנו נכנסים לבית "האח הגדול" המצב הנפשי שלנו, על פי הבדיקות הפסיכולוגיות, הוא מצב טוב.
גואל פינטו: ברגע שאתה נכנס לשם המצב משתנה.
גואל פינטו: כאשר אני הייתי בבית "האח הגדול", הייתי זה שתמיד צחקו עליו.
גואל פינטו: תמיד קרו לי שם דברים.
גואל פינטו: פעמיים פינו אותי לבית חולים.
גואל פינטו: פעם אחת כאב לי הגב, ובפעם השנייה כאבה לי היד.
גואל פינטו: כמו שטופלתי בדברים הפיזיים האלה, כך גם טופלתי בעניין הנפשי.
גואל פינטו: אחרי חודש וחצי בבית "האח הגדול" – וזו היתה עונה אינטנסיבית מאוד, שונה מאוד מהעונות האחרונות.
גואל פינטו: עונה שבה כוחות מאוד גדולים התנגשו אחד בשני בלי סוף – אני חטפתי סוג של התמוטטות.
גואל פינטו: הרגשתי את זה פיזית ממש.
גואל פינטו: מיד פוניתי לחדר האח הגדול, ושם – כמו שסער אומר – חיכה לי ד"ר רבינוביץ, שהחזיק כדור ביד.
גואל פינטו: לא שאלתי אותו מהו הכדור.
אלכס מילר: האם הוא דיבר איתך לפני כן?
גואל פינטו: לא פגשתי אותו לפני כן, עד אותו רגע.
גואל פינטו: לא שאלתי אותו מה זה הכדור ומהן תופעות הלוואי.
גואל פינטו: הוא הציג את עצמו, ואני הכרתי את השם שלו.
אלכס מילר: האם הוא לא אמר לך מה הוא נותן לך?
גואל פינטו: הוא אמר לי שזה מה שירגיע אותי, וזה מה שהייתי צריך.
גואל פינטו: אכן, זה מאוד הרגיע אותי.
גואל פינטו: ממש אחרי כמה דקות.
אלכס מילר: האם זה היה כדור בתוך נייר או בתוך קופסה?
גואל פינטו: לא.
גואל פינטו: היתה איזושהי שיחה, והרופא החליט שאני צריך לקבל באופן סדיר כדורים, שיעזרו לי עם ההתמודדות בבית.
גואל פינטו: ככה הוא אמר.
גואל פינטו: זה רופא שאוהב לדבר גבוה-גבוה, מאוד פומפוזי.
אלכס מילר: בפגישה הראשונה נכנסת, הוא נתן לך כדור ואמר שזה ירגיע אותך.
אלכס מילר: האם אחר כך היתה עוד פגישה?
גואל פינטו: אני מסביר שוב, כי זה חשוב לטרמינולוגיה.
גואל פינטו: לא היתה פגישה.
גואל פינטו: אני התמוטטתי, והביאו לי רופא שיטפל בי.
גואל פינטו: אלה שני דברים שונים לגמרי.
גואל פינטו: מבחינתי, לקחו אותי לבית חולים, רק שזה היה בחדר האח הגדול.
גואל פינטו: הוא סבר, שכדי שאני אוכל להמשיך עם ההתמודדות בבית האח אני צריך לקחת כדורים.
גואל פינטו: אכן הוא נתן לי כדורים.
גואל פינטו: הם היו גלויים לכל עין.
גואל פינטו: בכל יום ראשון "האח הגדול" היה קורא לי ואומר לי, שקופסת הכדורים הכחולה מחכה לי בחדר השירות.
גואל פינטו: זה היה גלוי לכל עין.
גואל פינטו: לא היה שום סוד.
גואל פינטו: אני באופן אישי, אחרי שבועיים-שלושה, החלטתי להפסיק לקחת את הכדורים.
גואל פינטו: לא הודעתי לאף אחד, לא שוחחתי על זה עם אף אחד.
אלכס מילר: האם ידעת מה נותנים לך?
גואל פינטו: ידעתי מה נתנו לי.
גואל פינטו: החלטתי לקחת, והחלטתי אחר כך להפסיק לקחת.
רחל אדטו: איזה כדור נתנו לך?
גואל פינטו: ציפרלקס.
מיכאל בן-ארי: האם היו לך הפרעות מוטוריות?
רחל אדטו: זרקתי את זה בהערת ביניים, אבל אני רוצה לומר את זה פעם נוספת.
רחל אדטו: אני לא מכירה את התוכנית.
רחל אדטו: אני לא ראיתי אותה.
רחל אדטו: אני רוצה לומר משהו על נושא שקרוב אליי – אתיקה של רופאים.
רחל אדטו: פה נקודת המפתח, מבחינתי.
רחל אדטו: רופא – וזה לא משנה אם זה פסיכיאטר, שיש לו תוכנית ברדיו או שהוא מופיע בתוכנית בטלוויזיה - לא אמור לתת כדורים או לתת תרופות דרך הטלפון או דרך הרדיו.
רחל אדטו: לרופא יש כבוד, יש אתיקה.
רחל אדטו: יש אתיקה של מקצוע.
רחל אדטו: יושבת כאן נציגות ההסתדרות הרפואית.
רחל אדטו: חשוב שיהיו כללים בתוכניות למיניהן, בין אם זה ברדיו ובין אם זה בטלוויזיה ב"אח הגדול".
רחל אדטו: הכללים צריכים להיות מוסדרים, כמו שאנחנו מצפים שאתיקה תהיה.
רחל אדטו: רספרדל וציפרלקס אלה תרופות שיש להן תופעות לוואי.
רחל אדטו: אני לא הייתי מצפה, שאנשי ההפקה יהיו אלה שיזהירו את המשתתפים.
רחל אדטו: זה לא התפקיד שלהם, כי גם הם לא יודעים.
רחל אדטו: יש בן אדם אחד שיש לו אחריות לדבר הזה, וזה מי שנותן את הכדור.
רחל אדטו: הוא אחראי בפני כל אחד להגיד מהן תופעות הלוואי, ולאתר למי שצריך לתת ומה צריך לתת.
רחל אדטו: לכן, ההצעה שלי היא שיוגדר בצורה מאוד ברורה: מהו הקשר בין רופאים שמשתתפים היום בכל התוכניות ברדיו ובטלוויזיה, כדי למנוע את מה שקורה כרגע.
רחל אדטו: אני חושבת שיושבים פה שני אנשים שהם מאוד רלוונטיים לעניין: ד"ר גדי לובין, ראש שירותי בריאות הנפש, ופרופ' אבי רכס, ראש ועדת האתיקה.
רחל אדטו: אלה האנשים שצריכים להרים את הכפפה מהבחינה הזו, ולקבוע מעתה ואילך מהם כללי האתיקה.
סער שיינפיין: הרופא הזה גם כיוון אותי בהפקה.
סער שיינפיין: זה לא רק כדורים.
אלכס מילר: השאלה שלי עכשיו מופנית לרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו ולמועצת הלוויין והכבלים.
אלכס מילר: יש פה עניין מאוד מוזר לנו.
אלכס מילר: נכנס רופא פסיכיאטר, ומחליט על דעת עצמו להתחיל טיפול תרופתי-פסיכיאטרי במשתתפים של תוכנית זו או אחרת.
אלכס מילר: ההפקה, כמו שהם אומרים כאן, לא נכנסת להחלטות של אותו רופא.
אלכס מילר: השאלה שנשאלת היא פשוטה מאוד: עד כמה הרגולטור מודע לכך שיש אפשרות שאנשים יקבלו טיפול כזה, ועד כמה הסוגיה הזו נמצאת בתוך אותם רישיונות שאתם נותנים.
אלכס מילר: האם יכול היום אדם להיכנס בצורה חופשית, מטעם התוכנית או לא מטעם התוכנית, ולהגיד להפקה: המשתתף צריך לקבל טיפול תרופתי?
אלכס מילר: אלה דברים שרק במגרש שלכם אתם יכולים לתת את התשובות עליהם.
אלכס מילר: אם אתם מרשים שדבר כזה יקרה, אנחנו בבעיה מאוד רצינית.
אלכס מילר: הם אומרים: אין לנו שום בעיה.
אלכס מילר: נתנו לנו.
רן תלם: לא אמרנו את זה.
רן תלם: אל תצטט דברים שלא אמרנו.
רן תלם: בוא נהיה מדויקים.
רן תלם: לא נכנס בן אדם באופן חופשי.
רן תלם: אנחנו לא אומרים: "אין לנו בעיה עם זה".
רן תלם: אנחנו מתייחסים לנושא הזה בהמון רגישות והמון חשיבות.
רן תלם: אנחנו שוכרים אנשי מקצוע מצוינים.
רן תלם: לא צריך להציג את זה ככה.
אלכס מילר: אם הייתם יודעים שאדם מתחיל בטיפול תרופתי-פסיכיאטרי, לא מן הראוי היה לבדוק מסביב עד כמה זה בכלל בסדר.
אלכס מילר: בן אדם נותן תרופה למשתתף שלכם.
אלכס מילר: האם אתה יודע איזה השלכות יכולות להיות לזה?
אלכס מילר: אם הוא היה מתמוטט לך?
אלכס מילר: אם אתה לא יודע וזה לא מעניין אותך, זה משהו אחר.
אלכס מילר: אם זה כן מעניין, אז בודקים.
רן תלם: אדוני, אנחנו לא רופאים.
אלכס מילר: השאלה היא, עד כמה בכלל אתם הייתם מעורבים במה שהוא היה עושה שם.
אלעד קופרמן: אנחנו לא רופאים.
אלעד קופרמן: אנחנו אנשי טלוויזיה.
אלעד קופרמן: ברגע שנכנס פנימה איש מקצוע – וזה לא משנה איזה סוג רופא...
אלכס מילר: אבל זאת השאלה: עד כמה בכלל שאלתם את השאלות מסביב.
אלעד קופרמן: אתה צריך להבין דבר אחד: אנחנו אנשי טלוויזיה, אנחנו לא למדנו רפואה.
אלעד קופרמן: כאשר מגיע איש מקצוע ומנחה אותנו מה לעשות, מרגע זה ואילך אנחנו זזים הצידה ולא מתעסקים עם זה.
אלעד קופרמן: מרגע זה ואילך אנחנו אנשי טלוויזיה.
אלעד קופרמן: יש איש מקצוע, וזה מה שהוא עושה.
אלכס מילר: מי מדבר מהרשות השנייה?
אילן אבישר: אני יו"ר הרשות השנייה.
אילן אבישר: אנחנו בהחלט מוטרדים, וכל הזמן עוקבים אחר הביטחון והרווחה של משתתפים בתוכניות טלוויזיה שונות.
אילן אבישר: יש לנו כללים, ויש קוד אתי.
אילן אבישר: אנחנו גם מתייחסים לאופן הייצוג שלהם על המסך: שלא יהיה מבזה או משפיל.
אילן אבישר: אנחנו גם מתייחסים לתהליך ההפקה עצמו.
אילן אבישר: באופן יותר אינטנסיבי נדרשנו לסוגיה של האבטחה של ילדים וקטינים, מכיוון שההנחה שלנו היתה שתוכניות ריאליטי זה ז'אנר טלוויזיוני שבדרך כלל מבוסס על משחק תחרותי עם פרס נאה בקצה, בין אם זה מיליון שקל ובין אם זו חשיפה טלוויזיונית.
אילן אבישר: ברור לנו שאנשים יהיו מוכנים לעשות הרבה בשביל זה.
אילן אבישר: ההנחה היא שהאנשים הם בוגרים והם יודעים מה הם עושים.
אילן אבישר: הפרוצדורה של תהליכי מיון והבחנה, שנעשים גם בהיבטים הפיזיים וגם בהיבטים הנפשיים, נועדו להבטיח את הדבר הזה.
אילן אבישר: האפשרות שמשתתף יגיע למצב שהוא צריך תרופות פסיכיאטריות קשות, דומה לאפשרות שמשתתף שעלול להיפגע פיזית יקבל תרופות חזקות לשיכוך כאבים שעלולות לסכן אותו.
אילן אבישר: כאשר אני שומע על ההפרדה הגמורה בין הפקה לבין הגורמים הרפואיים, זה מדליק לי נורה אדומה.
אילן אבישר: אני יכול להגיד, שבשיחות שקיימתי בימים האחרונים עם אנשים בכירים בערוץ וגורמים אחרים, זיהינו פה בעיה.
אילן אבישר: זיהינו פה בעיה, ואנחנו נצטרך לתקן אותה.
אילן אבישר: ברור שרופא שנותן אופטלגין לכאב ראש, זה לא כמו רופא שיכול לתת תרופה הרבה יותר חריפה.
אילן אבישר: הבעיה עם תוכניות ריאליטי, היא שהתחרויות הן מאוד קשות ומאוד תובעניות.
אילן אבישר: לא מדובר בספורטאים מקצועיים או בספורטאים שהתפתחו במהלך שנים בתחום הזה.
אילן אבישר: לכן, יש אנשים שיכולים להיפגע, בין אם מהאתגרים הפיזיים ובין אם מהאתגרים הנפשיים.
אילן אבישר: אני רוצה להדגיש, שעד היום זה המקרה הראשון, שעולה בצורה כל כך דרמטית, וחושף את זה.
אילן אבישר: אנחנו לא שמענו תלונות, ואנחנו גם לא מודעים לאיזושהי תקרית יוצאת דופן שבה משתתף הגיע לכדי סיכון.
אילן אבישר: אנחנו מתכוננים לבדוק את הדברים האלה מול הרבה מאוד משתתפים בהרבה מאוד תוכניות, וגם לבדוק את אותם כללים שיבטיחו שלקונות מן הסוג הזה לא יקרו שנית.
מנשה סמירה: אנחנו בעיצומה של בדיקה מאוד יסודית.
מנשה סמירה: הדיון של הוועדה הוא בתוך התהליך.
מנשה סמירה: חלק מהשאלות שאתה שואל נבחנות אל מול הזכיין, אל מול קשת ואל מול ההפקה.
מנשה סמירה: הבדיקה נעשית כרגע ביחד עם הלשכה לאתיקה, בראשותו של פרופ' רכס, שנמצא כאן, כדי לבחון את ההתנהלות הרפואית, כפי שחה"כ אדטו שאלה, ובאיזו מידה ניתן היה וצריך היה להתערב.
מנשה סמירה: חה"כ מילר, אתה אמרת שמישהו נרדם בשמירה.
מנשה סמירה: הרגולטור לא נרדם.
מנשה סמירה: ברגע שהדברים עלו על פני השטח - - -
אלכס מילר: אבל לפני שנה וחצי משתתף עשה סרט.
מנשה סמירה: יצא משתתף, שעשה סרט חיובי על החוויה, ואמר שקיבל טיפול רפואי ראוי וכי הטיפול סייע לו.
מנשה סמירה: זה נעשה על ידי גורם רפואי מוסמך.
מנשה סמירה: האם היה עולה בדעתך שנאפשר להפקה לצלם דרמה בשטח או תוכנית ריאליטי, מבלי שייקחו גורמים רפואיים מלווים, שיבטיחו את שלומם של המשתתפים?
מנשה סמירה: הרי זאת הדרישה שלנו.
אלכס מילר: שלומם זה משהו אחד, אבל להתחיל בטיפול תרופתי-פסיכיאטרי זה כבר משהו אחר.
מנשה סמירה: עכשיו הגענו לנקודה, על פי עדות שצמחה כרגע, לפני שבוע-שבועיים ימים, שהיה פה לחץ והתערבות, המחייבת בדיקה ואי אפשר לעבור עליה לסדר היום.
מנשה סמירה: הדברים שנשמעו כאן מחייבים בדיקה, כי תוכנית טלוויזיה לא צריכה להגיע למקומות כאלה.
מנשה סמירה: תוכנית בידורית לא אמורה להגיע למקומות כאלה, בוודאי לא לגבי משתתפיה.
מנשה סמירה: האמנות, הקודים האתים והעקרונות נועדו להבטיח את כבודם ושלומם של המשתתפים.
מנשה סמירה: אני בטוח, שגם ההפקה וגם קשת עושים עכשיו בדק בית, כי הם נדרשים גם מולנו וגם מולכם לבדוק איך לא לעשות דבר כזה.
מנשה סמירה: צריכים לעשות בידור, צריכים לעשות טלוויזיה טובה, איכותית ומקצועית בלי סוג כזה של התנהלות.
מנשה סמירה: חשוב לשמוע את הגורמים הרפואיים שנמצאים כאן, האם זה סביר וחלק שגרתי.
מנשה סמירה: כנראה שלא.
מנשה סמירה: אנחנו חייבים לשים את זה על השולחן ולבחון את זה.
מנשה סמירה: אני אוסיף עוד דבר אחד.
מנשה סמירה: יש בדיקה שנעשית על ההתנהלות הרפואית: עד כמה ההפקה כן או לא היתה מעורבת, והאם זה נעשה בשירות ההפקה.
מנשה סמירה: מהעדויות שלהם כאן, אתה שומע שלא.
מנשה סמירה: אנחנו נצטרך לאמת את הדברים הללו.
מנשה סמירה: אנחנו בודקים את זה היום.
מנשה סמירה: אני רואה פה כמה בוגרי ריאליטי.
מנשה סמירה: הם יקבלו מאיתנו שאלון.
מנשה סמירה: אני מקווה שהם ישתפו פעולה.
מנשה סמירה: יש כ-300 כאלה שהשתתפו בתוכניות טלוויזיה בערוצים שלנו: בערוץ 2 ובערוץ 10.
מנשה סמירה: אנחנו כן רוצים לשמוע על החוויה ועל הטיפול.
מנשה סמירה: יש פה מקרים מאוד מסוימים שעלו על סדר היום, ואנחנו רוצים לראות את התמונה.
מנשה סמירה: כמו שאמר יו"ר המועצה, אנחנו נחדד את הכללים, את הדרישות ואת העקרונות, כדי לעשות כל מאמץ להבטיח שלא להגיע למקומות כאלה.
אלכס מילר: ניצן חן, בבקשה.
ניצן חן: אדוני היו"ר, אני מברך על הדיון הזה.
ניצן חן: יש מאות אלפי משקי בית שמחוברים בתשלום לערוץ 20, שמשדר 24 שעות את תוכנית "האח הגדול".
ניצן חן: לכן, יש לנו אחריות כרגולטורים, בוודאי כלפי ועדת החינוך של הכנסת.
ניצן חן: אני רוצה לומר את הדבר הבא: יש שורה של בדיקות שנעשות בימים אלה, מאז פרשת הכדורים.
ניצן חן: עוד הרבה לפני כן, הרגולטור דרש קוד אתי מאוד עשיר ומאוד נרחב מתוכניות הריאליטי.
ניצן חן: בקוד האתי הזה, שבו יותר מ-20 סעיפים, כתוב, בין היתר, שההפקה אמונה על שמירת כבודם של המשתתפים בתוכנית, ואסור לה להפעיל אמצעי לחץ, בין אם על ידי כדורים או כל דבר אחר, על משתתפי התוכנית.
ניצן חן: הקוד האתי הוא מאוד ברור, ועכשיו הוא גם הורחב.
ניצן חן: מעבר לכל הבדיקות שנעשות, גם של משרד הבריאות, אנחנו פנינו לרשות השנייה ולאיגוד הפסיכיאטריים.
ניצן חן: אני רוצה לחשוף בפניכם מכתב שקיבלתי במהלך הדיון הזה מיו"ר איגוד הפסיכיאטרים בישראל: "נשוא התלונות – ד"ר רבינוביץ, אשר ליווה את ההפקה – כלל אינו חבר האיגוד הפסיכיאטרי.
ניצן חן: אחד היחידים במדינה.
ניצן חן: אולי מכאן מתחילה הבעיה".
ניצן חן: כך טוען זאב, יו"ר האיגוד הפסיכיאטרי בישראל.
ניצן חן: אנחנו יודעים שאם הפסיכיאטר שההפקה בחרה אינו חבר באיגוד הפסיכיאטרים בישראל, יש לנו בעיה.
ניצן חן: אחד הדברים שקיבלה בסוף השבוע מועצת הכבלים והלוויין, כמי שמפקחת על ערוץ 20, זה הדבר הבא: אל"ף, היא מרחיבה את הקוד האתי בכל תוכניות הריאליטי.
ניצן חן: בי"ת, היא בונה מנגנון שינתק את הזיקה בין ההפקה לבין הפסיכיאטר.
ניצן חן: לא יכול להיות, שפסיכיאטר, מוכשר ומקצועי ככל שהיה, יהיה ת"פ של ההפקה.
ניצן חן: אני, חלילה, לא קובע מי צודק פה בעימות הזה.
ניצן חן: הפסיכיאטר חייב להיות אדם בלתי תלוי, שמקבל את מקור הסמכות שלו מגוף אובייקטיבי, כמו פרופ' רכס או משרד הבריאות.
ניצן חן: להפקה, שיש לה אינטרס להפוך את "האח הגדול" לתוכנית מצליחה.
ניצן חן: כבוד היו"ר, עם כל הבלמים שאתה רוצה לעשות - ובצדק – אני מציע לא לשכוח דבר אחד: לא היינו רוצים לחיות במדינה, שבה הרגולטור או ועדת החינוך קובעת לאזרח הישראלי במה לצפות.
ניצן חן: "האח הגדול" זו תוכניות מצליחה ומשגשגת.
ניצן חן: זה חלק מחופש הביטוי, במיוחד כאשר מדובר בערוץ בתשלום.
ניצן חן: כאשר אני משלם 14.90 שקלים בכל חודש, אני רוצה לראות את זה.
ניצן חן: אני לא מציע להחליף את העם.
ניצן חן: אני מציע, לדרוש מהרגולטור ומהמדינה, לקבוע מההפקה ניתוק מוחלט בין ההפקה לבין גורמי בריאות הנפש.
ניצן חן: ככל שיתברר שנעשו פה פויליש שטיקים וההפקה מעלה בקוד האתי שהרגולטור נתן לה, אנחנו לא נהסס - - -
אלכס מילר: האם אתם קבעתם מה צריך להיות היחס בין בריאות הנפש לאותן התוכניות?
ניצן חן: בוודאי.
אלכס מילר: איפה זה קבוע?
ניצן חן: אנחנו דרשנו.
אלכס מילר: אתה מבקש מאיתנו לא להתערב, אבל אם אתם לא קובעים את זה בכללים ויש פה מצב, שכל רופא שמשתתף בתוכנית כזו או אחרת יכול להחליט על דעת עצמו, מבלי להתייעץ עם אף אחד ומבלי להיות חבר בהסתדרות הרופאים, ולתת טיפול, כאשר לאחד זה עזר ולאחד זה גרם נזק, זה בעייתי.
אלכס מילר: זה בהתאם להחלטתו.
אלכס מילר: מה איכפת לו.
אלכס מילר: האם מישהו בדק האם אותו אדם בכלל יכול לקבל את התרופות האלה, האם יש לו אלרגיה או אין לו אלרגיה?
אלכס מילר: מי בדק את זה?
אלכס מילר: הוא מקבל את ההחלטות, בן אדם לוקח כדור ושותה אלכוהול ויכול למות באמצע התוכנית.
אלכס מילר: אז כל המדינה פה היתה מתהפכת.
מיכאל בן-ארי: הם מבוטחים מפני מוות.
מיכאל בן-ארי: שימותו, העיקר הכסף של ערוץ 2.
נסים זאב: זו תוכנית של מתאבדים.
נסים זאב: מה אתה כל כך מתרעם?
מיכאל בן-ארי: אני מתרעם, כי יש פה מדינה ויש פה אחריות כלפי האזרחים.
מיכאל בן-ארי: מה שאומר פה ניצן אלה דברים חמורים ביותר.
מיכאל בן-ארי: אמרת דברים חמורים ביותר.
ניצן חן: אני אשמח לשמוע את דבריך.
ניצן חן: תן לי רגע להשיב לכבוד היו"ר.
ניצן חן: אחרי תום הבדיקות, אם יסתבר שההפקה הפעילה לחץ על סער או על כל משתתף אחר - לא רק ב"אח הגדול", אלא גם בתוכניות ריאליטי אחרות בכבלים ובלווין – בניגוד לתנאי הרישיון שניתן להם, מועצת הכבלים והלוויין לא תהסס לקחת את אותו הרישיון שניתן להם, מבלי למצמץ לרגע.
ניצן חן: יחד עם זאת, נטילת כדורים זו לא עבירה, לא אתית, לא מוסרית ולא פלילית.
סער שיינפיין: לי אמרו שזה כדור שינה.
סער שיינפיין: זו עבירה פלילית בהחלט.
ניצן חן: לפני פרשיית הכדורים, היו עוד כמה פרשיות.
ניצן חן: פרידה לקחה את התנ"ך לשירותים.
ניצן חן: זה קשור.
ניצן חן: בקוד האתי שהיה קיים עוד לפני פרשת הכדורים, כבר קבענו כללים והגדרות המחייבות את ההפקה.
ניצן חן: בין היתר נאמר שם, שההפקה אחראית שלא יופעל לחץ מסוג כלשהו על אחד המשתתפים.
ניצן חן: אם יסתבר שהיה לחץ, אנחנו נפעל בהתאם.
אילן אבישר: אנחנו לא רוצים לנתק את הרפואה מההפקה.
אלכס מילר: למועצת הכבלים יש את הרשות שלהם, והם יכולים להחליט מה שהם רוצים.
אלכס מילר: לכם יש את הרשות שלכם, ואתם יכולים להחליט על פי החוק על מה שאתם צריכים להחליט.
אלכס מילר: אני לא מבקש מכם לעשות סינכרוניזציה בין הדברים.
אלכס מילר: חבל שאתם לא מסונכרנים.
ניצן חן: יש הבדל אם אדם רוצה לרכוש ביוזמתו ערוץ נישה, לבין מדורת שבט עם 44% רייטינג בכל ערב.
רון טורקלטאוב: ואם זאת היתה תוכנית שבה מתוך 20 - - -
אילן אבישר: האחריות על התוכנית היא של ההפקה.
מנשה סמירה: האחריות היא של הזכיין וההפקה
נסים זאב: מאיפה יצא "האח הגדול"?
נסים זאב: זה יצא מהפסוק "הצילני נא מיד אחים, מיד עשיו".
נסים זאב: עשיו היה הבכור ליעקב.
פנינה טורנה: זה יצא מזה שהקדוש ברוך הוא בוחן כליות ולב.
נסים זאב: שאני לא אובן לא נכון: מבחינתי, התוכנית היא תוכנית זנותית לכל דבר.
נסים זאב: אני חושב, שעושים חסד שנותנים כדורים למשתתפים שם.
אלירז שדה: אתה מדבר שטויות.
נסים זאב: אתה גם רוצה כדור?
נסים זאב: יתנו לך.
פנינה טורנה: היחס שלך מזלזל, אדוני.
נסים זאב: אני לא מזלזל.
פנינה טורנה: אני אישה נשואה, אני השתתפתי בתוכנית, אל תקרא לתוכנית זנותית.
פנינה טורנה: אני אישה מכובדת.
פנינה טורנה: אני נורא מצטערת.
אלכס מילר: אתם נמצאים בכנסת.
אלכס מילר: אנחנו לא מסננים דברים של חברי כנסת.
אלכס מילר: לא מתפרצים לדברים של חברי כנסת.
אלירז שדה: גם אם הוא מקלל?
פנינה טורנה: אבל הוא פגע בכבודי.
אלכס מילר: יש פה חוקים ברורים מאוד להתנהלות בוועדות הכנסת.
פנינה טורנה: אנחנו נהיה פה רק פעם אחת, כבודו.
פנינה טורנה: אנחנו לא נבוא כל יום.
פנינה טורנה: אנחנו באנו להתארח אצלכם.
אלכס מילר: אני מבקש לשמור על כבודה של הכנסת ולא להתפרץ.
אלכס מילר: יש לנו כאן סדרנים.
אלכס מילר: אם נגיע למצבו שבו אתם מפריעים, אנחנו נתחיל להוציא מכאן אנשים.
אלכס מילר: אני מבקש לשמור על דיון תרבותי.
רן תלם: אנחנו מפנים אליכם את הבקשה חזרה.
שרה לוין: אני הייתי בעונה הזו, ואני רוצה גם כן להשמיע את דעתי.
נסים זאב: תדברי אחריי.
נסים זאב: אני חושב שרק מסוממים יכולים להשתתף בתוכנית כזו.
נסים זאב: יתרה מזו, גם הצופים מסוממים לתוכנית.
נסים זאב: גם הם צריכים כדורים, לא פחות מאשר המשתתפים בתוכנית - תוכנית שאין בה שום תכנים, שום מסרים, שום ערכים.
פנינה טורנה: מאיפה אתה יודע?
נסים זאב: תסמכי עליי, אני יודע.
פנינה טורנה: תסמוך עליי, שאני מסרתי מסר לנשים מוכות.
נסים זאב: אוי, אוי, אוי.
פנינה טורנה: אל תזלזל.
פנינה טורנה: אין לי בעיה שיוציאו אותי, וגם בכוח.
פנינה טורנה: התוכנית הזו מהווה דוגמא להרבה אנשים בחוץ.
אלכס מילר: אני ביקשתי ממך להירגע.
נסים זאב: שלא יובן, שאני אתן גיבוי לתוכנית עצמה.
נסים זאב: אם יהיה צורך בכדורים, לתת כמה שיותר.
נסים זאב: אני בעד לתת כדורים.
נסים זאב: אי אפשר להישאר נורמאליים שלושה חודשים בתוכנית כזו.
פנינה טורנה: מי שלא נורמאלי בחוץ, לא נורמאלי בפנים ולא נורמאלי אחרי.
נסים זאב: מי שנורמאלי לא נכנס לתוכנית כזו בכלל.
פנינה טורנה: מי שנורמאלי נכנס כשיש לו מסר.
נסים זאב: מי שבא לתוכנית הזו, בא על מנת להתאבד בתוכנית.
פנינה טורנה: כאשר יש לו מסר, הוא נכנס.
נסים זאב: הרייטינג זה מה שחשוב לו.
פנינה טורנה: אדוני היקר, אני הצלתי נפשות.
פנינה טורנה: יש לי על זה מכתבים.
פנינה טורנה: יש לי על זה הוכחות.
נסים זאב: ההרס מהתוכניות האלה ידוע מראש.
פנינה טורנה: אני היוויתי דוגמא להרבה מאוד נשים שהיו במצוקה.
נסים זאב: לא ברור לי מדוע היו צריכים לשכנע את האדון הנכבד, אם יש עשרות אלפי מועמדים.
נסים זאב: למה היו צריכים דווקא לשכנע אותו שייכנס לתוכנית?
נסים זאב: אני לא קיבלתי תשובה על כך.
סער שיינפיין: קוראים לזה רייטינג.
נסים זאב: מדוע רק שנתיים לאחר מכן אדוני נזכר, שפעם לקח כדורים?
נסים זאב: למה שנתיים ישבת בשקט?
נסים זאב: האם קרה פה משהו?
נסים זאב: איזו רעידת אדמה קרתה פה?
נסים זאב: צריכים לבטל את התוכנית הזו.
נסים זאב: צריכים לשנות את התכנים.
נסים זאב: אנחנו מסממים פה את הנוער, משחיטים אותו.
נסים זאב: על זה צריך להיות הדיון בוועדת החינוך.
נסים זאב: איזה כדורים וכמה כדורים, זה לא מעניין פה אף אחד.
מיכאל בן-ארי: אני רוצה להפנות את הדברים שלי כלפי הרשות השנייה וכלפי הרגולטור.
מיכאל בן-ארי: כלפי אנשי הערוץ השני אין לי טענות.
מיכאל בן-ארי: האלוהים שלהם הוא אלוהי כסף ואלוהי זהב.
מיכאל בן-ארי: מה שהם סופרים בסופו של יום זה כמה רייטינג וכמה פרסומות מכניסים.
מיכאל בן-ארי: לכן, הם לא רואים אף אחד ממטר ועושים כזה חוזה.
מיכאל בן-ארי: אני לא מבין איך במדינה מתוקנת אפשר להגיד לבן אדם: "בוא תשחק אצלי במגרש, ואפילו אם תמות לא תוכל לתבוע אותי".
מיכאל בן-ארי: הדברים האלה הם הזויים לחלוטין.
מיכאל בן-ארי: אין פה שום תום לב מאחורי הדברים.
מיכאל בן-ארי: כאשר אני עומד פה בצד, זה מזכיר לי את המקצוע שלי כהיסטוריון.
מיכאל בן-ארי: זה מזכיר לי קרבות גלדיאטורים.
מיכאל בן-ארי: מה שיש כאן זה קרב גלדיאטורים.
מיכאל בן-ארי: אדוני ניצן חן, אני רוצה להגיד לך שגם בקרבות גלדיאטורים העם רצה וביקש, אבל הקיסר היה הרגולטור ואם התנהלו דברים שלא כמו שצריך ערים היו מקבלות עונש: "8 שנים לא יהיה אצלכן משחק, ותצטרכו לנדוד למקום אחר כדי לראות איך אנשים מחסלים זה את זה".
מיכאל בן-ארי: אינו שונה במאומה כל הסיפור של "האח הגדול".
מיכאל בן-ארי: יכולים לספר סיפורים: "תרמתי והעברתי מסרים".
מיכאל בן-ארי: הכל נמדד לפי הכמות.
מיכאל בן-ארי: בכל דבר רע יש טוב.
מיכאל בן-ארי: בכל דבר טוב יש רע.
מיכאל בן-ארי: מודדים את הדבר, כמו שמודדים אדם וכמו שמודדים חברה.
מיכאל בן-ארי: מודדים על פי רובו ולא על פי מקצתו כמו שנוהגים לעשות בטלוויזיה: לוקחים פינה אחת ומעידים על הכל.
מיכאל בן-ארי: אנחנו מודדים על פי רובו.
מיכאל בן-ארי: אני אאלץ ללכת לדוגמא שיצאה.
מיכאל בן-ארי: אומרים אצלנו, שאדם נמדד בכיסו, כוסו וכעסו – דברים שהוא רוצה להסתיר.
מיכאל בן-ארי: אני אתן דוגמא, שמשום מה נשכחה.
מיכאל בן-ארי: אחד מהמפיקים, יורם זק, התבטא ביטוי שאני לא מבין איך כל תנועות הנשים נתנו לתוכנית הזו להימשך עוד רגע אחד.
מיכאל בן-ארי: 48 שעות לאחר מכן הבן אדם הזה חזר לאותו מקום.
מיכאל בן-ארי: ואתה, ד"ר אבישר, אומר שאתם דואגים שזה לא יהיה מבזה או משפיל?
מיכאל בן-ארי: האם האמירה שהוא אמר זה לא מבזה או משפיל?
מיכאל בן-ארי: האם יש משהו מבזה או משפיל יותר מזה?
מיכאל בן-ארי: האם אתה יכול להעלות זאת על הדעת?
מיכאל בן-ארי: אני אפילו לא מעלה על דעתי להעלות את הדברים כאן במקום הזה או במקום אחר, אפילו לא בשירותים.
אילן אבישר: אומרים בערוץ 2: "נא להתנהג בהתאם".
אילן אבישר: התקרית שאתה מדבר עליה היתה במקרה בערוץ של כבלים.
מיכאל בן-ארי: זו היתממות במיטבה, כמו שכל מה שיש פה מסביב.
מיכאל בן-ארי: אני רוצה לסיים בסיפור קצר.
מיכאל בן-ארי: ילדה אחת מקריית ארבע עלתה יום אחד לאוטובוס.
מיכאל בן-ארי: שאל אותה הנהג: "האם את רואה את "האח הגדול"", היא אמרה: "אני לא יכולה לראות אותו, הוא כל הזמן בישיבה".
מיכאל בן-ארי: אני מאחל לכל עם ישראל שיהיה כמו אותה ילדה, שלא יראה את התוכנית המתועבת, המטופשת והמנבלת הזו של קרבות גלדיאטורים, שמישהו עושה משהו ואחר כך מצדיק את כל הרשעה הזאת, את כל ההבל שבו אתם ממלאים את הציבור.
מיכאל בן-ארי: 45% מהציבור אתם מוליכים.
מיכאל בן-ארי: המונים גם הלכו לראות גלדיאטורים מחסלים זה את זה.
מיכאל בן-ארי: האם זה אומר שיש לנו רשות?
מיכאל בן-ארי: אתם אומרים מה הכנסת מתערבת.
מיכאל בן-ארי: בוודאי שהכנסת מתערבת.
מיכאל בן-ארי: אנחנו לא נתיר פה קרבות גלדיאטורים.
מיכאל בן-ארי: אם הדבר היה נתון בידי, הייתי עוצר את ערוץ 2 מלעשות כסף על חשבון השחטה, הן של הציבור והן של הקורבנות שהם מכניסים לתוך המקום הזה.
שרה לוין: תסלח לי, אל תכתיב לנו מה לראות ומה לעשות.
סער שיינפיין: כאשר את תקבלי כדורים פסיכיאטרים, תדברי.
סער שיינפיין: את לא קיבלת.
סער שיינפיין: את לא יודעת אפילו מי הרופא הזה.
שרה לוין: ברור.
סער שיינפיין: לא להאמין.
סער שיינפיין: כל החיילים שלהם התייצבו מאחורה.
שרה לוין: אם היו מציעים לי, הייתי חושבת אם לקחת או לא.
שרה לוין: חוצפה.
שרה לוין: הוא יגיד לי מה לראות ומה לא לראות.
נסים זאב: מזל שרק בוועדה אין כדורים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא מרשה לילדים שלי לצפות בתוכנית "האח הגדול", כי אכן מזכירה לי קרבות גלדיאטורים, כפי שאמר חה"כ מיכאל בן ארי: "והעם אכן רוצה לחם ושעשועים".
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מצד שני, מאוד קשה לברוח מזה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הם חייבים להיות מעודכנים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: גם כאשר הם לא צופים, הם באים לבית הספר ושומעים על הדמויות ורוצים להיות מתואמים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: גם אני, כאשר אני יושבת כאן הרבה שעות, מפספסת את העובדה שמדי פעם הם צופים בתוכנית, לצערי הרב.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לפני שבאתי לפה, צפיתי ביו טיוב בתוכניות ריאליטי.