GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלי כהן: לפי הוראות חוק ביטוח בריאות ממלכתי, את יודעת בדיוק מהן החובות שלי.
אלי כהן: אנחנו מנסים לאזן בין הצורך בכוח אדם מקצועי לבין זה.
אלי כהן: לא ביקשנו מהאוניברסיטה לממן את מענקי הפריפריה שאנחנו משלמים לרופאים כדי לשמר כוח אדם בפריפריה.
אלי כהן: מצד שני, לא הגיוני שמספר הרופאים שנמצא גם ככה במחסור, ייתן הרצאות במקום שיהיה בחדרי הניתוח.
אלכס מילר: חה"כ אדטו, אני אשאל אותך שאלה: האם מקובל עלייך שבכל התחומים היום, המעסיקים בוגרי אקדמיה, צריכים לממן את המרצים שמלמדים את האנשים שאחר כך עובדים שם?
רחל אדטו: לא, אבל יש אינטרס מאוד גדול.
אלכס מילר: האם לאינטל אין אינטרס שמהנדס אלקטרוניקה יעבוד אצלם?
רחל אדטו: הם מממנים אותם.
רחל אדטו: אני איחרתי לישיבה היום, כי באתי מסיור בבית חרושת טבע.
רחל אדטו: אחד הדברים ששמעתי שם, הוא המצוקה שיש להם באזור הדרום.
רחל אדטו: היום הם מממנים את הלימודים של כימאים ומקצועות טכניים אחרים, כדי שהם יבואו לעבוד אצלם בדרום.
רחל אדטו: לכן, זה לא סותר.
אלי כהן: זאת אומרת, את מסכימה שאני אממן רק מקצועות שנמצאים במצוקה ולא את כל מקצועות הרפואה.
אלי כהן: את יודעת שאין לי את אפשרות הבחירה הזו.
רחל אדטו: אני לא אומרת שאתם צריכים לממן את הכל, אבל אתם נותנים אולטימאטום ואומרים: "אנחנו מאיימים לסגור את הפקולטה", שהיא אחת הפקולטות הכי טובות.
רחל אדטו: יש לי גם נגיעה אישית לפקולטה הזו.
אלי כהן: אנחנו מסכימים שבית ספר לרפואה בבאר שבע הוא בית ספר טוב.
אלי כהן: זה לא נמצא במחלוקת.
אלי כהן: אנחנו לא מבקשים מימון מלא.
רחל אדטו: האם הוועדה סיימה את עבודתה?
סיגל ליברנט-טאוב: הוועדה סיימה את עבודתה, אבל היא טרם הגישה את המסקנות ואת ההמלצות.
סיגל ליברנט-טאוב: צריך להיות דיון אצל פרופ' גמזו, נציגי המכון הלאומי לשירותי בריאות, שהזמינו את העבודה, והמל"ג, בשבועות הקרובים.
סיגל ליברנט-טאוב: אחר כך יוצגו המסקנות, נדון בהן ונחליט בהתאם להמלצות.
אלכס מילר: לפי איזה מתווה הלכתם?
אלכס מילר: על כמה אחוז מימון מדובר?
סיגל ליברנט-טאוב: אנחנו לא הלכנו לפי איזשהו מתווה.
סיגל ליברנט-טאוב: לא אנחנו הזמנו את העבודה הזו.
סיגל ליברנט-טאוב: העבודה הזו נתבקשה על ידי המכון הלאומי לחקר.
אלכס מילר: האם משרד הבריאות הוא חלק מכל הדיונים?
סיגל ליברנט-טאוב: לא, הוא ממש לא היה חלק מכל הדיונים.
סיגל ליברנט-טאוב: כיוון שאנחנו רואים את החשיבות של זה, פרופ' גמזו זימן דיון כדי לשמוע את המלצות הוועדה.
רחל אדטו: משרד הבריאות הוא לא שותף בדבר הזה.
רחל אדטו: זה המל"ג, זה בית הספר לרפואה, אבל זה לא המשרד.
אלכס מילר: אני עדיין לא מצליח להבין, איך הגענו למצב שאוניברסיטת בן-גוריון מחליטה האם מתקיימת כאן ישיבה או לא מתקיימת כאן ישיבה, האם יש איום בשביתה או אין איום בשביתה והאם בשביל זה צריך להגיע אליי לוועדה או לא.
אלכס מילר: זה כבר סיפור אחר של מי שאחראי במועצה להשכלה גבוהה על התיאום עם הכנסת.
אלכס מילר: מבחינתי, ועדת חינוך תיתן גיבוי מלא להחלטה של שירותי בריאות כללית.
אלכס מילר: אני לא רואה שום סיבה, לכך שמי שאחראי על העניין וקיבל מאיתנו את כל הזמן שבעולם כדי לפתור את המשבר, אחרי גישור שלי בפתיחת שנת הלימודים, כאשר אני ביקשתי לפתוח את שנת הלימודים כסדרה ולא להשבית את שנת הלימודים האקדמית, לא יפתור אותו.
אלכס מילר: אני התחייבתי, שאכן ההסדר ייצא לפועל בתיאום עם כל הגורמים הרלוונטיים.
אלכס מילר: צר לי, שכאשר אנחנו מתערבים ושומעים כל מיני הבטחות מצדדים שונים בסופו של דבר מורחים אחד את השני ואנחנו לא רואים מסקנות ודברים יוצאים לפועל.
אלכס מילר: המלצתנו היא להגיע להסדר שיהיה כמה שיותר מהר מבחינת יחסים בין האוניברסיטה לבין שירותי בריאות כללית.
אלכס מילר: אם אתם ממשיכים לראות שיש פה אי רצון לפתור את העניין הזה, אתם יכולים לפעול בכל דרך שנראית לכם.
אלכס מילר: ועדת חינוך לא תיתן יותר גיבוי לעניין הזה.
אלכס מילר: מה שקורה כאן זה דבר חסר תקדים.
אלכס מילר: יו"ר ועד ראשי האוניברסיטאות תחליט אם הישיבה שלי תתקיים או לא?
אלכס מילר: זה משהו שאני עוד לא שמעתי.
אלכס מילר: כל יום יש תקדים, ויכול להיות שאנשים שמגיעים לתפקידים מסוימים מקבלים על עצמם סמכויות גם בנושאים אחרים.
אלכס מילר: עדיין, נשיאת אוניברסיטת בן-גוריון היא לא חברת כנסת ולא יו"ר ועדת חינוך, ולכן לא בסמכותה להגיד אם ישיבה מתקיימת או לא.
אלכס מילר: אני הבנתי ממל"ג שבשיחות בין השניים היו הבהרות מפי רבקה קרני בנוגע לישיבה.
אלכס מילר: אם יש שאלות, אם מתקיימת ישיבה או לא – אפשר לפנות להנהלת ועדת החינוך.
אלכס מילר: אפשר גם לפתוח את אתר האינטרנט של הכנסת.
אלכס מילר: הכל נמצא בסדר היום.
רחל אדטו: ההחלטה שלך היא כמחאה, היא תגובה ולא מהותית.
אלכס מילר: מה זה לא מהותית?
רחל אדטו: לגופו של עניין.
אלכס מילר: לגופו של עניין החלטתי.
אלכס מילר: אלה המסקנות מהישיבה הקודמת.
רחל אדטו: הייתי שם.
אלכס מילר: אנחנו עובדים פה בצורה מקצועית ביותר.
אלכס מילר: אני לא אתן יד לכך שהסטודנטים יהיו בני ערובה, כיוון שהגוף הרגולאטור לא מצליח להגיע להחלטה באיזו דרך לעבוד.
אלכס מילר: אם משאירים את זה במצב, שכל פעם יהיה מישהו שיתערב ויסייע כדי לפתור את המשבר, יגידו עוד שנה ועוד שנה, ינסו לעשות את זה בדרכים כאלה ואחרות, ימרחו את הוועדות.
אלכס מילר: מזמן כבר היה צריך לבצע את זה.
אלכס מילר: ברגע שהדברים האלה נעשים ולא מוצאים לנכון לבוא ולהגיע לוועדה בצורה מסודרת – וידעו על הדיון הזה כבר לפני שבוע.
אלכס מילר: יש להם גם את היעד שקבענו בפעם שעברה, והם היו צריכים להתכונן - כאשר מצפצפים עלינו, יש לכך השלכות.
רחל אדטו: אני מצטרפת למחאה של יו"ר הוועדה, אבל אני לא מסכימה עם המסקנות.
רחל אדטו: אני מצטרפת למחאה שלך בנוגע להתנהלות.
רחל אדטו: אני חושב שאתה צודק לחלוטין, שזה לא ראוי ובוודאי לא נכון.
רחל אדטו: יחד עם זאת, המסקנה, שמשחררת את קופת חולים כללית לחלוטין ומאפשרת את ההשבתה, היא בעייתית בעייני.
אלכס מילר: הם לא ישביתו.
אלכס מילר: זאת לא המסקנה.
אלכס מילר: אני אתן להם גיבוי בעניין של תשלום משכורות וכו', לפי מה שהם רואים לנכון.
אלכס מילר: אם היו רוצים לפתור את העניין, מזמן היו מגיעים להסכמות בין הגופים הרלוונטיים.
אלכס מילר: זה לא משהו שצריך למרוח במשך שנה או יותר.
אלכס מילר: הם היו יכולים להסדיר את זה.
אלכס מילר: כנראה, שלא רוצים להסדיר את זה.
אלכס מילר: כנראה שיש כל מיני מאבקי כוחות בתוך המערכת.
אלכס מילר: מה שקורה: החלטנו שלא להחליט, וככה אנחנו מתקדמים כל שנה לפתיחת שנת הלימודים.
אלכס מילר: מישהו מאיים, מישהו מתערב ומנסים לפתור את זה בצורה כזו או אחרת.
אלכס מילר: אני אומר לכם:
אלכס מילר: אם בפעם הבאה אני אשמע שיש בעיה בין אוניברסיטת בן-גוריון לבין שירותי בריאות כללית, אני כיו"ר הוועדה מגבה את שירותי בריאות כללית.
אלכס מילר: אני מתכבד לפתוח את הישיבה, היום השלושה עשר בפברואר 2012.
אלכס מילר: הנושא שעל סדר היום: רדיו קול ישראל ברוסית, פרוטוקול 561.
אלכס מילר: ועדת החינוך, מקיימת ישיבות מעקב אחרי נושאים הקשורים לרשות השידור, מאחר ועל פי החוק, ועדת החינוך אחראית על התכנים של רשות השידור.
אלכס מילר: אי לכך, אנו מקיימים כאן ישיבה במקביל לאותם הדיונים, שוועדת החינוך מקיימת יחד עם ועדת הכלכלה, בכל הנושא הקשור לרפורמה ברשות השידור.
אלכס מילר: לפני כשנה, נחשפנו לסוגיית צמצום התקנים ברדיו קול ישראל ברוסית.
אלכס מילר: בעקבות זאת, ראינו לנכון לחוקק חוק, ש"צובע" בצורה מסודרת את הכספים של שתי התחנות, כך שרדיו קול ישראל ברוסית, קיבלה על פי החוק שמונה מליון שקל.
אלכס מילר: את לא מודעת לכך?
חיה בראל: עוד לא קיבלנו כלום.
אלכס מילר: מישהו פה לא מקיים את החוק.
אלכס מילר: החוק חוקק לפני חודש לערך, בשלושים ואחד בדצמבר, במסגרת בקשת משרד ראש הממשלה בעניין אותן חובות.
אלכס מילר: הסעיפים הופרדו מהרפורמה, שנדונה בוועדת כלכלה וועדת החינוך.
אלכס מילר: בנוסף, בסעיף שהיה קשור לרדיו קול ישראל ברוסית ובאמהרית, לשפה האמהרית קיבלו מליון וחצי, ולרוסית קיבלו שמונה מיליון.
אלכס מילר: זה צבוע ויש תקנה בחוק.
אלכס מילר: הכסף הזה נועד להבטיח בצורה מסודרת, את כל נושא התקנים ברשות השידור, ברדיו רק"ע, כמובן גם למנוע את כל הניסיונות שראינו בעבר, כאשר בכל פעם שרשות השידור "נתקעת" בבעיה כזו או אחרת בטלוויזיה, היא מצמצמת ברדיו.
אלכס מילר: דווקא ברדיו, העניין הזה הרבה יותר מוצלח.
אלכס מילר: לגבי ניצול אותם השמונה מליון שהכנסת חוקקה, חשבתי שבעניין הזה אתם הייתם צריכים להיות מוכנים.
אלכס מילר: זה היה תקציב בערך דומה למשהו שרק"ע מקבלת כל שנה, אבל הייתה שם תוספת של שמונה מאות אלף שקל להערכתי.
אלכס מילר: אנחנו הערכנו, שבגדול, התקציב העומד לרשות רדיו קול ישראל, נע בסביבות השבע נקודה שתיים ואנחנו הוספנו.
אלכס מילר: יש לנו גם הסכם נוסף, לגבי תוספת השנאים באזורים הבעייתיים לקליטה בדרום ובצפון.
אלכס מילר: ביקשנו, שברגע שנסכם את הרפורמה, יועבר תקציב חד פעמי לתקנה שנוצרה לטובת רדיו קול ישראל ברוסית, כדי לפתור את עניין הקליטה באזורים הבעייתיים היום.
אלכס מילר: לגבי עובדי רדיו קול ישראל ברוסית, המטרה היתה לשמור על אופייה, בכפוף לקיצוצים, מבלי לשנות את התוכן שמאזינים לו מאות אלפי אנשים, אשר עבורם זה אולי כלי התקשורת היחיד המאפשר להם לקבל אינפורמציה בצורה שוטפת.
אלכס מילר: כמובן שכל קיצוץ, מבחינתנו, מהווה פגיעה בתוכן המועבר לאותם האזרחים.
אלכס מילר: כאשר הכסף צבוע כמו שבשאר המקומות לוקחים סכום מסוים, הוא לא צריך להיות מנוצל לדברים אחרים.
אלכס מילר: כוונת המחוקק הייתה, לשמור על אופייה של תחנת הרדיו.
אלכס מילר: גברתי, אנחנו מברכים אותך על כניסתך לתפקיד.
חיה בראל: תודה רבה.
אלכס מילר: אני מבין שכרגע יש מכרז על המנכ"ל של רדיו קול ישראל ברוסית.
חיה בראל: אדוני, אני מבקשת לתקן קצת מושגים.
חיה בראל: אני נבחרתי למנהלת החטיבה והתפקיד נקרא מנהלת רשת חטיבת שידורים לחו"ל ולעולים.
חיה בראל: היא כוללת שתי מחלקות, אחת בתל אביב, שהיא מחלקות התוכניות, המוזיקה, התכנים גם האקטואליה וגם כוללת תשעה אורחי חדשות בירושלים בשפה הרוסית, שהם גם עושים כתבות.
חיה בראל: בסביבות השלושים איש פחות או יותר, ולמחלקה הזאת, זאת מחלקה מתחת לחטיבה, בעצם זה מנהל המחלקה בשפה הרוסית.
חיה בראל: זה הטרמינולוגיה בתוך רשות השידור.
חיה בראל: המחלקה השנייה שנמצאת בירושלים, היא המחלקה של כל השפות האחרות.
חיה בראל: היום הכול ביחד, הוא שלוש עשרה שפות.
חיה בראל: יש גם את הפרסית, אבל הם לא שייכים אלינו לחטיבה אחרת, הם רק משדרים ברשת שלנו, ברקע.
חיה בראל: זה בעצם המבנה של קול ישראל בתוך קול ישראל.
חיה בראל: ולכן, המילים של מנכ"ל רדיו רק"ע זה רשת קליטת עלייה.
חיה בראל: חטיבה אחת מתוך שבע, פלוס הערבית בקול ישראל או ברשות השידור.
אלכס מילר: אבל כידוע לך גברתי, המחוקק הפריט כרגע ועשה שורה נפרדת לרדיו קול ישראל ולרדיו אמהרית.
חיה בראל: סליחה אדוני, אמהרית נמצאת בתוך השפות האחרות בירושלים.
חיה בראל: זה המבנה כרגע, אינני יודעת מה יהיה בהמשך.
אלכס מילר: זה לא מה יהיה, זה מה שיש.
אלכס מילר: יש חוק, שחוקק ואושר על ידי מליאת הכנסת, כאשר בקריאה שלישית, החוק עובר.
אלכס מילר: בחוק רשות השידור, יש הפרדה בתקציב לרדיו קול ישראל ברוסית ויש הפרדה בתקציב לרדיו באמהרית.
אלכס מילר: זה הפרטות.
חיה בראל: שהן תקציביות, הבנתי, אני מדברת על המבנה הפרטי שלנו.
אלכס מילר: יושבת כאן מנהלת הוועדה שהיא, אני חושב, אחת מהוותיקות כאן בכנסת.
אלכס מילר: אם תשבי איתה ותנסו לעשות דוקטורט על מה שקורה ברשות השידור, תאמיני לי שלא תפסידי.
אלכס מילר: כרגע, פחות מעניין אותנו איך הדברים מתנהלים אצלכם.
אלכס מילר: מתוקף תפקידנו, היינו צריכים וראינו מחויבות של הכנסת, בגלל שיש דרישה מאוד גדולה, לשמור מבחינת התנהלות.
אלכס מילר: אם נניח שיש לך תקציב כולל, לכל מה שאת אחראית, שבתחתית התקציב הכולל, יהיו לך שתי "תחנות" עם תקציב צבוע, שלא ניתן לתזוזה.
אלכס מילר: זאת אומרת, אפשר להוסיף אבל אי אפשר לקצץ.
חיה בראל: זה בנוסף לתקציב הקבוע.
אלכס מילר: כל השאר, זה הגמישות שיש לך בפנים, שאת יכולה לעשות.
אלכס מילר: פה הגמישות היא הרבה יותר בעייתית כי זה קבוע בחוק כבר.
אלכס מילר: השאלה שנשאלת היום, קודם כל מבחינת הפעילות העתידית, איפה אנחנו עומדים היום?
אלכס מילר: איזה שינויים, כביכול אתם מתכננים, כי אנחנו שמענו גם בכלי תקשורת שונים על שיתופי פעולה כאלה ואחרים.
אלכס מילר: חשוב לנו לדעת, האם אופיים של התחנות האלו הולך להישאר כמו שהציבור מכיר או שהולכים להיות שינויים כאלה ואחרים, שציבור צריך לדעת מהם ומה בעצם מצפה האזרח, כביכול מהטלוויזיה, מהרדיו שהוא רדיו ציבורי בעתיד הקרוב?
אלכס מילר: במילים אחרות, תרגיעי אותנו.
אלכס מילר: קיימת היום אי וודאות במערכת, שהציבור כביכול פונה אלינו.
אלכס מילר: אין להם כתובת אחרת, יש להם את הכנסת ואת רשות השידור.
אלכס מילר: מי שאחראי היום, השר הממונה זה ראש הממשלה שלא נמצא כאן איתנו, אבל כמובן שבסופו של דבר מהמעט שיש לאותם האנשים הם רוצים להיות בטוחים שהם לא ייפגעו משינויים כאלה ואחרים.
חיה בראל: בהחלט.
חיה בראל: מתוך חשיבה ארגונית מאוד עמוקה, גם של המנהלים וגם שלי באופן אישי, שאותה מוביל מנהל קול ישראל מיכאל מירו, על שיתופי פעולה בתוך הארגון, בשלב הזה אנחנו עובדים על אווירת עבודה ויצירה.
חיה בראל: אסור לנו לשכוח, כמובן, שאנחנו ארגון יוצר ורשות שידור ציבורית, דברים שתמיד יישארו.
חיה בראל: אנחנו מחזקים אותה, לא רק כדי שלא תהיה פגיעה, אנחנו רוצים לעבות את השידורים, לעשות אותם יותר מעניינים.
חיה בראל: במסגרת שיתופי הפעולה הפנימיים שלנו, יש פגישות פורמאליות ולא פורמאליות עם עובדים, כדי ללמוד ולהכיר מה כל אחד עושה.
חיה בראל: מתנהל דו שיח מאוד פורה, כי אנחנו אנשי מקצוע ולכן גם אפשר לשמוע ולהבין ואיפה הנקודות הקשות יותר ואיפה אפשר לעזור.
חיה בראל: אנחנו רוצים להגיע גם לקהלים חדשים, לא רק קהלים קיימים, כמובן שנעבה אפילו את השידורים.
חיה בראל: השבוע העברתי בקשה להקליט מופע יחיד של זמרת שחקנית, משחקניות גשר, בפסטיבל האשה, זאת כדי שתהיינה לנו תוכניות לאנשים שלא מסוגלים לקנות את הכרטיס או שלא מסוגלים להגיע לפסטיבל הזה.
חיה בראל: היום יום הרדיו הבינלאומי, יש לנו שיתופי פעולה עם רשת ב'.
חיה בראל: שהיא רשת שיקרה לנו, יקרה לי, חשובה לקול ישראל וחשובה לרשות השידור.
קריאה: השחקנית שאת מדברת, זה בשפה הרוסית?
חיה בראל: בוודאי, יש שם את ויסוצקי ויש שם את פסטרנק ושלושה נגנים.
אלכס מילר: כמה עובדים יש היום בתחנה?
חיה בראל: אתה יודע שאני חודש וחצי בתפקיד, הכול רשום אצלי.
חיה בראל: תראה, במחלקה בשפה הרוסית יש לנו שלושים ושניים עובדים.
חיה בראל: בסך הכל, כרגע יש שבעים ושניים, בינואר – פברואר, יהיו כנראה עוד שניים.
אלכס מילר: זאת אומרת, אתם מוסיפים.
אלכס מילר: זאת הייתה המטרה, בתוספת התקציבים - - -
חיה בראל: כן, קיבלנו עובד שיתחיל באחד במרץ במחלקה.
חיה בראל: אכן, אני רואה עבודה מאוד פורייה.
אלכס מילר: משרד ראש הממשלה, רוצים להתייחס בקצרה למה ששמעתם?
אלכס סלסקי: חשוב קודם כל, לברך את הגברת בראל, למדתי שהיא מבינה ודוברת רוסית.
חיה בראל: לא דוברת, אבל מבינה.
אלכס סלסקי: אני מצטרף כמובן לדברי יושב הראש, על כך שחשוב מאוד שרשת קליטת העלייה תמשיך לפעול, למען העולים, למען הציבור הישראלי מיוצאי חבר העמים.
אלכס סלסקי: זו באמת היום תחנה פעילה, מרכזית וחשובה ובמה טובה וגם אוזן וגם פה לציבור הזה.
אלכס סלסקי: לדעתי, גם תחנה חשובה בבמת התקשורת הישראלי בכלל, לא רק ברוסית.
אלכס סלסקי: כל מה שאמרת חשוב מאוד, שהציבור הזה, שהוא בעיקר אגב מבוגר יותר, שזה חשוב שבעתיים, שימשיך ליהנות מזה.
אלכס מילר: רבותי, לפרוטוקול.
אלכס מילר: אנחנו מקבלים את ההודעה מרשות השידור, על כך שהיא מודעת לחקיקה שצבעה את תקציב רדיו קול ישראל ברוסית, כאשר בחוק מופיע שמונה מליון שקלים.
אלכס מילר: אנחנו רואים חשיבות רבה, בשמירה על אופיו של רדיו קול ישראל ברוסית, כמו שהיה גם נהוג בעבר.
אלכס מילר: אנחנו מקבלים גם את הודעתה של חיה בראל, מנהלת את כל תחום השפות, תחנות בשפות הזרות לעולים ברשות השידור, על כך שלא תהיה הפחתה בתקנים אלא יש אפילו תכנון לתוספת תקנים.
אלכס מילר: כמובן, שזו הודעה משמחת.
אלכס מילר: לאחר מכן, אנו נקבל מכם עדכון ונקיים כאן ישיבה על מנת לשמוע את הפריסה.
אלכס מילר: אנחנו רק רצינו לוודא, שהתקציב שהכנסת חוקקה לרדיו קול ישראל, בוצעה במלואה, שלא יהיו קיצוצים ולא הורדה בתקנים, שאנו רואים בכך השפעה ישירה כמובן על התוכן של התחנה.
אלכס מילר: כמו כן, הודיעו לנו שתהיה תוספת בתקנים.
אלכס מילר: לאחר כל המכרזים, ברגע שיהיה לנו הכל בצורה מסודרת, אנחנו נקיים כאן ישיבה על כל אותן שפות הקשורות לוועדת החינוך, בין היתר שפות העולים, אמהרית היה לנו.
אלכס מילר: יש לנו גם את הצרפתית וכל השאר.
אלכס מילר: צרפתית יש לכם?
חיה בראל: בודאי.
אלכס מילר: בכל הסוגיות האלה, אנחנו נעשה, אני מקווה שברגע שייכנסו לכם שם אנשים החדשים, אני אשמח אם תעשו לנו מצגת מסודרת מבחינת התקופה שאתם הולכים לרוץ קדימה.
אלכס מילר: כי כמו שאמרתי, אנחנו שמענו על כל מיני שיתופי פעולה שאתם רוצים לעשות, דווקא העניין הזה הוא מבורך.
אלכס מילר: אנחנו כן מעוניינים שהציבור, שכביכול הוא הציבור הוותיק, שמאזין לתחנה הזו, צריכים לשמור עליו.
אלכס מילר: כי חבל שבאמת ייאבד התוכן שהוא רגיל אליו והוא פשוט לא יהיה חלק מהחשיפה, שכביכול היו נוהגים אליה.
אלכס מילר: אז זה מבחינתנו.
אלכס מילר: שוב, ברכות גברתי על התפקיד.
יהודית גדלי: מתי יסתיימו המכרזים?
חיה בראל: אינני יודעת, אני יודעת שיצאו מעל חמישים והם עובדים.
אלכס מילר: לא, אבל המנכ"ל, מתי זה?
חיה בראל: עדיין לא הייתה ועדה לתפקיד זה.
יהודית גדלי: לגבי המחליף של דור, גולדנבר, יש כבר החלפה של התפקיד.
חיה בראל: עדיין לא.
חיה בראל: זאת אומרת, המכרז נסגר, אבל עדיין לא הייתה ועדת מכרזים.
יהודית גדלי: אני הבנתי שזה משהו שמתמהמה, ההחלטה.
חיה בראל: אני יכולה לשאול את המוסדות.
אלכס מילר: בסדר, אנחנו בסופו של דבר רוצים שהתחנה תמשיך לעבוד בצורה מסודרת.
אלכס מילר: כמובן, כל העיכובים וכל הפוליטיקה הפנימית, זה דבר שאנחנו לא רוצים שיקרה, לפחות באותם התחנות שאנחנו יודעים שהתחנות מוצלחות.
אלכס מילר: אנחנו סיכמנו את הישיבה הזאת, שוב בהצלחה לכולם.
אלכס מילר: רבותיי, צהריים טובים לכולם, אנחנו ממשיכים בסדר היום.
אלכס מילר: הנושא: הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון – קרן ייעודית לחינוך), התש"ע-2010, של חבר הכנסת יריב לוין (פ/2595).
אלכס מילר: אדוני, תפתח ותציג, אנחנו נעבור לדיון כללי ואחר כך נראה האם ניתן להתקדם עם החוק לקריאה ראשונה.
יריב לוין: קודם כל אני מבקש להודות לך באמת על קביעת הדיון הזה.
יריב לוין: מדובר אכן בהצעת חוק שהיא בהחלט הצעת חוק לא שגרתית, הייתי אומר אפילו במובנים מסוימים מייצרת תפיסה אחרת מתפיסות שהיינו מקובעים בהן במשך שנים ארוכות, והיא תולדה של יוזמה של ראש העיר קרית אונו, מר יוסי נשרי, שנמצא כאן ושבאמת, אני מוכרח לומר, בחודשים האחרונים פועל ופעל ללא לאות וקיים הרבה מאוד פגישות, שבחלקן גם אני השתתפתי, עם נציגי משרדי הממשלה השונים, בניסיון לגבש נוסחה נכונה.
יריב לוין: העיקרון, אדוני היושב ראש, מדבר על ההסתכלות שלנו על החינוך ועל ההשקעה בחינוך כהשקעה במשאב המרכזי שיש לנו, שהוא כוח האדם, ובמובן הזה השקעה תשתיתית שהיא לא שונה ובהרבה מאוד מקרים גם אפילו יותר חשובה מאשר השקעות תשתיתיות אחרות שאנחנו נוהגים להסתכל עליהן כהשקעות תשתיתיות קלאסיות בכבישים ובדברים דומים.
יריב לוין: המטרה של ההצעה הזו היא להשתמש בעודפי כספים שנשארו לאחר השלמת ההשקעה בתשתיות הפיזיות ולנתב אותן להשקעה בתשתית האנושית, בהון האנושי, באמצעות שימוש בהם למטרות של תכניות העשרה חינוכיות שבאות מעבר למסגרת הרגילה של מערכת הלימודים, מתוך רצון לשפר ולחזק את מערכת החינוך שצורכת משאבים ותקציבים רבים שלא תמיד ניתן למצוא אותם, על ידי שימוש בכסף שממילא קיים, ממילא מונח, כסף שהוא כסף של הרשות, כסף של התושבים שמיועד לתושבים ולעתיד שלהם.
יריב לוין: בדרך הזו ליצור מצב של זה נהנה וזה לא חסר במובן זה שהתשתיות הפיזיות תושלמנה והיתרה הכספית שתישאר תועבר, לפחות בחלקה, לטובת אותם פרויקטים חינוכיים.
יריב לוין: הצעת החוק נבנתה לקראת הדיון הזה בשיתוף עם משרדי הממשלה בניסיון להבטיח, אל"ף, את העובדה שלא יחסר כסף להשלמת התשתיות הפיזיות הדרושות, ובי"ת, על מנת להבטיח שהשימוש יהיה שימוש כזה שיילך באמת רק למטרות האלה של ההרחבה וההעשרה וגם בדרך שבכל אופן לא תהיה פרוצה לחלוטין מבחינת היקף ההשקעה.
יריב לוין: יש כאן הגבלה על היקף ההשקעה ביחס למספר התלמידים באופן כזה שהתוצאה הסופית תהיה באמת חיזוק של החינוך, אבל גם לא פתיחת פערים גדולים מדי בין רשויות יותר חזקות לכאלה שהן פחות חזקות.
יריב לוין: אני חושב שההצעה הזו, מעבר לכל היתרונות האלה, גם תהיה בהחלט זרז ותיתן עידוד להתנהלות נכונה ולשימוש נכון ומושכל בכספים שנצברים גם בנושא של ההיטלים, אבל לא רק בנושא הזה, ובאמת תתמרץ את מי שעושה בהם שימוש מושכל ופועל בצורה נכונה ואחראית, שתהיה לו גם האפשרות להרחיב את סל השירותים שהוא נותן לתושב ובאמת לתועלת כולם.
יריב לוין: אנחנו קיימנו הרבה מאוד שיחות, כפי שציינתי קודם, הגענו לנוסח שמונח בפניך, שהוא, אני חושב, מכנס די הרבה הסכמות.
יריב לוין: מן הסתם ישנם עדיין אי אילו חילוקי דעות או דברים שיתבררו כאן במהלך הדיון ואני, אדוני היושב ראש, כבר בפתח הדברים הייתי מבקש שאנחנו נקדם את החוק לקריאה הראשונה ואחר כך נשלים את אותם פערים שישנם, אחרי שהלכנו כבר כברת דרך מאוד מאוד משמעותית מבחינת גיבוש ההבנות.
יריב לוין: ואני שוב מודה על הדיון.
אלכס מילר: רבותיי, אנחנו נפתח דיון כללי, מי רוצה להתייחס?
אלכס מילר: קודם כל ראש העיר.
יוסי נשרי: תודה, כבודו.
יוסי נשרי: קודם כל אני מודה לך באמת על הנחישות והרצון לעזור לנו לקדם את הצעת החוק בראשותו של חבר הכנסת יריב לוין שבאמת היה לי לעזר רב לקדם את הנושא הזה שהוא מאוד מאוד חשוב, ומי כמוך יודע, שנמצא בוועדת החינוך, כמה הרשויות הן אלה שלמעשה דוחפות את נושא החינוך ברשויות עצמן.
יוסי נשרי: מעבר לאותם תקציבים שאנחנו מקבלים ממשרדי הממשלה, אנחנו ברשות אלה שדוחפים את המדיניות, קובעים גם חלק מהמדיניות ונותנים את הכלים לילדים על מנת שיוכלו בסופו של יום להגיע להישגים שבזכותם גם המדינה מתקדמת ומתפתחת.
יוסי נשרי: הרעיון שלי היה לגבש את הנושא של אפשרות נוספת לרשות המקומית לקבל כספים בנושא של פיתוח ההון האנושי של בני האדם, של הילדים, מאותם תבחינים ופעולות שהממשלה לא נותנת לנו את האפשרות לעשות אותם.
יוסי נשרי: אנחנו מוצאים ערך מוסף משמעותי לתת לילד את הדברים המשמעותיים, מעבר ללימוד הסטנדרטי הפדגוגי, זה ספרות, תנ"ך, חשבון וכו' וכו', לתת לתלמידים גם כלים משמעותיים לקידומם, כמו למשל תכנית העשרה בזוגיות והורות, כמו למשל תגבור למורה חינוך, כמו למשל תכניות שנותנות להם העצמה ושיטות למידה.
יוסי נשרי: את הדברים האלה אנחנו לא יכולים להוציא מתוך התקציבים השוטפים, אבל אם יש לנו קרן או יש לנו איזה תקציב מיוחד שיכולים לתת בו סיוע לבתי הספר היסודיים, החטיבות והתיכוניים, זה נותן כלים משמעותיים לילד להגיע בסופו של דבר לתיכון עם משהו שהוא יכול להתקדם איתו ולהביא ערך מוסף משמעותי בהתפתחות שלו ובסופו של יום כשהילד יוצא עם כלים יותר טובים והוא גם יכול להשפיע על החברה בצורה הרבה יותר נכונה בכל השטחים.
יוסי נשרי: כמו שאתה יודע, כמה אנחנו רבים פה בדיונים בנושא של תקציבים וחסר לנו ויש לנו חוסר משמעותי, לכן הרעיון בא לבוא מתוך גישה של השבחה, מהמלה השבחה, מאותם כספים שהרשויות מקבלות מהיטלי השבחה.
יוסי נשרי: כפי שחבר הכנסת יריב אמר, אנחנו מבקשים לקבל את אותו ערך מוסף כמובן לאחר שאותם כספים הושקעו ושמו אותם לטובת קרנות שהולכים לפתח, אם זה בתי ספר, גני ילדים, וכל דבר תשתיתי אחר בתוך הרשות המקומית, ואת היתרה לתת כערך מוסף לטובת הרשות שתקבע מה הסדר שהיא רוצה לקדם את אותם ילדים בבתי הספר השונים.
יוסי נשרי: הגענו להסכמה עם משרד הפנים, היו לנו הרבה מאוד דיונים למפתח של 75 שקלים פר ילד, במכפלות של מספר הילדים שלומדים במערכת החינוך מגיל 6 עד גיל 18.
יוסי נשרי: כמובן צריך לחשוב על העתיד, כי בעוד שלוש שנים גם גיל 3 הופך להיות חובה, אז יכול להיות שנצטרך להרחיב את זה לנקודה הזאת, ואני אשמח מאוד ואודה לאדוני אם נוכל לקדם כמה שיותר את החוק ושנוכל לתת תקציב המקומית, לתת העשרה נוספת לילדים שלנו ברשויות.
אמיר רשף: אני אפתח ואומר שאיתנו היו ניסיונות לתיאום, הבנתי שהיית עם קובי ועם יאיר פינס, ולא הושג תיאום.
יוסי נשרי: יאיר פינס לא, עם רובין כן, בראשותו של חבר הכנסת יריב לוין.
אמיר רשף: עם חברי הכנסת כמובן, כן.
יריב לוין: היו כמה פגישות.
אמיר רשף: היו כמה וכמה פגישות ולא הושג תיאום בנושא הזה, לא לגבי הנוסח המקורי שעלה לוועדת השרים ולא לגבי הנוסח הזה.
אמיר רשף: משרד האוצר כרגע---
יריב לוין: זה נכון, אבל ברשותך, עם כל הכבוד, אנחנו ישבנו ואנחנו ביקשנו לקבל הערות והתייחסויות מסודרות לכל הסיכומים המפורטים שהגענו אליהם ממשרדי הממשלה האחרים, ואני מזכיר לכם שתיאום פירושו לא סיכול החוק אלא תיאום על מנת שהחוק ברוחו וכפי שאושר על ידי ועדת השרים יאושר.
יריב לוין: בגישה הבסיסית שהייתה בהתחלה נאמר לנו, 'רבותיי, אנחנו נגד החוק', אז עם כל הכבוד, נגד החוק זה לא תיאום וכשבאה הפקידות ואומרת 'אני נגד החוק שהממשלה החליטה לתמוך בו', לכאורה זה אפילו פוטר אותנו מהתיאום.
יריב לוין: אנחנו באנו ואמרנו, רבותיי, אנחנו מבקשים לקבל את כל ההערות שלכם, עשינו את זה פעם אחר פעם במשך חודשים של התדיינויות, אני, לפחות עד היום, לא קיבלתי אותן, אז נשמח לשמוע אותן פה, אבל לומר שלא היה תיאום, אני חושב שזה לא נכון.
אמיר רשף: אני לא אמרתי שלא היה תיאום, אמרתי שלא הושג.
יריב לוין: לא הושגה הסכמה, כי אי אפשר להסכים כשאנחנו מביאים הצעות ולא מקבלים שום תשובה.
יריב לוין: עם כל הכבוד.
יריב לוין: עובדה שעם משרדי הממשלה האחרים עשינו אין ספור דיונים, לא היה קל, לא היה פשוט, אבל הגענו ברמת הניסוח, לא ברמת העקרונות.
אמיר רשף: מעבר לכך אני חושב שהמצב של רוב הרשויות, הרוב הגדול, זה מחסור בכספי פיתוח, ובדיונים על חוק התכנון והבנייה בוועדה אחרת הוועדה מנסה לראות איך אפשר לעזור לרשויות ולהגדיל את ההכנסות שלה מהיטלי השבחה.
אמיר רשף: הרעיון הזה שאומר שנעשה תכנית רב שנתית ונציג ורק אם יש יתרות הוא בעייתי, כי בתור מי שיושב בוועדת הפרויקטים של מינהל מקרקעי ישראל, ויש ועדה זהה של משרד הבינוי והשיכון, יודע שזה עולם---
אלכס מילר: אדוני, אני אגיד לך, תשמע---
קריאה: תמיד הם מחפשים את הלמה לא הזה.
אלכס מילר: אתה כנראה פעם ראשונה אצלי, נכון?
אמיר רשף: בוועדה הזאת כן.
אלכס מילר: אז אני קצת שונה אולי מוועדות אחרות.
אלכס מילר: אני אסביר לך איך זה עובד כאן.
אלכס מילר: אנחנו כאן בכנסת, אתה לא בישיבת ממשלה, אתם, המשרדים השונים, יש לכם סמכויות, אבל אתה יודע שהסמכויות שלכם מקנות לכם אפשרות להתייחס להצעת חוק בכל דרך שהיא, בכל תהליך שלה, בוועדת שרים לחקיקה.
אלכס מילר: ועדת השרים לחקיקה, תיכף מישהו פה, אם תוכל להקריא לי את החלטת ועדת השרים לחקיקה, קבעה עמדה.
אלכס מילר: אנחנו, כקואליציה, זה כבר אנחנו מול יושב ראש הקואליציה, מחויבים לעמדת שרים לחקיקה.
אלכס מילר: ועדת השרים לחקיקה החליטה לתמוך, הכנסת תמכו ואתם מחויבים לתיאום.
אלכס מילר: אנחנו נשמח לשמוע הערות של המשרד כלפי כל סעיף וסעיף כשאנחנו נעבור עליהם תיכף עם היועצת המשפטית.
אלכס מילר: אם יש לכם שינוי בעמדה, אם יש לכם איזה שהוא משהו שאתם רוצים לעשות, אדוני, יש לכם סמכות להעלות את הצעת החוק לוועדת שרים לחקיקה ולקבוע עמדה אחרת ממה שקבעו.
אלכס מילר: אני לא אקבל עמדת וטו כאן בוועדה של משרד כזה או אחר, אני כן מקבל את העניין של התיאום, אני כן מקבל את השיח שצריך להיות עם חבר כנסת, כמובן שיש דברים שיכולים להיות בהסכמה, יש דברים פחות, וחברי הכנסת יכריעו כן ככה או כן לא, אבל אתם, כממשלה, יש לכם את הסמכויות שלכם, שברגע שאתם רואים לנכון להפעיל אותן, אתם מפעילים אותן.
אלכס מילר: לא מעניין אותי מה קורה בוועדות אחרות, אדוני.
אמיר רשף: ---בוועדות כנסת אחרות.
אלכס מילר: לא, אבל סביר להניח שהנושא הזה יעלה כאן מבחינת הדיון בוועדת הפנים על הנושא של הרפורמה, כרגע ועדת החינוך מחזיקה בחוק שקיבל תמיכה בוועדת שרים לחקיקה וקיבל תמיכה במליאת הכנסת.
אלכס מילר: תתייחסו בבקשה להחלטת ועדת השרים לחקיקה וכל עוד אין שינוי בעמדה של ועדת השרים לחקיקה, אנחנו, מבחינתנו, ממשיכים עם הדבר הזה קדימה.
אלכס מילר: תרצו לשנות את זה?
אלכס מילר: יש לכם את האפשרות לעשות את זה.
אלכס מילר: תרצו להתייחס?