GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלכס מילר: יושב פה גם יושב-ראש ועדת הכלכלה, האחראית על כל ההיבט הכלכלי.
אלכס מילר: יש פה כסף ציבורי.
אלכס מילר: אנחנו מתכנסים כאן, בכל שנה, ואנחנו צריכים להבין את מנגנון קבלת ההחלטות לעת ביצוע בגוף ציבורי, מה הבעיה?
אלכס מילר: אם ידעתם, מראש, שכל הסיפור הזה לא יצא לפועל, והיה והכנסתם סעיפים בכדי לטרפד את המהלך הזה – זה משהו אחד.
אלכס מילר: השאלה השנייה: אם רציתם לעשות את זה, למה זה לא יצא לפועל אחרי שהמדיניות הכוללת של הנהלת רשות השידור היתה לבצע את זה?
אלכס מילר: – איפה זה נתקע?
אלכס מילר: אם זה נתקע בחוזה, ומשפטית, למה זה לא יצא לפועל?
אלכס מילר: עד כמה הנושא הזה הלך לדרך הפתרון, או שהכנסתם עז, ראיתם שזה הצליח ובזה סיימנו?
אלכס מילר: פה העניין.
אלכס מילר: הנהגת רשות השידור מקבלת החלטה לבצע, אז איך הלשכה המשפטית יודעת שיש בעיה בסעיף המהותי שהוא התשלום?
ליאת פיינרו: העניין לא היה סביב הסעיף הזה בלבד.
ליאת פיינרו: הסעיף הזה נמצא בהסכמי ההפקה של רשות השידור מזה הרבה שנים, בהמון הסכמי הפקה שחתומים עליהם המון מפיקים בארץ – זה לא הסכם חדש, זה לא פורמט חדש והוא נמצא שם.
ליאת פיינרו: הסעיף הזה הוא החלטה של הוועד המנהל שהוחלט עליו מזה שנים, והחלטה לשנות אותו זו החלטה של המוסדות.
כרמל שאמה-הכהן: את מתכוונת לסעיף של "מצבה הכספי"?
ליאת פיינרו: ספציפית הסעיף הזה, כן.
ליאת פיינרו: מעבר לכך, היה פה הסכם שלם.
ליאת פיינרו: זה הסכם שלם שכולל זכויות רבות ושונות, מלבד הסעיף הזה שמדבר על מצבה הכספי של רשות השידור.
ליאת פיינרו: יש פה: סעיפי זכויות יוצרים, סעיפי התחייבויות, סעיפי הפקה, סעיפים מקצועיים, סעיפי עמידה בלוחות-זמנים – זה הסכם מורכב מאד של הפקה.
אלכס מילר: האם השתמשתם בסעיף הזה כדי לעכב תשלום, כזה או אחר, לספק?
ליאת פיינרו: אני לא יודעת לענות על זה, סמנכ"ל הכספים צריך לענות על זה.
ליאת פיינרו: אני אומרת שלרשות השידור אין כוונה אינהרנטית ומקדמית לא לעמוד בהתחייבויות שלה.
אלכס מילר: אבל אתם שומרים לעצמכם את הזכות.
ליאת פיינרו: אני מתנגדת לפרשנות הזאת.
ליאת פיינרו: מעבר לכך, כמובן שרשות השידור עשתה ניסיונות רבים כדי לקדם את המשא-ומתן הזה, והלכה לקראת דרישות המפיק.
ליאת פיינרו: זה, בדרך-כלל, הסכם די סטנדרטי, אבל כיוון שרצו לקדם את זה, ניסינו לראות איך אפשר להגיע לפתרונות.
ליאת פיינרו: בסוף מי שהפסיק את המשא-ומתן זו לא רשות השידור, ואת זה חשוב לציין.
ליאת פיינרו: מעבר לכך, חשוב לי להגיד: אנחנו לא רוצים להרחיב על המשא-ומתן עם החברה.
כרמל שאמה-הכהן: אבל אני עוד לא הבנתי, כבוד היועצת המשפטית: למה הסעיף הזה היה הכרחי, מבחינתכם?
מושון מצליח: זו החלטת הוועד המנהל.
כרמל שאמה-הכהן: ולמה הוועד המנהל חושב שזה הכרחי?
כרמל שאמה-הכהן: איפשהו צריך להיות המקור של הסיפור הזה.
מושון מצליח: כיוון שהתקציב - - -
מושון מצליח: אני מושון מצליח – מנהל הטלוויזיה.
מושון מצליח: הסעיף הזה בא בעקבות החלטת הוועד המנהל להכניס אותו לכל ההתקשרויות שלנו, והרקע לעניין הזה הוא - - -
כרמל שאמה-הכהן: ממתי ההחלטה הזו, דרך אגב?
מושון מצליח: להערכתי, כמה שנים – שנתיים-שלוש, אם לא יותר.
מושון מצליח: אני לא מוכן להתחייב על זה.
מושון מצליח: מה?
כרמל שאמה-הכהן: סדר גודל של שנתיים.
מושון מצליח: סדר גודל כזה.
מושון מצליח: מעבר לזה, אני רוצה להסביר את הרקע: כולנו, פה, מודעים למצב התקציבי של רשות השידור.
מושון מצליח: אנחנו אף-פעם לא יודעים מה יהיה, ולצערי הרב, אנחנו עובדים בתקציב שנתי ולא רב שנתי.
מושון מצליח: כל ההתנהלות הזאת היתה כאשר אנחנו לא יודעים מה יהיה התקציב של השנה הבאה.
מושון מצליח: אנחנו מדברים על החודשים נובמבר, דצמבר – - - - כאלה, כאשר התקציב באותו העת לשנה הבאה לא נקבע ולא אושר.
מושון מצליח: לכן, זו היתה מין זהירות.
מושון מצליח: מעולם לא קרה מצב שבעקבות התקציב הזה לא שולמה התחייבות.
מושון מצליח: - - - שלנו, כי ידענו שזאת התחייבות - - -
כרמל שאמה-הכהן: השאלה היא אם אני סורק את כל ההתקשרויות שלכם – את כל ההסכמים – אני יכול למצוא הסכם ללא הסעיף הזה?
מושון מצליח: לא.
כרמל שאמה-הכהן: במשך שלוש השנים האחרונות?
כרמל שאמה-הכהן: אין כזה הסכם.
מושון מצליח: למיטב ידיעתי, אין דבר כזה.
מושון מצליח: כל ההסכמים היו עם הסעיף הזה מאז ההחלטה – אל תלך - - -
כרמל שאמה-הכהן: לא, לא, – מאז שהתחלתם להנהיג את הסעיף הזה, הוא רץ לאורך ולרוחב בכל ההסכמים.
מושון מצליח: הוא סעיף סטנדרטי.
אלכס מילר: הוא גם מופיע בהתקשרות שהיתה בשנה שעברה בקדם האירוויזיון הקודם – אותו סעיף.
מושון מצליח: כן, כן.
אמיר גילת: אני רוצה לחדד עוד נקודה: כמו שאמר מנהל הטלוויזיה, אנחנו מדברים על אוקטובר, נובמבר – בוועד המנהל קיבלנו החלטה בשביל לא לעכב את הדבר הזה ולא לעכב הפקות מקור ישראליות אחרות, אפרופו נושא אחר.
אמיר גילת: כבר בנובמבר קיבלנו החלטה שאנחנו מושכים 16 מיליון שקל מתקציב 2012 שהוא באוויר ותלוי; יצאנו מנקודת הנחה שמה שלא יהיה מצבה של רשות השידור, אנחנו נצטרך להשקיע 16 מיליון שקל בהפקות מקור חיצוניות.
אמיר גילת: לכן, במסגרת הזאת אישרנו הקדמה עוד לפני שאושר התקציב ועוד לפני שהחלו דיוני התקציב, ובגלל החשיבות שאנחנו רואים לנושא האירוויזיון וההתחייבות שלנו – לא לעכב את העניין הזה – החלטנו, כבר אז, לקחת 1,500,000 שקל מתקציב 2012, ששוב, הוא היה לוט בערפל, הוא לא היה קיים.
אמיר גילת: אבל הוועד המנהל לקח פה איזשהו סיכון והקדים.
אמיר גילת: לכן, אנחנו - - -, וחבר הכנסת שאמה-הכהן מכיר את זה היטב – אנחנו נפגשים פה גם מחר: המצב הכלכלי של רשות השידור, הרפורמה וכל מה שקשור בזה – זו המהות של הסעיף.
אמיר גילת: זה לא שאנחנו לא נשלם, אלא שהמפיק יידע את המצב, בדיוק כמו שרשות השידור יודעת.
אלכס מילר: תראו, אנחנו נמצאים במצב – וגם דיברנו בעבר – שאנחנו מחפשים כמה שיותר שקיפות, וכמה שיותר השפעה ציבורית בכל מה שקשור לבחירת נציגי מדינת ישראל.
אלכס מילר: אנחנו לא מדברים על ספורט – מי רץ יותר מהר.
אלכס מילר: אנחנו לא מדברים על כדורגל – מי מבקיע יותר שערים.
אלכס מילר: אנחנו מדברים על ייצוג המדינה בתחרות בינלאומית, שנהוג, כביכול – אם כבר מקבלים החלטה – שהציבור בחלקו, לפחות, היה יכול להשפיע על העניין הזה.
אמיר גילת: זו היתה התכנית המקורית.
אלכס מילר: אני רוצה להבין למה ברגע שהיתה לכם תכנית שרציתם שתפעל; ברגע שהיה לכם הכול בידיים; למה לא הגעתם למצב של פתרון הבעיה, למשבר שנוצר סביב הנושא הזה?
אלכס מילר: כי, בסופו של דבר, הגענו למצב, שכביכול, זה חזר לחדרי החדרים של רשות השידור – מי נוסע, איך נוסעים, למי פונים, את מי ממנים; זה הדבר שאנחנו מנסים למנוע בכל שנה.
אלכס מילר: למה לא היתה הוראה למצוא דרך לפתור את המשבר?
אלכס מילר: לדוגמא, אני אשאל אותך: הרי היית גם יכול לפנות אלינו, וזה דבר לאומי – זה נושא הסברתי של מדינת ישראל.
אלכס מילר: זה דבר שגם אנחנו יכולים לסייע בעניין.
אלכס מילר: היינו מכנסים, יחד עם חבר הכנסת שאמה-הכהן, את ועדות הכלכלה והחינוך, וחושבים איך לפתור את סוגיית ההתחייבויות, כאלה ואחרות, של רשות השידור בנושאים שונים.
אלכס מילר: זה דבר שאנחנו יכולים, יחד עם משרד האוצר, לסגור את ה-1,500,000 שקל – תאמינו לי, מזה לא היו קורסים.
אלכס מילר: אבל שוב: יש פה הרגשה שדברים נסגרו מראש, אני אומר לך.
אלכס מילר: יש הרגשה שאנחנו מקבלים פה כל-מיני דברים שעוד לפני שיצא כל הסיפור עם הוועדה, הדברים נסגרו מראש.
אמיר גילת: אדוני, אתה שוב חוזר לדברים שנסגרו מראש.
אמיר גילת: אני מציע שתפרט קצת - - -
יצחק וקנין: קודם-כל, לגבי השקיפות והוועדה: אני נמצא במוסדות איגוד השידור האירופי, והוועדה מהסוג שאנחנו עושים היא מהשקופות ביותר ברוב המדינות.
יצחק וקנין: אני רוצה לומר שהמטרה של קדם האירוויזיון כמו שרצינו אותו – ומאד רצינו אותו – בגלל שהטלוויזיה היא מקום שהמסך מדבר, ובשביל המסך אתה צריך לעשות הפקה גדולה ומופע גדול.
יצחק וקנין: לא מדובר על השקיפות שבה נבחר הנציג לאירוויזיון, כי, בסופו של דבר, האירוויזיון נמדד בהצלחה.
יצחק וקנין: זאת אומרת, אם אתה עושה מופע גדול אבל מגיע למקום האחרון, זה לא יותר טוב מאשר אם אתה עושה ועדה ומגיע למקום הראשון – כמו שהגענו עם דנה אינטרנשיונל באמצעות ועדה כזאת וניצחנו, והגענו לתהילת עולם בנושא הזה.
יצחק וקנין: כרגע הוועדה היא מאד-מאד ציבורית.
יצחק וקנין: זאת אומרת, הבעיה היא לא ברמת השקיפות, אלא, כמו שאתה אומר, שאין מופע גדול שרואים בטלוויזיה, מושקע – שאנשים רואים וליבם מתרחב כשהם רואים אותו.
יצחק וקנין: זה נכון, וזה צר לכולם.
יצחק וקנין: כולנו רצינו את המופע הזה.
יצחק וקנין: אני לא נכנס עכשיו לשאלות החוזיות כי זה היועצת המשפטית.
יצחק וקנין: אבל הוועדה הזאת היא ועדה עם כל האלמנטים האומנותיים והציבוריים שנמצאים במדינת ישראל.
יצחק וקנין: וכמות השירים – בסך-הכול אם אתה מדבר על 40 אומנים, ואחר-כך אתה מדבר על שמונה אומנים שמגישים שישה שירים, זאת אומרת, 16 שירים שעומדים בסוף; אני מכיר את רוב מדינות העולם השנה – כולל אזרבייג'ן שמתחרה – שהשנה, אפילו, יוצרת מתחרה מהסוג הזה.
יצחק וקנין: גרמניה, שהיתה בשנה שעברה, לא עשתה ועדה.
יצחק וקנין: ישבה ועדה שהחליטה שזאת שזכתה בשנה הקודמת, היא תייצג.
יצחק וקנין: לא היתה ועדה, לא היו מועמדים, ואני מדבר על כל מדינות אירופה.
יצחק וקנין: המטרה היא להצליח באירוויזיון.
יצחק וקנין: המטרה השנייה היא לעשות מופע גדול.
יצחק וקנין: אנחנו רצינו את המופע.
אלכס מילר: יש עניין של לבחור, ויש את הדרך לבחור.
אלכס מילר: שוב, אנחנו עוד נבדוק את כל הסוגיה הזאת, אבל תראו: ביקשתם קול-קורא – אנשים השקיעו כסף, הגישו תכניות, השקיעו מזמנם ומכיסם בשביל להציג בפניכם.
אלכס מילר: בסופו של דבר, זה נתקע – על מה?
אלכס מילר: על זה שהספק שצריך לספק לכם את הסחורה, לפי המדיניות שאתם החלטתם, לפי הסעיפים שנראו, הוא לא יכול לעשות את זה.
אלכס מילר: הוא חושש.
אלכס מילר: זה לא נפתר, ממשיכים הלאה.
אלכס מילר: באתם לזמרים – כל אחד השקיע כסף, הקליט שירים.
אלכס מילר: בסופו של דבר, כולם מדברים על אותו שם.
אלכס מילר: השם מופיע בכל הכתבות – מיה בוסקילה.
אלכס מילר: זה מופיע.
אלכס מילר: שזה, מראש, הוחלט שהיא תייצג אותנו.
יצחק וקנין: אתה מאפשר לי לומר משהו?
יצחק וקנין: ליד השם של מיה בוסקילה שהופיע, הופיעו עוד להקות שאפילו לא היו בשמונה.
יצחק וקנין: כשזמר מכניס את עצמו לעיתון, זה לא קשור אלינו.
יצחק וקנין: אנחנו - - -
אלכס מילר: רבותיי, אנחנו נמצאים במציאות.
אלכס מילר: אנחנו לא נכנסים להחלטות שלכם.
אלכס מילר: לא באנו, ולא עשינו לכם בדיקה באיזו דרך החלטתם לעשות את קדם האירוויזיון, ובאיזו דרך הרכבתם ועדה.
אלכס מילר: אנחנו, בסך-הכול, רוצים לשמוע מכם על מנגנון אחד שהחלטתם עליו שלפיו הוא יעבוד, אבל מנגנון כולל.
אלכס מילר: לא לעשות רושם ציבורי מסביב שאנחנו בסדר, ואנחנו עשינו ככה וככה, וזה מה שיצא.
אלכס מילר: אנחנו לא מטומטמים.
אלכס מילר: אם החלטתם כך: אנחנו מקימים ועדה; החלטנו על זמר; נפנה אליו ישירות; הוא יקבל כך וכך תקציב; הוא ייצג בפנינו – אף-אחד לא יבוא בטענות, תאמינו לי.
אלכס מילר: אבל למה כל הזמן לעשות סביב זה משהו מסביב?
אלכס מילר: גם בשנה שעברה עשיתם את כל העניין הזה סביב דנה אינטרנשיונל, וכולם ידעו שהיא הולכת – אז מה היה כל התיאטרון הזה?
אלכס מילר: הרי כולם ידעו שלא יבחר מישהו אחר – זה היה כל-כך שקוף שבא לבכות.
אלכס מילר: אתם צריכים לקבל החלטות.
אלכס מילר: אף-אחד לא נכנס לעניין הזה – יש לכם ועד מנהל.
אלכס מילר: אם תקבלו החלטה שמהאירוויזיון הבא אנחנו מחליטים שכך וכך זה הולך להיות, אז אין בעיה.
אלכס מילר: אבל רבותיי, שוב: החשש שלנו הוא שכל הזמן אתם מנסים לעשות ציור סביב העניין הזה, וההחלטה התקבלה מזמן.
אלכס מילר: כל פעם זה עובד בצורה לא הוגנת כלפי החברות שאתם מבקשים מהן להשתתף, ואם זה לא החברות אז כלפי הזמרים שאתם מבקשים מהם.
אלכס מילר: אני שומע סיפורים של אנשים שחולמים להשתתף; כל פעם הם משקיעים ומשקיעים, אבל הם יודעים, מראש, שלא יגיעו לשם.
אלכס מילר: אז או שתעשו את זה בצורה פשוטה ביותר: החלטנו מי הולך להיות הזמר – נפנה אליו, הוא ישקיע את מה שיש לו להשקיע, ונגמר הסיפור.
אלכס מילר: או שכל מי שמשקיע, תעשו את זה בצורה השקופה ביותר, שלא תהיה עדיפות לאדם כזה או אחר.
ליאת פיינרו: סליחה, אבל זה לא המצב, בסדר?
אלכס מילר: בסדר, נראה מי ייבחר מחר.
ליאת פיינרו: מהבחינה הזאת חשוב לנו להדגיש את זה.
ליאת פיינרו: הוועדה עובדת על-פי קריטריונים - - -
ליאת פיינרו: אדוני, בסדר?
ליאת פיינרו: אני מבינה שהפרשנות שלך קיימת.
ליאת פיינרו: אני רק אומרת שמבחינת הוועדה המועמד, עדיין, לא נבחר.
אלכס מילר: אני מסכים איתך.
אלכס מילר: אני בסך-הכול פוליטיקאי.
אלכס מילר: אני נותן לזה פרשנות כזו או אחרת – תקבלו את זה, לא תקבלו את זה, זה עניין שלכם.
יצחק וקנין: אני יכול להעיד שהוועדה עובדת עכשיו בקריטריונים שקופים לגמרי, שוויוניים לגמרי.
יצחק וקנין: אני גם לא רוצה שאם, במקרה, מיה בוסקילה תביא שיר, אז נפסול אותה כי אתמול בוועדת החינוך אמרו שבוא נראה, ואם מיה בוסקילה תיבחר זה סימן שזה - - -
אלכס מילר: לא, לא – אני לא מבקש לפסול אף-אחד.
יצחק וקנין: יש לה זכות.
אלכס מילר: אדוני, קבעת קריטריונים?
אלכס מילר: חתמה על התקנון?
יצחק וקנין: אבל יש לה זכות כמו לאחרים.
אלכס מילר: אדוני, אני לא באתי לפסול את דנה, יוסי או את מיכאל.
אלכס מילר: אני אומר דבר פשוט מאד: קבעתם תקנון, יש קריטריונים, יש זמנים, יש מנגנון – אם כל זמר עובד, אז אין שום בעיה.
אלכס מילר: אף-אחד לא פוסל אף-אחד.
אלכס מילר: אני בית-משפט שפוסל?
אלכס מילר: גם מר סלוצקי, וגם אחר, יכול ללכת לבית-המשפט ולטעון את טענותיו.
אלכס מילר: אנחנו מנסים למצוא דרך לניצול כספי משלם המיסים בצורה השקופה ביותר, על-ידי גוף ציבורי.
אלכס מילר: לא יותר מזה.
אלכס מילר: עכשיו, כמו שאמרתי: אנחנו נמצאים בכנסת, וכמובן שהפרשנות שלנו יכולה להיות פוליטית, יכולה להיות כך וכך וכך.
אלכס מילר: בשביל למנוע את הדבר הזה, אנחנו נשב עם חבר הכנסת כרמל שאמה-הכהן ונחשוב האם כדאי, מחר – בוועדה המשותפת על רשות השידור – להכניס פרק נוסף בכל מה שקשור לאירוויזיון, עם התקציב, שלדעתי, בכל שנה הוא אותו תקציב של 1,500,000 שקל; עם הקריטריונים של חובת המכרזים; עם הקריטריונים של הקמת הוועדה – כל מה שכרוך בעניין הזה, והכול יהיה פשוט, בלי פרשנות.
אלכס מילר: תעבדו לפי מה שכתוב בחוק, וזהו.
אלכס מילר: כן, מר סלוצקי, רצית להגיד משהו?
חיים סלוצקי: אני רוצה להעיר הערה, זה חשוב מאד.
חיים סלוצקי: אני לא נכנס לפרטים – חבל שאתם לא רואים את ההשתלשלות בשביל להבין את ההתנהלות.
חיים סלוצקי: קודם-כל, אני רוצה להבהיר נקודה חשובה: אין לנו שום טענות גם לצוות המקצועי, כי הצוות המקצועי היה לעילא.
חיים סלוצקי: אני אומר את זה - - - לכל הצוות, היושב-ראש, המנכ"ל – המנכ"ל שלא מכיר אותי – מדבר איתי בטלפון ומנסים למצוא פתרון.
חיים סלוצקי: וזה הדבר שאני רוצה לדבר על היועצת המשפטית שמתרגזת פה: לא יעלה על הדעת שאני מוצא פתרון שמציע לי מר יוני בן-מנחם; אני מסכים לו בכדי לצאת לדרך, וחוזרים אליי למחרת ואומרים שהיועצת המשפטית לא הסכימה.
חיים סלוצקי: הפילה עוד פעם.
חיים סלוצקי: כל דבר שניסיתי, הפילו אותו – כאילו בכוונה.
חיים סלוצקי: גם אני מסכים איתך שאולי רצו להפיל את זה.
חיים סלוצקי: זה הגיוני.
אלכס מילר: רבותיי, אני מציע שתעשו אצלכם הפקת לקחים בכל העניין הזה.
אלכס מילר: אנחנו נשקול אם יש צורך בתוספת סעיף בחוק רשות השידור.
אלכס מילר: אני אומר לכם שכל העניין הזה נראה לא טוב.
אלכס מילר: אנחנו מקבלים פניות על ימין ועל שמאל בסוגיית חוסר שקיפות, ושל טרפוד העניין הזה.
אלכס מילר: זה הפך להיות משהו שבארץ כבר לא מעוניינים בו, וחבל שכך.
אלכס מילר: למה אנחנו צריכים לקבל פניות - - -: למה אתם מתעסקים בזה?
אלכס מילר: זה כבר לא מעניין אף-אחד בישראל.
אלכס מילר: למה בכל המדינות, ברגע שזה מגיע, כל הציבור רץ ומתרגש מהעניין הזה, ודווקא בישראל זה הפך להיות למשהו שלא מעניין אף-אחד.
אלכס מילר: ודרך אגב, אני לא בא אליך בטענות - - -; אני בא בטענות לקודמיך, שעשו מהעניין הזה משהו שנראה לא טוב, ואני בטוח שהיו לכם כוונות טובות.
אלכס מילר: אין לי שום ספק בכך.
אלכס מילר: היו לכם כוונות טובות.
אלכס מילר: אבל יש דרך ומנגנון קבלת החלטות.
אלכס מילר: ואם אתם רואים שמשהו לא מצליח, אז יש לכם גם את המנגנונים לפנות אליהם.
אלכס מילר: אתם גוף שיש לו שר ממונה.
אלכס מילר: אתם גוף שנותן דין גם לכנסת ישראל, ואתם יכולים להשתמש בכלים האלו.
אלכס מילר: כי, בסופו של דבר, אנחנו רואים שחזרנו למקור – ההחלטות מתקבלות בפנים והציבור מתלונן, אז מה עשינו בזה?
אמיר גילת: ברשותך, קודם-כל, בשנה שעברה היה תהליך של קדם אירוויזיון, ואתה אמרת דבר חמור, בעיניי: שגם בקדם אירוויזיון זה היה מכור מראש, אם אני הבנתי אותך נכון.
אלכס מילר: אבל ככה זה נראה.
אלכס מילר: אם יש מישהו שיכול לבוא - - -
אמיר גילת: אז גם אין טעם לעשות קדם אירוויזיון אם הכול מכור מראש.
אמיר גילת: אני חייב להסתייג מהאמירה שלך.
אלכס מילר: אתה אמרת שהיו ליקויים, לא?
אמיר גילת: אבל לא זה היה הליקוי – היו כשלים טכניים בהפקה.
אמיר גילת: אבל אני מבקש להסתייג מהדברים האלה: זה לא היה מכור מראש, היה קדם אירוויזיון.
אמיר גילת: ולשיטתך, לא צריך קדם אירוויזיון, ואנחנו רוצים קדם אירוויזיון, וגם השנה רצינו.
אמיר גילת: זאת נקודה אחת.
אמיר גילת: הנקודה השנייה זה לוח-הזמנים.
אמיר גילת: אנחנו חייבים לעמוד בלוח-הזמנים.
אמיר גילת: קרה מה שקרה עם המפיק החיצוני, אני לא נכנס לזה.
אמיר גילת: אבל הגענו לנקודת זמן שבה היינו צריכים לקבל החלטה לא קלה, ותאמין לי - - -
אלכס מילר: אני שואל אותך שאלה: אתה עומד בראש המערכת, וקיבלת החלטה.
אלכס מילר: ההחלטה נופלת בגלל איזשהו סעיף מאד בעייתי, שגם אני לא הייתי חותם על הדבר הזה.
אלכס מילר: למה לא ניתנה הוראה - - -
מיקי צוויג: סליחה שאני מתפרץ, אבל יתירה מזו: אם הם טוענים ללוח-זמנים צפוף – שאת זה צעקנו לעורכת-הדין פיינרו במשך חודשיים – איך הם מצפים שמפיק קטן יצליח לעמוד בלוחות-הזמנים?
מיקי צוויג: הרי ערוץ 1 יכול היה להרים את זה, נכון?
מיקי צוויג: ציפיתם מאיתנו לעשות את זה.
מיקי צוויג: רציתם להכשיל אותנו.
אמיר גילת: קטעתם אותי באמצע.
אמיר גילת: 1 – אני לא רוצה להיכנס, כרגע, לעניין של למה התפוצץ המשא-ומתן; למה נכשל המשא-ומתן עם המפיק החיצוני.
אמיר גילת: את ההשתלשלות הזאת אפשר לבדוק.
אמיר גילת: אתה אמרת הפקת לקחים, אני חושב שכדאי לבדוק מה קרה פה.
אמיר גילת: אבל מעבר לזה, אחרי שהגענו לנקודה הזאת, שאנחנו במוסדות הגענו לנקודת הזמן שבה אנחנו צריכים להעמיד שיר – יחד עם ההנהלה, כן?
אמיר גילת: – בתוך פרק זמן קצר, היינו צריכים לקבל החלטה לא קלה – ותאמין לי שהיא לא היתה קלה – על ביטול קדם האירוויזיון, שנה אחרי שחידשנו אותו.
אמיר גילת: אבל, השורה התחתונה היא שאנחנו צריכים להגיש לאיגוד השידור האירופי את השיר בזמן.
אלכס מילר: מתי הזמן?
אמיר גילת: ב-5/3.
יצחק וקנין: לא, ב-15.
אמיר גילת: ב-15/3.
אמיר גילת: אין זמן.
אלכס מילר: אתם לא יכולים עכשיו, מכל אותם שמונת השירים שהוגשו אליכם, לעשות בתוך שלושה ארבעה שבועות אפשרות שהציבור יחליט?
אלכס מילר: תוך חודש אי-אפשר להרים דבר כזה?
אלכס מילר: מר סלוצקי, תוך כמה זמן הייתם צריכים להרים את כל המנגנון – מרגע ההתחלה, לרגע - - -?
חיים סלוצקי: בחודש זה, כמעט, בלתי אפשרי.
חיים סלוצקי: מקצועית זה, כמעט, בלתי אפשרי.
אמיר גילת: קיבלת את התשובה.
אמיר גילת: לכן, המוסדות, יחד עם ההנהלה, קיבלו את ההחלטה על ביטול קדם האירוויזיון, ובחירת השיר בדרך אחרת.
אמיר גילת: ואני שוב אומר: יש כבר בהחלטה של ועדת התוכן מלפני שבועיים – מה שאמרנו בשנה שעברה, הפעם גם יש מנכ"ל בתמונה – שאנחנו מסיימים את האירוויזיון הזה, וניגשים להתכונן לאירוויזיון של 2013.
אמיר גילת: זה מופיע בהחלטת ועדת התוכן מלפני שבועיים.
אלכס מילר: רבותיי, אני מקווה מאד שלמדתם מהשיעור שהיה כאן.
אלכס מילר: לדעתי, אני רואה כאן כשלון של ההתנהלות הציבורית בכך שההנהלה מקבלת החלטה באיזו דרך לבצע דבר כזה או אחר, וזה מטורפד על-ידי סעיפים כאלה או אחרים בחוזה, שהם סעיפים מהותיים.
אלכס מילר: לדעתי, העניין הזה היה יכול להיות פתור.
אלכס מילר: הרי לא טרפדו את זה בגלל שהתקציב הוא לא תקציב שאתם נותנים למול מה שאתם מבקשים; זה טורפד בגלל שלא סיפקתם תחושת התחייבות מלאה לספק, שעל-פי הקריטריונים שלכם זכה במשהו שאתם רציתם לבצע.
אלכס מילר: זה הדבר המינימאלי שצריך לבצע.
אלכס מילר: אם יש צורך בשינוי, אז תבואו ותבקשו את השינוי הזה.
אלכס מילר: אני חושב שאין עמותה היום בישראל שעובדת עם משרד ממשלתי, שיכולה להתחייב בקבלת תקציב מתחילת השנה.
אלכס מילר: הרי כל עמותה שמתעסקת בהפעלת מיקור-חוץ של משרדים ממשלתיים, מקבלת תקציב רק בחלק השני של השנה.
אלכס מילר: אז איך הם מתחייבים?
אלכס מילר: איך אצלם אין דברים כאלו?
אלכס מילר: אתם משרד ממשלתי שלא יכול להתחייב, כשעמותות, כל העמותות היום – תיאטראות, כולם – כולם היום עובדים לפי המנגנון הזה.
אלכס מילר: אף-אחד לא מקבל התחייבות מהמשרד בחלק הראשון של השנה.
אלכס מילר: אף-אחד.
אלכס מילר: אתם לא יכולים לתת התחייבות על משהו שאתם החלטתם שזה התקציב, וזו הדרך?
ליאת פיינרו: אדוני היושב-ראש, אני רוצה שיירשם בפרוטוקול שאנחנו מתנגדים לפרשנות הזאת.
ליאת פיינרו: המשא-ומתן לא נכשל רק בגלל הסעיף הזה ובגלל קיומו, וניסינו להסביר פה את פרשנות הסעיף.
ליאת פיינרו: זה הוסבר גם במהלך המשא-ומתן.
ליאת פיינרו: אבל מעבר לכך שיירשם שזו לא היתה הסיבה היחידה לביטול המשא-ומתן.
ליאת פיינרו: ושוב פעם: שבוטל לא בגלל רשות השידור.
מיקי צוויג: איזה עוד גורמים היו שם חוץ מאיתנו ומרשות השידור?
מיקי צוויג: סליחה, חבר הכנסת מילר, רק בשביל שיירשם בפרוטוקול: ב-29/12/11 נשלח מכתב לעורכת-הדין פיינרו, שבו אנחנו מתריעים – בפעם המי יודע כמה – על לוחות-הזמנים הצפופים.
מיקי צוויג: זה היה ביום חמישי בשעה 2, ונאמר שעורכת-הדין פיינרו לא עובדת בשעות האלה.
מיקי צוויג: בשישי היא לא נפגשת.
מיקי צוויג: בשבת היא לא נפגשת.
מיקי צוויג: נפגשנו ביום ראשון בבוקר – ה-1/1/12 – במשרדי פילוסוף צלרמאיר, ביחד עם הגברת שוש חזות והאדון ירון רופין; הגענו להסכמות לגבי ההסכם, וסוכם שעוד באותו היום יועבר ההסכם על-מנת שנעמוד בלוחות-הזמנים.
מיקי צוויג: ההסכם לא הועבר.
מיקי צוויג: ב-2 לחודש נשלח לעורכת-הדין פיינרו מכתב מעורך-הדין שמעוני, ממשרד פילוסוף צלרמאיר, שיש הסכמה, ועדיין לא קיבלנו את ההערות, ורק עקב חוסר ברירה הודענו על הפסקת המשא-ומתן.
אלכס מילר: אני חושב שברשות השידור הבינו היטב שבסופו של דבר את הציבור לא מעניין למה העניין הזה נפל בגלל ההיבטים המשפטיים.
אלכס מילר: את הציבור מעניין שהחלטתם ללכת לקדם האירוויזיון, ובסוף לא הלכתם.
אלכס מילר: זה מה שמעניין את הציבור.
אלכס מילר: אם אתם לא יודעים, או לא יכולים, לבצע משפטית את ההחלטות שמתקבלות בהנהלת רשות השידור, אתם צריכים לעשות בדיקה מחודשת של החוזים שאתם מבקשים לחתום עליהם, ולראות איך אתם פותרים את העניין הזה.
אלכס מילר: איך זה יכול להיות?
אלכס מילר: רשות השידור מקבלת החלטה: אנחנו רוצים קדם אירוויזיון, ויש מנגנון לעבוד.
אלכס מילר: על-פיו צריך לעשות את העבודה.
אלכס מילר: בסופו של דבר, זה טורפד על-ידי הלשכה המשפטית.
אלכס מילר: איפה אנחנו נמצאים, רבותיי?
אמיר גילת: אדוני, אנחנו נבדוק את הנושא, בסדר?
אלכס מילר: תבדקו, אבל זה לא נשמע לך מוזר והזוי, שאתה מקבל החלטה ואי-אפשר לבצע אותה בגלל הדברים הפנימיים, משפטיים.
אמיר גילת: אני אומר: בוא נבדוק.
אלכס מילר: מהתחלה גברתי –אני פונה אלייך, וללשכה שאת מייצגת ברשות השידור: לפני שאתם יוצאים בקול-קורא, תבנו את זה בצורה כזאת שיהיה אפשר לחתום ולבצע את מה שאתם מבקשים.
אלכס מילר: ואם יש דברים שיכולים לטרפד את ההחלטה, אתם צריכים להסביר את זה למי שמקבל את ההחלטה.
אלכס מילר: רבותיי, זה לא עסק.
אלכס מילר: ככה אי-אפשר לעבוד.
אלכס מילר: אי-אפשר לעבוד בצורה כזאת.
אלכס מילר: יש לכם מנגנון כל-כך גדול שאיתו אתם יכולים להתייעץ.
אלכס מילר: אי-אפשר היה לפתור את זה דרך - - -?
ליאת פיינרו: לא מדובר בטרפוד של הלשכה המשפטית.
ליאת פיינרו: יש פה החלטה של המוסדות והנהלת רשות השידור.
ליאת פיינרו: הדברים לא נפלו בגלל ניסוח משפטי, כזה או אחר.
אלכס מילר: בסדר, רבותיי, אתם תבדקו את זה.
אלכס מילר: יש לכם ביקורת פנימית.
אלכס מילר: יש לכם מבקר.
אלכס מילר: תבדקו איך הגעתם למצב הזה.
אלכס מילר: אני מקווה מאד שאנחנו לא נהיה חשופים בפעם הבאה לדברים מסוג זה, כאשר באים עם משהו, ובסופו של דבר זה לא יוצא לפועל, וזה נראה רע מאד.
אלכס מילר: אנחנו נחשוב איך אנחנו מאגדים את המנגנון הזה בצורה מסודרת, בחקיקה.
אמיר גילת: אני מציע שתחשבו לפני שאתם חושבים.
אלכס מילר: אנחנו תמיד חושבים לפני שאנחנו עושים.
אלכס מילר: הגברת גידלי, כמה ישיבות אנחנו עושים כאן?
אלכס מילר: בכל שנה, נכון?
יהודית גידלי: בכל שנה.
אלכס מילר: זה כבר שלוש-ארבע שנים.
אלכס מילר: בכל פעם יש סיפור אחר, ואני אומר לכם: אני מרגיש שחוץ ממני זה לא מעניין אף-אחד.
אמיר גילת: הצעתי לך בהתחלה הצעה.
אלכס מילר: רבותיי, בסיכום זה אני מקווה מאד שההחלטות והמנגנון שאתם הולכים לעשות מחר יהיו בצורה שקופה, כדי שאנחנו לא נראה אחר-כך, עוד פעם, איזה שהן בעיות שהיו סביב נושא בחירת השיר ובחירת הזמר.
אלכס מילר: דבר שני, אני מציע לכם: אתם עובדים לפי השיטה היבשה.
אלכס מילר: אתם מבקשים, אנשים עושים, ויכול להיות שזה יצליח ויכול להיות שזה לא יצליח.
אלכס מילר: מדובר כאן על כסף של אנשים – אנשים פרטיים.
אלכס מילר: הם משקיעים מכספם.
אלכס מילר: הם משקיעים מכספם עבור דברים שאתם מבקשים.
אלכס מילר: הם משקיעים מכספם בשביל להכין לכם תכניות; הם משקיעים מכספם בשביל להכין שירים.
אלכס מילר: אי-אפשר לחזור מהחלטות שאתם מקבלים, ואז כל העסק לא יצליח.
אלכס מילר: אם החלטתם על קדם האירוויזיון – אנשים השקיעו, זה נבחר, ההוא נבחר, בסדר.
אלכס מילר: אבל אם מבטלים את כל הסיפור הזה, אז מדובר כאן על דבר בעייתי.
אלכס מילר: המדינה לא יכולה להתנהג בצורה כזאת כלפי הספקים שהיא מבקשת מהם שירות.
אלכס מילר: אי-אפשר ככה.
אלכס מילר: זה פשוט דבר לא מקובל.
אלכס מילר: אנחנו צריכים לתת דוגמא לשוק הפרטי איך צריך לעבוד.
אלכס מילר: אנחנו לא צריכים להיות אלו שאומרים לשוק הפרטי: תעשו מה שאתם רוצים, כי אנחנו מתנהגים בצורה הזאת.
אלכס מילר: זה חינוך ותרבות של עסקים – א', א'.
אלכס מילר: אם יש צורך בתיקון חקיקה; אם יש צורך בתיקון הבהרות; בנושאים משפטיים – אין בעיה, תבואו.
אלכס מילר: אנחנו נעשה את השינויים בשביל להקל עליכם לעשות את הדברים.
אלכס מילר: אבל פה נראה, כביכול, שהכול התנהל לא בצורה הכי טובה בעולם.
אלכס מילר: רבותיי, הישיבה הזאת נעולה.
אלכס מילר: בוקר טוב לכולם, נפתח את ישיבת ועדת החינוך, אנחנו בתאריך 28 לפברואר 2012, ה' באדר תשע"ב, הנושא – ההתעללות בבעלי-החיים לציון יום זכויות בעלי חיים בכנסת.
אלכס מילר: רבותיי, בבקשה, חבר הכנסת איתן כבל, חבר הכנסת הבכיר במפלגת העבודה, אמנם כידוע לך, אדוני, בתור יושב-ראש שדולת צער בעלי חיים בכנסת, אדוני יודע כמה שאנחנו מנסים לעשות כאן ישיבות מדי שבוע, מדי חודש, והיום הזה, הוא כמה שהוא באמת יום חשוב, אבל זה לא שאנחנו מתעסקים אך ורק ביום הזה.
אלכס מילר: פעם בשנה בעניין החשוב הזה.
אלכס מילר: ועדת החישוב, אני חושב בראשותי, הצליחה, ובראשות קודמים לי, הצליחה באמת להעלות את הסוגיות האלו על סדר היום, לקבל החלטות בחלק החלטות מאוד חשובות, בחלק החלטות עוד מצפות לנו.
אלכס מילר: אנחנו עושים את מקסימום המאמץ באמת בשביל לקדם את הנושאים הקשורים לצער בעלי חיים.
אלכס מילר: אני צריך לברך אותך, קודם כל, על כך שאתה עושה עבודת קודש בעניין זה ואני כמובן בטוח שכל הנוכחים כאן יצטרפו לברכותיי אליך, כמי שמוביל את הנושא הזה יחד עם חברים נוספים בכנסת.
אלכס מילר: רבותיי, ועדת החינוך דנה גם בשבועות הקודמים בעניין הקשור לדו"ח מבקר המדינה.
אלכס מילר: אנחנו קיבלנו החלטות מסוימות.
אלכס מילר: אני שוחחתי רבות גם עם חבר הכנסת איתן כבל וגם עם שרים נוספים העוסקים בעניין וקיבלנו החלטה משותפת, אני וחבר הכנסת בעניין קידום הצעת חוק בנושא הסמכויות, אנחנו עוד נבחן היבט זה.
אלכס מילר: אבל אני חושב שבאמת השינוי הזה הוא איפה שהוא כבר מזמן דרוש, ומי שצריך באמת להתעסק בנושא של צער בעלי חיים, כך לפחות דעתנו, זה המשרד לאיכות הסביבה.
אלכס מילר: לא שאנחנו באמת מזלזלים או שפוגעים בצורה כזו או אחרת, במשרד החקלאות, אבל משרד החקלאות צריך להתעסק בחקלאות.