GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ליאור מאיר: היה כייף לכל אורך הדרך.
ליאור מאיר: אני רוצה לציין, שמה שקרה עם החידון הארצי גרם להתעוררות בעם לגבי החידון.
ליאור מאיר: הם ראו שהחידון פתוח לכולם.
ליאור מאיר: אני כמו בן אדם עני שנחתה עליו זכייה בפיס.
ליאור מאיר: אני לא ידעתי בהתחלה איך להתמודד עם זה.
ליאור מאיר: באו אליי אנשים ברחוב ושאלו אותי: "איזה פרקים לקרוא, מה כדאי לעשות".
ליאור מאיר: לי לקח זמן להתרגל לזה.
ליאור מאיר: תדעו לכם, שיש התעוררות וזה טוב מה שנעשה.
ליאור מאיר: תודה רבה על היוזמה.
אלכס מילר: צבי בזק, בבקשה.
צבי בזק: כמו חבריי מתמודדי החידון, גם אני רוצה להודות לכבוד שר החינוך, לפנחס ניריה ולשלמה ונטורה, על ההשקעה העצומה שעשו במהלך כל השנה האחרונה כדי שהחידון, על כל שלביו, יהיה בצורה הטובה והנאותה ביותר.
צבי בזק: השינון הגדול והחזרה גרמו לי לחוש את הפסוק: "וידעת היום והשבותיו אל לבבותיך".
צבי בזק: כלומר, לא רק לדעת את התנ"ך, אלא גם לחוש אותו בלב.
צבי בזק: מלימוד ללימוד, מרגישים איך התנ"ך נכנס ללבנו, לנשמתנו ולדמנו.
צבי בזק: התנ"ך ממש נהיה חלק מהדם שלנו.
צבי בזק: כמו שירמיהו הנביא אמר: "נתתי את תורתי בקרבם, ועל לבם אכתובנה".
צבי בזק: היסוד של לימוד התנ"ך הוא לדעת מהי רוח התנ"ך.
צבי בזק: פה אני רוצה להגיד בקצרה שלוש נקודות שאני מבין בהן את התנ"ך.
צבי בזק: ראשית, התנ"ך הוא יסוד היסודות של כל הספרות היהודית הענפה.
צבי בזק: הוא מכיל את הכל, אבל תמיד צריך לזכור שהוא רק הקומה הראשונה, ומאחוריה ומעליה יש את המשנה, את הגמרא, את התלמוד הירושלמי, את התוספתא, ספרות הגאונים, הרמב"ם, הריף, שולחן ערוך ועוד ספרות הלכה עד ימנו אנו.
צבי בזק: התנ"ך, עם כל חשיבותו, הוא רק שער הפתיחה.
צבי בזק: כמה שלומדים אותו, רואים כמה שיותר יש ללמוד אותו ועוד הרבה ספרים: ארון הספרים היהודי.
צבי בזק: הנקודה השנייה, שאני רוצה להעיר לגבי התנ"ך, היא שהתנ"ך הוא הספר המאוזן ביותר.
צבי בזק: לאדם יש לפעמיים נטייה ללכת לכיוון כזה או אחר: קצת יותר מדי בן אדם לחברו, קצת יותר מדי בן אדם לה', בן אדם למקום.
צבי בזק: כאשר הנביאים היו רואים שיש דבר אחד על חשבון השני, מיד היו זועקים: "למה לי רוב זבחכם, מי ביקש זאת מאתכם עמוס חצריי, עשו צדקה וחסד נבחר לה' זבח".
צבי בזק: הנביאים תמיד כיוונו את היהודים ללכת בדרך האמצע, ולתת מקום לבן אדם למקום ולבן אדם לחברו, כך שאף אחד לא יבוא על חשבון השני.
צבי בזק: הנקודה השלישית – התנ"ך שייך לכל עם ישראל.
צבי בזק: נהניתי מאוד לפגוש הרבה אנשים מתמודדים בחידון התנ"ך.
צבי בזק: הייתי שמח מאוד, שבשנים הבאות נראה בחידון התנ"ך הרבה יותר משתתפים חילוניים – ואמנם זכינו פה למשתתפת שהגיעה לשלב מאוד מכובד – יותר משתתפות, הן חילוניות והן דתיות.
אלכס מילר: שלמה, בבקשה.
שלמה ונטורה: היה לי הכבוד, שקיבלתי את המטלה משר החינוך לארגן את חידוני התנ"ך.
שלמה ונטורה: אני עושה את זה באהבה וביראה.
שלמה ונטורה: אנחנו מתכוננים בחיל וברעדה לקראת חידון התנ"ך העולמי, ונראה מה טומן בחובו עם נבחנים מחו"ל.
שלמה ונטורה: אנחנו נעשה את זה בצורה מכובדת, כיאה למשרד החינוך ולעם ישראל.
אלכס מילר: ניריה, בבקשה.
יצחק הרצוג: אגב, ניריה, איפה אתה עובד?
יצחק הרצוג: מי מפרנס אותך?
פנחס ניריה: אני עובד בחידוני התנ"ך.
יצחק הרצוג: מטעם הממשלה?
פנחס ניריה: גם משרד החינוך וגם משרד הביטחון.
פנחס ניריה: את החידון העולמי אני עושה מטעם הצבא, ואת החידון הארצי והעולמי מטעם משרד החינוך.
פנחס ניריה: זכיתי לעבוד עם פרופ' גבריהו בין השנים 1980-1988.
פנחס ניריה: בשנת 1981 הייתי חתן תנ"ך צעיר, חתן התנ"ך העולמי לנוער.
פנחס ניריה: התפקיד שלי היה לבחון את מי שזכה במקום הראשון בחידון התנ"ך הבינלאומי האחרון בשנת 1981.
פנחס ניריה: אז נכחו שר החינוך המר, ז"ל, פרופ' גבריהו וגם אמא שלך, תיבדל לחיים ארוכים וטובים.
פנחס ניריה: השר המר אמר לה:"תודה רבה על המפעל".
פנחס ניריה: את הפסוק שהוא אמר לה, אני זוכר עד היום: "כי נר מצווה ותורה אור".
פנחס ניריה: כלומר, אורה הרצוג, הבאת תורה.
פנחס ניריה: גבריהו אמר: "פיה פתחה בחכמה ותורת חסד על לשונה".
פנחס ניריה: ככה גמרו עליה את ההלל.
פנחס ניריה: זה היה חידון התנ"ך הבינלאומי למבוגרים.
פנחס ניריה: כל שנה בחידון התנ"ך, אני מנצל את ההזדמנות בשאלת ראש הממשלה, ופונה לכל ראשי הממשלה לחדש את חידון התנ"ך העולמי למבוגרים.
פנחס ניריה: ככה 30 שנה.
יהודית גידלי: יש שכר לפועלך.
פנחס ניריה: לא היה כלום, עד שבא "ממני תראו וכך תעשו", עד שבא גדעון סער, ואמר: "עושים".
פנחס ניריה: אני חשבתי שזו עוד אמירה, אבל הבנתי שהקדוש ברוך הוא מצרף מחשבה טובה למעשה, וגם הוא צירף.
פנחס ניריה: כמה אנשים נרשמו לחידון התנ"ך הבינלאומי האחרון בשנת 1981?
פנחס ניריה: אני הייתי שם.
פנחס ניריה: 458 איש נרשמו.
פנחס ניריה: כמה אנשים נרשמו לחידון התנ"ך למבוגרים לפני שנה?
פנחס ניריה: 2,080 איש.
פנחס ניריה: אתה הרמת מכסה.
פנחס ניריה: זה היה משהו אדיר.
גדעון סער: זה גם יגדל.
חיים אמסלם: גדעון, האם אתה מודע לכמה אנשים לומדים תורה בזכותך?
פנחס ניריה: זה לא רק זה.
פנחס ניריה: אלה לא רק האנשים.
פנחס ניריה: אתה רואה גם את בני המשפחה.
פנחס ניריה: כל אבא הביא את הבנים, הביא את הנכדים, הביא את האישה – הביא את כל השבט.
פנחס ניריה: אתה רואה שחזרה עטרה ליושנה.
פנחס ניריה: כלומר, כולם לומדים תנ"ך.
פנחס ניריה: את צעדיי הראשונים בחידוני התנ"ך: "ומזבולון מושכים בשבט סופר".
פנחס ניריה: פעם הראשונה שהייתי שופט בחידון התנ"ך זה היה על ברכיו של זבולון אורלב.
פנחס ניריה: אלה היו השנים הראשונות.
פנחס ניריה: מאז אתה רואה צורך אדיר.
פנחס ניריה: מי שהרים את הכפפה, זה אדוני השר.
גדעון סער: אני רוצה שתדעו, שעכשיו יש חידון פרקי אבות לממלכתי וחידון פרקי אבות לממלכתי-דתי.
גדעון סער: יש שני חידוני פרקי אבות בחודשים הקרובים, אחרי פסח.
יצחק הרצוג: טוב מאוד, אבל צריך לשווק את זה יותר.
יצחק הרצוג: אני חייב לומר, שלא כולם יודעים שזה מתקיים.
יצחק הרצוג: צריך לעשות את זה גם בתפוצות.
יצחק הרצוג: שהמשרד לענייני התפוצות ייתן כסף להפיץ את זה.
זבולון אורלב: שר החינוך עסוק בעשייה.
יצחק הרצוג: זה נשאר בנישה.
יצחק הרצוג: אני לא יודע איך ליאור עלתה על זה.
יצחק הרצוג: צריך לפרסם את זה יותר בעיתונות.
גדעון סער: השלבים המקדמיים במחוזות זה מה שיאיץ את ההשתתפות.
גדעון סער: צריך למצוא את כל הדרכים לפרסם את זה: רדיו מקומי, עיתונות מקומית.
גדעון סער: שם הפרסום זול, והרבה נחשפים לזה.
גדעון סער: שלמה, תעבוד על זה ביחד עם הדוברות.
גדעון סער: זו הערה נכונה.
גדעון סער: כמה שיהיה יותר פרסום, יהיו יותר משתתפים.
יצחק הרצוג: אני אומר לכם, שהילדים שלי אולי היו משתתפים אם הם היו יודעים.
יצחק הרצוג: אני לא ידעתי שזה מתקיים.
גדעון סער: שנה הבאה.
פנחס ניריה: בשלבים הראשונים היו 300 אנשים לא דתיים.
פנחס ניריה: כבוד הרב חיים אמסלם, היו גם 72 חרדים אורגינל.
פנחס ניריה: הם השתתפו והגיעו להישגים.
פנחס ניריה: 4 חרדים היו בחידון האחרון.
חיים אמסלם: לפני 30 שנה, כאשר אני הייתי תלמיד בישיבה, למדתי אצל רב, שהוא לא שייך לעולם הישיבות הכללי, הרב מזוז.
חיים אמסלם: אי אפשר לאמוד את הבקיאות שלו בתנ"ך.
חיים אמסלם: הוא יכול להגיד פסוקי תנ"ך בעל פה, הפוך: לא "אשרי יושבי ביתך, עוד יהללוך סלה", אלא "עוד יהללוך סלה, אשרי יושבי ביתך".
חיים אמסלם: עם זאת, לעולם הישיבות הסגור קשה עם האופי של חידון התנ"ך.
חיים אמסלם: מה הוא היה עושה?
חיים אמסלם: אחרי חידון התנ"ך הוא היה אומר: "האם אתם תהיו פחות מאלה שהולכים לחידון התנ"ך?
חיים אמסלם: כמה תלמידים מוכנים להרים יד, לומר את ספר ישעיה בעל פה".
חיים אמסלם: היתה קבוצת תלמידים שהיתה להם בקיאות אדירה.
חיים אמסלם: לכן, גם מי שלא נכנס לפול הזה, החשק והאהבה לפסוקים היא מוטבעת.
חיים אמסלם: היוזמה שזבולון דיבר עליה: לתת יותר דגש לשינון פרקים נבחרים, זה דבר נפלא.
גדעון סער: עושים את זה היום.
יצחק הרצוג: הילדים שלי עושים את זה בבית הספר.
גדעון סער: לפני שנה וחצי נבנתה תוכנית הלימודים בתנ"ך.
גדעון סער: חזרו לשינון ולדגש על סיפורי המקרא עצמם.
גדעון סער: יש מפמ"רית לתנ"ך חדשה ומצוינת.
גדעון סער: אנחנו מקווים שיהיה שינוי.
גדעון סער: בגלל הדרך שלימדו את התנ"ך, לא מספיק אהבו את התנ"ך.
גדעון סער: בהוראת התנ"ך היתה בעיה.
ליאור מאיר: אני חושבת, שהשינון בעל פה גורם לתלמידים לא לאהוב את התנ"ך.
ליאור מאיר: צריכים למצוא אנשים, שיודעים להסביר את הדברים.
ליאור מאיר: זה יותר חשוב מהלימוד בעל פה.
ליאור מאיר: אני זוכרת את עצמי.
ליאור מאיר: אני הייתי בורחת מהשיעורים.
ליאור מאיר: הלימוד בעל פה הוא כפייתי.
יצחק הרצוג: זה אף פעם לא הזיק.
חיים אמסלם: בקטעי שירה הוא אפילו נעים.
חיים אמסלם: כאשר מלמדים את זה נכון.
גדעון סער: יש שלושה יסודות שאני רואה: הדגש על סיפור המקרא עצמם, במקום ללמד באופן אקלקטי כאשר מביאים פסוק מפה ופסוק משם.
גדעון סער: האהבה יכולה להיות לסיפורים.
גדעון סער: הסיפורים הם יפים.
גדעון סער: כאשר ברחו מהסיפורים הורידו את הכוח של התנ"ך.
גדעון סער: דבר נוסף - לימוד תנ"ך בשטח, באתרים עצמם.
גדעון סער: אנחנו בארץ התנ"ך.
גדעון סער: צריך לחבר את הטיולים: ללכת לגלבוע, לחברון, לכרמל.
גדעון סער: זה דבר שיכול לגרום גם לאהבת המולדת וגם לאהבת התנ"ך.
גדעון סער: דבר שלישי – כן צריך שינון בדברים מסוימים: שירת דבורה, דוד ויהונתן.
גדעון סער: צריך איזשהו קודקס תרבותי.
גדעון סער: כן אוהבים או לא אוהבים, בסוף שזוכרים מודים לה' שלמדו את זה.
יצחק הרצוג: זה נשאר לכל החיים.
אלכס מילר: דוד דהאן, בבקשה.
דוד דהאן: היו"ר והשר, שפועלים בנושאים הרוחניים למען המורשת של התורה, הם מבורכים.
דוד דהאן: אני רוצה להוסיף כמה דברים מעמדה שלא ידועה להרבה – ההיבט של הזוהר.
דוד דהאן: הזוהר מדבר על התנ"ך.
דוד דהאן: ספר התנ"ך הוא הדפים, האותיות והדיו.
דוד דהאן: לפי הזוהר, הספר האמיתי הוא אורות דה אורייתא.
דוד דהאן: אורייתא זה הלשון האמיתית של הזוהר כאשר הוא מתאר את התורה.
דוד דהאן: אורייתא זה מלשון אורות.
דוד דהאן: האורות הרוחניים הם הלב של הקדוש ברוך הוא.
דוד דהאן: החיבור שלנו לשם, הוא באמצעות זה שהקדוש ברוך הוא לקח שלוש דרגות מאורות הלב שלו ושם אצלנו בתוך הגוף: הנשמה, הרוח והנפש.
דוד דהאן: יש לפנינו דוגמא ממש מוחשית.
דוד דהאן: למה הספר הוא לא ממש התנ"ך עצמו?
דוד דהאן: הספר הוא כלי עזר כדי לעזור לנו התחבר למה שיש אצלנו בפנים.
דוד דהאן: כל התנ"ך נמצא אצלנו בפנים.
דוד דהאן: יש כוחות רוחניים שליליים, שמפריעים לנו להתחבר לזה.
דוד דהאן: מה שעושים החתנים כאן, הם משננים וחוזרים על זה הלוך וחזור.
דוד דהאן: כך הם מצליחים להגיע לרמה של בעל פה.
דוד דהאן: האם זה שלומד תנ"ך עם ספר הוא קורא בתנ"ך וזה שיושב ואומר זאת בעל פה הוא לא קורא בתנ"ך?
דוד דהאן: בפנימיות שלנו התנ"ך כבר נמצא.
דוד דהאן: תפעלו כמה שיותר להמשיך כדי שזה יגיע לתודעה החיצונית של כולם.
אלכס מילר: אנחנו מברכים את החתנים, הכלה ואת כל מי שעוסק בנושא החשוב הזה של חידון התנ"ך.
אלכס מילר: זה דבר חיובי.
אלכס מילר: אני רוצה לברך את שר החינוך על כך שחידש את המפעל המבורך הזה.
אלכס מילר: אני רוצה לאחל הצלחה, ושבעתיד לא יהיה מצב שזה יהיה תלוי בשר או בראש ממשלה אלא שזה יהיה דבר ברור מאליו וימשיך הלאה.
אלכס מילר: אני גם רוצה לברך ולהודות לאמו של חה"כ הרצוג, אורה הרצוג, שתזכה לחיים ארוכים, על הרעיון לחידון התנ"ך.
אלכס מילר: אני רוצה גם להודות לכל חברי הכנסת הנוכחים, שהביעו את דעתם.
אלכס מילר: תודות גם לזבולון אורלב, שביקש לקיים כאן את הדיון.
אלכס מילר: אנחנו נבקש מכולם להגיע לכאן, כדי לעשות תמונה קבוצתית.
אלכס מילר: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט.
אלכס מילר: היום יום שני, ה- 20 בפברואר 2012, כ"ז בשבט תשע"ב.
אלכס מילר: הנושא העומד על סדר היום, הצעה לסדר היום (דיון מהיר): הפסקת מימון האולפנים לעברית על ידי הסוכנות היהודית, של חברת הכנסת זהבה גלאון.
אלכס מילר: בבקשה גברתי, תציגי לנו את הנושא.
זהבה גלאון: פנו אלי מורים ותלמידים באולפנים על רקע זה שהסוכנות היהודית הודיעה שבשלב מסוים היא לא תוכל להמשיך לממן או לתקצב את החלקה בהפעלת האולפנים.
זהבה גלאון: אני רוצה לומר אדוני היושב ראש, אני אומרת כבר את הסוף, ראשית שאסור לאולפנים להיסגר, אני מייחסת חשיבות מאוד גדולה לפעילות של האולפנים, לעובדה שהסוכנות לקחה חלק בסיוע במימון האולפנים.
זהבה גלאון: עם הרבה הערכה לסוכנות, אני חושבת שבסופו של דבר זו אחריות של המדינה, שאנשים המגיעים לארץ יוכלו ללמוד עברית באולפנים.
זהבה גלאון: אני מבקשת למסור נתונים שהגיעו לידיי, כדי לשבר את האוזן.
זהבה גלאון: נכון לשנת 2011, תקציב האולפנים עמד על 9 מיליון שקל.
זהבה גלאון: אני מדברת על התקציב שהוקצה על ידי הסוכנות היהודית.
זהבה גלאון: הסוכנות מטעמים שלה, אני מניחה שאנחנו נשמע כאן את הנציג, יושב כאן רני טריינין, החליטה גם בגלל קיצוצים שלה וגם בגלל הקצאת כספים שהם מקבלים לעשות פעולה אסטרטגית אצלם ואולי לשנות קצת את האופן בו הם מתקצבים.
זהבה גלאון: אני רוצה לסכם ואני עושה את זה קצר, כי יש לי עניין להגיע לפתרון.
זהבה גלאון: מה שעומד לנגד עיניי הוא שהאולפנים לא יסגרו.
זהבה גלאון: אני חושבת שהוועדה צריכה לקרוא למשרד החינוך, לגורמים המממנים לבוא בדברים מהירים עם הסוכנות היהודית כדי לראות מה הסוכנות יכולה לעשות.
זהבה גלאון: אני חושבת שעיקר הנטל צריך להיות על המדינה כדי למנוע את סגירת האולפנים.
אלכס מילר: רבותיי, לאחר הצגת הדברים של חברת הכנסת זהבה גלאון, יושבת ראש מפלגת מרצ, בדקתי את העניין ושוחחתי עם הגורמים הרלוונטיים בנושא, כמובן שהתמונה המתבררת לנו היא תמונה מאוד מדאיגה.
אלכס מילר: כאשר מדינה מפעילה מוסדות שונים, המתוקצבים על ידי גורמים שונים, כמובן שיש מנגנון שהוא מנגנון לא פשוט להפעלה וכמובן שצריך להיערך להפעלת המנגנון כפוף לתקציב שמגיע למוסדות האלה.
אלכס מילר: כשמדברים על אולפנים, אנחנו יודעים שהתקציב מגיע משלושה גופים: משרד החינוך, המשרד לקליטת העלייה והסוכנות היהודית וכל שינוי בתקצוב, יכול להשפיע קשות על התנהלות המוסדות, כל החלטה שמתקבלת בעניין הזה חייבת להיות אחראית.
אלכס מילר: אנחנו מצפים מכל גוף וגוף, לקבל החלטות אחראיות בנוגע לגופים שהם מתקצבים.
אלכס מילר: הסוכנות היהודית חתומה על אמנה בנושא זה, היא מחויבת לעשות סינכרון בכל דבר ודבר עם המדינה, בנוגע להסכמים שנעשו עם הסוכנות, גם בצמצומים או בקיצוצים.
אלכס מילר: כאשר הדברים נעשים חד-צדדית, אני רואה בכך פגיעה קשה.
אלכס מילר: אני שמח גברתי, שהעלית את הנושא הזה לסדר היום ואנחנו נקבל כאן הבהרות.
אלכס מילר: קראתי בתקשורת כמה פרסומים בעניין זה, מטריד אותי שאנחנו מנהלים מאבקים פנימיים דרך התקשורת וכשמקבלים החלטות, אנחנו חוזרים בנו.
אלכס מילר: כמובן שזה לא נראה טוב, בין אם כלפי המדינה, כלפי האזרחים וכלפי העולים, שנמצאים בקשר עם רשויות מדינת ישראל ומתכננים את תקופת קליטתם בארץ.
אלכס מילר: לכל צמצום, יהיו השלכות על המוסדות בהם לומדים עולים, כמו למשל שעות ההוראה או דברים אחרים מתוקצבים.
אלכס מילר: נשמע את עמדותיהם של כל הגופים, אני מקווה שבעתיד אנחנו נתכנס כדי לשמוע על ההישגים שיש באולפנים ולא על קיצוצים.
אלכס מילר: נתחיל עם הסוכנות היהודית, כי אתם אלה שקצצו במימון, אחר כך נשמע אץ המשרד לקליטת העלייה ומשרד החינוך.
אלכס מילר: כל מי שיבקש, יקבל זכות דיבור.
אלכס מילר: בבקשה, הסוכנות היהודית.
רני טריינין: אני סגן יושב ראש הסוכנות היהודית, אין כל ספק שהנושא חייב למצוא את פתרונו במהרה.
רני טריינין: מבחינת הסוכנות היהודית, זה לא נושא חדש וכולנו מאוד מעריכים ומקווים שתלמיד האולפן לא ייפגע, שהוא עולה חדש אין ספק שכל מה שהושקע בו והעברית היא תנאי הכרחי להתחברות לחברה הישראלית – זה צריך להמשך ואין ויכוח על כך.
רני טריינין: הויכוח שישנו שמתנהל כבר למעלה משנה וחצי מאז שאנחנו הודענו על רקע של קיצוצים, על שינוי תפיסה ועל בסיס קביעה מאוד ברורה של חלוקה שהסוכנות אחראית על העלייה והמדינה אחראית על הקליטה.
רני טריינין: הודענו שאנחנו לא נוכל להמשיך באולפני א' כמו עוד כל מיני נושאים שאנחנו היום לצערנו נצטרך להפסיק או להפחית ולעבור לדברים שהם הרבה יותר חשובים מבחינתנו כמו חינוך יהודי וכמו - - -
רני טריינין: צריך לזכור, שעיקר המקורות של הסוכנות היהודית, הם כספי תורמים.
רני טריינין: יחד עם התורמים, שבשבוע הבא חלקם יהיו בישראל במסגרת חבר הנאמנים של הסוכנות, החליטו הן ברמה האסטרטגית והן ברמה הטקטית ולאור קצוצי תקציב של קרוב ל- 20 מיליון שעשינו רק בשנה האחרונה, שזה נושא מובהק של המדינה - - - -
אלכס מילר: עשיתם קיצוצים בכל הפרויקטים, או באופן כללי?
רני טריינין: עשינו קיצוצים כלליים כולל שכר וכל הדברים האלה, הכל כולל עבדך הנאמן ואחרים שיושבים כאן.
רני טריינין: כל השתתפות שלנו בפרופורציה היא שמונה אחוז, 4 מיליון מתוך 50 מיליון.
רני טריינין: אנחנו משתתפים בדברים שהם יותר לוגיסטיים ולא בהוראה, שזה נעשה על ידי משרד החינוך, לא בהשתתפות מאוד חלקית של המשרד לקליטת העלייה בחלק מהתרבות והפנאי של האולפניסטים.
רני טריינין: לכן אומנם שהקיצוץ הוא 4 מיליון שקל, זה לא סכום גדול לאף אחד, אבל אצלנו זה דבר שאנחנו לא יכולים לעבור על סדר היום, מאחר וזה גם לא מופיע יותר בתקציב שלנו שאושר לאחרונה על ידי חבר הנאמנים של הסוכנות.
רני טריינין: אנחנו במשא ומתן מתמשך בנושא הזה, כמו בעוד נושאים אחרים, עם הממשלה.
רני טריינין: אני חושב שזה צריך להיפתר בחצר הממשלתית ואנחנו נשמח לתת את כל השירותים כפי שנתנו בעבר.
רני טריינין: בזמנו, הודענו על ה-1 בינואר, למעשה קיבלנו בהסכמה מתוך הנחה שהמשא ומתן ולא דווקא בחדר הזה מתנהל עם הממשלה, הודענו שב- 15 למרץ אנחנו נצטרך להפסיק מבחינתו.
רני טריינין: כמובן יפה שעה אחת קודם לפתור את הבעיה.
אלכס מילר: כם כרגע אין הסכמה עם הממשלה ולכן ב- 15 במרץ מופסק - - -
רני טריינין: כפי שאמרתי, זו הודעה שנמסרה מזמן ואני מקווה שגלגלי הממשלה ינועו מהר, כדי לפתור את זה עד ה-15 במאי.
רני טריינין: כרגע, אין הסכמה.
אלכס מילר: אדוני אני לא היסטוריון, אני לא מנהל כאן ארכיב היסטורי.
אלכס מילר: חשוב לי כרגע לדעת כוועדת חינוך מה קורה היום.
אלכס מילר: היום אין לכם הסכמה עם הממשלה בעניין העברת התקצוב של אולפני א' לממשלה.
אלכס מילר: מבחינתם אתם ב- 15 במרץ מפסיקים את התקצוב של 4 מיליון שתקצבתם עד היום.
אלכס מילר: מישהו נוסף מהסוכנות רוצה להתייחס או להוסיף?
יהודה שרף: אני מנהל היחידה לעלייה וקליטה ומשימות מיוחדות בסוכנות היהודית.
יהודה שרף: אדוני היושב ראש, אני רוצה להביא לידיעתך שרוב האולפנים, רובם ככולם, לא נמצאים בתוך מסגרות של הסוכנות היהודית.
יהודה שרף: הם נמצאים ברשויות המקומיות.
יהודה שרף: התקציב שלנו הוא תקציב מינהלי, הוא לא תקציב לא של לימודי העברית ולא בנושא של חברה ותרבות או מורשת לעולים.
יהודה שרף: התקציב הוא תקציב מינהלי בלבד.
יהודה שרף: כאשר אני מדגיש ואומר מדובר מעל ל- 68 אולפנים שכולם נמצאים ברשויות המקומיות מדן ועד אילת ומשרתים את העולים שנמצאים בקליטה הישירה.
יעקב כץ: מה זאת אומרת, אתם לא נותנים כסף?
יהודה שרף: הכסף שאנחנו נותנים, הוא שכר דירה לרשויות.
יהודה שרף: הרשויות שוכרות את המקום ואנחנו משלמים במקומן את שכר דירה.
יהודה שרף: אנחנו משלמים עבור ניקיון, תחזוקה שוטפת ומנהלת של האולפן, אבל לא עבור תכנים או לימוד השפה העברית.
יעקב כץ: על סמך מה התקצוב שעשו עד היום?
יעקב כץ: מכוח מה אנחנו דנים, אם יש להם דירקטוריון שמקבל החלטה?
יעקב כץ: זו חברה חיצונית, האם אפשר לאכוף עליהם, אנחנו יכולים להכריח אותם?
יעקב כץ: אם מדובר על הממשלה ועל הכנסת, זה בכוחנו - - -
עינת וילף: אנחנו פה להכריח את הממשלה.
אלכס מילר: חבר הכנסת כץ, אנחנו דנים מכוח אמנה החתומה על ידי הסוכנות היהודית וממשלת ישראל.
יהודה שרף: צריך להבין שסכום הקיצוץ הזה הוא לא קיצוץ "שנבלע" בתוך בור של קיצוצים, כשאנחנו מקוצצים, זה עובר לטובת נושאים עיקריים שאנחנו מתעסקים, שהם נושאי העלייה.
אלכס מילר: המשרד לקליטת העלייה, בבקשה.
חנוך צמיר: אני המשנה למנכ"ל אולי כדאי שמשרד החינוך ייתן קודם נתונים.
אלכס מילר: בסדר ולפני שנתקדם.
אלכס מילר: גברתי מנהלת הוועדה, אנחנו עושים כאן היום ישיבה שהיא ישיבה על פי תקנון הכנסת לדיון מהיר.
אלכס מילר: לפי מה ששמעתי כאן עד ה- 15 במרץ צריכים להיכנס לפעילות יותר אינטנסיבית כי אנחנו לא רוצים שהאולפנים יסגרו או שיוציאו מהבנים אנשים, כי הסוכנות משלמת עבור המבנים האלה ואם לא ישלמו שכירות יעשו ברדק בעניין זה.
אלכס מילר: אנחנו יודעים מה מצבן של הרשויות המקומיות, הן לא תוכלנה לשאת את העניין הזה על כתפיהן.
אלכס מילר: אני אשמח אם אדוני יתייחס לעניין של הקיצוצים והשכר.
אלכס מילר: אני מבקש ממרכז המחקר והמידע של הכנסת לקבל לישיבה הבאה, נתונים של עשרת המשכורות הגבוהות ביותר בסוכנות היהודית - - -
זהבה גלאון: יש להם חבר מנהלים, מועצת מנהלים, הם החליטו על קיצוצים אסטרטגיים כוללים.
זהבה גלאון: לא הבנתי, מה עניין שמיטה להר סיני?
אלכס מילר: כשעושים קיצוצים בהפעלה או בפרויקטים, אנחנו מכירים את העמותות האחרות שאכן מקצצות בפרויקטים, לא יכול להיות שמצד שני יש משכורות גבוהות יחסית למה שמקבלים היום במשק.
אלכס מילר: שנית, לא אפשרת לי סיים כי אני רוצה לשמוע אם היו הוספת תקנים בשנה-שנתיים אחרונות בסוכנות היהודית לדרג הבכיר, סמנכ"לים ובכלל ברמה הזאת.
אלכס מילר: צריך לראות את כל התמונה, אם אכן יש מצב שהסוכנות בבעיה ויש קיצוצים והקיצוצים הם רוחביים ולא היו הוספת תקנים, אז נוכל להבין את המצב.
אלכס מילר: נוכל לבוא ולהתייחס בהתאם, אבל אם המצב הוא הפוך ואכן היו תוספת בתקנים לדרג הבכיר והמשכורות גבוהות ממה שמקבלים היום במשק צריך לעשות את חשבון הנפש ולראות האם הדברים נכונים.
אלכס מילר: אנחנו מבקשים בסך הכל את כל הנתונים כדי לראות את כל התמונה.
זהבה גלאון: ברשותך אדוני היושב ראש, לפני שהרשויות המוסכמות עונות בשם המדינה, אני גם רוצה להזהיר, הנושא של האולפנים וחשיבות המשך קיומם, הוא קריטי, הוא דרמטי.
זהבה גלאון: אני מציעה, "לא לערבב שמחה בשמחה", מה שאתה עושה, שזה ממש לא על דעתי ולא מקובל עלי.
זהבה גלאון: יכול להיות שכל מה שאתה אומר נכון ויש "חגיגה מטורפת", זה לא הדיון הזה, זה לא הוועדה הזאת, אין לה מנדט ולא לשם כך היא התכנסה, זה לא רלוונטי.
זהבה גלאון: אין לוועדה מנדט על הסוכנות ועם כל הכבוד הכנסת לא הוסמכה עם מנדט לבקר את הסוכנות, אלו וועדות אחרות.
זהבה גלאון: יכול להיות שכן, אין לי מושג ואני ממש מציעה, שלא להכניס כאן אלמנטים פוליטיים, אני ממש מזהירה, לא להכניס אלמנטים לא רלוונטיים לגופו של הדיון עצמו.
זהבה גלאון: אני חושבת שיש לך תפקיד מאוד חשוב לראות איך הרשויות המוסמכות: משרד החינוך, המשרד לקליטת העלייה באים בדברים עם הסוכנות איך גורמים לכך שהתקציב של האולפנים לא יגרע.
זהבה גלאון: אני לא יודעת על מי זה יושט כרגע.
זהבה גלאון: זה לא קשור עכשיו בבדיקה.
זהבה גלאון: אתה רוצה תפנה למבקר המדינה אם יש לך טענות אם מעלים שם שכר או מוספים תקנים שלא כדין.
זהבה גלאון: אין לי מושג אם זה נכון, אני לא רוצה להיכנס לזה ואני מציע לא לפגוע בחשיבות של הפעולה של האולפנים באמצעות דברים שאני לא מבינה מאיפה הם באו.
אלכס מילר: תודה גברתי, שמעתי אותך ואני מכיר את המערכות, מבחינתי בשביל להגיע ל פתרון מלא, אני צריך לראות את כל התמונה.
זהבה גלאון: אני מציעה, שנשמע את עמדת כל הגורמים הרשמיים, אחר כך ננסה לראות.
חנוך צמיר: אדוני היושב ראש, המשרד המקצועי הוא משרד החינוך.
חנוך צמיר: אני מציע, שהוא יהיה לפני ואני אשלים אחר כך מזווית הראיה של המשרד שלנו.
ריבה אביעד: אני מאוד שמחה שאתה מנהל את הדיון.
ריבה אביעד: שמעתי אותך אתמול בתכנית "רגע של עברית - חינוך וחניכה".
ריבה אביעד: אני מוכרחה להגיד, שהיית תלמיד מצוין באולפן והתפעלתי מרמת העברית ומכושר הניתוח, בקיצור, היה לי נחת.
עינת וילף: וכל זה, לא היה קורה לולא.
ריבה אביעד: נכון להיום, האולפנים מופעלים ע"י שלושה שותפים: הסוכנות היהודית, המשרד לקליטת העלייה ומשרד החינוך, כאשר לכל אחד מהשותפים האלה יש תפקיד בתוך המערך הזה.
ריבה אביעד: הסוכנות כמו שאמר קודם מר יהודה שרף, מממנת את התקורה הכרוכה בהפעלת האולפנים בסכום של 500 שקל לתלמיד למחזור לימודים בן חמישה חודשים.
ריבה אביעד: הסכום הזה מכסה את הוצאות התקורה, רכישת ספרי לימוד, עיתונים וכל הדברים שהם למעשה תומכי למידה.
ריבה אביעד: משרד החינוך מתקצב את האולפנים, משרד החינוך אחראי לשכר המורים באולפנים והתקציב שלו הוא כ- 59 מיליון שקל לשכר מורים באולפנים,
ריבה אביעד: כאשר המשרד לקליטת העלייה שותף בתקציב הזה בכ- ,20% בשנת 2011 הוא עמד על כ- 12 מיליון שקל בסך הכל.
ריבה אביעד: מזה כ- 9 מיליון הוקצו לאולפנים ראשוניים והשאר לאולפני ב' תעסוקתיים, אולפנים רפואיים וכדומה.
ריבה אביעד: זה נכון שהסוכנות הודיעה שהיא עומדת לצאת, אני חושבת שאם מחר היינו מקיימים את הדיון הזה יתכן שלא היה בו צורך, כי התקיימו כמה דיונים בין המנכ"לים של המשרד לקליטת העלייה ומשרד החינוך, כדי ליצור איזשהו פתרון תקציבי לעניין הזה.
ריבה אביעד: היום בשעה 16:00, יתקיים דיון יחד עם נציגי האוצר כדי למצוא לעניין הזה פתרון.
ריבה אביעד: הנתונים הוכנו, הועברו לסוכנות היהודית, הועברו לאוצר.
ריבה אביעד: אני מקווה שהיום אחר הצהריים יהיה פתרון לעניין הזה.
ריבה אביעד: בכל מקרה, שום אולפן ככל שזה נוגע למשרד לקליטת העלייה, אני אומרת את זה על דעתם, ועל דעת משרד החינוך לא ייסגר אם לא יועברו אותם 500 שקל לתלמיד.
יהודית גידלי: כמה זה בתקציב שנתי?
ריבה אביעד: 500 שקל, קרוב ל- 4.5 מיליון.
יהודית גידלי: זה בדיוק מה שלא ברור כאן, הוא אמר 4 מיליון שקל.
יעקב כץ: אתם לא תסגרו, משום שבעצם אין לכם שום דרך לאכוף על הסוכנות לתת את הכסף.
ריבה אביעד: נכון, ולכן אנחנו מנסים למצוא פתרון תקציבי אחר ולכן תתקיים היום הפגישה עם נציגי האוצר אצל מנכ"לית משרד החינוך.
ריבה אביעד: בכל שנה אנחנו עושים תחזית של מספר לומדים, לפי התחזית שלנו לשנת 2012 אומרים להיות באולפנים הראשונים כ- 9,000 תלמידים.
יהודית גידלי: זה יותר או פחות משנה שעברה?
ריבה אביעד: זה זהה פחות או יותר.
ריבה אביעד: מה שמעניין, שהתחזית שלנו כמעט זהה לביצוע בשנה שעברה.
ריבה אביעד: פירשו של דבר שיש צורך ב- 4.5 מיליון שקל.
ריבה אביעד: זה ממש לא סכום גדול ואני מקווה שהיום אחר הצהריים אנחנו נגיע לפתרון עם האוצר והדבר יסתדר.
ריבה אביעד: שום אולפן לא ייסגר.
חנוך צמיר: אני המשנה למנכ"ל המשרד לקליטת העלייה ואני רוצה לנצל את הדיון הזה, כדי להרחיב אולי במעט את התמונה.
חנוך צמיר: ההודעה של הסוכנות היהודית לגבי יציאתה מנושא הלוגיסטי של הפעלת האולפנים היא חלק, היא רק חלק מהתמונה כולה לגבי הודעות שאנחנו מקבלים חדשות לבקרים מהסוכנות היהודית לגבי יציאתה מתחומי קליטה כאלה ואחרים.
חנוך צמיר: לדוגמה, אני מניח שאתם מכירים את הגוף שנקרא 'מינהל הסטודנטים והתלמידים' שהוא תוקצב לא מזמן באמצעים משותפים וגם לגביו קיבלנו הודעה שהסוכנות היהודית תצא בתום שנת הלימודים ממימונו.
חנוך צמיר: זאת אומרת שאני רוצה שהוועדה תבין שיש כאן רגרסיה מאוד משמעותית, יש תחומים נוספים שכרגע אני לא רוצה לפרט, שבעצם הממשלה נדרשת להיכנס לנעליים של ביצועים או פעולות כאלה ואחרות של הסוכנות היהודית.
חנוך צמיר: הדיון התקציבי הוא בעצם הרבה יותר גדול מאשר 4.5 מיליון שקל שהם כרגע קונקרטיים בהקשר של האולפנים.
חנוך צמיר: אני כן מקבל, וזו עמדת המשרד, שבאופן עקרוני הנושא של הקליטה צריך כך או אחרת להיות באחריות הממשלה, באמצעות המשרד לקליטת העלייה, אבל יש תחומים שזה גם משרדים אחרים כמובן.
חנוך צמיר: על התפיסה הזו אין לנו כרגע ויכוח, יש לנו ויכוח לגבי תזמון הדברים, סדר היציאה ומצד שני התקצוב שיבוא במקום אם וכאשר.
חנוך צמיר: ברור שתקציב המדינה סגור ופתאום יש "מטלות" מהסוג הזה, "מטלות" תקציביות שלא ברור שאפשר מעכשיו לעכשיו לעמוד בהן.
חנוך צמיר: עד כאן הרקע לגבי הדיון הכללי.
חנוך צמיר: לגבי השאלה הספציפית של האולפנים, צודקת חברתי ריבה אביעד, אני מקווה שהבעיה תיפתר היום אחר הצהריים.
חנוך צמיר: אמורה להיות ישיבה עם אגף התקציבים, עם משרד החינוך לגבי אותם 4.5 מיליון שקל.
חנוך צמיר: כולנו מנסים להיות אופטימיים - אני מקווה שגם בצדק.
חנוך צמיר: כך שבסופו של יום האולפנים כמובן ימשיכו ויתופעלו כמו שאנחנו מוצאים לנכון והאנשים- העולים, לא יצאו ניזוקים מהעניין.
חנוך צמיר: טיפה הרחבתי גם את האווירה הכללית או איפה אנחנו חיים.
יעקב כץ: תודה לכבוד היושב ראש, תודה לחברת הכנסת זהבה גלאון שאנו גם מברכים אותה על הבחרותה כיושבת ראש סיעת מרצ, ומאחלים שתצליח ותגזול אחד מהשני כמה שיותר.