GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעקב גלויברמן: נתן ילין מור מי שיודע, היה אפיקורס עד גיל שבעים ומשהו, והוא פעם בא לשכונה של הרבי מיליובאביטש לפני למעלה משלושים שנה, חזר בתשובה לפני שהוא הסתלק מן העולם, אז הוא אמר לרב ג'ייקובסון, שהיה אז שליח של חב"ד בארצות הברית, שהיה כתב של "ידיעות אחרונות" והוא אמר לו: בוא אתי לרבֶּה, אמר: אני לרבֶּה?
יעקב גלויברמן: להקפות שניות?
יעקב גלויברמן: מה זה?
יעקב גלויברמן: הלוא אני כותב נגד.
יעקב גלויברמן: הגיע לר' מיליובאביטש, והרבי, עם אהבת ישראל האמיתית שלו, עם הנתינה שלו, נתן לו וחיבק אותו, אומר לו נתן ילין מור, מראשי הלח"י: כבוד הרב, אני הרי כותב כתבות נגד אז הרבי אומר לו: בדיוק את הכתבות שלך אני קורא כל הזמן, באיזה חיוך והוא נדהם.
יעקב גלויברמן: ואז הוא כתב מכתב, רבותי, אני מדבר על אהבה ונתינה שנותנים וצריך לבוא אל הנוער שלנו ולחבק אותם ולתת להם ולהעניק להם, הוא כתב מכתב שנמצא בבית יאיר שטרן בתל אביב, בית יאיר שטרן הוא המוזיאון על שם יאיר שטרן, יש שם מכתב שהוא כתב:
יעקב גלויברמן: היות והוא יבוא לשמים, עוד מעט הוא הולך לעולמו, דבר אחד יציל אותה, אומר לו: מה?
יעקב גלויברמן: הרבי מיליובאביטש הסתכל עליי באהבה ובחיבה - זה יגן עליו בשמים.
יעקב גלויברמן: כותב אותו נתן ילין מור שברור לכם, שהוא היה אדם בדיוק בצד השני של היהדות אבל הוא היה יהודי.
יעקב גלויברמן: לכן אנחנו פה רואים היום, אנחנו מאד שמחים שהכנסת בראשות יושב ראש ועדת החינוך מקיימת פה דיון ולומר דבר אחד: מסר של האדמו"ר הזקן היה: "אהבת האדם", "אהבת הזולת", "הנתינה", "העזרה אחד לשני", אם אתה דתי או לא דתי, ברגע שאוהבים אחד את השני, הכל מתבטל.
יעקב גלויברמן: שתהיה לנו הצלחה רבה.
יעקב גלויברמן: תודה רבה.
מיכאל בן-ארי: תודה רבה אדוני יושב הראש, אני מתרגש לשבת פה, ברצוני קודם כל להודות לך על הקדשת הזמן לאדמו"ר הזקן, אנחנו עוסקים פה כל הזמן בכל כך הרבה עניינים - - -
אלכס מילר: חבר הכנסת בן ארי, גם לי יש רב, מר לוי, אשר אמר שנעשה את זה.
מיכאל בן-ארי: אתה אומר 'אני עובד לפי הוראות', אבל בכל מקרה אני רוצה להגיד לך מילת ברכה על עצם הדבר כי אנחנו בעניינים מעשיים כל הזמן אבל עניינם מהותיים אנחנו מדי פעם שוכחים.
מיכאל בן-ארי: יש כאן מספר דברים שגם הרב נוטיק דיבר עליהם וגם הרב גלויטרמן, הענין של המח שליט על הלב.
מיכאל בן-ארי: כשלמדתי חסידות אז פעם אחת מישהו לימד אותי משהו ואמרתי: זה ממש ליטבג, זה ממש ליטאי, זו ממש תפיסה כזו שכלתנית, רציונליסטית, זה לא חסידי מה שאתה אומר לי על האדמו"ר הזקן אז הוא אומר לי שבאמת, בעל התניא, היו מכנים אותו, אצל המגיד ממזריטש היו קוראים לו 'הליטבג' וזה באמת הענין של המח – מח שליט על הלב.
מיכאל בן-ארי: החסידות מלאה בלב אבל מלאה בלב שהוא מסונן על ידי שכל אלוקי, שכל שהוא מונחה על ידי התפיסה האלוקית.
מיכאל בן-ארי: זה מסתכם בסיפור אחד שמספרים בחב"ד על ר' משה מייזליש, שהיה תלמידו של האדמו"ר הזקן, שהוא נשלח בעת המלחמה בין הרוסים לבין נפוליאון, הוא נשלח על ידי האדמו"ר הזקן לרגל אצל הצרפתים והוא הצליח בחכמתו להגיע שם למקומות מאד גבוהים בתוך חדר המלחמה שם, ויום אחד נכנס נפוליאון ורואה אותו שם, את מייזליש, ונפוליאון היה כנראה איש מאד חכם, התקרב אליו בצעקה ואמר לו: "אתה מרגל" ושם את ידו על לבו.
מיכאל בן-ארי: זה היה כנראה סוג של מה שהיום מכנים מכונת אמת, מי שיחשוש – מיד הלב שלו יתחיל לפעום בחוזקה, אבל אומר ר' משה מייזליש, שזה מה שהציל אותו, עבודת השם הזו שהוא למד אצל בעל התניא, של מח שליט על הלב, אז כשנפוליאון ראה אותו שהוא לא זז, לא זע ולא נע.
מיכאל בן-ארי: הוא התנצל בפניו ואמר לו: "באמת, אתה נותן פה עצות טובות, אתה לא מקלקל לנו שום דבר".
מיכאל בן-ארי: יש הרבה רעיונות ואני לא רוצה להאריך, יש פה את כל הנכבדים, את כל ה"סיירת" של חב"ד שאני רואה פה אבל יש דבר אחד מאד מרכזי, מהי התפיסה המשיחית של חב"ד?
מיכאל בן-ארי: התפיסה המשיחית של חב"ד היא תפיסה שצריך לאחד את עם ישראל, כשמשיח לא יכול להיות לא ספרדי ולא אשכנזי, לא מזרחי ולא ליטאי ולא חסידי אלא מתוך עם ישראל, ולכן יש את התפקיד הגדול והעצום של החיבור של עם ישראל לחטיבה אחת, וזו המשימה הגדולה שמתחיל בה בעל ה"תניא" וממשיכים אותה כל שושלת הנשיאים עד לרבי מיליובאביטש שכפי שאמרתי, לפני כמה זמן, דיברו על הצינות הדתית אז אמרתי: חב"ד הקדימו את הציונות הדתית מספר דורות בענין של שבירת המחיצות, שבירת המחיצות בתוך עם ישראל והפיכת עם ישראל לעם אחד בבחינת "טעמו וראו כי טוב ה'" שיש מושג כזה של עבודת השם מתוך שמחה ומתוך אהבה, לא מתוך ש'הכריחו אותי', לא מתוך ש'אין לי ברירה'.
מיכאל בן-ארי: שוב הברכה הגדולה של כולנו ליושב הראש ולבית שלוקח את האדמו"ר הזקן היום כמשהו שמנחה אותנו, והלוואי שכל ההחלטות שלנו פה יהיו תמיד לא מתוך הלב ולא מתוך הרגש אלא מתוך "מח שליט על הלב", וכמו שאמר הרב גלוברמן, בבחינת מלך - לא למ"ך ולא כלו"ם.
יצחק וקנין: ראשית אני רוצה לברך אותך, אדוני היושב ראש חה"כ אלכס מילר, על חשיבות הנושא שהבאת היום לדיון בוועדה.
יצחק וקנין: שמעתי מספר דברים גם מצד דר' שלי בקשר למנורה ובקשר ל"ואהבת לרעך כמוך" אז אביא רעיון שהבעל שם טוב הביא והבעל שם טוב אומר: למה התקשה משה במנורה?
יצחק וקנין: דווקא במנורה נתקשה משה רבנו וזה בדיוק בפרשת השבוע, אז כתוב שבעשר מאמרות נברא העולם, אתה לא יכול להיברא במאמר אחד, וכתוב "בראשית ברא אלקים את השמים ואת הארץ... ויאמר אלקים יהי ואור" ואלו עשר מאמרות אבל אם סופרים אותן יש כאן תשע מאמרות, אין עשר מאמרות.
יצחק וקנין: דורשים רבותינו: ש"בראשית" היא מאמר, "בראשית ברא אלקים" ואם כן, שואל הבעל שם טוב, למה צריך להיות כתוב "בראשית ברא אלקים את השמים ואת הארץ?
יצחק וקנין: הרי זה בא לרבות, ידוע ש"אתים" שבתורה באות לרבות, אז היה צריך להיות "בראשית ברא אלקים שמים וארץ", לא צריך את שתי ה"את", אלא להגיד לך שבצלאל שעשה את כל כלי המשכן, עשה אותם וידע לצרף – כך אומר המדרש – "אותיות שנבראו בהן שמים וארץ", ידע בצלאל לצרף את האותיות דהיינו, מה שאנחנו אומרים בתהלים, "בדבר ה' שמים נעשו", בדיבור - "ויאמר אלקים".
יצחק וקנין: אם כן, מה באה ה- "את" לרבות?
יצחק וקנין: ה- "את" באה לרבות את עשרים ושתיים האותיות שעדיין לא נבראו, והן נבראו במאמר בראשית.
יצחק וקנין: לכן משה נתקשה כיון שלא היו האותיות, שגם אם נרצה לעשות צירופים.
יצחק וקנין: מה שייך ה- "את" הזה לענין?
יצחק וקנין: שאנחנו יודעים את הענין של חב"ד.
יצחק וקנין: כמי שמכיר את התניא את הספר התניא וגם זכיתי להיות בארצות הברית גופא ולהיות במחיצתו של הרב, לקבל ממנו את ספר התניא, באופן אישי, והיה שמור באותן שנים, שמי שהגיע לרבי גם קיבל דולר ויש כאלה שגם קיבלו את התניא ממנו, והיתה לי הזכות לקבל לא דולר נייר אלא דולר מטבע, הבאתי את זה לחסיד חב"ד והוא אומר לי: איך יכול להיות?
יצחק וקנין: שהיינו שם במשלחת מן הארץ?
יצחק וקנין: רציתי להגיד פה משהו :מה המאפיין שלו?
יצחק וקנין: חב"ד?
יצחק וקנין: אהבת ישראל, אמרו: "ואהבת לרעך כמוך זה כלל גדול בתורה", ואם נקח את המלים "ואהבת את השם", ואת "ואהבת לרעך כמוך" אז רבותי, זו אותה גימטריא, זה 820 בדיוק.
יצחק וקנין: בנוסף, "ואהבת לרעך כמוך" זה גם שם אלקים בגימטריא בדיוק לכן, כל הצירופים שנעשה אותם נגיע בסופו של דבר לענין היחידי שיש לנו, שדיבר עליו ידידי חבר הכנסת בן ארי, שעם ישראל צריך להתאחד באחדות גמורה כי זה הדבר היחידי של עם ישראל.
יצחק וקנין: כתוב, והרב קוק אמר את זה, הרב קוק אמר שעם ישראל גלה ונחרב הבית כגלל שנאת חינם, ייבנה רק מאהבת חינם.
יצחק וקנין: וחב"ד מסמלים את אהבת החינם הגדול הזו.
מיכאל בן-ארי: מצד אמו של הרב קוק הוא נצר חב"די.
יצחק וקנין: כן, לכן הזכרתי אותו.
יצחק וקנין: לכן, רבותי, מי שמכיר את חב"ד לפניי ולפנים ויודע מה גודל התנועה הזו ומה היא עושה, כמה אהבת ישראל והזכיר פה הרב –שאני לא זוכר את שמך, אני זוכר שאצלי במושב, בשנת שבעים ומשהו, עוד כשה"טנקים" היו מסתובבים במושבים, הרב נחשון, הזכיר את הענין של הדפסת התניא, אז היו שלש מאות מושבים, אחד מהם המושב שלי, שגם הדפיסו וזה היה על שם המושב, כל מושב דאג לזה, זה היה בגליל המערבי, אני חושב שאת זה אנחנו רואים פה היום וצריך את הדברים, זה מגביר אהבת ישראל והלוואי ונראה משיח צדקנו במברה תיכף ומיד ממש.
אליעזר וילשנסקי: ברשות יושב הראש, חברי הכנסת, האורחים הנכבדים, ראשית, תודה רבה על ההזדמנות ועל המפגש כולו.
אליעזר וילשנסקי: שאלו פעם את האדמו"ר הזקן בעל התניא מה חידשה תורת החסידות על תורת הקבלה?
אליעזר וילשנסקי: והקבלה התפרסמה עוד קודם החל מן הרשב"י, האר"י זצ"ל והרב חיים ויטל, והיום זה ככלל דבר נפוץ, מי לא הולך ללמוד קבלה, אז שאלו אותו מה חידשה תורת החסידות על תורת הקבלה?
אליעזר וילשנסקי: והוא אמר שהקבלה מעלה את האדם לשמים וחסידות מורידה את השמים לאדם.
אליעזר וילשנסקי: החסידות, כשלומדים, ומדברים בעיקר על ספר התניא, ספר היסוד, נותנת לנו כח לחיות חיי יומיום חומריים וגשמיים עם כל ההתמודדויות ולראות בּכּל את האור האלוקי, את התפקיד והמטרה.
אליעזר וילשנסקי: כמי שעוסק כבר עשר שנים עם נוער שמתמודד עם בעיות מעבר לנוער רגיל, במוסדות החינוך, יוצא לי הרבה לראות איך שהיסודות האלה, שמובאים ב"תניא", הם נותנים לאדם בטחון ואומרים לאדם הסתכלות נכונה לחיים.
אליעזר וילשנסקי: קודם כל, האדמו"ר הזקן מסביר, שכל אחד צריך לדעת את מקומו ולהתקדם מאיפה שהוא.
אליעזר וילשנסקי: "איפה שאתה" זה לא פאשלה, כמו שאומרים אצלנו, זה לא כשלון וזה לא מחדל אלא זו מטרה – כך הקדוש ברוך הוא רצה אותך ואותי, כל אחד במעמד ובמצב שלו, מכאן תתקדם, זה מה שמצפים ממך.
אליעזר וילשנסקי: וכשמדברים עם נער על כזה דבר, על היסודות האלה, זה נותן לו אור, נותן לו חשק להתקדם קדימה.
אליעזר וילשנסקי: אותו הדבר אומר הרבֶּה אומר גם כן על דורנו.
אליעזר וילשנסקי: בדור שלנו מרבים לדבר על הבעיות והרבֶּה בא ואומר: הדור הזה הוא חלק מתהליך לקראת גאולה, עוד פעם, תראו איפה אתם נמצאים, הכל לפי תכנית ולַכל יש מטרה, כמו שאמר הרב זושא מאניפולי, חבר של בעל ה"תניא":
אליעזר וילשנסקי: כשאגיע השמימה לא ישאלו אותי: למה לא היית אברהם אבינו אלא ישאלו אותי: למה לא היית זושא?
אליעזר וילשנסקי: למה לא היית מה שאתה?
אליעזר וילשנסקי: מכאן ישנה הקריאה הברורה לוועדת החינוך, לבחון מקרוב את כל החומר שיצא על לימוד התניא, להחדיר את העקרונות בקרב בני הנוער, אין נער מישראל שלא יעזור לו לדעת קצת בטחון עצמי במקום בו הוא נמצא, קצת להכיר את מקומו, את הרצון של הקדוש ברוך הוא ולתת לו את בשורת הגאולה, התגלותו של הרבי תיכף ומיד.
אליעזר וילשנסקי: תודה.
עופר מילר: שלום לכולם.
עופר מילר: אני חונכתי בחינוך חילוני ממלכתי, גדלתי בעיר פתח תקוה, לא היה לי שום לקשר לחב"ד ולא בשום דרך אחרת למוסד ממלכתי דתי.
עופר מילר: לאחר בית הספר, לאחר שסיימתי את התיכון שירתתי בצבא, נכנסתי לאוניברסיטה, עשיתי דוקטוראט בתחום הראייה הממוחשבת.
עופר מילר: לאחר שסיימתי את הדוקטוראט הקמתי חברה, היום היא חברה ציבורית גדולה, החברה נמצאת בסינגפור, מרכז ה r.n.d.
עופר מילר: שלה נמצא כאן בישראל, חברה ברוך השם מצליחה אבל מה שבאתי לספר כאן הוא הסיפור של הדרך בה אני הגעתי אל ה"תניא".
עופר מילר: באחד ממסעותי בעולם, בסינגפור, ישבתי לדבר עם אחד האנשים הבכירים במשק הסינגפורי ואני שיבחתי אותו על אוצרות הטבע שיש להם, על המדינה המדהימה שתוך חמישים שנה, היא בערך בגיל של ישראל, המדינה המדהימה שהם הצליחו להקים ועל היופי של האיכות של מה שהם הצליחו להקים, ואני לא יכול לשכוח מספר משפטים שהוא אמר לי, הוא אמר לי: כן, תשמע, נכון שהצלחנו בחמישים-ששים שנה להקים דבר עוצמתי מאד אבל, לכם יש חכמה של חמשת אלפי שנה, יש לכם את ה"תניא", יש לכם את הבעש"ט, יש לכם את התורה, יש לכם היסטוריה ארוכה.
עופר מילר: אמרתי לו: מה אמרת?
עופר מילר: ??
עופר מילר: על איזה "תניא" אתה מדבר?
עופר מילר: והוא הסביר לי מהו ה"תניא".
עופר מילר: הוא הסביר לי טוב, דרך אגב, - - -
אנסטסיה מיכאלי: בשביל זה היית צריך להגיע לשם, עד סינגפור?
נסים זאב: על זה מברכים בבוקר "ברוך שלא עשני גוי".
נסים זאב: יש יהודים ש"עשו אותם" יהודים גויים.
נסים זאב: "ברוך שלא עשני גוי".
עופר מילר: הוא ישב במשך ערב שלם, מדובר באדם מראשי המשק של סינגפור, והסביר לי מהו התניא, לא היה לי שמץ של מושג על מה הוא מדבר ואני מתהדר כאיש מדע, אני איש מדע, אני אמור להכיר, האופקים שלי אמורים להיות רחבים, לפחות כך חשבתי, אני מכיר את התורה, למדתי בבית הספר תורה, למדתי תנ"ך, למדתי רמב"ם, והוא הסביר לי מהו ה"תניא" והבושה כמדען, לא להכיר ולא לדעת על מה הוא מדבר.
עופר מילר: באיזשהו שלב – אני לא יכול לשכוח את זה – שאלתי אותו: אתה בטוח?
עופר מילר: חזרתי לארץ, והוא הסביר לי שזה קשור לחב"ד והסביר לי לאן אני צריך לפנות.
עופר מילר: הגעתי לכבוד הרב יוסי שבמשך שנים לימד אותי מהו ה"תניא" והשלים לי כזה "חור".
עופר מילר: ללמוד ללכת בגיל שנתיים זה קל וללמוד משהו בבית הספר זה קל אבל בגיל ארבעים, אחרי שאתה חושב שאתה יודע הכל, ללמוד את ה"תניא" זה הרבה יותר קשה.
עופר מילר: מאחר וכך, אני מקפיד לחנך את הבת שלי, מחוץ לבית הספר, ללמד אותה ולתת לה שיעורי תניא ולהסביר לה.
עופר מילר: מאחר והבחנתי בקושי שיש בלימוד הדברים האלה לבד בגיל לא צעיר, לא בגיל בית ספר, אני מקפיד ללמד את הבת שלי "תניא" פעם או פעמיים בשבוע במשך השנתיים האחרונות ואני רוצה להגיד לכם דבר אחד: זה עורר בה שינוי שלא עורר בה שום דבר שהיא לומדת בבית הספר.
עופר מילר: זו תורת אמת שקשורה לכל אחד, חילוני, דתי וכל זרם שהוא.
עופר מילר: זו תורת אמת, זה שייך לנו, ואם הגויים אומרים שזה שייך לנו אז מי אני הייתי כחילוני לחשוב שזה לא שייך לנו.
עופר מילר: הנקודה הכי חשובה והמסקנה שאני יכול להגיע אליה אחרי שהצלחתי ללמוד חלק ממנו וללמד את בתי היא שהשינוי שה"תניא" עושה בחיים של כל אחד, ללא קשר לשאלה לאיזה זרם הוא שייך, כי זה דבר שהוא שייך לנו, היהודים, מכל זרם שהוא, ואני רק שמח שהיתה לי את הזכות ללמוד אותו אמנם בגיל ארבעים אבל אף פעם לא מאוחר.
יוסי גינזבורג: שלום לכולם, אני שמח ומודה על ההזדמנות לדבר כאן.
יוסי גינזבורג: בהמשך למה שאמר ידידי עופר, על החשיבות של הנחלת התניא לגדול כקטן, ובאמת כשיושבים כאן בוועדת החינוך זו ההזדמנות לעורר מיזם, בהמשך למה שנאמר כאן, שכל ילד יהודי במדינת ישראל – ובעזרת השם גם מחוצה לה, יזכה לשעת פעילות נפש לפחות פעם אחת בשבוע, שזה דבר שיכול לעשות ממש שינוי בחיים החברתיים ובחיים האמונתיים שלנו.
יוסי גינזבורג: אני רוצה להוסיף מספר מלים על מהותו של ה"תניא".
יוסי גינזבורג: כאשר באו למחבר הספר רבינו הזקן, אחרי שעותקי ה"תניא" התגלגלו בהעתקות של כתבי יד והתחננו לפינו שיואיל להסכים להדפיס את הספר, היו לו שני תנאים לכך: האחד, ששמו לא יופיע בספר, וזו ענווה שאין כדוגמתה, ספר כל כך כביר שהיום, מאתיים אחרי מאתים שנה אחרי הסתלקותו אנחנו מרבים לעסוק בו כל כך, והוא לא רצה ששמו יופיע על הספר.
יוסי גינזבורג: התנאי הנוסף היה לקבל הסכמות משני צדיקי עולם, שאחד מהם הוזכר כאן קודם, ר' זושא מאניפולי.
יוסי גינזבורג: ואכן כאשר הגיעו לרבי זושא מאניפולי, הראו לו את כתבי התניא וביקשו ממנו את ההסכמה, בשמו של רבינו הזקן, הוא כל כך התפעל מן הספר ואמר: עם הספר הזה ילכו לקבל פני משיח צדקנו.
יוסי גינזבורג: ואכן, במאתיים שנה האחרונות הספר הזה הפך להיות אור וסלילת דרך לגאולה.
יוסי גינזבורג: משיח שעתיד להביא את הגאולה – זו לא רק גאולה במובן הכללי לכלל העולם ולכלל ישראל, אלא זה מתחיל קודם לכן גם מגאולה פרטית, כל אחד בחיי עצמו יכול להיות במצב של גלות או של גאולה, הגאולה היא כאשר אנחנו זוכים להכניס משמעות פנימית אל החיים שלנו, לשנות את נקודת המחשבה ולהתחיל לחשוב על דברים ממבט אמיתי יותר ונכון יותר.
יוסי גינזבורג: אלה הם היסודות של ה"תניא".
יוסי גינזבורג: ה"תניא" מציב את האדם בפני השקפת עולם חדשה שמשאירה אותו להתמודד עם כל הנתונים הקיימים בשטח, לא מנתקת אותו מן המציאות אבל נותנת לו לראות את הכל כמכלול ולהבין דברים שלעולם לא יכול היה להבין אילולא היה רוכש את אותם יסודות כמו שתי הנפשות, מלחמת הנפשות שקיימת בכל אחד מאתנו, אדם יכול לחיות כל החיים במאבקים פנימיים בלי לדעת מה מושך לכאן ופתאום הוא מגלה שיש לו שתי נפשות, ומלמדים אותו מה זו ומה זו?
יוסי גינזבורג: מה רצונה של כל אחת?
יוסי גינזבורג: איך משכינים שלום ביניהן?
יוסי גינזבורג: איך גורמים לשיתוף פעולה ביניהן?
יוסי גינזבורג: אחר כך האדם נמצא בעולם ולא יודע איך להסתכל על העולם כי הוא מרגיש שהוא המרכז, שהוא היסוד ומלמדים אותו בתניא לדעת, שהעולם כרגע בהווה מתהווה, ולכן גם המציאות שלנו, גם המציאות שלי, כרגע מתהווה מחדש, התפיסה הזו נותנת גם רוחח של התחדשות, גם המון חיות ועוצמה אבל גם בעיקר להבין שמרכז המציאות הוא הקדוש ברוך הוא וכך עוד יסודות רבים.
יוסי גינזבורג: נוסיף עוד אחד מהם שאותו נלמד בשבת הקרובה, בשבת הקרובה נלמד את הלב של התניא, יש סדר לימוד יומי, ובלב של התניא הוא מלמד אותנו סוף כל סוף איך לקיים את דבר החכמים "ואהבת לרעך כמוך", שזו לא מליצה אלא באמת ייתכן כמוך ממש, אלא מה, לשם כך נדרשת מן האדם התעלות, ובאמת, כפי שאמרנו קודם, להביט על הדברים במבט נכון, שיאפשר לו לראות בשני חלק ממנו ולראות בעצמו חלק מן השני, ולראות בנו כולנו חלק אחד בלתי נפרד ממציאות הקדוש ברוך הוא.
יוסי גינזבורג: והמחשבות הללו, ההתבוננויות הללו, הן מובילות את האדם לחיים שבאים לידי ביטוי גם בחברה, גם במשפחה גם בהתמודדות האישית של האדם עם עצמו למקום של גאולה.
יוסי גינזבורג: וכך באמת עם הספר הזה, כל אחד צועד אל הגאולה הפרטית שלו וכולם יחד יכולים לזכות ונזכה תיכף לגאולה השלמה.
יוסי גינזבורג: שוב אחזור על ההצעה שתיקַבָע בהמלצת ועדת החינוך שעת פעילות נפש שכל ילד יהודי יידע איך להשתמש במידע החשוב שנמצא בספר ה"תניא" ולהכיר את הנפש שלו, להשתמש בה כהוגן ולפזר אור של גאולה בכל סביבותיו.
יוסי גינזבורג: תודה לכם.
דוד גיל דהאן: ברצוני להעלות מספר נקודת חשובות, לכבוד יושב הראש ולכבוד הקהל הקדוש שיושב כאן, במעמד הגדול שיש לנו כאן היום.
דוד גיל דהאן: זכיתי להכיר את הרבי מיליובאביטש, בשנת 86' זכיתי להתפלל אתו ביחד, הייתי אז שחקן כדורגל בגרמניה, נסעתי לשם, וכך הכרתי אותו, מאז אני מחובר לחסידות חב"ד.
דוד גיל דהאן: יש מספר דברים חשובים בספר ה"תניא", אני היום יותר איש של ה"זוהר", אני מכיר את הנושא של "הזוהר" על הצד הטוב ביותר שיש, ה"תניא" מבוסס בעיקרו, ברובו הגדול על הזוהר הקדוש ומה החשיבות של התניא?
דוד גיל דהאן: כדי לבוא לשכנע – וגם אני הייתי אדם חילוני פעם, אז כדי לבוא ולשכנע למה צריך את התניא לבתי ספר, דתיים, חילוניים ובכלל, למה צריך את זה?
דוד גיל דהאן: יש חשיבות מאד גדולה לנושא הזה.
דוד גיל דהאן: אני אנסה לפרט את זה במספר נקודות חשובות כי במה שונה התניא מחסידויות אחרות או מלימודים של תורה אחרים שקיימים בחסידויות אחרות או בקבוצות אחרות של דתיים?
דוד גיל דהאן: התני"א שונה למשל, הדפוס הרגיל שיש, הוא בעצם המפקד, המפקד הוא ההלכות וההלכות הן דבר שהוא "פטיש בראש", ההלכה אומרת, כך צריך לעשות וזהו, אנשים לא אוהבים את הדבר הזה, את ה"פטיש בראש" הזה, התניא הוא דבר שבא להסביר את הגשר, לתת את הגשר בין ה"פטיש בראש" הזה שלא אוהבים אותו, לפרט את הדברים לדברים שהם ענייניים ומאד מעניינים שיכולים לעניין את האדם ולא את ההלכות כש"ההלכה אמרה כך וכך צריך לעשות את הפטיש בראש הזה".
דוד גיל דהאן: התניא בעצם שווה לכל נפש, הוזהר הקדוש, הוא קצת כמו שהסבירו כאן, הוא גבוה יותר וכאן בעצם התניא מתחבר כל אחד, ממש שווה, לדתיים, חילוניים, ילדים, מבוגרים, נשים וגברים כאחד, זה ממש שווה לכל נפש זאת אומרת זה יורד לרמה כזו שזה מחבר את כולם ומסביר לכולם בצורה הכי טובה למה אנחנו צריכים את זה.
דוד גיל דהאן: אתן דוגמה מן העיסוק שלי בזוהר הקדוש על מבנה כדור הארץ.
דוד גיל דהאן: יש המון גילויים חדשים שמתגלים שהם נראים כמו כל העולם של המדע.
דוד גיל דהאן: העולם של המדע, לפני כל דבר שהוא התגלה, הוא נשמע הזוי לגמרי, אחרי שהוא מקבל קצת יסודות ותשתיות שמחברות אותו להבנה הרגילה שיש לנו בעולם הזה אז אנחנו מתחילם לקבל את זה, אבל, לפני זה הכל נשמע הזוי ובזוהר יש לנו המון דברים חדשים שכמו מבנה של כדור הארץ, לדוגמה, המבנה של כדור הארץ על פי הזוהר – והוא היחיד שמתאר את החלק הפנימי של כדור הארץ, מה החלק הפנימי, ר' שמעון בן יוחאי מסביר, הוא אומר ש"כל העולם עומד על התורה אבל עם ישראל רואים את זה בעיניים".
דוד גיל דהאן: עד היום יש לנו משהו שהוא בעצם הדחקה שאנחנו מתפללים בתוך ארבע קירות בית הכנסת ואנחנו יכולים להיראות ככאלה שמדברים אל הקירות או צועקים אל הקירות ויעמדו כאלה מן הצד ויראו אותנו כמו פנטומימה, יסתכלו ויגידו: שמעו, אלה מדברים אל הקירות, מה, איפה אלהים שלהם נמצא?
דוד גיל דהאן: בקירות?
דוד גיל דהאן: זה גם סוג של דבר שהדחיקו אותו לצורך קבלת האמונה של העם היהודי.
דוד גיל דהאן: כדי שתבינו, למה חשבו שהתניא יכנס לכל בית ספר ובעיקר לאלה החילוניים?
דוד גיל דהאן: בתקופה שהייתי שחקן כדורגל בגרמניה נפצעתי קשה מאד ובחדר לידי היה האפיפיור של היום.
דוד גיל דהאן: ראיתי אותו משחק שח-מט, הוא היה משחק שחמט ונכנסתי למשחק נגד מחשב, זה היה ממש חדש לגמרי, לא ידעו אם אפשר לנצח את זה, המחשב היה נשמע כמו משהו שנחת מכוכב אחר לגמרי.
דוד גיל דהאן: הוא שיחק, באתי ואמרתי לו: "תעשה ארבעה או חמישה מהלכים ואתה מנצח את המחשב בשח".
דוד גיל דהאן: הוא אמר לי: "לא, לא", אני אמרתי לו: "כן, כן" והוא ניצח בסוף.
דוד גיל דהאן: עשיתי שלושה ארבעה מהלכים, הוא עשה ארבעה חמישה ובחמישי הוא ניצח בשח.
דוד גיל דהאן: מה הוא עשה לדעתכם?
דוד גיל דהאן: אגב, זו פעם ראשונה שאני מספר את זה כאן ולפרוטוקול.
דוד גיל דהאן: הוא פשוט עשה "שמע ישראל", הוא אמר: "שמע ישראל ה' אלוהינו ה' אחד, ברוך שם כבוד מלכותו לעולם ועד".
דוד גיל דהאן: הוא אמר בעברית את כל ה"שמע ישראל", הוא אמר מזמורי תהלים בעברית, הייתי חילוני, הרגשתי כמו אידיוט, הרגשתי מפגר ופסיכי לידו, היום כשאני אחד מהמשקיעים בתחום של הזוהר, אחד הרבנים שהייתי מחובר אליהם בחמש עשרה השנים האחרונות היה הרב מרדכי שיינברגר, מן הממשיכים של ה"סולם", והוא, באחת ההרצאות שלו אמר שהנוצרים אימצו את הזוהר לפני יותר מחמש מאות שנה, לפנינו, הם הרבה יותר אימצו אותו ומה שאני מנסה לומר כאן שבקרוב מאד אותם נוצרים יבואו עם ידע והבנה, כמו שהייתי אדיוט והרגשתי אדיוט ליד האפיפיור של היום, אז הוא היה אחראי על כל המנזרים בגרמניה, אחר כך היה בישוף ואחר כך נתמנה לאפיפיור, הרגשתי כמו אדיוט לידו.
דוד גיל דהאן: יבואו כמה מליונים מכל הארץ וכולם ידעו על בוריים את הזוהר ואת כל התורה וכאן ירגישו, כל אלה שלא למדו, כמו שאני הרגשתי אז, ההמונים פה ירגישו לעומתם אדיוטים כמו שאני הרגשתי אז וחשוב מאד שכולם ישלימו וייכנסו אל הנושא הזה, שילמדו את הזוהר, לא כרגע אבל לפחות את ה"תניא" כמדרגה אחת, כדי להתחיל כי התניא הוא יותר, 'עמך' מה שנקרא, שמדבר לכל נפש ושווה לכל נפש.
דוד גיל דהאן: ודר' שלי גולדברג, מכירה אותי כבר כעשר שנים, שהיא מן הראשונים שדיברתי אתם לפני חמש או שש שנים על הנושא הזה, ובשנה וחצי האחרונות אני פועל הרבה יותר בנושא הזה, כמה שאני יכול וכמה שאני אוכל, ואם ירצה השם בעזרת השם ובעזרת התניא, כמה שהגעתי אל הגילויים האלה, ובעזרת הזוהר, שאפשר להגיע לגילויים כאלה, התניא הוא קרש קפיצה גדול שיכול להוביל.
דוד גיל דהאן: אם הילדים כבר מהיום יתחילו לעסוק בתני"א יש גילויים חדשים שם, שהם יובילו לעומק, והם יתקדמו טוב יותר, ויהיה לנו המון גילויים והמון דברים חדשים, לטובת עם ישראל, לטובת הכלל וכל העולם כלו, שכל העולם יידע ויבין את החשיבות של עם ישראל והקיום של כל העולם הוא בזכות עם ישראל והתורה שהדברים האלה יתחילו לחלחל מן השורש, מן הילדים כבר ובעזרת השם שיצליח כל הענין הזה.
אברהם מיכאלי: תודה אדוני יושב הראש.
אברהם מיכאלי: אני מציין לשבח את קיום הדיון, כי להבדיל מהרבה פרלמנטים בעולם, שהספיקו כנראה לפנינו לקיים את הדיונים האלה וסוף כל סוף, כנסת ישראל גם מצטרפת לדיונים החשובים האלה.
אברהם מיכאלי: לפעמים זה מוזר בעיניי כל מיני אנשים, חסידי חב"ד, אתם בתורת בעל ה"תניא", לבוא לפה ולהסביר את החשיבות של זה.
אברהם מיכאלי: לצערינו אנחנו לפעמים מפגרים אחרי האומות אבל אני מקווה שאנחנו תמיד נשיג אותם בסוף, לפחות בביצוע מעשי של התקרבות ולימוד הדברים.
אברהם מיכאלי: אין ספק שמי שמעריך את התניא ואת ההישג הגדול של בעל ה"תניא" רואה את זה לפי מספר השפות שהתניא מתורגם להן.
אברהם מיכאלי: אין כיום כמעט שפה בעולם שהתניא לא תורגם אליה.
אברהם מיכאלי: ואנשים לומדים את זה כל אחד בשפה שלו.
אברהם מיכאלי: לא קל לתרגם את התניא, זה לא איזה ספר שמתרגמים אותו מלשון הקודש או מעברית לשפה זרה, כי צריך לדעת גם איך לתרגם אותו כדי שאנשים שלומדים יבינו את עומק הדברים ויבינו את המשמעות של הדברים.
אברהם מיכאלי: ולכן אני שומע, כל שנה כמעט, עוד מדינה ועוד עַם שעד עכשיו לא הכירו את התניא, מתרגמים אותו ולומדים אותו.
אברהם מיכאלי: לכן, אולי התאריך העגול הזה שאני רואה פה על השקף, יכול להיות גורם מדרבן עבורנו, לבוא וללמוד את המקורות שלנו, ובין היתר בוודאי את הספר העצום הזה, שמי שקצת התחיל ללמוד אותו יודע שהרבה חכמה לומדים ממנו.
אברהם מיכאלי: כמובן שאין ספק שבבתי הספר ובמקומות שלא לומדים בכלל היום יהדות לצערנו, הדברים רצויים.
אברהם מיכאלי: אמנם להתחיל ישר מן התניא אני לא הייתי ממליץ אבל אין ספק שצריך לעשות מאמץ להכניס אותו כספר, אחד הספרים החשובים שיש לנו בארון הספרים היהודי, שנוכל לבוא ולהתגאות בו ולגדל אתו את הדור העתידי שלנו.
יעקב כץ: ברשות מורינו ורבותינו, יושב ראש ועדת החינוך שאני רואה בו גם כן בע"ה מורה לעתיד.
יעקב כץ: אל"ף בשבילנו זו התרגשות גדולה לראות את חסידי חב"ד שכולנו אוהבים מוקירים ומעריכים, זו בעצם התוצאה היפה ביותר של העבודה, של הרבֶּה הראשון, כל שבעת ה'רבעס' וה'רבֶּע' והאחרון המסכם, המלכות, שגידל עשרות אלפי ומאות אלפי 'רעבס' בכל העולם כולו, 'שלוחים', אז אנחנו אומרים מאתיים שנה, ומאתיים שנה בגימטריא קטנה הן עשרים פרקי אבות, ואנחנו רואים במשנה, בפרק אבות: בן חמש למקרא, בן עשר למשנה, בן שלש עשרה למצוות, בן חמש עשרה לתלמוד, בן שמונה עשרה לחופה ובן עשרים לכח, אז עכשיו מתחיל הכח, עכשיו מתחיל להתגלות הכח של חסידות חב"ד עם כל התלמידים וההמשך של הענקיות של מי שטבע את המושג "בינוני" אבל הוא טבע את המושג "בינוניות" כערך עליון משום שידע שמן ה"בינוניות" אפשר למשוך ולשאוף לדברים הרבה יותר גבוהים.
יעקב כץ: אתה תמיד נמצא במצב שאתה יכול עוד לטפס אליו.
יעקב כץ: בנקודה אז אתם רק בתחילת הדרך, אתם ב'כח', ואתם רק בתחילת הדרך אז אנחנו מקווים שחסידי חב"ד יהיו כהמשך לר' המסכם ולר' שהתחיל, ימשיכו ויעשו חיל ויעוררו את עם ישראל כולו לתשובה ולשלמות, שלמות הארץ, שלמות העם, שלמות התורה, שלמות כל הנמצאים ובעזרת השם לגאולה שלמה, ולביאת משיח במהרה בימינו אמן.
אלכס מילר: רבותי האורחים, מכובדיי, כולם, ראשית אני שמח שאכן יצאה לנו כאן הזדמנות, בתוך כל מה שאנחנו עוברים כאן במשך היומיום שלנו, לכנס ישיבה ולדון בנושא שהוא מאד חשוב.
אלכס מילר: תודה למר לוי שביקשת ופנית וכך אנחנו הצלחנו למצוא זמן והצלחתם להביא את כל המוכבדים לכאן לישיבה של ועדת החינוך.
אלכס מילר: אנחנו נעביר את הפרוטוקול של הישיבה למשרד החינוך ונבקש מן המשרד לשקול הטמעה במערכת החינוך כולה את מורשתו החינוכית של ר' שניאור זלמן מילאדי.
אלכס מילר: רבותי, תודה רבה לכולם, הישיבה נעולה.
אלכס מילר: אנחנו נפתח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט.
אלכס מילר: התאריך הוא 6/2/12, י"ג בשבט תשע"ב.
אלכס מילר: הנושא: ביטול קדם הארוויזיון והכנות לארוויזיון 2012.
אלכס מילר: רבותיי, כידוע לכם, אנחנו מקיימים כאן ישיבה בכל שנה, ובכל פעם אלה אותן הבעיות.
אלכס מילר: הבעיות הן בעניין בחירת המועמדים, וייצוג הולם למדינת ישראל בתחרות הזמר הבינלאומית, שאני חושב שהיא היחידה שמקבלת חשיפה ומודעות כל-כך גדולה, כמו שזה קורה לאירוויזיון.
אלכס מילר: השנה זה אמור להיות באזרבייג'ן, אם אני לא טועה, וכמובן שאנחנו מעוניינים לשמוע על כל ההליך שהיה עד היום.
אלכס מילר: קראנו את כל הפרסומים.
אלכס מילר: נמצא כאן, איתנו, מר חיים סלוצקי, שכמו שידוע לי חברתו זכתה בקיום קדם האירוויזיון לפי דרישת רשות השידור.
אלכס מילר: איפה שהוא שם באמצע, זה לא יצא לפועל.
אלכס מילר: עכשיו מגיעים אלינו – אליי, לפחות; מאז שהכרזתי על כך שאני מקיים ישיבה – כל מיני שמועות מאד מוזרות על עצם הבחירה מראש של המועמדת, ועל טרטור שאר הזמרים שהיו מעוניינים להשתתף.
אלכס מילר: בקיצור, הדברים לא נראים טוב.