GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלכס מילר: כמובן האמירה הכללית היא אמירה מאוד בעייתית לתלמידי ישראל שכבר בפעם הרביעית במשך שמונה-תשעה חודשים נחשפים למצב אבסורדי, שהם נמצאים תחת מתקפה, והמדינה לא מצליחה ליצור הרתעה מול אותם ארגוני טרור.
אלכס מילר: מבחינתנו זה דבר מאוד בעייתי, זה מסר רע מאוד לילדי ישראל כאשר הם חיים תחת הדבר הזה.
אלכס מילר: כמו שאמרתי, הטרוריסטים הצליחו ליצור הרתעה מולנו ולא אנחנו מולם.
אלכס מילר: הקריאה של ועדת החינוך לממשלת ישראל לפעול בצורה הרבה יותר נחושה ליצירת הרתעה אל מול ארגוני טרור.
אלכס מילר: אנחנו לא יכולים לחיות שנה אחרי שנה שככבר חצי מהמדינה וקרוב ל-250,000 ילדים נמצאים בפחד אימים בגלל שיום אחד יכול ליפול עליהם טיל.
אלכס מילר: כל הנושא של המיגון זה טוב ויפה.
אלכס מילר: רבותי, אנחנו פה בכיבוי שריפות מעולה, אבל זו לא יכולה להיות המדיניות הכללית של מדינת ישראל בהיבט העתידי.
אלכס מילר: זה נכון בהיבט המיידי, אם פתאום יש גוף כזה או אחר שיורה טיל אחד, אבל כשאנחנו מדברים על יותר מ-100 טילים ביומיים או שלושה, זה כבר לא פעילות טרור, זו כבר מלחמה שלמה, ובזה צריך לפעול כמו שפועלים במלחמה.
אלכס מילר: אנחנו שוב מבקשים ומצטרפים לקריאה של משרד הביטחון: תעשו מה שצריך לעשות, כמה שיותר מהר, להעביר את הפנייה התקציבית.
אלכס מילר: בטוח שחברי ועדת הכספים במהרה יתכנסו ויעשו את ההעברה אם יש צורך באישור ועדת הכספים.
אלכס מילר: יש צורך, כי זו העברה תקציבית.
אלכס מילר: גם שם לא תהיה בעיה.
אלכס מילר: אנחנו מבקשים ממשרד הביטחון לעשות תכנון הרבה יותר רחב בהיבט של מיגון עד 40 ק"מ, ונשמח לקבל מכם פעם אחת ההערכה תקציבית, וגם נדע לפעול בהתאם בעניין זה, ולא להיות כאן באווירה של אי-ודאות כמה זה יעלה.
אלכס מילר: נעשה ישיבת עדכון אחר-כך.
אלכס מילר: צהרים טובים לכולם, אנחנו פותחים את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט.
אלכס מילר: הנושא על סדר-היום: הצעת חוק הנהיגה הספורטיבית (תיקון), התשע"ב-2012, בתאריך 12 במרס 2012, י"ח באדר תשע"ב, פרוטוקול 585.
אלכס מילר: אנחנו בהכנה לקריאה שנייה ושלישית של הצעת חוק ממשלתית.
אלכס מילר: משרד הספורט, בבקשה.
הדס פרבר: לפי חוק הנהיגה הספורטיבית, חלק מהתקנות שנדרשות לצורך הפעלת החוק הן תקנות בנושא ייבוא.
הדס פרבר: לפי נוסח החוק היום, תקנות הייבוא ייקבעו על-ידי שר התעשייה, המסחר והתעסוקה, בהתייעצות עם שר הספורט ושר התחבורה.
הדס פרבר: משרד התמ"ת טוען שאין לו את המומחיות ואת הידע לעסוק ברישוי ייבוא של כלים ספורטיביים, הוא מבקש להעביר את הסמכות הזאת לשרת התרבות והספורט, בהיוועצות עם שר התמ"ת ועם שר התחבורה.
הדס פרבר: כמובן, ההצעה היא הצעה של המשרד.
הדס פרבר: גם משרד התחבורה ביקש ממני להודיע שההצעה מוסכמת עליו.
אלכס מילר: רבותי, הערות כלליות לחוק.
אלכס מילר: האם מישהו מעוניין להתייחס?
אלכס מילר: התמ"ת.
פיראס פראג: משרד התמ"ת, אנחנו מסכימים כמובן.
אלכס מילר: מסכימים.
אלכס מילר: בבקשה, אפשר להקריא את החוק.
מירב ישראלי: "הצעת חוק הנהיגה הספורטיבית (תיקון), התשע"ב-2012 תיקון סעיף 29 1.
מירב ישראלי: בחוק הנהיגה הספורטיבית, התשס"ו-2005, בסעיף 29(א), במקום "בכפוף להוראות שיקבע שר התעשייה המסחר והתעסוקה, בהתייעצות עם השר ושר התחבורה" יבוא "בכפוף להוראות שיקבע השר" – שזה שר הספורט – "בהתייעצות עם שר התעשייה המסחר והתעסוקה ועם שר התחבורה".
מירב ישראלי: " אקריא את הסעיף כדי שנבין את ההקשר: "כלי תחרותי שאינו טעון רישום ורישיון רכב לפי פקודת התעבורה וכן חלקי חילוף של כלי כאמור, מותרים בייבוא, בכפוף להוראות" – כפי שקבענו עכשיו – "שהשר יקבע בהתייעצות ולאחר שניתן לכך אישור בכתב מאת הרשות המוסמכת".
מירב ישראלי: זה הסעיף שאנחנו מתקנים.
מירב ישראלי: אני אזכיר שהיו לנו כבר תקנות ייבוא, ואתם מתכוונים להביא אותן שוב, נכון?
מירב ישראלי: התקנות הובאו אלינו כבר לאישור על-ידי שר התמ"ת בזמנו, הבנתי שיש משהו שרוצים לתקן, ואתם תביאו אותן שוב.
הדס פרבר: כן, כך מעדכנים אותי.
אלכס מילר: כמה זמן ייקח לכם?
הדס פרבר: אנחנו רוצים שזה יגיע לפני סוף המושב, אבל אני לא יודעת אם זה יקרה.
יהודית גידלי: סוף המושב זה עוד שבוע.
הדס פרבר: לא נראה לי שזה יקרה.
אלכס מילר: אתם תביאו את התקנות כמה שיותר מהר.
אלכס מילר: אני רק מודיע לכם שבשבוע הבא - - -
הדס פרבר: זה לא יקרה.
אלכס מילר: אני לא זוכר, נראה לי שביום שלישי אני כבר לא בארץ.
הדס פרבר: בסדר.
אלכס מילר: מקסימום, נקבע את זה בפגרה.
אלכס מילר: רבותי, האם יש הערות, מישהו רוצה להתערב, להגיד משהו?
אלכס מילר: הצעת החוק אושרה פה אחד.
אלכס מילר: אדוני, בבקשה.
דן קדרון: קדרון דן, התעסקתי בהכשרת נהגים במשך 34 שנים בצבא, יש לי גם תעודה של הכשרת נהגים.
דן קדרון: זה ספורט שגם עסקתי בו כשהייתי בחוץ-לארץ, אני חושב שזה ספורט שיכול לעזור גם בנושא הכשרה של נהגים בזמן מצוקה.
דן קדרון: צריך לדעת בדיוק איך לעשות את זה, אבל לפי דעתי זה ספורט שיכול לעזור.
דן קדרון: המדינה שלנו צועדת קדימה, וזה דבר שצריך להיות חלק.
אלכס מילר: רבותי, הצעת החוק אושרה לקריאה שנייה ושלישית.
אלכס מילר: האם אפשר להעלות אותה בשבוע הבא?
מירב ישראלי: אני אנסה להניח אותה כמה שיותר מהר.
מירב ישראלי: לא נראה לי שתהיה בעיה.
אלכס מילר: שימי לב מתי אני בארץ כי אצטרך להעלות את זה.
קריאה: רק ביום שני אפשרי.
אלכס מילר: אם אני לא אהיה ביום שני, אנא לדאוג שחבר כנסת, חבר ועדת החינוך, ינמק את החוק.
אלכס מילר: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך, בתאריך 29 בפברואר 2012, ו' באדר תשע"ב.
אלכס מילר: הנושא: יישום חוק חינוך חובה חינם לגילאי 3-4 ישיבת המשך.
אלכס מילר: לפני שבועיים הצלחנו עם שר החינוך ועם המנכ"לית להיכנס לנושאים שהם מהותיים ביותר – פרוייקט של הפעלת חוק חינוך חינם, היום ניגע גם בנושאים נוספים.
אלכס מילר: כל אותם האנשים שלא הספקנו לתת להם זכות דיבור בישיבה הקודמת, מוזמנים להירשם, נתייחס גם אליכם.
אלכס מילר: אני גם אבקש להסדיר את נושא חינוך המיוחד, בשבוע שעבר לא הספקנו לגעת בעניין זה, גם שם אנחנו צפויים לשינויים רבים כך שהמערכת תהיה מוכנה.
דלית שטאובר: אתן עידכון לטובת כל הנמצאים כאן.
דלית שטאובר: בוקר טוב, שלום לכולם.
דלית שטאובר: בנושא של חינוך חינם 3-4, המהלך של הבינוי ברשויות של גנים מתקדם מאוד יפה.
דלית שטאובר: נכון להיום, יצאו כבר למעלה מ-500 הרשאות לבינוי של כ-260 מההרשאות האלה יש כבר פרוגרמות מוכנות, וזה כולל את כלל רשויות המדינה.
דלית שטאובר: מבחינת כוח אדם, גננות, נעשו מספר מהלכים.
דלית שטאובר: אני שלחתי מכתב אישי גם לבוגרות שסיימו את ההכשרה שלהן ולא השתבצו במערכת ההוראה, גם מכתב אישי ללומדות נכון להיום, נבנו מספר מסלולים לתכניות הסבה שאני רוצה להסביר אותם, יש לנו מכסות להסבה, וההיענות להם היא מצוינת.
דלית שטאובר: באתר משרד החינוך, שאליו ביקשתי מהמעוניינים להיכנס, יש 3 תכניות בשיתוף עם המכללות להכשרה להוראה.
דלית שטאובר: תכנית אחת עוסקת בהסבה של אקדמאים בעלי תואר אקדמאי ובעלי תעודת הוראה להכשרה לגיל הרך.
דלית שטאובר: תכנית שנייה עוסקת בהסבה של אקדמאים בעלי תואר מתחום קרוב לחינוך - פסיכולוגיה, חינוך, או מדעי ההתנהגות לרכישת תעודת הוראה לגיל הרך.
דלית שטאובר: המסלול השלישי מאפשר לגננות בעלות נסיון עשיר, לפחות של חמש שנים, תכנית ל-B.E.D.
דלית שטאובר: ולגננת מוסמכת.
דלית שטאובר: ההיענות לאתר הזה היא גבוהה מאוד, אין שום ירידה בסטנדרטים.
דלית שטאובר: תנאי הקבלה הם מוקפדים ומתואמים עם המכללות על פי מתווה אריאב.
דלית שטאובר: עד היום פנו לאתר כ-300 גננות מוסמכות שלא השתבצו עד היום בעבודה בגנים, השתבצו בעבודות אחרות ורוצות לחזור ולעבוד כגננות.
דלית שטאובר: נרשמו כ-60 מורות שרוצות לעשות הסבה לגיל הרך.
דלית שטאובר: 132 בעלי תארים נרשמו כבר להסבות.
דלית שטאובר: נכון להיום האתר רק עלה ביום שישי, אתמול היה יום שלישי, יש לנו 20 בעלי תואר שני, 122 בבעלי תואר ראשון, מהם כמה במדעים, בחינוך, בפסיכולוגיה ובמדעי ההתנהגות שמעוניינים להיות מוסבים, וכ-45 גננות פרטיות שעד עכשיו ביקשו להשלים את ההשכלה שלהן.
דלית שטאובר: זה ההיענות, תוך 3 ימים שהאתר עומד באוויר, זה כרגע ההיענות והרצון להצטרף למהלך של חינוך חינם.
דלית שטאובר: התכניות האלה כמובן אמורות להיפתח בפריסה ארצית, כל אחד מהמועמדים יעבור ראיון, בדיקת התאמה מדויקת שלו של עמידה בסטנדרטים.
דלית שטאובר: הכיתות של הבינוי הם על פני כל הארץ, יש לי כאן תמונה מדויקת, אם תרצו את הפרטים המדויקים הם נמצאים, הם כוללות את כל הרשויות, הרשויות מהמגזר הערבי, הרשויות הקטנות, הרשויות הגדולות, כולן נערכים לבינוי, גם האתר שבו אנחנו פרסמנו הליך רישוי מקוצר לגנים פרטיים עירני מאוד, ההתעניינות היא אדירה, יש עשרות פניות בכל יום, כבר יש עשרות גנים שהגישו את המסמכים, גם איתם אנחנו בקשר יום יומי עם כל המעוניינות, מדריכים אותן, עוזרים להן, אם פה חסר מסמך, עוזרים להן לעמוד בכללים, גם פה יש עוד חודש ימים להגשת הרשיון, כל יום יש עשרות פניות והתעניינות מאוד עירה בעניין הזה.
אלכס מילר: מבחינת העניין של ההרשמה, יש לכם תמונת מצב?
דלית שטאובר: ההרשמה מסתיימת ב-29 לחודש.
דלית שטאובר: אנחנו תיאמנו עם השלטון המקומי, ועם מנהלי אגפי חינוך, נמצא כאן אבי.
דלית שטאובר: ביקשנו מכל הרשויות המקומיות, כל רשות מקומית יודעת מה יהיה מספר הילדים שלהם, היא בגדול תוכל לתת מענה בתחילת השנה.
דלית שטאובר: היא יודעת מה היא מתכוונת לבנות, ומה יש לה נכון להיום.
דלית שטאובר: ביקשנו מהם להקדים מאוד את התשובות לילדים שאין להם מקום, כדי שגם הגננות הפרטיות וגם ההורים יידעו בוודאות איפה הם עומדים.
דלית שטאובר: כל שנה בעידן ההרשמה הורים לא יודעים בדיוק, השנה כמובן בשל הציפייה הוא גורם למתח יותר גדול להורים ולגננות פרטיות, ולכן ביקשנו ונענו שהרשויות יקדימו במידת הניתן את התשובות להורים כדי ליצור תמונה יותר ברורה במערכת.
אלכס מילר: בגלל המצב שהוא מעבר למנגנון שהוא די חדש בערים המסויימות, לפחות בגילאי 3-4 להליך הרשמה למשל לעוד שבועיים שלוש, שיהיה איזשהו ודאות קצת יותר - - -
דלית שטאובר: אנחנו הארכנו את תהליך ההרשמה בשבועיים.
דלית שטאובר: התאריך שמסתיים היום כבר הוארך בשבועיים.
דלית שטאובר: ההרשמה הייתה ערה ביותר בימים הראשונים.
דלית שטאובר: הציבור התנפל על אגפי החינוך, על המחלקות כדי להירשם, אבל אחרי הימים הראשונים ההרשמה באופן מדוד מאוד, מינורי מאוד, כל מי שרצה להירשם נרשם, אין בעיה של לוחות זמנים.
דלית שטאובר: הרצון של הציבור הוא רצון ברור לקבל תשובות ולדעת איפה הוא עומד כדי לדעת אם אני נכלל במענה חינם בשנה הבאה או לא, זה כמובן בקשה שצריכים לעשות כמיטב יכולתנו כדי לייצב ולמצא, ושכל אחד יידע איפה הוא נמצא בשנה הבאה.
אלכס מילר: אני מציע שהאורחים שנמצאים כאן התייחסו לסוגיות שונות, ואז בסוף הישיבה תוכלי להתייחס לנושאים שהועלו כאן.
אלכס מילר: בבקשה, רויטל לן כהן, עורכת דין.
רויטל לן כהן: בוקר טוב, אני חייבת ממקום אישי לציין שמבחינתי זה סגירת מעגל מלפני 4.5 שנים כשהייתי צריכה לעשות שביתה מתחת לבית של יולי תמיר, כדי שהבן שלי שהיה אז בן 4 יוכל ללכת לגן משולב.
אלכס מילר: שביתות מתחת לבית של יולי תמיר לא עזרו במיוחד.
רויטל לן כהן: כן, אבל זה קרה כי משרד החינוך החליט באיזשהו שלב לסגור את הברז, וילדים בגילאי 3-4 לא יכלו להשתלב יותר כי הם לא תחת חינוך חובה, ועל זה אני רוצה לדבר פה, על הנושא של הילדים עם הצרכים המיוחדים.
רויטל לן כהן: בעצם המניעה שלהם להגיע לגנים העירוניים, מונעת מהם באופן עקיף את השילוב.
רויטל לן כהן: מאחר וראיתי שיש איזשהו מדרג של העדפות, חשוב לי מאוד להביא לכאן את המודעות לזה, כי לא ראיתי את הילדים המיוחדים מופיעים שם שהם צריכים להיות לפני כולם.
רויטל לן כהן: הם צריכים להיות לפני כולם, כי מה שנמנע מהם זה לא רק הזכות להגיע לגן עירוני מסובסד, נמנעת מהם הזכות הלגיטימית לקבל שירותים של שילוב בתוך גנים.
רויטל לן כהן: נמנעת מהחברים שלהם בעלי ההתפתחות התקינה הזכות להיות בגן שמכיל ילדים אחרים, ללמוד מהו השונה במעשי ולא בתכניות לימודיות, וזה לפני הכול צריך להילקח בחשבון.
רויטל לן כהן: הזכות ללמוד במעשי ולא בתכניות לימודיות וזה לפני הכול צריך להילקח בחשבון - רוח החוק ורוח חוזרי המנכ"ל ושילוב יחידני מיוחד.
רויטל לן כהן: חשוב לי מאוד להזכיר שבכל העולם הנושא של "המוח הגמיש", הוא תמיד בראש ובראשונה לכל דבר אחר, ורק אצלנו איפשהו זה הולך לאיבוד.
רויטל לן כהן: יש פה גיל קריטי שחייבים לתפוס אותו גם עבור הילדים עם הצרכים המיוחדים וגם עבור עיצוב התפיסות של הילדים הנורמטיביים בהתפתחות הנורמטיבית.
רויטל לן כהן: אני רוצה להדגיש, זו זכות, זכות שחייבת להיות במדינת ישראל ולא בחסד, כי כרגע מה שקורה זה שהילדים שכן מקבלים את שירותי השילוב, מקבלים את זה מהתקציב המיוחד שהושג לפני 4.5 שנים והם מקבלים את זה בחסד, וגם ההתייחסות להורים שלהם שפונים כי כאילו זה בחסד, זה חייב להיפסק דבר ראשון לפני הכול.
רויטל לן כהן: אני רוצה גם להזכיר לכם שהתחייבתם למשרד החינוך מול בג"צ לפני 4 שנים כשהפסדנו שההחלה המדורגת נגמרת תוך שנתיים וייגמרו הייסורים של הילדים המיוחדים, אז זה לא נגמר וזה נדחה שוב, וזאת ההזדמנות שלכם לעשות את התיקון.
רויטל לן כהן: אני רוצה גם להזכיר למדינה שיש פה מחיר כלכלי שנראה כאילו משלמים אותו היום, אבל בעצם זה לא נכון.
רויטל לן כהן: אלף, כי שילוב יחידני עולה פחות מחצי מהשמה בגן חינוך מיוחד, והדבר הנוסף הוא, שילד שאנחנו מטפלים בו היום וצומח להיות ילד שיכול להיות קרוב כמה שיותר לפוטנציאל שלו, חוסך בעתיד כסף למדינה.
רויטל לן כהן: דבר נוסף שכדאי להגיד פה, שמאוד קל להיכנס למערכת החינוך המיוחד, אבל מאוד קשה אחר כך לצאת ממנה, וזה גיל קריטי להתחיל כבר את השילוב היחידני.
זיו מגור: אני עורך דין ומנהל האגף לקידום זכויות ב"אלו"ט".
זיו מגור: אני רק רוצה להוסיף לדברי רויטל, כי היא בעצם אמרה את רוב הדברים שתכננתי להגיד.
זיו מגור: בישיבה הקודמת דיברו פשוט על שני קריטריונים.
זיו מגור: הראשון – מצב סוציו-אקונומי, השני – גיל התלמיד.
זיו מגור: רציתי להבין ולשמוע בעצם ממשרד החינוך האם יש התייחסות לקריטריון של עדיפות לשילובם של ילדים בעלי צרכים מיוחדים ואני אשמח לתשובה על השאלה הזאת.
אלכס מילר: לפני שנתקדם, אני אשמח להתייחסות גם מהשלטון המקומי וגם ממשרד החינוך לנושא של עדיפות לילדים עם צרכים מיוחדים.
אלכס מילר: דיברנו בפעם שעברה בעניין של עדיפויות, כמובן שאנחנו יודעים שרק בעוד שלוש שנים נוכל להכניס כל ילד וילד להכניס לתוך הפרויקט.
אלכס מילר: בישיבה הקודמת דיברנו שהעדיפות תהיה לפי הגילאים, אני חושב שגם אכן הקריטריון של הצרכים המיוחדים חייב להיות איפשהו כעדיפות גם בהיבט של אותם התורים שיש לנו, כאשר הרשות חייבת להחליט וחייבת לעשות החלטה לא פשוטה איזה ילד נכנס ואיזה לא, ואותם הקריטריונים של העדיפויות.
אלכס מילר: לדעתי, גם הנושא של החינוך המיוחד וצרכים מיוחדים צריך להיות איכשהו חלק מבחינת סדרי העדיפויות, בהנחיית
אלכס מילר: כם או בהחלטה של השלטון המקומי, אבל כך או אחרת זה חייב להיות חלק מהיבט של קבלת החלטות.
אלכס מילר: אני אבדוק עם השלטון המקומי.
אתי אלוני: אני יכולה לומר כרגע שלא התייחסנו באופן ספציפי, רק בימים אלה יוצא הודעה משותפת שלנו ושל המשרד והשלטון המקומי, שמגדירה לציבור הרחב את הקריטריונים.
אתי אלוני: מתוך ההודעה אין התייחסות ספציפית לעניין הזה, ואני מניחה שזה נושא שכרגע עוד נלמד יחד ובעבודה עם המשרד.
אתי אלוני: לכן כרגע מאחר ומדובר במאסות הקריטיות של לקראת אוגוסט הקרוב, אני יודעת לומר שזו לא החלטה של השלטון המקומי אם הוא נותן עדיפות לעניין הזה או לא, זו החלטה של מדיניות שכרגע המשרד הגדיר את שלושת הפרמטרים שדרוש לו שם.
אתי אלוני: יש הגדרה של גיל 4, אחר כך גיל 3 ומצב סוציו-אקונומי.
אתי אלוני: כרגע זה המדרג, זאת הכוונה, אנחנו נלמד את העניין הזה יחד עם המשרד, אני מניחה שיש לנו עוד שלוש שנים להיכנס, ואני מניחה שהדבר הזה ייכנס באופן מדורג.
אתי אלוני: אני רוצה להדגיש שזו לא החלטה או איזה זכות יתר שיש לראש רשות או למנהל מחלקת חינוך להחליט בעניין הזה.
אלכס מילר: הוצאות הורה לילד עם צרכים מיוחדים רבה יותר גדולות.
רויטל לן כהן: רק לסבר את האוזן, השילוב של הבן שלי, כשהייתי צריכה לשלם את זה פרטי עלה 10,000 שקלים לחודש.
אלכס מילר: זה מובן, הרי אנחנו פה מסכימים על משהו, נכון גברתי, לא שאת מנסה לשכנע אותי במשהו.
אתי אלוני: אנחנו בהחלט מסכימים.
אתי אלוני: אני רוצה לומר שראשי הרשויות, ובוודאי מנהלי מחלקות החינוך, אבל ראשי הרשויות יש להם מחוייבות לתושבים שלנו, בין היתר גם לתושבים שילדיהם הם ילדי החינוך המיוחד.
אבי קמינסקי: יש מחויבות בסיסית, ראשונית לילדי החינוך המיוחד במערכת החינוך.
אבי קמינסקי: אם הם עברו ועדות השמה בגילאי 3, אז לא היתה שום בעיה מעולם לפתוח כיתות גן בחינוך המיוחד, בשום מקום, בשום צורה שהיא.
רויטל לן כהן: אבל אנחנו לא מדברים עליהם בכלל.
אבי קמינסקי: הדבר הנוסף שאם מדובר על הגנים המשולבים, גם כאן אני כרגע לא רואה איזשהם קשיים מסוימים לקראת השנה הבאה, אני גם לא מכיר קשיים שהיו בשנה שעברה בעניין הזה.
אבי קמינסקי: אולי במקום ספציפי כזה או אחד, אבל במכלול אין שום בעיה בנושא של גנים לחינוך מיוחד.
אבי קמינסקי: אין בעיה וקשיים בנושא הזה של שילוב תלמידים בחינוך המיוחד אם הם עברו ועדת שילוב.
אבי קמינסקי: אם יש קשיים בנושאים מסוימים, זה בנושא של שעות לטובת התלמידים האלה ברמות של התרפיות למיניהם, אבל זה לא קשור לעצם החלטת הממשלה בגילאי 3.
רויטל לן כהן: אתה בכלל לא יודע על מה אנחנו מדברים.
אבי קמינסקי: אני יודע על מה אני מדבר.
רעיה לוי גודמן: בוקר טוב, רעיה לוי גודמן, מנהלת אגף חינוך מיוחד במשרד החינוך.
רעיה לוי גודמן: לעשות קצת סדר במושגים.
רעיה לוי גודמן: גני חינוך מיוחד נפתחים בהתאם לחוק מגיל 3, אין שום שינוי בעניין הזה, הגנים ייפתחו כפי שהם נפתחו בעבר, לא קשור להמלצות טרכטנברג, עולם כמנהגו נוהג.
רעיה לוי גודמן: יישובי צו שהיו בעבר ונכנסו גם לתכנית השילוב, ימשיכו בתכנית השילוב, אין שום שינוי מגיל 3.
רעיה לוי גודמן: אני מבקשת להזכיר שלפני טרכטנברג גם לילדים עם צרכים מיוחדים ביישובים שאינם יישובי צו שזקוקים לתמיכה מסוג סייעת משרד החינוך היקצה סל מסוים מיוחד שלא במסגרת חוק עבור הילדים שזקוקים לתמיכה מסוג סייעת, גם ביישובים שאינם יישובי צו.
רעיה לוי גודמן: עכשיו לסוגיה שהועלתה כאן.
רעיה לוי גודמן: הסוגיה שמעלה כאן מתי תתחיל תכנית השילוב, בגנים וברשויות שמצטרפים עכשיו בעקבות טרכטנברג, זו הסוגיה.
רעיה לוי גודמן: משרד החינוך תומך בתכנית שילוב מגיל 3, משרד החינוך מבין את כל הטיעונים המקצועיים, מכיר אותם על בוריים, ולכן גם נבנתה תכנית כניסה לתכנית השילוב כבר מגיל 3.
רעיה לוי גודמן: כשנדע את מסגרת התקציב שלנו נפעל בהתאם.
רעיה לוי גודמן: התכנית מוכנה מקצועית לעבודה, מוכנה כשנדע את מסגרת התקציב ואת לוח הזמנים שלה נשמח להיכנס.
רעיה לוי גודמן: עוד דבר אחד להוסיף, שבגני החינוך המיוחד שיום הלימודים שלהם מסתיים בשעה מוקדמת לשעה ארבע, ביישובים שייכנסו לטרכטנברג, יוארך יום הלימודים בהתאם לתכנית עבודה שנבנית בימים אלה עבור הגנים האלה.
אלכס מילר: האם יכול לקרות מצב שביישוב כזה או אחר שיש ילדים במחלקת החינוך של העירייה יודעים שיש להם צרכים מיוחדים שבגלל המצב של חוסר מקום הם לא ייכנסו לגן המסובסד.
רעיה לוי גודמן: לא, אין דבר כזה.
רעיה לוי גודמן: הדבר היחיד שעלול להיות זה שאם יש גן שלא נכנס בפעימה ראשונה לטרכטנברג, ויש בו ילדים עם צרכים מיוחדים, שם אין תכנית שילוב, אבל אנחנו עוד לא יודעים באיזה מקומות כן, ובאיזה מקומות לא.
אלכס מילר: יש תכנית אלף, ואנחנו גם מדברים על העניין של הסובסידיה והעניין של התשלום עבור גן, זה גם מאוד חשוב.
אלכס מילר: השאלה שלי היא מאוד ברורה.
אלכס מילר: אני מבקש שמבחינת אותם סדרי עדיפויות שיש היום למשרד החינוך, אם זה גיל ואם זה מצב סוציו-אקונומי, דרך אגב, על הנושא של המצב הסוציו-אקונומי, כבר הובהר לנו על ידי השלטון המקומי שהם לא הולכים להפעיל את הפרמטר הזה כי כנראה שהם לא כל כך יודעים גם להבין מי במצב סוציו-אקונומי ומי לא.
אלכס מילר: אני יכול לתת לך יישובים שכל היישוב במצב סוציו אקונומי נמוך, ואז איך תבחרו שם?
אלכס מילר: לכן אני אומר שגם קריטריון של חינוך מיוחד ואפילו לא חינוך מיוחד, הצרכים המיוחדים לדעתי שם יהיה לכם הרבה יותר קל מבחינת סדרי עדיפויות וקבלת אותם הילדים שקודם כל ההורים שיש עליהם נטל כלכלי מאוד גדול, מצד שני מבחינת הטיפול בצרכים המיוחדים של הילדים שלהם, גם הנושא של הסובסידיה של הגנים שהם יהיו בעדיפות הראשונה.
רויטל לן כהן: זה גם מפנה לכם כסף, רעיה.
רעיה לוי גודמן: אנחנו לא רושמים ילדים למערכת החינוך הרגילה.
רעיה לוי גודמן: מי שרושם תלמידים, זה הרשות המקומית.
רעיה לוי גודמן: ברגע שיש ילד עם צרכים מיוחדים בתוך גן מסוים שנרשם ברשות, זה לא ועדת השמה, הורה רושם את הילד שלו לגן רגיל, הילד עם צרכים מיוחדים, אם הגן הזה הוא גן שנכנס ליישובי צו במצב היום, הוא מקבל תכנית שילוב.
רעיה לוי גודמן: אם הגן הזה ייכנס לטרכטנברג בשנת הלימודים הבאה, יקבל שילוב או לא, אנחנו נראה בהתאם למסגרת התקציב, אבל לא אנחנו רושמים את הילדים לגנים.
רויטל לן כהן: אבל אדוני, במסגרת התקציב, ילד שהולך לגן תקשורת עולה 120 אלף שקל, וילד בחינוך בשילוב יחידני עולה 50 אלף שקל, אני מפנה לך 70 אלף שקל פר ילד.
אלכס מילר: סליחה, רויטל, את לא יכולה להתפרץ כל פעם כשיש לך מה להגיד, זה לא עובד כך.
אלכס מילר: אפשרתי לך לדבר.
דלית שטאובר: הקריטריונים לקבלה לגן הם השניים שאמרנו אותם והם הקריטריונים העומדים.
דלית שטאובר: הקריטריון הראשון הוא קריטריון גיל, מאחר והחלטה היא החלטה מדורגת שתבוצע תוך שלוש שנים, קודם כל בחישוב וההחלה היא יחסית ליכולת של היישוב הספציפי לתת מענה לילדים כי הגנים הם בתחומו, אז העדיפות היא קודם כל לגיל 4.
דלית שטאובר: ברור שייכנס לחינוך חינם ילד בגיל 4 לפני ילד בגיל 3.
דלית שטאובר: בתוך קבוצת הגיל הזו, אם יש ילד שהוא ילד בעל צרכים מיוחדים, הוא נכנס במסגרת קבוצת הגיל שלו.
דלית שטאובר: הקריטריון השני, שהוא קריטריון מקובל והוא מקובל גם על השלטון המקומי, אדוני היושב ראש, הוא הקריטריון של סוציו אקונומי, והרשויות אכן מתחשבות בו.
דלית שטאובר: בנושא השילוב ענינו כאן בצורה מאוד ברורה.
דלית שטאובר: חינוך מיוחד אין סוגיה ואין בעיה.
דלית שטאובר: ביישובי הצו שבהם הוחל חינוך חובה, אין בעיה, השילוב מתוקצב.
דלית שטאובר: ביישובים ובגנים שכרגע מצטרפים גנים במסגרת חינוך חינם, השנה הראשונה היא קודם שנה שהתקציב שמיועד הוא על מנת להכיל כמה שיותר ילדים שלא היו במסגרת חינוך בתוך מסגרת חינוך, כי להיות במסגרת חינוך זה יעד מאוד חשוב.
דלית שטאובר: הנושא של השילוב שהוא נושא מאוד חשוב, וזו זכות של הילדים, בסופו של שלוש שנים הוא יקרה בכל המקומות באופן מלא.
דלית שטאובר: בשנה הזאת היעד הראשון הוא יעד מאוד מורכב עם אתגר מאוד גדול, הוא עוסק במה שאמרתי.
דלית שטאובר: במידה ויישארו תקציבים פנויים, הם יופנו לעניין הזה, ואנחנו גם על זה נקיים שיח עם האוצר.
דלית שטאובר: אבל המטרה הראשונה היא קודם להכיל כמה שיותר ילדים בחינוך חינם בשנת הלימודים הבאה.
אלכס מילר: שאלתי שאלה אחרת, גם אם תקציב לשילוב, הרי בסופו של דבר, הורה מה הוא עושה עם הילד?
אלכס מילר: הולך לגן פרטי אחר, הרי גם שם אין שילוב.
אלכס מילר: אני בסך הכול מנסה לשנות כאן קבלת החלטות והשלטון המקומי - - - על סדרי עדיפויות, גם בנושא של מצב סוציו-אקונומי, גם שם אתם יכולים לעשות את ההחלטות שלכם, וזה לא מה שנאמר לי בפעם שעברה.
דלית שטאובר: נכון, אבל מאז היה חידוד הנושא יחד עם השלטון המקומי.
דלית שטאובר: לראיה, יצאנו במודעה משותפת, היא מתפרסמת היום בעיתונות של היום בלוגו משותף של משרד החינוך והשלטון המקומי, שביחד אומר הקריטריונים של הקבלה הם שני קריטריונים שוויוניים ושקופים, וזה היה בעקבות ההמלצה שלך, אז זה יצא יחד כדי שלא יהיה שום ספק - גיל ומצב סוציו-אקונומי, ולשלטון המקומי כן יש את היכולת לבחון ולדעת את מצבו, יש מידע מרשויות הרווחה, יש יכולת לבדוק - - -
אלכס מילר: שכר לימוד מדורג.
דלית שטאובר: הם עושים את זה.
דלית שטאובר: הם עושים את זה ומשתפים פעולה.
אלכס מילר: אני גברתי, מבקש ממך וגם מהשלטון המקומי לעשות בדיקה של כמה ילדים עם צרכים מיוחדים שנרשמו, ביקשו להירשם לגן ציבורי וסורבו.
אלכס מילר: אני כרגע לא מדבר על תכנית שילוב, אמרתי, יהיה לכם את התקציב אתם תפעילו גם אותו.
אלכס מילר: אבל אנחנו צריכים לקבל את המידע, כי אני חושב שאכן יש פה מספר שהוא מספר לא גדול, ולדעתי כל ראש עיר ייתן את העדיפות שלו דווקא לאלו שיש בעיות המיוחדות להורים מבחינת הוצאה תקציבית, אבל אם ישנו מקום כזה או אחר שכביכול התקבלו החלטות, אז צריך לבחון על סמך מה התבססו ההחלטות, כי אם למשל נכנס ילד בגלל הנושא של הגיל, והוא יכול להכניס ילד עם צרכים מיוחדים, אז אני חושב שדווקא בנושא הזה עדיף אם כבר להכניס את אלו עם צרכים מיוחדים, ולדעתי, לא מדובר במספרים גדולים מאוד.
אלכס מילר: אני מבקש מכם לעשות את הבדיקה הזאת מול אגפי החינוך בעיריות ולהעביר לנו את המידע תוך שבועיים, כי כמו שאמרתם ההרשמה כבר נסגרה ואתם יכולים לעשות את הבדיקה הזאת.
נסים זאב: אני הבנתי שבעקבות השינוי, יהיו עוד טפסי הרשמה – אם גילאי 3-4 זה חינוך חינם, אז אין צורך למשל להביא טפסים של גובה השכר והמשכורות של ההורים כי זה לא בקריטריונים.
נסים זאב: זאת אומרת, בשנה הצטרכו כדי לקבוע את הנושא של סוציו-אקונומי, המשמעות היא שעל כל ההורים להביא את אותם טפסים שהביאו בשנה שעברה, כי אחרת איך יש לך את המידע?
אלכס מילר: בבקשה, הסתדרות המורים.
לילי פוקמונסקי: תודה.
רויטל לן כהן: אדוני, כמה זמן שיתנו תשובה לשאלה שלך?
אלכס מילר: שבועיים.
אלכס מילר: דרך אגב, רבותיי, לא צריך לחכות לישיבה שלי.
אלכס מילר: אם יש לכם אינפורמציה בעניין זה, אתם מוזמנים להעביר לנו, אנחנו נעביר את זה למשרד החינוך.
רויטל לן כהן: אנחנו יכולים להעביר על אולי ילדים אוטיסטים, וגם לא בטוח.
אלכס מילר: אני מבקש, אם יש לכם מידע על כך שילד שבא להירשם הוא כן יכול להיות בגן ציבורי רגיל לפי כל אותם הקריטריונים הודח, או מישהו אחר במקומו, פשוט תעבירו לנו את המקום או היישוב, מחלקה כך וכך, גם ננסה לעזור עוד מהצד הזה.
אלכס מילר: באופן כללי אנחנו ננסה בעוד שבועיים לקבל תמונה מלאה בנושא הזה ולהתקדם במקביל.
לילי פוקמונסקי: אני מבקשת לציין ששילוב ילדים בעלי צרכים מיוחדים מאוד חשוב, כי זו ברכה בגני הילדים, אבל ללא תוספת כוח אדם לא נצליח לעשות שום דבר.
לילי פוקמונסקי: אז לקחת בחשבון גם המשרד גם הרשויות המקומיות, כי כולנו מבינים את החשיבות, אבל ללא כוח אדם מתאים, הגננת לבד לא יכולה לעבוד עם סייעת ללא תוספת כוח אדם לעזרה, במיוחד כשהיום כמעט בכל גן יש ילדים בעלי צרכים מיוחדים.
חנן דגן: אנחנו סיימנו את כל הנושא של החינוך המיוחד ואפשר להמשיך הלאה?
אלכס מילר: כן, אתה יכול.
אלכס מילר: אני נותן לך שלוש דקות שלך, אתה יכול להתייחס לכל נושא שתרצה.
חנן דגן: בכל הנושא של החינוך חינם, חשוב לי להדגיש שלא ניתן לקיים גן פרטי בסכומים שאותם הציע משרד החינוך.
חנן דגן: אנחנו איפשהו בתחושה לכל אורך הדרך שאנחנו לא מקבלים תשובות, עכשיו מזמנים אותנו למשרד החינוך וזה נעשה פעמיים, למרות כל הפניות שלנו עם השאלות.
חנן דגן: אנחנו מקבלים בעצם לבוא, באים לשכנע אותנו כמה זה טוב, וכמה חשוב להירתם, ולעלות על העגלה שאותה מושך הסוס.
חנן דגן: רק אני רוצה לחזור על מה שאמרתי גם במשרד החינוך, זה לא לעלות על העגלה, אלא להיקשר מאחוריה עם חבל על הצוואר.
חנן דגן: לא ניתן להתקיים ולא ניתן לקיים, ואיפשהו יש ניתוק מתוך המציאות הקיימת.
חנן דגן: קשה לי באמת להבין איך לא עושים את החשבון המינימאלי של ההוצאות.
חנן דגן: הרי גן פרטי שהוא חשוב לכל דבר, ומדובר בענף שמעסיק כ-100 אלף נשים שבעצם באו ועושים את מה שהמדינה לא עשתה עד היום, ולבוא בצורה כזאת ולזרוק אותם החוצה, ולהגיד, כן אתם תסתדרו עם זה.
חנן דגן: וכאשר אנחנו באים ואומרים שלא ניתן להתקיים עם זה, גם אומרים לנו כן, אבל זה יציבות לאורך זמן, זה לא יציבות לאורך זמן, זה הפסד לאורך זמן.
חנן דגן: יש חשיבות מאוד גדולה לגן שיהיה יציב כלכלית, כי גן שהוא לא יציב כלכלית, איפשהו זו פגיעה ישירה בילד.
חנן דגן: עד היום אין לנו שום תשובות, גם כל תשובה שניתנת בעצם היא תשובה ללא תשובה, אנחנו איפשהו מצפים שייקחו את כל הסוגיה, את כל הבעיות שקיימות לנו לכל אורך הדרך ויתנו להם פתרונות, הפתרונות יכולים להיות, רק צריכים להושיט יד.
חנן דגן: הרבה פעמים אנחנו מרגישים שאותם אנשים במשרד החינוך שבאים ומדברים איתנו על הנושא, אין להם שום סמכות לבוא ולהמשיך הלאה, אין להם שום סמכות לבוא ולהגיד או.
חנן דגן: קיי.