GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
נסים זאב: זה הרציונל שלה.
דלית שטאובר: אני רק אסביר את העובדות כדי שלא תהיינה אי הבנות.
דלית שטאובר: ההחלטה על חינוך חינם היא החלטה שהמדינה אומרת שהיא חייבת להציע חינוך חינם להורים כדי להקל על הנטל שלהם, זו האחריות של המדינה.
דלית שטאובר: הורה שרוצה לרכוש חינוך פרטי לילדיו, זו זכותו המלאה, הוא יכול לבחור את הסטנדרט של החינוך ואת המוסד של החינוך.
דלית שטאובר: גם כאשר יש חינוך חובה, החובה היא שהילד יהיה בגן עם רשיון.
שולמית ביסמנובסקי: בגן מתוקצב.
דלית שטאובר: סליחה, חינוך חובה, אם יהיה בעוד שלוש שנים על גיל 3, הוא אומר שהילד צריך להיות בגן – גם היום בחינוך העל יסודי יש הורים שבוחרים חינוך פרטי.
נסים זאב: סליחה, גם הגנים היום הם ברשיון, אין דבר כזה.
דלית שטאובר: לא, היום בוודאי.
דלית שטאובר: יש כאן יועצת משפטית היא תסביר.
דלית שטאובר: כשילד יהיה חייב להיות במסגרת, הוא צריך להיות במסגרת.
שולמית ביסמנובסקי: 700 שקלים בבוקר עולה לו ללא תשלום מאז - - -
דלית שטאובר: אני הבהרתי את שאלתה של חברת הכנסת עינת וילף, לטובת כל היושבים כאן.
דלית שטאובר: לנו כמדינה יש אחריות לתת את האופציה של חינוך חינם למי שיבחר בכך, הורה, ועדיין זה לא חובה - - -
שולמית ביסמנובסקי: סליחה, שר החינוך בכבודו ובעצמו אמר שזה חובה, מדברים פה בשני קולות.
נסים זאב: למדינה יש חובה לתגמל את זה.
אלכס מילר: סליחה, מנסים להסביר לך משהו את לא מקשיבה, ואת הולכת עם מה שאת חושבת שאת חושבת שנכון.
אלכס מילר: מנסים להסביר לך, אם לא תקשיבי ותמשיכי להתפרץ, אז את לא תקבלי גם תשובה.
אלכס מילר: אני אומר לך, צריך להקשיב.
אלכס מילר: אם יש לך בעיה להקשיב ולהבין, אז תנסי עוד פעם להקשיב.
אלכס מילר: מנסים גם המנכ"לית של המשרד להסביר, גם היועצת המשפטית של המשרד מנסה להכניס מלה כדי להסביר לך, אבל את ממשיכה להתפרץ, גברתי, קצת סבלנות ולהקשיב, אולי תקבלי הסבר.
דורית מורג: אנחנו נמצאים בכמה מישורים.
דורית מורג: קודם כל יש כפי שאמרה המנכ"לית יישובי הצו, שם זה חובה וגם חינם, זאת אומרת, יהיה לי את הזכות לחינם היא גם של הילד, זאת אומרת, יש חובה מצד אחד על המדינה לתת - - - סליחה, אני מנסה להסביר, אנחנו לא שם.
דורית מורג: יש חוק משנת 1984, שלמעשה קבע וזה לא חדש, חינוך חובה וחינם - - -
אלכס מילר: באותם אשכולות אם אני רוצה ללכת לגן פרטי אני יכול או לא?
דורית מורג: בגן פרטי אתה יכול, אבל זכות של הילד היא ללמוד חינם ככל שמדובר בגני חובה.
מסעוד גנאים: חינם לא חובה.
דלית שטאובר: אם ההורה לא רוצה חינם, אז המדינה רק דורשת ממנו שהילד יהיה במסגרת חינוכית, זו ההבהרה שחייבת להיאמר כאן.
דלית שטאובר: הורה תמיד יכול לבחור גם בחינוך חובה, חינוך פרטי בתנאי שלמוסד יש רשיון.
נסים זאב: לפי האמנה הבינלאומית זכותו של כל הורה לקבוע את חינוך ילדיו.
דורית מורג: אנחנו נמצאים היום במסגרת החלטת הממשלה, עדיין זה לא חובה.
דורית מורג: זאת אומרת, נתנו אפשרות לחינוך חינם והחובה לא מתקיימת בשלב זה, היא תהיה אולי בהמשך, משום שהחלטת הממשלה או החוק במדינת ישראל קבע שאכן יהיו צווים בהדרגה, כרגע אנחנו נמצאים בשלב של חינוך חינם ולא חובה.
דלית שטאובר: בעוד שלוש שנים, שואלת אותך שולמית ביסמנובסקי, האם אני תהיה לי אפשרות להתקיים כגננת פרטית, האם יש מי שיכול לקנות את השרות שלי וזה יעמוד במה שנדרש.
דורית מורג: בעוד שלוש שנים, ככל שזה יהיה חובה, זאת אומרת, זה קורה כמו בית ספר היום שמוכר שאינו רשמי, בית ספר פרטי נותן שרות מקבל הכרה לצורך לימוד חובה, זאת אומרת, גם אז למעשה כל ילד בגיל 3 בגן עם רשיון, ככל שהחוק יאמר את זה, הצטרך לקבל לימוד חינם חובה וחינם, זאת אומרת, הוא הצטרך להיות במסגרת מוכרת על ידי משרד החינוך.
דורית מורג: אנחנו לא שם, אנחנו כרגע בלימוד חינם בלבד שהוא לא חובה.
דורית מורג: ילד קודם כל לא חייב להישלח לגן בכלל.
דורית מורג: הורה שרוצה לבחור שהילד שלו יהיה בבית, יכול.
דורית מורג: הורה שרוצה ללכת לגן פרטי לא מאוגד, כי שם יש לו כל מיני אפשרויות אחרות, יכול, בעוד לי כשיחול החוק על כולם, אז כמובן תהיה חובה, בואו נדבר אז - - -
שולמית ביסמנובסקי: בואו נהרוס את הגנים עכשיו, ונדבר בעוד שנתיים כשהם כבר נהרסו.
דורית מורג: יש מקום לחינוך פרטי - - -
שולמית ביסמנובסקי: תקראו לילד בשמו וזהו, הכי פשוט לומר את האמת.
אלכס מילר: עזבי כרגע מה יקרה בעוד שלוש שנים.
אלכס מילר: אני אשאל אותך שאלה עכשיו.
אלכס מילר: באשכולות של 3, 4, במקום שמופעל חוק חינוך חובה לפי חוק, לא לפי פרוייקט של משרד החינוך, עכשיו מה שאנחנו מדברים זה פרויקט, זה לא חוק, זה החלטת ממשלה, החלטת ממשלה אפשר לבצע אפשר לא לבצע.
דורית מורג: כרגע אנחנו לא בשלב של החוק.
אלכס מילר: אין חוק.
אלכס מילר: החוק כרגע - - -
נסים זאב: אם יהיו בחירות בעוד כמה חודשים זה בכלל לא התבצע.
אלכס מילר: לפי מה שהחוק כרגע מופעל באשכול של 3, ו-4.
דורית מורג: החוק כרגע - - -
אלכס מילר: מופעל כרגע באשכול 3 - - - אני שואל אותך שאלה, באותם אשכולות יש גנים פרטיים שמופעלים בשכר לימוד פתוח - יש או אין?
דורית מורג: יש גנים פרטיים שמופעלים לפי רשיון וגם הם מתוקצבים היום באותה מידה.
אלכס מילר: זאת אומרת, הוא מתוקצב אבל אסור לו לגבות שקל אחד יותר.
דורית מורג: אסור לו לגבות, אלא תשלומי הורים כפי שהחליטה ועדת החינוך של הכנסת.
אלכס מילר: בשביל שאנשים יבינו, לא מבינים לאיזה כיוון אנחנו הולכים.
אלכס מילר: בשביל שהאנשים יבינו, המדינה ברגע שתחוקק חוק, או שהיא לא תביא את החוק לדחיית היישום שלו בחוק ההסדרים הקרוב, זאת אומרת, אתם כל שנה מביאים את דחיית היישום, ברגע שאתם לא מביאים את זה, אנחנו מפעילים את החוק כפי שהוא חוקק ב-1984, ותוך שלוש שנים כל גן פרטי, הוא יכול להיות גן פרטי ברשיון, אבל הוא יקבע יותר מ-700 שקלים שמתקזז לו מול הגוף שמעביר לו את הכסף, ההורה לא ישלם את הכסף.
דורית מורג: כמו שמתקיים היום בבתי הספר המוכרים שאינם רשמיים.
דורית מורג: גם שם למעשה החינוך חינם - - -
מירב ישראלי: אף בית ספר לא גובה שכר לימוד?
דורית מורג: כרגע בבית ספר מוכר שאינו רשמי זה חינם.
דורית מורג: הגבייה נעשית על תכנית לימודים נוספת, על כל האקסטרות, גם כאן יהיו אקסטרות שאפשר יהיה לגבות אותם.
אלכס מילר: יש גם צהרונים.
אלכס מילר: רבותיי, הנושא מובן, יש החלטת ממשלה, המדינה החליטה שתוך שלוש שנים ההורים לא צריכים לשלם על החינוך מגיל 3, זו החלטת המדינה עד שעה מסוימת, כמובן שמשעה מסוימת עדיין הצהרונים הם בתשלום שהוא תשלום לא מבוקר, זה כבר עניין אחר, אבל יכול להיות שגם שם יהיה איזשהו שינוי בעוד כמה שנים, כי לפי מה שאני הבנתי, שאכן משרד החינוך רוצה לתקצב את כל המשפחות שכביכול, לפי מה שאני מבין, העדיפות לאלה שעובדים.
אלכס מילר: הייתי מצפה גם לאלה שמשרתים בצבא, זה דבר שכביכול אנחנו נדון גם בעתיד, אבל זה מה שיש.
שולמית ביסמנובסקי: מה עם כוח אדם אדוני?
אלכס מילר: כמו שבכל מערכת הבית ספרית, בסופו של דבר אנחנו מתאימים את עצמנו להחלטות סביב הנושא של החינוך, אז יכשירו, כמו שצריכים לבנות מבנים, אז כך גם יכשירו את כל מי שצריך לעבוד.
אלכס מילר: תאמיני לי, גם בנושאים אחרים יש לנו המון בעיות, אני גם שואל את עצמי כל יום מי המורה שנכנס ללמד מתמטיקה של הילדים שלנו, אני גם נחשף להרבה בעיות, הבעיות האלה תמיד יהיו.
אלכס מילר: אנחנו יכולים לסייע באותם הנושאים.
שולמית ביסמנובסקי: בנות שרות לאומי זה אופציה?
אלכס מילר: תמיד אופציה בנות שרות, תמיד אופציה לתת עבודה מועדפת לכל מי שמתעסק, זה כבר סוגיה אחרת שמשרד החינוך יחד עם משרד האוצר – זה אחד השאלות שהם הצטרכו לענות, האם נושא של עבודה מועדפת צריך גם להיכנס בנושא החינוך ולא בתחנות דלק – גם קצת ערך וקצת - - -
מסעוד גנאים: שאלה למנכ"לית, התפרסם שמשרד החינוך יפעיל מורות, שמורות יעבדו כמורות קבלן מעמותות, מחברות בפרויקט הזה, זה התפרסם, יש דיון היום במליאת הכנסת.
דלית שטאובר: בהחלטה 3/4 על גני הילדים, ההסבות הן הסבות מקצועיות, הדגשתי את זה בהתחלה, מדובר על העסקה של משרד החינוך של הגננות כולן.
דלית שטאובר: אתה מדבר על החלטה אחרת שהיא החלטה של 3/9 שהיא החלטה שעוד טרם גובשה, היא נמצאת בדיונים כרגע והשר יגיב אליה, התייחס אליה.
דלית שטאובר: אנחנו נמצאים כרגע בבניית המודלים, עוד אין החלטות בעניין הזה.
אלכס מילר: עלו כאן סוגיות שונות שכמובן שיש השלכות שונות בעניין של היציאה מתחום הפרטי, ובעניין של גילאים 3, ו-4, זה הפחתה בהכנסות של המדינה מהמסים שמשלמים כמובן העסקים הקטנים, בנוסף לכך, אנחנו רואים שאכן יש חשיבות בהזרמה גדולה מאוד של כוח אדם המסייע בתחום הפרויקט החדש של גילאי 3, 4.
אלכס מילר: כמובן יש חשיבות רבה של שיתוף פעולה בנושא של כוח אדם.
אלכס מילר: זו שאלה שנשאלת לישיבה הבאה אם תוכלו לבדוק, הנושא של עבודה מועדפת.
אלכס מילר: הנושא של כל מי שמשת
אלכס מילר: חרר מצה"ל ומחפש את עצמו בתקופה 3, 4 שנים אחרי השחרור.
אלכס מילר: האם משרד האוצר מוכן גם לבדוק את הסוגיה הזאת, אשר תהיה גם בעצם שינוי בסדרי עדיפויות בנושא של עבודה מועדפת, שרות לאומי, בנות שרות, כל מה שאנחנו מתעסקים שנותן כוח אדם, עזר נוסף למערכות שונות, האם אתם יכולים לבדוק גם את הסוגיה הזאת שיכולה לסייע למערכת?
אלכס מילר: אנחנו עלולים למצוא את עצמנו, בלי גננות, בלי סייעות זה יכול לגרום למצב שבאמת, גם לא תהיה אפשרות ללכת לגן פרטי ברגע שזה הופך להיות חובה, אז תהיה פה בעיה מאוד גדולה בציבור שכביכול ילדים נמצאים ללא השגחה, לא יכולים לקבל אופציה אחרת, כי לפי החוק היא כבר פסולה, אז מישהו צריך לתת פה תשובות, וחס וחלילה שלא יקרה אסון.
אורי שומרת: אני אתייחס.
אורי שומרת: קודם כל משרד החינוך פנה כבר למשרד האוצר בנושא של הסבת גננות, גם כמובן שבמהלך של יישום החלטת הממשלה מעבר לחוק, ייבנו מספר רב של גנים לילדים שהיום לא נמצאים במערכת ויש חוסר בגננות, ונענינו לבקשתם.
אורי שומרת: בנושא של הסייעות אנחנו נצטרך לבחון את זה.
אלכס מילר: אני אשמח שגם הסוגיה הזאת תיבחן, בסופו של דבר אתם חייבים להגיע לכמות מסוימת של אנשים שנמצאים במערכת לטובת הפעלת הפרוייקט הזה.
אלכס מילר: זה צריך להיות מהלך אסטרטגי, הוא לא יכול להיות רק מצד אחד, בוא נעשה הסבה לגננות ובזה סיימנו, צריך ללכת בכמה מישורים.
אלכס מילר: לדעתי, אם אתם תבנו מפה של 3 שנים קדימה, איך אתם באמת מגיעים למצב שאתם סגרתם את כל הארץ מבחינת ההיבט הזה, וכמה אנשים נמצאים בכל גן וגן, יכול להיות שצריך להיות איזשהו תקן מינימלי, ולזה צריך לתת כמות מסוימת של הכשרות, וכמות מסוימת של אנשים שייכנסו לשם, אבל כמובן שזה כרוך בתקציב, בתקציב לא קטן, אבל אתם צריכים לפחות לתת לנו איזשהו מתווה ויעד שאתם רוצים להגיע יחד עם משרד החינוך, זה לא יכול להיות פרוץ לגמרי.
אלכס מילר: כשאתה מחליט שכולם בחובה, אז כל ילד שנמצא בגן חובה, ואין לו שום אופציה אחרת, כשהוא נמצא שם, הוא צריך להיות מוגן מכל הבחינות, גם מבחינת בטיחות, גם מבחינת כוח העזר שנמצא שם ביחס לכמות התלמידים.
נסים זאב: אדוני היושב ראש, כאשר בשנות החמישים באו עולי עיראק, ואחר כך חלאב ב-1948, וגם כשעלו העולים מרוסיה בשנות ה-90' ועד 2000, אתה חושב שהיה איזושהי תכנית לקלוט את העולים?
נסים זאב: אני זוכר את אריק שרון שהיה בזמנו שר הבינוי והשיכון או שר התשתיות, הוא קודם כל החליט לבנות, הוא בנה את פסגת זאב ואמר אנחנו נתמודד תוך כדי.
נסים זאב: אי אפשר הכול לעשות בתכניות כמו שהגברת הנכבדה מקריאה לנו לפי סעיף א', וסעיף ב'.
שולמית ביסמנובסקי: בשנות החמישים הילדים היו עם ההורים בבית.
נסים זאב: שמעתי אותך, ממש לעונג היה לי.
אלכס מילר: אנחנו מנסים להיות מאלו שלומדים מטעויות של אחרים, ולא את אלו שלא לומדים.
נסים זאב: אז היו טעויות?
אלכס מילר: לא היו טעויות בעלייה?
אלכס מילר: חבר הכנסת זאב, אני יכול לתת ספרים שנכתבו על מה שנעשה כאן בארץ.
נסים זאב: אם הייתי לומד את הטעויות קודם, אז לא היתה עלייה.
נסים זאב: אז הייתה עלייה ואחר כך לומדים את הטעויות, נכון, "נעשה ונשמע", כך בונים מערכת.
נסים זאב: אין ספק שגנים פרטיים הם חלק מהמערכת של הגנים העירוניים, זה כך ימשיך בשנים הקרובות, זה חייב להיות.
נסים זאב: הרשויות המקומיות לא יכולות לתת מענה.
נסים זאב: זה בדיוק כמו שעכשיו יש תכנית לתת מענה במשרד השיכון לכל - - - אין מצב כזה.
נסים זאב: לא בונים 300 אלף יחידות דיור בשנה אחת, צריך לזכור, שגם בשנה הבאה יש אותן מכסות שצריכים להיות נוספות, הלוא אם נאמר שבכל שנה יש תוספת של 30, 40 אלף ילדי גן, גם לזה צריך להיות מענה בשנה.
נסים זאב: זאת אומרת, הריבוי הטבעי הוא חלק מהמנגנון ומהמערכת שצריכה להתמודד בעניין הזה.
נסים זאב: לכן אני אומר כך, קודם כל אנחנו צריכים לדאוג לשני דברים - משרד החינוך נותן את הפיקוח כמובן יחד עם הרשות המקומית, הם צריכים לעשות את העבודה.
נסים זאב: אתן לכם דוגמה, מה, אתם יכולים למצוא היום שכל הגננות יהיה להם תעודת B.A.?
נסים זאב: הלוא כל הגננות מטעם משרד החינוך והרשות המקומית הן מחויבות ב-B.A.
נסים זאב: אז אין מצב כזה.
נסים זאב: היום במודעות של היום, אני אומר לכם, הרבה תלמידות שהיה להם רק בכיר או רק מוסמך, במהלך השנתיים הקרובות הן יילכו ללמוד את ה-B.A., אז לתת את ההזדמנות למערכת לבנות את עצמה.
נסים זאב: אי אפשר לדחוף את זה ולומר, או שהכול ידפוק לפי התכנית שלך, המנכ"לית הנכבדה, או שלא יהיה כלום.
שולמית ביסמנובסקי: אני מהגנים הפרטיים.
נסים זאב: אנחנו צריכים לאפשר לעזור שבאותם מבנים שכבר קיימים גנים, לאשר אותם, אם זה מבנים ציבוריים, אם זה אפילו מבנים פרטיים ועומדים בקריטריונים, ולא להקשות לפחות במחלקת התכנון את הקשיים התכנוניים שאני אומר לכם, הסבת מבנה, גם אם הוא לכאורה מבנה ציבורי, להסב אותו לגנים לוקח שנתיים ושלוש, אף פעם לא נוכל להתקדם בקצב הזה.
נסים זאב: מישהו מצפה שמשרד החינוך יצמיח לנו מחר בבוקר או לקראת תחילת שנה הבאה עשרות רבות של גנים - אני לא יודע.
נסים זאב: יהיו בשלבי תכנון, יהיו בשלבי בינוי, אבל זה לא מהיום למחר נוכל לעמוד בהתחייבויות.
נסים זאב: מה שחשוב, שמשרד החינוך בעצם מפקח מבחינת מספר התלמידות, המבנה שיהיה מתאים וראוי, והפיקוח המינימלי – הקריטריונים שהיו עד היום לפחות, ולדרוש שלקראת השנה באה, בעוד שנתיים הדרישות יילכו והתחזקו מבחינת הדרישות של משרד החינוך.
נסים זאב: אבל אני אומר לכם, אל תעצרו את העניין, תאפשרו קודם כל קליטה של האוטומציה שכל גוף של עמותה יכול להגיש את זה, לעדכן אצלו במשרד החינוך וברשויות המקומיות, זה דבר חשוב, זאת אומרת, גם בעמותות שהיו בעבר, לאפשר את אותם המהלכים, כי אחרת אנחנו נראה 300 אלף הורים מגיעים לרשום ילדים ברשויות המקומיות, ולכן אני מאמין שהרשות לא יכולה להתעסק רק בניירות, יש לה, אני מאמין, עוד דברים נוספים.
אנסטסיה מיכאלי: אדוני, יושב ראש הוועדה, אני מברכת על הדיון הזה, הוא דיון מאוד חשוב.
אנסטסיה מיכאלי: אני רוצה לברך באותה מידה למנכ"לית שכבר לא חדשה של משרד החינוך דלית שטאובר על הפעילות למען הרבה מאוד הורים, ולמען הילדים של מדינת ישראל העתידיים.
אנסטסיה מיכאלי: אני רוצה להגיד שנאמר כאן שעדיף לבנות תכנית לשלוש שנים בשיתוף פעולה עם משרד האוצר ומשרד החינוך, אני חושבת שכאן מדובר על תכנית לטווח הרבה יותר רחב, ואם לחשוב על התכנית הזו, זה לא טווח של שלוש שנים, אלא הרבה מעבר לכך, ב-30 שנה אם לא יותר, אם בכלל אנחנו מסוגלים לחשוב לטווח הזה במדינת ישראל.
אנסטסיה מיכאלי: כל הדיונים שהיו כבר הרבה מאוד שנים למען התכנית של חינוך חינם במסגרת של רפורמה לילדים לגילאי מאפס עד שש, זו תכנית שאני חושבת שמגיע לנו לחשוב גם על זה.
אנסטסיה מיכאלי: שמתחילים מגיל 3 עד 4 שיהיה בחינם, יש ספק בזה, כמו שאנחנו כולנו יודעים רוב ההורים שמכירים מושג חינם, ואני חושבת שחבר הכנסת אמר כבר, כן, חינוך חובה אבל השאלה אם זה חינם, באמת, זה לא כל כך חינם.
אנסטסיה מיכאלי: במאמר מאוד יפה של שולמית ביסמנובסקי, ציינת דבר מאוד חשוב לגבי השובר של 700 שקלים, יש לחשוב על זה, יש אופציה כזו, כי בעצם אנחנו כמדינה נותנים חינוך ומציעים חינוך חינם, יש אופציה להוריה לבחור האם באמת כדאי לשלם או לא לשלם.
אנסטסיה מיכאלי: האם הוא מעדיף חינוך פרטי או לא, אבל האופציה של נתינה של 700 שקל כדאי לחשוב על זה , לדעתי.
אלכס מילר: את מדברת על שוברים.
אלכס מילר: גברתי, את מבינה שברגע שמפעילים שיטה כזאת צריך לעשות פיקוח מחירים על גני ילדים.
אנסטסיה מיכאלי: כאן צריך לשקול ולהעלות את הנושא לדיון של אותו משרד האוצר ומשרד החינוך.
אלכס מילר: כשאני נותן להורה 700 שקל, ולך אין שום פיקוח על המחיר, אז את יכולה לעשות במקום 2,500, את יכולה לעשות 3,200, את ה-2,500 שקלים שלך את תקבלי.
שולמית ביסמנובסקי: אפשר לשבת עם האוצר, לחשב כמה עלויות, ולעשות את המקסימום שאתם מאשרים, ברגע שזה יהיה ריאלי אנחנו נשתף פעולה ברצון רב.
אנסטסיה מיכאלי: עוד נקודה אחת שאני מבקשת מהמנכ"לית של משרד החינוך לשים לב על הנקודה הזאת.
אנסטסיה מיכאלי: כאמא, אני גם נתקעתי עם אותה בעיה בשנה הזו כאשר רשמתי את הילדה שלי לגן בפעם הראשונה שהוא לא פרטי, אלא לגן של מדינת ישראל, העירוני.
אנסטסיה מיכאלי: יש נושא אחד שכל פעם אנחנו כאמהות נתקענו לבקש הנחה לילדים – אם יש לאמא ילד אחד שקטן יותר מגיל 3, אז מגיע לה 10% הנחה.
אנסטסיה מיכאלי: אם אין הוכחות של קבלות וכל מיני מסמכים, זה לפחות בשנה הזו היה, אני לא יודעת מה יהיה בשנה הבאה, אם אין הוכחות והאמא לא הספיקה בגלל שהיא עובדת קשה מאוד, לא הספיקה להביא חשבוניות מהגן הפרטי שהילד לומד שם, אז היא לא מקבלת הנחה של 10% באותו גן.
אנסטסיה מיכאלי: עכשיו הגן הציבורי הוא חינם, אני מקווה מאוד שגם תיקחו את הפרופורציות האלה בעתיד, תחשבו על זה, יכול להיות שבשנה זו יש אמהות שעדיין לא ביקשו את אותן הנחות, אז השאלה היא אם התקציב הזה עדיין קיים בבקשות.
אנסטסיה מיכאלי: יש עוד נקודה אחת, כשילדים מגיל 3-4 מגיעים לגנים, אני מסכימה לחלוטין עם שולמית שחייבים שעות שינה, ושבתכנית הלימודית אם תתחילו לבנות לא רק את הנושא הכספי, אלא הנושא של חינוך, לדעתי, חשוב מאוד לכלול בתוך התכנית, סליחה, אני פונה עכשיו למנכ"לית, זה חשוב מאוד, אני מבקשת שתחשבו על כך שהילדים שלנו יהיה להם הזכות לנוח שעה אחת בצהריים.
אנסטסיה מיכאלי: כאשר בתי הביאה כריות ושמיכה לגן ואמרה שהיא מעוניינת לישון שם, אמרו לה, סליחה גברתי הקטנה, את לא תשני פה, כי משרד החינוך אמר לנו לבנות תכנית חינוכית שתלמדו ושתקבלו השכלה.
אנסטסיה מיכאלי: וכאשר קיבלתי בת בשעה חמש היא רצתה כבר לישון ולא ללכת איתנו לפעילות.
אנסטסיה מיכאלי: אם אפשר אני אשמח מאוד לקבל תשובה.
שולמית ביסמנובסקי: צריכים לפעול על פי תיאוריית הצרכים של מאסלו, קודם כל צרכים סופיים, ואחר כך - - -
אנסטסיה מיכאלי: את עדיין העלית את הנקודה הזאת, מבחינה זו אני מסכימה איתך לחלוטין, ושמעתי הרבה מאוד אמהות שהתלוננו.
מסעוד גנאים: בקשר להחלת החוק, אני כחבר כנסת ערבי שכמה פעמים היו דיונים פה, דיונים בוועדת החינוך ליישובים ערבים במשולש, שהם ביקשו, הם דרשו להחיל את החוק עליהם.
מסעוד גנאים: העניין של הגנים הפרטיים זה עניין יחסי, ביישובים הערביים מצב כלכלי, סוציו-אקונומי קשה זה היה נטל, נטל שהילד שלך בגן פרטי, אתה משלם הרבה כסף.
מסעוד גנאים: לכן הם ביקשו את זה, הם רצו את זה, והם באמת מברכים על זה.
מסעוד גנאים: קשיים, תמיד יש קשיים, אבל העיקר, אני גם מברך על החלת החוק משום שהוא באמת עוזר להרבה אנשים, במיוחד, אני מדבר על המגזר הערבי.
עינת וילף: בנושא הגנים הפרטיים, גורמים כמו ויצ"ו ונעמ"ת שנכנסים עכשיו לגיל הרך מבחינת התיקצוב הממשלתי, הם לא טוענים שיש בעיות והגנים שלהם מאוד מבוקשים גם מבחינת הייחוס ברמה של אנשים שלא עומדים בשום קריטריון של ויצ"ו, מפעילים את כל קשריהם כדי להיות שם בגנים שלהם.
עינת וילף: נשאלת השאלה למה צריך לעשות את כל התהליך של איכות וקריטריונים, וכמה עולה.
עינת וילף: יש לנו בעצם שני גורמים שכבר היום מנהלים גנים ברמה שהיא מבוקשת, ונכנסים לתכנית הזאת, ועושים את זה בתקצוב המבוקש.
שולמית ביסמנובסקי: התיקצוב שלהם שונה משום שהם פטורים ממע"מ, הם פטורים ממס הכנסה, הם פטורים מארנונה, הם פטורים משכר דירה, הם פטורים מהרבה מאוד עלויות.
שולמית ביסמנובסקי: יש להם תקן של 1 ל-11, ו-1 ל-15, ו-1 ל-10 ולא אחד ל-5-6 כמו בגנים הפרטיים, כך שהם יכולים לעבוד עם עלות הרבה יותר נמוכה מהגנים הפרטיים.
חנן דגן: הם מקבלים מבנים, שטחים, הכול.
קרן איוס: אני רוצה לציין שני פרמטרים נוספים שלא עלו פה.
קרן איוס: אחד – לוח הזמנים, משרד החינוך יצא בהצהרה לציבור שלכאורה נותנת שוויון הזדמנויות לכולם, אבל זה מחצית מצג שווא, מכיוון שאתם אמרתם להורים חוק חינוך חינם מגיל 3, בכוכבית קטנה אמרתם ייכנס לתחולה תוך שלוש שנים, ולכן נוצרה בהלה.
קרן איוס: אנחנו מבחינת הגנים הפרטיים, גם אם חשבנו לבוא למהלך של שיתוף פעולה ולהושיט יד, קיבלנו לוח זמנים מאוד צפוף עד אתמול להתאגד, ועד ה-30 למרץ להוציא רשיון, הדבר הזה הוא לא מידתי כי אתם מחזיקים את המקל בשני קצותיו, מצד אחד ההורים עוד לא קיבלו תשובה, מצד שני, אנחנו לא נקבל רשיונות עד סוף השנה, והתהליכים הם מאוד יקרים ומאוד ארוכים, וזה משהו שמעמיד אותנו, באמת, לא מעמיד אותנו – מושיב אותנו על הגדר.
קרן איוס: אנחנו נוטים לומר לגננות שלנו, בואו, תורידו גילאים, אל תיכנסו למלחמה שאנחנו נפסיד בה מראש מחד, מאידך, אנחנו מועדים לכליון ממש, לפורענות, בשלוש השנים הקרובות, ומה גם שציפור קטנה לחשה לי שגם הצהרונים הולכים לתהליך של תחולה מיידית חינם בסך אשכולות כאלה ואחרים.
קרן איוס: זאת אומרת, שילדים מגיל אפס עד 9 יקבלו חוק חינוך חינם.
קרן איוס: אתם לוקחים מערך שלם של אנשים שעובדים במגזר הפרטי ומורידים אותו לטמיון.
קרן איוס: אני יכולה להגיד לכם שעניין ההכשרה פחות מטריד אותנו מכיוון שמי שהלכו לפתוח גנים פרטיים זה אנשים אקדמאיים, אני בעצמי בעלת גן, יש לי תואר שני, אני דוקטורנטית לחינוך.
קרן איוס: אני לא ממהרת להיכנס לתכנית שלכם ולא לוקחת את החבילה כי אני יודעת שאין לי סיכוי עד ה-30 למרץ לעשות את הדבר הזה.
קרן איוס: אז אם אתם לקחתם 3 שנים למה נתתם לנו חודש, אנחנו לא נצליח.
קרן איוס: אנחנו מאוד נשמח אם תבואו לקראתנו ורישיון זמני מותנה אולי נראה בכאילו שיהיה לו איזשהו עוגן במציאות, ושהגנים שהלכו לטובת הדבר הזה - יש לנו כאלה בודדים אמנם שהשקיעו עשרות אלפי שקלים בלשים כיורים, אסלות, בטיחות, תברואן, סורגים וכו', לפחות שההשקעה הזאת לא תהיה לשנתיים שלוש, כי אף עסק ששם מאה אלף שקל לא רוצה לדעת שיש לו גזר דין מוות בעוד שנתיים שייכנס, אז תעזרו לנו בעניין.
יצחק רייך: אני מצטרף למה שנאמר פה, בייחוד בנושא הבעייתיות ברישום של העיריות, אני רוצה לחדד שתי נקודות בנושא הזה.
יצחק רייך: הדבר הראשון, כל עירייה עושה דין לעצמה, רושמת, לא רושמת, יש עיריות שאומרות אתם תבואו אחר כך, כדי לראות איך הם מתגברים על הרישום המקורי שלהם, נקרא לזה כך, למרות שנאמר פה שראש העיר מחויב לכל הילדים, בשטח זה לא מתבצע.
יצחק רייך: אז גם עיריות שרושמות, ברגע שנגמר, כמו שהעלו פה שיש סמל לגן, ברגע שהרישום לסמל נגמר, הם אומרים להורים שבאים להירשם, אין יותר מקום.
יצחק רייך: עכשיו כדי לפתוח גן נוסף אנחנו צריכים בימים האלה להגיש בקשה למשרד החינוך, אין לנו שום נתון על סמך מה להגיש את הבקשה.
יצחק רייך: הבקשה היא בימים האלה.
יצחק רייך: גם עיריות שרושמות לא נותנות לנו נתוני אמת עד הקיץ, אז מה שקורה כשמגיע סוף מאי, ובסוף מאי צריך להתחייב לגננת, לעובדי הוראה על שנה הבאה, אין לנו שום נתון שייתן לנו אינדיקציה אם אנחנו יכולים להחזיק את הגן או לא, מפני שאנחנו לא מקבלים משוב מהעיריות מה הם רשמו ומה הם לא רשמו.
יצחק רייך: הדבר השני בנושא הבינוי וההיערכות.
יצחק רייך: הממשלה תיקצבה כסף רב לצורך כך, והפרוצדורה היא פשוטה.
יצחק רייך: העירייה מגישה צרכים לבינוי למשרד החינוך, משרד החינוך בודק אותם ומוציא את הפרוגראמה.
יצחק רייך: אבל כדי להיכנס לזה, העירייה צריכה להגיש, ובמקרים רבים העירייה לא מתייחסת לגנים במסגרת המוכר שאינו רשמי ולא מגישה אותם בכלל.
יצחק רייך: לא מגישה אותם בצרכים לבינוי, לא שיפוצים, לא להתאמת מבנים וכל הדברים האלה, אנחנו מחוץ לתמונה.
יצחק רייך: עוד משפט אחד, אני שמחתי לשמוע פה שבגנים של החינוך המיוחד אין איתם בעיה, בעיה תקציבית.
יצחק רייך: לצערי במוכר שאינו רשמי גם זה לא נכון, יושב פה מר פינסקי שבימים האחרונים לבד אמר לי, שיש לי גן שפתחתי אותו בהוראה של המפקחת של משרד החינוך, ומר פינסקי אומר שאין לו תקן.
שרית אורן: התנועה מברכת על המהלך שהמדינה לקחת על עצמה, תמיד לקחת אחריות של המדינה לחינוך הוא דבר מבורך, למרות שהחוק היה צריך לחכות כמעט רבע מאה בשביל זה.
שרית אורן: בפעם שעברה בדיון הוצג פה מושג שנקרא "מגה פרויקט", כך נקרא הפרויקט שאתם מעבירים כרגע.
שרית אורן: אני חושבת שככזה הוא נדרש, הוא דורש הסתכלות והיא לא רק מדברת כלכלית ומגובה בסוג של מדיניות.
שרית אורן: אנחנו היום בספק לגבי היכולת להרים את הדבר הזה בצורה חלקה.
שרית אורן: יש כאן חלק דרמטי שעלול לגרום נזק מבחינתנו לדורות.
שרית אורן: אני אנסה לדבר על כמה שאלות חקר שעלו כאן, שאני חושבת שצריך להעלות אותם כבר עכשיו ולא להמתין איתם.
שרית אורן: אחד – שהתכנית הזאת צריכה להיות עם חינוך פדגוגי שמתאים לילדים של 3 ו-4.
שרית אורן: שיהיה מערך פיקוח שיהיה מסוגל לעמוד בפיקוח על גני הילדים, בעיקר לאור העובדה שמדובר בהרבה מאוד גני ילדים חדשים.
שרית אורן: שתהיה מערכת הכשרה מובנית לגננות לא רק להוראה לגיל הרך, אלא לגילאים המאוד ספציפיים האלה שדורשים גם טיפול וגם חינוך.
שרית אורן: שתהיה תקינה מובנית לסייעות ולא רק מי פנוי באלנבי, כי שמעתי קצת מי פנוי באלנבי עכשיו.
שרית אורן: שיהיה הגדרה לסל אישי לתלמיד לכל ילד על מנת שנוכל לסייע לאוכלוסיית מוחלשות שדיברנו עליהם עכשיו, שהם כרגע לא נמצאות על הפרק, בעיקר לאור העובדה שקודם כל אנחנו בוחנים לטפל בתחום של הגילאים כדי לדחוף כמה שיותר ילדים לתוך החינוך חינם, והצורך להרחיב את החוק הזה עד השעה ארבע, כי בסופו של דבר אם המטרה שלנו להוציא גם אמהות לעבודה, זה קצת אבסורדי כשהן צריכות לחזור בחזרה הביתה עד השעה אחת, שתיים.
דורית חזן: אני מדברת דווקא מהגנים הציבוריים, מתוך עולמו של הילד, כיושבת ראש ארגון "בהתהוות", ארגון גננות מחנכות.
דורית חזן: קודם כל אני רוצה לברך ולהודות על החוק הזה שהוא מיושם משנת 1984 28 שנים, הזכירה כאן הגברת, ולהודות לך על זה שבחרת להקשיב לקולן של הגננות עובדות השטח שמבינות יותר מכל דבר אחר איך מתנהלים הדברים בתוך הגנים.
דורית חזן: אני רוצה לצטט שני עיקרי מסקנות מתוך מחקר שביקש אותו לעשות משרד החינוך, מחקר שנערך על ידי פרופסור קליין וד"ר יבלון בפברואר 2005, להתייחס לשני עיקרי מסקנות שלהם.
דורית חזן: בכותרת האחת – מספר הילדים בכיתה, ויחס מספר מבוגר ילד.
דורית חזן: וכתוב שם: "כדי לאפשר לצוות החינוכי להכיר מאפיינים אישיים של כל התלמידים, להתייחס אליהם תוך כדי ביטוי רגישות, והיענות לצרכיהם הייחודיים, מאפשר לילדים להתפתח בסביבה תומכת למידה.
דורית חזן: הועדה ממליצה לכלול 14-16 ילדים בכיתה של בני 3-4.
דורית חזן: 16-20 ילדים בכיתה של בני 5-6, ולא יותר מ-25 ילדים בכיתה א', כדי לשמור על יחסי מתאים בין מספר מבוגרים למספר ילדים בכל אחת מקבוצות הגיל".
דורית חזן: מומלץ לייעד לצוות של גננת או מורה וסייעת בכיתה, שכיום אנחנו מדברים לפי הפרסום הקודם, 34 ילדים בכיתה, שזה יחס שהוא לא הוגן כלפי הילד.
דורית חזן: ההסתמנות של חוק טרכטנברג שמיישם משהו חדש, אנחנו מסתמנים כבהלה.
דורית חזן: מה שקורה, אנחנו מורידים את ערך הפרופסיה של הגננת, והגננות נכנסות לאיזושהי מערכת שהיא לא קלה, ממש קשה לנו לעמוד היום בלחצים, אז קל וחומר להכניס כיתות כאלה מלאות, ולהכניס בבהלה את הגננות לאיזושהי סחרחרת, ולהגיד את תהיי אשת מקצוע נפלאה בתוך כמה חודשים, זה לא עובד כך.
גיל גן-מור: אדוני היושב ראש, באמת יש פה סיטואציה מורכבת, אני חושבת שרואים פה את המורכבות של התמונה, אבל יש פה מהלך שהוא מעורר הרבה שאלות ותהיות.
גיל גן-מור: יש פה מהלך די יוצא דופן שבו המדינה מוכנה לתת מימון לגנים פרטיים לא מוכרים, שהם רק כפופים לחוק הפיקוח.
גיל גן-מור: איך הגענו לזה?
גיל גן-מור: החלטת הממשלה.
דלית שטאובר: גיל הביא את הצד השני של מה שאמרה הגברת ביסמנובסקי, שאם המדינה תתן 720 שקל פר ילד לגן פרטי שעבר את התהליך, הוא מראה עכשיו את הצד השני, דיברו איתכם קודם על עתירות שיש לנו כבר - - -
גיל גן-מור: אין עתירות.
אלכס מילר: אם אפשר להוסיף על הסכום הזה כסף נוסף.
גיל גן-מור: השאלה באמת האם גן שיקבל רשיון ויהיה בתוך המערכת שמקבלת את הסבסוד לא יוכל לגבות שכר לימוד נוסף מעבר לכך?
אלכס מילר: ברור שלא.
אלכס מילר: אני מבקש, אתם יודעים מה זה מזכיר לי?
אלכס מילר: אחד אומר משהו, שני תופס, והשלישי כבר כותב על זה.