GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עמיר ריטוב: אני מנצל את הבמה שניתנה לי כדי לחשוף פרויקט שאנחנו מקדמים עכשיו במרכז המועצות המקומיות, בשיתוף עם מינהל חברה ונוער, משרד החינוך ותנועות הנוער.
עמיר ריטוב: אנחנו מדברים על כך שבני הנוער שמתנדבים לשנת שירות יעשו את זה בקהילה.
קריאה: תגיד גם משרד הביטחון.
עמיר ריטוב: ומשרד הביטחון, שמסכים להקצות פיילוט גנרי לטובת הפיילוט.
עמיר ריטוב: אנחנו מדברים על תוכנית שבה בני הנוער יישארו בתוך היישוב שלהם, בתוך בית הספר שלהם, ששם הם יהיו מודל לחיקוי והערצה, כדי לעודד את כל מה שקשור בערכים, כל מה שקשור במנהיגות כל מה שקשור לגיוס לצבא, לגיוס משמעותי, כל מה שקשור בערכים הבסיסיים ביותר, כאשר הם אלה שהכי קרובים ויכולים לשמש למודל.
עמיר ריטוב: הדבר הזה נמצא בחיתוליו.
עמיר ריטוב: למה אני מעלה אותו כאן?
עמיר ריטוב: כי אנחנו זקוקים לכל סיוע, בעיקר בפן הפורמאלי.
עמיר ריטוב: משרד החינוך לא יכול להעביר שעות.
עמיר ריטוב: כולם רוצים את הפרויקט, אבל כל אחד תקוע בהיבטים של החוק.
עמיר ריטוב: אני רואה את בני הנוער מאזור המרכז, אחרי שהם מסיימים את הצבא, שיוצאים מהפריפריה ומקימים שכונות או מחזקים שכונות קהילתיות בנגב ובגליל.
עמיר ריטוב: את כל המכלול הזה אנחנו מובילים.
עמיר ריטוב: אני יודע שלא דנים עכשיו בהצעות חוק, אבל יושבים כאן עכשיו הרבה גופים ששומעים אותי, ואני מקווה שבקטע הזה יתנו לנו תנופה.
אלכס מילר: מזכ"ל תנועות הנוער בבקשה.
נפתלי דרעי: תודה על ההזדמנות לומר מספר דברים.
נפתלי דרעי: אני מצטרף לברכות.
נפתלי דרעי: יו"ר ועדת החינוך, זו לא פעם הראשונה שהנושא של החינוך הבלתי פורמאלי עולה לסדר היום של הוועדה.
נפתלי דרעי: בשנים האחרונות אנחנו הדקנו את הקשר ואת התיאום בין המרכז לשלטון מקומי, משרד החינוך ותנועות הנוער.
נפתלי דרעי: התוצאה של זה היתה אותה אמנה שנחתמה כדי להסדיר את פעילות תנועות הנוער ברשויות המקומיות.
נפתלי דרעי: מודל התקצוב אומץ על ידי מרכז שלטון מקומי ומשרד החינוך לתמיכה בתנועות נוער.
נפתלי דרעי: בסך הכל, שיתוף הפעולה בין תנועות הנוער לבין הרשויות המקומיות נמצא על מסלול של התקדמות והתפתחות, שמבחינתנו היא מאוד חיובית.
נפתלי דרעי: כמובן, שאנחנו רוצים להגביר את המספר של ראשי הרשויות שמצטרפים לאמנה ומאמצים אותה ואת המודל של תמיכה בתנועות נוער.
נפתלי דרעי: יש נקודה אחת שחוזרת על עצמה.
נפתלי דרעי: אם שואלים אותי היום מהי הנקודה שצריך לתת עליה את הדעת בהתפתחות של תנועות הנוער וההרחבה של הפעילות שלהן - ופה אני אקדים ואומר, שדיבר יוסי על התוספות התקציביות.
נפתלי דרעי: הנושא הזה גם כן נדון פה בוועדה, והיו"ר תמך בתוספת תקציב לתנועות הנוער.
נפתלי דרעי: הכיוון הוא הפריפריה.
נפתלי דרעי: גם נושא דמי החבר טופל.
אלכס מילר: ציפור קטנה לחשה לי שיהיה בסדר.
קריאה: ציפור על העץ או ביד?
אלכס מילר: מי שלחש לי, יודע על מה הוא מדבר.
נפתלי דרעי: הנקודה שהוזנחה ושנים רבות לא קיבלה ביטוי, היא הנושא של מבנים לתנועות הנוער.
נפתלי דרעי: בחלק לא קטן של מקומות, תנועות הנוער פועלות מתחת לפני הקרקע – במקלטים שלא ראויים לפעילות.
נפתלי דרעי: לפעמים גם את זה אין, וצריכים לפעול בחורשות ובמקומות פתוחים.
נפתלי דרעי: אין שום מדיניות ברורה לנושא של הקצאת מבנים לתנועות הנוער.
נפתלי דרעי: זה כמובן תלוי בראשי ערים, שעושים את המקסימום שהם יכולים, אבל לא תמיד יש את היכולות.
נפתלי דרעי: לדעתי, צריך לתת את הדעת לנושא הזה ולהכין תוכנית מסודרת בנוגע להקצאת מבנים לתנועות הנוער.
נפתלי דרעי: בזמנו, מפעל הפיס היה שותף לעניין.
נפתלי דרעי: היום המדיניות השתנתה.
קריאה: גם היום אתה יכול לבקש הקצאה.
נפתלי דרעי: אבל בעבר היתה הקצאה צבועה של מפעל הפיס לכמות מבנים לתנועות הנוער בשנה.
נפתלי דרעי: היום כל ראש רשות בוחר בעצמו את סדרי העדיפויות שלו, וזה בסדר.
נפתלי דרעי: אנחנו לא באים בתלונות, אבל על ידי כסף שיועבר ממפעל הפיס אפשר לעבות את העניין הזה.
אלכס מילר: ראש עיריית אילת, בבקשה.
מאיר יצחק הלוי: אני רוצה להגיד, שאני בוגר החינוך הלא פורמאלי, גם כמנהל מתנ"ס וגם כמנהל מחלקת הנוער, כמנהל מדור הנוער.
מאיר יצחק הלוי: אני לא רוצה להגיד חניך בקידום נוער.
מאיר יצחק הלוי: אני רוצה לנצל את הבמה, ולהגיד שאפו גדול על חוק הנוער.
מאיר יצחק הלוי: אולי זה מהווה מדרגה לקראת דבר שאנחנו מדברים עליו כבר הרבה מאוד שנים - להכניס את כל הנושא של הטיפול בנוער לחקיקה.
מאיר יצחק הלוי: אני חושב שזה ראוי לכל העוסקים במלאכה.
מאיר יצחק הלוי: אני רוצה להעלות פה שלושה נושאים, שהייתי שמח שתינתן תשומת לב אליהם.
מאיר יצחק הלוי: הדבר האחד הוא, שתימצא הדרך למדוד רשויות על פי אחוז בני הנוער והילדים המשתמשים בפעילות חוץ בית ספרית.
מאיר יצחק הלוי: אני חושב, שהייתי נותן מענקי איזון מוגברים לרשות שהיתה עוברת מכסה של 50% מקרב ילדיה.
מאיר יצחק הלוי: אני אומר את זה בהלצה, אבל הרעיון הוא למצוא מנגנון מתגמל, שבא ואומר: עיר שמעל 50% מבני הנוער והילדים שלה נמצאים בפעילות חוץ בית ספרית, היא עיר המייצרת השבחה של איכות החיים של דור ההמשך.
מאיר יצחק הלוי: אני טוען, שזו אחת התשובות הטובות ביותר למנוע אלימות.
מאיר יצחק הלוי: דבר נוסף: נעלם התפקיד של מדריך הנוער במדינת ישראל.
מאיר יצחק הלוי: פעם היה תפקיד כזה.
מאיר יצחק הלוי: אני חושב שצריך לבנות אותו מחדש – לבנות מדריך נוער של האלף השלישי.
מאיר יצחק הלוי: מדריך נוער אחר.
מאיר יצחק הלוי: צריך לקחת את הקדמה, ולראות איך בונים את התפקיד מחדש.
מאיר יצחק הלוי: בנוסף, צריך לייצר פה מסלולים של למידה אקדמית.
מאיר יצחק הלוי: צריך להחזיר את המסלולים של החינוך הבלתי פורמאלי לתוך האקדמיה.
מאיר יצחק הלוי: לטעמי, צריך להתחיל את זה כבר בבתי ספר התיכוניים.
מאיר יצחק הלוי: צריך להחזיר עטרה ליושנה.
מאיר יצחק הלוי: העידן האינטרנטי יצר דפקטים חברתיים בהתפתחות שלנו.
מאיר יצחק הלוי: אני חושב, שזה דבר שיהיה נכון לעשותו.
מאיר יצחק הלוי: הצעה נוספת, שאני מעלה אותה מהיום שאני הייתי מדריך נוער – והיא היתה קיימת, וצריך להחזיר עטרה ליושנה – היא לראות איך בתוך בתי הספר, כאורגן בתוך הפעילות, מעודדים את מסגרות הנוער.
מאיר יצחק הלוי: יוסי, אתה זוכר את זה.
מאיר יצחק הלוי: בזמנו, יום שלישי היה יום תנועות הנוער.
מאיר יצחק הלוי: היום זו שאלה של רצון טוב.
מאיר יצחק הלוי: אני מכיר את זה מאצלי.
מאיר יצחק הלוי: אני חושב, שזה צריך להיות חלק, שבו מקצים במה לכל הגופים המתנדבים, לכל הגופים הארגוניים, לתת חשיפה, לעודד את זה, להקצות לזה קצת משאבים.
מאיר יצחק הלוי: לא צריך יותר מדי.
מאיר יצחק הלוי: בהפסקה הארוכה, כל אחד חושף את מרכולתו ומדביק את השני.
מאיר יצחק הלוי: זה יהיה הרבה יותר טוב מאשר לדפוק סיגריה מאחורי המקלט של בית הספר.
מאיר יצחק הלוי: זו אמירה המעודדת את החינוך החוץ בית ספרי, שיהפוך להיות חלק מתוך החינוך הפורמאלי.
מאיר יצחק הלוי: לסיום - הידד ועידוד לעוסקים במלאכה.
אלכס מילר: ראש עיריית אפרת, בבקשה.
עודד רביבי: כמובן שאני מצטרף לכל הברכות והתשבחות.
עודד רביבי: חוק הנוער הציב רף חדש – איוש תפקיד של מנהל יחידת הנוער.
עודד רביבי: דבר אחד שלא ניתנה עליו תשומת הלב, זה שיתוף הפעולה עם הרווחה.
עודד רביבי: צריך לבוא ולהסדיר את הנושא הזה.
עודד רביבי: לא צריך סיוע תקציבי.
עודד רביבי: צריכה לבוא רגולציה, לתת הנחיות מפורשות איפה מחלקת הרווחה מקיימת ממשק עם ראש מטה הנוער או מנהל יחידת הנוער.
עודד רביבי: הפכנו אותו לתפקיד סטטוטורי, אבל הוא לא קיבל את כל הסמכויות כדי לטפל בכלל הנוער.
זיו בר: אני מרגיש שיש תמימות דעים על כמה הנושא הזה חשוב.
זיו בר: אפילו יש תמימות דעים על כך שיש שינוי מגמה והמצב היום הוא לא כמו בשנים עברו.
זיו בר: החוק הוא דוגמא טובה לכך.
זיו בר: אני כן רוצה לנסות לא להתחמק מהאתגרים שעדיין נותרו לפנינו, כי עדיין מדובר בשינוי מגמה ואנחנו רוצים בדיון הזה להפוך את זה למגמה מובילה.
זיו בר: אני אגיד שני דברים.
זיו בר: מבקר המדינה אמר: "מצבן הכלכלי הקשה של רשויות מקומיות רבות וקיצוץ במענקי איזון של משרד הפנים, מגביל את מעורבותן בהפעלת מסגרות פנאי מוניציפאליות, בין היתר בהקניית חינוך חברתי, ערכי וקהילתי".
זיו בר: כלומר, עדיין אנחנו במצב שרשויות שיש להן עושות יותר בתחום החשוב הזה של חינוך חברתי, ורשויות שיש להן פחות עושות פחות.
זיו בר: זה מצב שאנחנו רוצים לתקן.
זיו בר: עוד נתון חשוב ואחרון שאני אגע בו – מימוש פוטנציאל בקרב אוכלוסיות מוחלשות: נוער בסיכון, נוער עולה ונוער עם צרכים מיוחדים, נמוך מאשר בקרב אוכלוסיות חזקות.
זיו בר: מי שיש לו כסף ובא מבית חזק יותר, זוכה יותר לחינוך מהסוג הזה.
זיו בר: אנחנו רוצים שזה יהיה נחלת הכלל.
זיו בר: עלו פה מספר הצעות, איך אפשר לחזק את המגמה הזו.
זיו בר: אנחנו ריכזנו מספר הצעות בשם השלטון המקומי – 4 הצעות אופרטיביות.
זיו בר: אני רוצה להעביר את זכות הדיבור לאתי.
ליאת מוסרי: רצינו להציע הצעה אופרטיבית נוספת: דיברנו על כך שיש פחות ופחות מדריכי נוער.
ליאת מוסרי: אם במסגרת עבודה מועדפת לחיילים משוחררים אפשר יהיה להיות מדריך נוער בחינוך הבלתי פורמאלי והם יהיו מתוגמלים על זה בהתאם, יותר ויותר אנשים יגיעו לתחום.
אתי אלוני: לפני שאני אומר כמה המלצות, שישבנו וגיבשנו ביחד, אני רוצה לציין כמה דברים שנעשו עד כה בעשייה משותפת.
אתי אלוני: דובר פה על חוק הנוער.
אתי אלוני: יוסי ושאר אנשי משרד החינוך והשלטון המקומי, אנחנו רואים בזה מהלך דרמטי.
אתי אלוני: זה מהלך שנכנס לספר החוקים הלאומי, לא רק ברמה המשפטית אלא גם בעובדה ששמו בתעדוף הלאומי את העיסוק בחינוך הבלתי פורמאלי ובנוער.
אתי אלוני: אני חושבת, שיש לזה משנה חשיבות.
אתי אלוני: זה מהלך משמעותי, שפותח פתח משמעותי לעשייה.
אתי אלוני: גיוס לצה"ל – אין פה ראש רשות שלא מונה את זה.
אתי אלוני: בכל הביקורים שלנו זה אחד המדדים לאיזושהי איכות יישובית.
אתי אלוני: זה נמצא בעבודה של משרד החינוך, מינהל חברה ונוער, הכוח הסמי מקצועי שעובד בתוך הרשויות.
אתי אלוני: בשנים האחרונות, ישנה מוטיבציה, במגמה עולה באופן דרמטי, לשרת כלוחמים.
אתי אלוני: אחד מתוך ארבעה מלש"בים רוצה להיות לוחם בעדיפות מאוד גבוהה.
אתי אלוני: למעלה ממחציתם רוצים לשרת בחטיבות החי"ר.
אתי אלוני: ישנה גם עלייה משמעותית במספר המתנדבים לצה"ל, של אלה שיכולים להיות פטורים או שקיבלו פטור על בסיס רפואי.
אתי אלוני: אנחנו רואים את זה כהישג של העבודה של האנשים שיושבים כאן:
אתי אלוני: יחידות הנוער, ראשי הרשויות, שמשקיעים בזה ורואים בזה קטע משמעותי, ומשרד החינוך שעושה את כל העבודה והתכלול הפנים יישובי.
אתי אלוני: תנועות הנוער – שמעתי ממלמדיי פה: איתן, יוסי ואחרים, שאם אפשר היה להכפיל את תנועות הנוער ולהפוך אותן לכוח עוצמתי רב תחומי מוביל, זה מה שהיה צריך לעשות.
אתי אלוני: ב-4 שנים האחרונות ישנה עלייה של מספר בני נוער המצטרפים ל-30% ממספר המשתתפים בתנועות נוער.
אתי אלוני: אנחנו יודעים על יותר ויותר סניפים שנפתחו בפריפריה.
אתי אלוני: אני רוצה לברך אותך, נפתלי, ואת אנשי התנועות.
נפתלי דרעי: זו הזדמנות לאחל החלמה מהירה לרון נחמן.
אתי אלוני: רציתי לומר את זה בסוף.
אתי אלוני: רון, שהוא יו"ר ועדת הנוער שלנו, היה מעורב בהכנה לדיון הזה.
אתי אלוני: הוא זה שמוביל את הדיון כולו במסגרת השלטון המקומי, והיה מאוד מעורב בנושא קידום חוק הנוער.
אתי אלוני: אני רוצה לציין את נושא ההתנדבות, שאין ספק שגם הוא פרמטר שרשות מקומית מראה כעוצמה שלה.
אתי אלוני: רמת ההתנדבות עולה וגוברת בקרב בני הנוער.
אתי אלוני: הם גם מתנדבים במסגרת פעילות התנדבותית עירונית וגם מתנדבים לשנת שירות.
אתי אלוני: מניתי 4 פרמטרים, שאין לי ספק שללא כל היושבים כאן אי אפשר היה למנות אותם כהישגים משמעותיים של הפעילות הבלתי פורמאלית.
אתי אלוני: מביקורים שלי ביישובים וגם מביקורים של חבריי פה, אנחנו יודעים שהם עולים בכל השקפים, בכל המצגות, כחץ מוביל שמראה עבודה.
אתי אלוני: למה אנחנו רוצים לקרוא מעל הבמה הזו?
אתי אלוני: יש פה תמימות דעים שהנושא הזה הוא חשוב, אבל זה לא מספיק לומר שהוא חשוב.
אתי אלוני: אמרתי לך, אדוני היו"ר, ואמרתי לשר החינוך, שהעובדה שהחינוך הבלתי פורמאלי עדיין לא מתקיים במסגרת פורמאלית, זה משהו שראוי לשינוי.
אתי אלוני: זה משהו שדורש חשיבה, שבצידה תקצוב.
אתי אלוני: יוסי אמר בצדק: יש הרבה יותר תקצוב.
אתי אלוני: אנחנו ערים לזה ומודים על כך.
אתי אלוני: אנחנו חושבים, שאם זה חשוב לכולנו, זה שדה הפעולה של כולנו.
אתי אלוני: אנחנו בוחרים אם שעות אחר הצהריים יהיו הפקר או לא.
אתי אלוני: אנחנו בוחרים אם יש לנו מה להגיד בהם או לא.
אתי אלוני: כראשי רשויות, כאנשי חינוך נוער מובילים, זו האמירה שלנו.
אתי אלוני: כפי שנאמר, אסור שבעיה תקציבית או קיצוץ במענקי איזון יגרמו לראש עיר כזה או אחר לא לטפל בזה.
אתי אלוני: זה אי שוויון, זה לא נכון, זו לא מדיניות שאנחנו צריכים לדגול בה.
אלכס מילר: האם את מציעה לנו לשקול הצעת חוק, לייעוד כספים לחינוך בלתי פורמאלי, כמו שקיים לגבי ייעוד כספי חינוך?
אתי אלוני: אני קוראת פה להשקעה משותפת.
אתי אלוני: קודם כל, לקריאה משותפת.
אלכס מילר: האם יש תקציב צבוע, שאנחנו יודעים בוודאות שמקבלים אותו והוא גמיש לשיקולו של ראש העיר?
קריאה: אני לא מכיר דבר כזה.
אלכס מילר: אז איפה הבעיה?
אלכס מילר: למה שראש העיר, שלא מקבל כסף, ישתמש בו למשהו אחר?
אלכס מילר: אם הייתם באים אליי ואומרים: "כל שנה, כל רשות מקומית מקבלת איקס כסף.
אלכס מילר: רובם מנצלים את זה לטובת העניין, ויש חלק שעושים עם זה מה שהם רוצים", הייתי בא וצובע את הכסף.
אלכס מילר: כל עוד הכסף לא מגיע, אז אין על מה לדבר.
יוסי לוי: יש כסף שמגיע.
יוסי לוי: למה אתם אומרים שלא מגיע.
אלכס מילר: זה שאני זורק את זה, זה לא אומר שזה נכון.
אלכס מילר: אנחנו נבדוק כל כסף שמגיע ואיך משתמשים בו.
אלכס מילר: אם יש צורך לצבוע אותו, אנחנו נצבע אותו.
אתי אלוני: הדבר השני שאנחנו מציעים, הוא להקים צוות בין משרדי בהובלת משרד החינוך, עם עוד מספר משרדים רלוונטיים.
אתי אלוני: אנחנו יודעים שיש תקציבים בלא מעט משרדים: במשרד לביטחון הפנים במסגרת פרויקט "עיר ללא אלימות", במשרד הרווחה במסגרת "תוכנית שמיט".
אתי אלוני: אנחנו חושבים שיש מקום לראייה הרבה יותר אינטגרטיבית וכוללת.
אתי אלוני: אנחנו מדברים על מישהו שיוכל לראות את כל הדבר הזה באופן רציף אחד, על פני שולחן אחד רב משרדי, רב תחומי.
אתי אלוני: כולנו יודעים שיש הרבה מאוד תחומים הנוגעים לפעילות בלתי פורמאלית ונוגעים לנוער.
אתי אלוני: זה חותך את כל המשרדים.
אתי אלוני: לכן, אנחנו חושבים שיש מקום לצוות הזה, לראייה הכוללת הזו.
אתי אלוני: היא גם תייצר מדיניות, והיא גם תייצר ניתוב יותר נכון של התקציב.
קריאה: זה ברמת היישוב, כל אחד ברשות הפרטית שלו.
אתי אלוני: אנחנו חושבים, שברמה הלאומית אין מישהו מתכלל.
אתי אלוני: אנחנו חושבים שזה הדבר הנכון.
אתי אלוני: דבר נוסף – ישנה הרחבת התוכנית של תעודת הבגרות החברתית, שתוכר על ידי צה"ל והמוסדות האחרים, שמוביל בגאון משרד החינוך.
אתי אלוני: אנחנו מברכים על זה.
אתי אלוני: אנחנו חושבים שזו אמירה נכונה לקדם את נושא ההתנדבות.
אתי אלוני: הדבר האחרון, הוא לקדם חקיקה המקדמת עבודה מועדפת לחיילים משוחררים שעוסקים בהדרכת בני נוער.
אתי אלוני: יש כל מיני עבודות מועדפות שמגדירים אותן.
אתי אלוני: אנחנו אומרים: שהנושא של הדרכת בני נוער ועבודה בני נוער יהיו בחקיקה של עבודה מועדפת.
אתי אלוני: אנחנו חושבים שזה ייתן פוש, אנחנו חושבים שזה ייתן מרחב נכון לקידום של העניין הזה.
אלכס מילר: ניסינו לעשות את זה בנוגע לאלה שעובדים בתחום החינוך המיוחד, ולא הצלחנו לעשות זאת.
אלכס מילר: שמענו את הדברים שנאמרו כאן על ידי כל אורחינו.
אלכס מילר: אין ספק, שוועדת החינוך רואה חשיבות רבה בקידום החינוך הבלתי פורמאלי.
אלכס מילר: אנחנו רואים בזה פתרון לנושאים רבים היום על סדר היום הציבורי: נושא של משמעת, אלימות, התפתחות הילד, עיסוק בתחומים ופיתוח כישרונם של ילדים.
אלכס מילר: כמובן, שאנחנו מכירים את הבעיה: היום המצב הכלכלי של אזרחי ישראל מאפשר חלקית לקחת את הילדים לאותם החוגים.
אלכס מילר: התשלום הוא תשלום לא קטן, וכאשר אותם הילדים מתחילים להתעסק באופן קצת יותר מקצועי בתחומים השונים במסגרת החינוך הבלתי פורמאלי, העלויות הן בהתאם.
אלכס מילר: אני הייתי חושב על סנכרון בין הגופים, שבצורה מקצועית מתעסקים בדברים מסוימים הקשורים לחינוך בלתי פורמאלי.
אלכס מילר: בספורט – היום מדינת ישראל משקיעה לא מעט בספורט.
אלכס מילר: יש את גופי הטוטו, מועצת ההימורים, משרד הספורט, השלטון המקומי ואגף לחינוך גופני במשרד החינוך.
אלכס מילר: אני אמרתי מזמן – ואנחנו נקיים על כך ישיבה נפרדת - שחייב להיות סנכרון בין הגופים האלה.
אלכס מילר: במדינות נורמאליות מזהים ספורטאים בגיל מאוד צעיר.
אלכס מילר: אצלנו בארץ זה תלוי עד כמה ההורים רוצים להשקיע.
אלכס מילר: אגב, חלק גדול מהתלמידים נפלטים בגלל שהופנו לתחומים לא נכונים.
אלכס מילר: בתחומים אחרים - אני מאמין שגם אפשר למצוא דרך.
אלכס מילר: בדרום יש את מכללת ספיר ומכללות אחרות, שיודעות להתעסק עם תחום האומנות.
אלכס מילר: אפשר להקים חוגי צילום, תיאטרון ובמה.
אלכס מילר: יש את אותם סטודנטים שפועלים במסגרת פר"ח.
אלכס מילר: הם מתנדבים, ולכן אפשר להקים חוגים ולחסוך עלויות.
אלכס מילר: אני מאמין, שחברת המתנ"סים תפתח דלתות לכל הפעילות הזו, כאשר יש פעילות התנדבותית של סטודנטים שיכולים לתת מענה במסגרת חינוך בלתי פורמאלי.
אלכס מילר: אתי, אני מסכים איתך שללא סינרגיה וללא סנכרון בין המשרדים והגופים, כל מי שחזק יעשה את זה, וכל מי שחלש וזה לא בסדר העדיפויות שלו לא יעשה את זה.
אלכס מילר: אני לא יכול לסמוך כאן על כך, שהפעילות תהיה קיימת רק בחלק מהארץ, כמו באילת – שם ראש העיר חזק ויכול לעשות דברים כאלה ואחרים.
אלכס מילר: אנחנו יודעים לזהות רשויות, שם ראשי הערים שמים בסדר העדיפות שלהם את הנושא של החינוך הבלתי פורמאלי.
אלכס מילר: לא סתם דיברתי על אילת.
אלכס מילר: הסיור הראשון שלי בפתיחת הקדנציה שלי כיו"ר הוועדה היה באילת.
אלכס מילר: אנחנו נחשפנו שם לפעילות מאוד ענפה של חינוך בלתי פורמאלי.
אלכס מילר: כך גם במקומות אחרים, אבל אי אפשר לסמוך על כך שראש עיר מסוים מחליט שאצלו זה מתקדם, ואילו ראש עיר אחר מחליט אחרת.
אלכס מילר: אנחנו נבדוק את הנושא של ייעוד כספי חינוך בלתי פורמאלי.
אלכס מילר: אם יתגלה צורך בחקיקה, אנחנו נחוקק הצעת חוק כזו.
אלכס מילר: לדעתי, זה ייתן פתרון למקומות שהם יותר בעייתיים מבחינת השלטון המקומי: איפה שיש תחלופה של ועדות קרואות, איפה שאין תקופה ארוכה ראש עיר שיודע מהם סדרי העדיפויות.
אלכס מילר: יש כספים שאנחנו מוצאים לנכון לצבעו אותם.
אלכס מילר: כמובן שמשרד החינוך ומשרד הספורט יכולים לתת כאן מענה.
אלכס מילר: אני לא יודע, למה אנחנו לא עושים חיבור בין המחלקה לחינוך גופני במשרד החינוך לבין משרד הספורט והאיגודים המקצועיים.
אלכס מילר: לדעתי, זה פספוס.
אלכס מילר: שם יש הרבה מאוד פתרונות.
אלכס מילר: אני חושב, שדווקא הישיבה הזו היא דבר נחוץ ביותר.
אלכס מילר: אני פונה למשרד החינוך – משרד הספורט לא נמצא כאן, ולכן נעביר להם את הבקשה - לקיום מפגש בין משרד החינוך, משרד הספורט ואיגודים מקצועיים: ועד אולימפי וועד הספורט הלא אולימפי, והשלטון המקומי.
אלכס מילר: תקיימו ישיבה ותראו איך אפשר לנצל את המצב.
אלכס מילר: מוסדות השכלה גבוהה: מכללות ואוניברסיטאות – יש למצוא דרך לשילוב סטודנטים במקצועות שונים בעניין של חינוך בלתי פורמאלי, במסגרת של התנדבות כזו או אחרת.
אלכס מילר: אני מוכן לשקול את העניין של עבודה מועדפת למדריכי נוער.
אלכס מילר: זה עניין של סדרי עדיפויות של משרד האוצר.
אלכס מילר: אם אני יכול לתת עבודה מועדפת לכל אלה שעובדים אחרי הצבא, אני מעדיף שזה יהיה בחינוך המיוחד, ששם יש משבר עמוק.
אלכס מילר: שם אנחנו מפסידים כוח עצום, שהיה יכול לסייע לתלמידים עם מוגבלויות.
אלכס מילר: זה עניין של תקציב של משרד האוצר, שלצערנו לא נוכח כאן היום.
אלכס מילר: לסיכום, אני שוב מברך את השלטון המקומי.
אלכס מילר: רבותי, אנחנו ממשיכים בסדר היום, על פי בקשת חבר הכנסת יריב לוין, יושב ראש ועדת הכנסת, לקיים דיון בנושא התנהלות קבוצות הכדורגל בישראל.
אלכס מילר: אדוני, אנחנו דיברנו איתך בעניין זה.
אלכס מילר: כאשר יזמת הצעת חוק אני ביקשתי ממך שקודם, לפני שאנחנו מתקדמים בשינוי של חקיקה ועושים צעדים דרמטיים, נקיים כאן דיון וננסה לחשוף את כל אותן סוגיות שדיברת עליהן איתי, ולראות עד כמה באמת הנושא של החקיקה זה דבר שהוא דרוש עכשיו, או שניתן לעשות את השינויים האלה בתוך המערכת.
אלכס מילר: אנחנו כאן בסך הכל מנסים להגיע למצב הטוב ביותר, ויש לנו מספיק דרכים בשביל לעשות את זה, אם זה בחקיקה, אם זה בדיונים, אם בזה בהוראות כאלה ואחרות שהרשות המבצעת יודעת לעשות אותן ובכך אנחנו אולי בסוף הדיון נסכם באיזו דרך כדאי ללכת, אם בכלל.
אלכס מילר: אז אדוני, אני אתן לך לפתוח, וכמובן כל מי שמעוניין להתייחס לנושא הזה, מוזמן להירשם.
אלכס מילר: כמובן מי שלא מייצג את הגופים הפורמאליים, אם זה משרדים ממשלתיים, שאנחנו מראש יודעים שהם מופיעים כאן ומקבלים זכות דיבור.
אלכס מילר: כל מי שמייצג גוף כזה או אחר שלא רשום אצלנו וביקש לדבר, מוזמן להירשם.
יריב לוין: תודה רבה אדוני יושב הראש.
יריב לוין: קודם כל אני רוצה להודות לך באמת על ההיענות לקיום הדיון הזה בתוך זמן מאד קצר מאז שביקשתי את הישיבה.
יריב לוין: אני מבקש להעלות היום סוגיה שיש לה נגיעה, אני לא אגזים אם אני אומר אני חושב, למיליוני אנשים בארץ, שמתעניינים בספורט, שאוהדים קבוצות ספורט, שהנושא הזה חשוב להם, שהרבה פעמים קמים בבוקר איתו והולכים לישון איתו, משקיעים בנושא הזה, וגם אני חושב מושפעים ממנו לא מעט.
יריב לוין: אדוני יושב הראש, אנחנו נמצאים בעידן של מעבר של ניהול הקבוצות ממודלים שראינו פעם, שהיו מודלים יותר ציבוריים ורוויי בעיות, ניהול על ידי מרכזי הספורט, ההסתדרות, דברים מן הסוג הזה, לניהול שהוא רובו ככולו ניהול בבעלות פרטית, של אנשים כאלה ואחרים שרוכשים את הבעלות בקבוצות.
יריב לוין: עולה שאלה, והיא שאלה מאד מהותית – למי בעצם שייכות הקבוצות האלה?
יריב לוין: האם מועדון שנרכש על ידי בעילם פרטי הופך להיות גוף, או חברה פרטית, או עמותה בניהול פרטי של בעלי אותה עמותה או בעלי השליטה בה, או שזכויותיהם של אוהדי הקבוצה שמלווים אותה לאורך שנים, ומדובר בחלק מהמקרים בקבוצות עם מסורת מפוארת של עשרות רבות של שנים.
יריב לוין: הם בעצם הבעלים של הקבוצות האלה, והם נשארים אחרי שהבעלים הולכים ושמחים בימים השמחים ובדרך כלל כמו שזה הרבה פעמים בספורט, יותר עצובים בימים פחות טובים.
יריב לוין: אני רוצה אדוני להביא כדוגמא, והיא דוגמא זועקת לשמיים בעיני, את הסוגיה של קבוצת הכדורגל של הפועל פתח תקווה, קבוצה באמת עם עבר מפואר מאד בכדורגל הישראלי.
יריב לוין: קבוצה שכתוצאה מניהול, שאני אכנה אותו בלשון עדינה מאד בעייתי, הגיעה למצב של פשיטת רגל ולמצב שהיא על סף פירוק מוחלט.
יריב לוין: והנה, תראה אדוני מה קרה.
יריב לוין: לקבוצה הזו מונה מפרק, הבעלים שלה, אלה שהביאו את הקבוצה אל המקום שאליו היא הגיעה – כבר מזמן אינם.
יריב לוין: המפרק מפעיל את הקבוצה, האוהדים כמובן נמצאים, ואגב תומכים בה, בהיקפים שבאמת ראויים להערכה; אבל מישהו, משום מה החליט שהדרך להתמודד עם המצב הלא תקין הזה שבו קבוצה לא עמדה בהתחייבויותיה - והקבוצה במקרה הזה הכוונה היא כמובן לבעלים – מצא פתרון קל.
יריב לוין: הפחיתו להפועל פתח תקווה 9 נקודות והביאו אותה בעצם למקום שבו היא נמצאת בסכנה מוחשית של ירידה לליגה השנייה.
יריב לוין: עכשיו תראו מה קורה כאן.
יריב לוין: הבעלים כבר מזמן איננו.
יריב לוין: כנגדו לא נעשה שום דבר.
יריב לוין: המערכת שאמורה לפקח על העניין הזה, קרי ההתאחדות לכדורגל והשלוחות שלה, הבקרה התקציבית, לא שמעתי שמישהו שם קיים איזה שהוא בירור - איך הגענו למצב שמועדון מפואר כמו הפועל פתח תקווה – נמצא במצב הזה ולא שמענו שהוסקו איזה שהן מסקנות, או נעשו איזה שהם שינויים, או שמישהו בוודאי שילם איזה מחיר.
יריב לוין: והאוהדים, אלה שבאמת לא חטאו בשום דבר ומלווים את הקבוצה באש ובמים, הם מוצאים את עצמם עם קבוצה עם מינוס 9 נקודות ונושאים בכל העונש.
יריב לוין: עכשיו אני שואל אתכם – איפה ההיגיון?
יריב לוין: אני לא מצליח להבין את ההיגיון הזה.
יריב לוין: ואני חושב שיש כאן דבר שהוא הרבה יותר חמור מזה, יש כאן איזה שהוא ניסיון לבוא ולומר - 'רבותי תראו, טיפלנו בבעיה, יצרנו הרתעה.
יריב לוין: מי שלא ינהל את ענייניו כמו שצריך – נעניש אותו בחומרה, נוריד לו נקודות'.
יריב לוין: רק שכחו שבין מי שמנהל לבין מי שנשאר עם מינוס הנקודות – אין שום קשר.
יריב לוין: והדבר הזה חושף בעיה נוספת והיא בעיה קשה של העדר מוחלט של שקיפות בהתנהלותן של הקבוצות.
יריב לוין: וכפי שאדוני הזכיר, אני קיבלתי ביזמה של עורך דין דור ליאונד, ששלח לי הצעת חוק, שאני אמצתי אותה בשתי ידיים ושותפים איתי ליוזמה הזאת גם חברי הכנסת דב חנין, איתן כבל ושי חרמש.
יריב לוין: הצעת חוק שבאה, והיא בוודאי לא תפתור את כל הבעיה, אבל היא באה לנסות קודם כל לייצר הרבה יותר שקיפות בתהליך הזה.
יריב לוין: לבוא ולומר – כן, לאוהדים יש מילה בעניין.
יריב לוין: מגיע להם נציגות בדירקטוריון שמנהל את הקבוצה, כדי שיהיה מישהו עם היד על הדופק ולא נחכה עד שהקבוצה תקרוס, כדי לדעת שיש שם בעיה.
יריב לוין: צריכה להיות שקיפות של הדו"חות הכספיים, צריכה להיות בקרה אפקטיבית שתמנע מצב כמו שראינו בביתר ירושלים, שנחתמים חוזים ומופקדות ערבויות, אבל הערבויות הן לא לכל תקופת החוזים.
יריב לוין: ואז קבוצה נשארת עם שחקנים עם חוזי עתק לארבע וחמש שנים, הערבויות אינן מכסות את מלוא תקופת החוזה, והיא בעצם מגיעה לקריסה מיידית בין לילה.
יריב לוין: הדבר הזה גם מעורר שאלה מי יכול ומי רשאי להיות בכלל בעלים של קבוצות ומה המחויבות והדרישות שאנחנו צריכים לדרוש מהאנשים האלה, ומה מידת הדין וחשבון שהם צריכים לתת גם להתאחדות לכדורגל, וגם כמובן לכלל הציבור ולציבור האוהדים.
יריב לוין: ובעניין הזה, אדוני, ישנם הרי בעולם כל מיני מודלים, מקבוצות שבהן אוהדים למעשה שולטים בכלל הקבוצה והן מתנהלות כגוף ששייך בעצם לאוהדים, דרך מה שנקרא המודל הגרמני, שנותן איזה שהוא משקל שמבטיח את זכויות האוהדים בצד הבעלים, ומונע כל מיני תהליכים שראוי למנוע אותם.
יריב לוין: למשל, אני יכול לתת דוגמא – חשש שיקום בעלים של קבוצה ויחליט בוקר אחד שהוא מעביר את משחקיה בכלל לעיר אחרת, שהוא משנה את שמה, מחליף לה את הסמל, משנה לה את צבעי החולצות וכן הלאה וכן הלאה, דברים שעל פניו במציאות של היום, כמעט ואין דרך במבנה הקיים בארץ לבלום אותם.
יריב לוין: ועד מקומות אחרים שבהם באמת הדברים הם יותר פרוצים ולפעמים גם מגיעים לתוצאות יותר בעייתיות, כמו שראינו למשל באנגליה, שקבוצות אכן מגיעות לידי פשיטת רגל, יורדות ליגות ולפעמים נעלמות אחרי 100 שנה ויותר של פעילות.
יריב לוין: אני חושב שהמציאות הקיימת בכדורגל הישראלי היא מציאות מאד מאד קשה, מאד מאד מדאיגה, ולא מעט קבוצות נמצאות כבר בימים האלה בסכנה של ממש, שההתנהלות הבלתי תקינה שמתרחשת בהן, תביא אותן למצב של הפועל פתח תקווה – ואין מושיע.
יריב לוין: ולכן ביקשתי את הדיון הזה, כדי לנסות למצוא את הדרך לייצר שקיפות מתאימה, כדי לנסות למצוא את הדרך להבטיח את הזכויות של האוהדים, את ההמשכיות של המועדונים, למצוא את הדרך שבה הענישה תהיה ענישה שמכוונת כלפי מי שניהל, ולא כלפי מי שאוהד את הקבוצה ובסוף נאלץ לשאת בתוצאות.
יריב לוין: והערה אחרונה שאני רוצה לומר.
יריב לוין: אני בעד זה שייכנסו אנשים בעלי עסקים ויזרימו כסף לקבוצות כדורגל וקבוצות ספורט בכלל.
יריב לוין: בעידן של היום אין קיום ואין יכולת לקיים את הענפים האלה בלי התמיכה הכלכלית הזאת.
יריב לוין: אנחנו לא נגד מעורבות כזאת, אבל אני חושב שמעורבות כזאת צריכה להיות מפוקחת, היא צריכה להיות מוגבלת, היא צריכה ליצור איזה שהוא מצב שלאוהדים ישנה אמירה, ולמנוע את אותם מצבים שאנחנו עדים להם עד עכשיו, בקבוצות כמו בית"ר ירושלים והפועל פתח תקווה שהדברים כבר קרו, ולצערי הרב בקבוצה שאני אוהד, הפועל תל אביב, שהדברים עלולים לקרות אם התהליך הזה יימשך ולא יינתן כאן מענה.
אלכס מילר: אורי, ואחריו חבר הכנסת חנין, בבקשה.
<אורי שפר: בוקר טוב.
<אורי שפר: הסוגיה שאנחנו עוסקים בה היא אכן סוגיה שנותנים עליה את הדעת וטוב שאנחנו גם כעת מתכנסים לדון בה, כי היא לא עניין של מה בכך.
<אורי שפר: ככלל אני מבקש להדגיש שמשרד התרבות והספורט, בהובלה של השרה לימור לבנת, מתוך חשיבות הנושא שבו אנו דנים, קידם קוד אתי, ביחס עם מרכז האתיקה וארגוני הספורט לכלל הגופים, שייכנס לתוקף ב-1 בינואר 2013, ואני מקווה שאכן כל הארגונים יאמצו ויטמיעו את הקוד הזה כפי שנדרש מהם.