GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד פילבר: אנחנו לא שואלים אותו למה הוא השתמש בו.
דוד פילבר: אנחנו רק רוצים שהוא לא יוכל למשוך מלגות מקרנות ממומנות מכספי ציבור – בודאי – ואפילו מקרן פרטית.
זבולון אורלב: מאגר המידע לא מדבר על קרן פרטית.
דוד פילבר: אני אפילו בהקשר הזה אומר: בוודאי קרנות שממומנות מכספי ציבור, אבל אפשר גם פרטיות.
יהודית נאות: תראה, מי מחלק את המלגות האלה?
יהודית נאות: המוסד.
יהודית נאות: למוסד יש רישום מדויק מי מקבל מה.
דוד פילבר: לא מוסד.
דוד פילבר: מי זה המוסד?
דוד פילבר: מי שגייס את הכסף.
דוד פילבר: בן אדם הקים קרן ופנה למפעל הפיס ופנה לחברה למתנ"סים ופנה אלייך ואלי שתתרמי וכולנו תרמנו.
דוד פילבר: יש לו קרן, הוא מחלק כסף.
דוד פילבר: לדעתי, בוודאי שבכספי ציבור צריך שקיפות, אבל גם אולי בפרטיות.
דוד פילבר: המצב היום הוא – ואני חושב שאותו צריך לתקן – זה שעשרים אחוז מהסטודנטים לוקחים שמונים אחוז מהמלגות.
יהודית נאות: כשאתה יושב בתור מועצת המנהלים של הקרן אתה רוצה לדעת האם האיש הזה הוא באמת מסכן, או שהוא פנה לכל העולם ומלקט מלגות מכולם.
יהודית נאות: נכון?
דוד פילבר: כן.
יהודית נאות: לכן אני אומרת, בואו נחייב שהקרנות הללו, בבקשה למלגה, יחייבו כל מבקש להצהיר האם הוא פנה למקומות אחרים או האם הוא קיבל ממקומות אחרים.
יהודית נאות: אז מי שמחלק את המלגות יודע אם האיש קיבל מכמה מקומות או לא.
יהודית נאות: זה הדבר היחידי שמעניין אותך.
יהודית נאות: כל השאר זה לא עניינך.
מיכל דלין: מה אם הוא פנה לחמש קרנות ולא קיבל תשובה?
דוד פילבר: כשהוא פונה הוא עוד לא יודע אם הוא קיבל.
דוד פילבר: אפילו אם הוא הגון, כשהוא פונה לקרן הוא עוד לא יודע.
יהודית נאות: הוא כותב אם הוא מועמד.
יהודית נאות: הוא כותב את זה.
יהודית נאות: אני אומרת לך, זה קיים במשרדי ממשלה ובעוד מקומות.
דוד פילבר: אז צריך שיהיה מאגר מידע מרכזי שאליו תוכל קרן להתקשר ולשאול: פלוני כבר קיבל מאיזשהו מקום?
דוד פילבר: הוא ייתן מספר תעודת זהות ויבדקו.
יהודית נאות: תשאל את האיש עצמו.
יהודית נאות: למה אתה צריך מאגר?
יהודית נאות: אתה סותר את עצמך.
יהודית נאות: אם הוא קיבל אז הוא יודע את זה.
יהודית נאות: אתה, לפני שאתה נותן לו, אתה שואל: האם קיבלת?
יהודית נאות: האם בקשתך נענתה?
דוד פילבר: בכל מקרה יש בעיה של לוח זמנים.
דוד פילבר: בעת הפניה הוא עדיין לא יודע.
יהודית נאות: בכל הקרנות האלה יש מועד סיום, מועד חלוקת המלגות.
יהודית נאות: אני באמת מסכימה אתך שאם אני יושבת בטכניון על חלוקת מלגות לנצרכים, אני רוצה לדעת אם הם לא הלכו לכל העולם ובנותיו, אבל על זה אני מצהירה בטופס.
מיכל דלין: אם הם הלכו ולא קיבלו תשובה?
מיכל דלין: אז מה?
יהודית נאות: אתה לא יכול לעשות מאגר מידע של אנשים שנזקקים במדינה.
זבולון אורלב: תראה, מר פילבר.
זבולון אורלב: יש פה גישה של מחוקק שאומר: כמה שפחות מאגרי מידע עם האח הגדול, יותר טוב.
יהודית נאות: אני מתנגדת לזה.
זבולון אורלב: יש גישה כזאת, אני מכבד אותה.
דוד פילבר: בסדר.
דוד פילבר: המשפטנים של משרד החינוך דוגלים בשיטה הזו.
דורית מורג: אני באותה דעה.
יהודית נאות: אני מתנגדת בכל תוקף.
דוד פילבר: אני מסתכל על הצד הסוציאלי.
זבולון אורלב: רק שניה.
זבולון אורלב: מאגר המידע הזה, שהוצע על ידי חברי כנסת בדיון על הקריאה הראשונה – זו לא היתה הצעה שלי - בהצעה הזו, אם הולכים לפי השיטה שלך, שמגיש הבקשה צריך להצהיר האם הוא קיבל או האם הוא הגיש בקשה לקבל מלגות אחרות…
יהודית נאות: הוא מתבקש לעדכן אותך אם הוא קיבל תשובה.
זבולון אורלב: אז לכאורה, לקרן יש מידע מה קורה אתו, אם הוא קיבל או מועמד לקבל, בהנחה שהוא מצהיר אמת.
זבולון אורלב: בשעה שבמאגר מידע – שלא תמיד יהיה מעודכן, כי לא נכניס לתוכו את המידע בו ביום – יצוין האם הוא קיבל מלגה.
זבולון אורלב: לא יהיה מידע האם הוא ביקש מלגה.
זבולון אורלב: כלומר: אם ספטמבר זה החודש הקבוע שבו נדרשים סטודנטים להגיש את הבקשות, אז הוא בספטמבר ממלא עשרה טפסים.
זבולון אורלב: כמו שאמר מר פילבר: 20% הסטודנטים מגישים בקשות ל 80% מהקרנות.
זבולון אורלב: לפי השיטה של הקמת מאגר מידע, עדיין, אף אחת מ 80% של הקרנות, לא תדע מה מצבו של אף אחד מה 20% של הסטודנטים, כי עדיין אף אחת מהקרנות לא החליטה.
דוד פילבר: נכון.
זבולון אורלב: אז זה לא פותר את הבעיה.
זבולון אורלב: לעומת זאת, אם אתה מחייב אותו לדווח האם הוא הגיש בקשה או אישרו לו בקשה, זה נותן לכאורה אינפורמציה יותר מהירה לקרן שצריכה להחליט.
דוד פילבר: גם כן לא עדכנית.
דוד פילבר: עדיין, בשלב הגשת הבקשה, הוא באמת יכתוב: הגשתי לשתים עשרה קרנות, עוד אין לי תשובה מאף אחת.
דוד פילבר: אז בעצם אין למועצת המנהלים מה לעשות עם המידע.
יהודית נאות: בין אם זה בטופס, בין אם זה במאגר.
דוד פילבר: אחת המחשבות של המאגר היתה, לתת לפחות נתונים על השנה שעברה.
יהודית נאות: אני לא רוצה לספר לך, על כמה מאגרי מידע אין פיקוח.
איל זנדברג: יש לי שאלה לעניין ההתערבות.
איל זנדברג: מה שחברת הכנסת נאות מציעה בעצם, זה לקבוע בחוק הוראה שמתערבת לקרנות בדרך ניהול שלב הבקשות של עצמן.
יהודית נאות: רגע.
יהודית נאות: אם יש קרן שזה לא מעניין אותה, אז זה עניינה.
זבולון אורלב: הקרן יכולה גם להחליט שהיא נותנת מלגה רק למי שכבר קיבל מלגה אחת.
איל זנדברג: כי אז בטוח שהוא יגמור את הלימודים.
יהודית נאות: נכון, אבל האינפורמציה צריכה להיות.
זבולון אורלב: אנחנו רק רוצים לטפל בצדק החברתי.
זבולון אורלב: הצדק החברתי אומר: היא צריכה לדעת את האינפורמציה הזאת.
זבולון אורלב: כמו שהיא צריכה לדעת את שמו ואת כתובתו, היא צריכה לדעת האם הוא הגיש, למי הוא הגיש ואם אישרו לו.
איל זנדברג: אני יכול בכל זאת לגמור את השאלה?
איל זנדברג: בדיוק בגלל הנקודה הזאת.
איל זנדברג: אנחנו לא הולכים שלב קדימה ומתערבים בשיקול הדעת למי לתת.
איל זנדברג: אנחנו אומרים רק: אנחנו רוצים להגיע לתוצאה שהדירקטוריון, הגוף המחליט, יידע את הנתונים.
איל זנדברג: אבל, יש כאן איזשהו קושי.
איל זנדברג: אם הקרן היא כזאת – ויש קרנות כאלה, רציניות – שמודעות לעניין הסוציאלי ושמו לנגד עיניהן בצד המהותי לא לחלק למי שמקבל כסף מלגה נוספת, הן יכולות בעצמן להחליט כך.
איל זנדברג: אנחנו לא צריכים לייעץ להן או להתערב ולהכריח אותן בחוק לעשות את זה.
איל זנדברג: הן יעשו את זה בלאו הכי וקרנות עושות את זה.
איל זנדברג: אם קרן היא כזאת שבצד המהותי לא איכפת לה לתת והיא לא מתעניינת ואולי במכוון היא רוצה לתת כפל מלגות, הרי לקבוע בחוק שהם חייבים לקבל את המידע זו התערבות מיותרת.
דוד פילבר: רשאים.
דוד פילבר: אנחנו ניסחנו: רשאים.
איל זנדברג: אז אם רשאים, לא צריך הוראת חוק כדי להגיד את זה.
יהודית נאות: כן צריך.
יהודית נאות: משום שאחרת יגיד האדם: מה זה עניינכם?
יהודית נאות: אל תשאלו אותי.
איל זנדברג: אז שלא יבקש את המלגה.
איל זנדברג: אני מוכן להעלות את זה לשאלה משפטית.
יהודית נאות: לא, לא.
יהודית נאות: אם זה לא כתוב היום בתקנון יסוד הקרן, אתה לא תשנה את זה ואני עדיין אומרת: אני רוצה לתת לו את הרשות לשאול.
איל זנדברג: זה עניין משפטי.
איל זנדברג: מותר לקרן לשאול את המועמד שלה, אם הוא קיבל או לא.
יהודית נאות: אם זה לא כתוב בתקנות היסוד שלה אז לא.
יהודית נאות: עוד מישהו יעתור לבג"ץ שנכנסים לפרטיות שלו.
איל זנדברג: אני חולק על הדעה המשפטית הזאת.
איל זנדברג: אני חושב שזה לא נכון.
איל זנדברג: ההנחה היא לא נכונה ומגיעים לתוצאה לא רצויה.
יהודית נאות: אתה טועה.
זבולון אורלב: אני לא משפטן, אבל הרווח שיהיה כתוב ש"רשאים", זה מאותת לקרן.
איל זנדברג: אם מדברים על "רשאים" ולא על חובה, אני חושב שזו הוראת חוק מיותרת.
איל זנדברג: להגיד שאדם מותר לו לעשות מה שמותר לו לעשות, זה מיותר.
זבולון אורלב: יכול להיות שהיא מיותרת מבחינה משפטית, כי גם בלי המשפט הזה היא רשאית, אבל התוספת של הרשאית מעוררת את הקרנות לנושא.
זבולון אורלב: אם אנחנו רשאים, אז בואו נבקש.
איל זנדברג: לא מדובר על חובה, אם כך.
איל זנדברג: רק כדי להבהיר.
אלחנן אופנהיימר: אפשר לקרוא את הניסוח שהכנו לזה?
זבולון אורלב: יש פה משפטנים.
זבולון אורלב: אנחנו שמים את הדגש על המהויות.
זבולון אורלב: אנחנו מדברים על כך שהקרנות רשאיות לבקש ממגיש הבקשה לדווח על הגשת בקשות לקרנות נוספות ואם קיבל.
איל זנדברג: על איזה קרנות זה יוחל, אם כך?
איל זנדברג: כי אנחנו משנים פה את הקונספציה.
מירב ישראלי: אנחנו משנים פה באמת את כל הקונספציה, אז תכף נראה איך זה משפיע הלאה.
זבולון אורלב: אנחנו יכולים כבר להתקדם?
מירב ישראלי: השאלה היא עכשיו האם זה עדיין רלוונטי, השאלה של איזה קרנות.
מירב ישראלי: אני חושבת שאם אנחנו אומרים שקרן "רשאית", אז אנחנו לא צריכים להבחין בין קרנות ממומנות או לא ממומנות.
מירב ישראלי: כי כל קרן תהיה רשאית לבקש את זה.
דורית מורג: אין מקום להבחנה הזאת.
דורית מורג: ולא מרכז מידע.
זבולון אורלב: אין מרכז מידע.
איל זנדברג: אין מרכז מידע, אבל יש רישום, כמו בחוק הקיים.
איל זנדברג: עצם הרישום על קיומן של הקרנות.
זבולון אורלב: אין לנו מרכז רישום של מקבלי מלגות.
יהודית נאות: אוקיי.
יהודית נאות: על זה הסכמנו, שלא יהיה מרכז כזה.
יהודית נאות: יש לי על השולחן למשל תלונה על עירייה שפרסמה שמות של חייבי תשלומי ארנונה.
יהודית נאות: זו עבירה פלילית.
מירב ישראלי: עכשיו אני רק רוצה להזכיר שבהצעת החוק בדף הכחול היו שני נושאים מרכזיים.
מירב ישראלי: אחד זה להרחיב את חובת הרישום הקיימת על הקרנות, כדי שהמידע יהיה חשוף יותר לסטודנטים והשני היה נושא של העברת מידע, שירדנו מזה כרגע.
מירב ישראלי: נשאר לנו העניין של הרחבת חובת הרישום, אז עכשיו אנחנו מדברים על זה.
איל זנדברג: מה עם סעיף ההגדרות?
איל זנדברג: לא נסיים אותו?
מירב ישראלי: אני רוצה לחזור אליו אחר כך, דרך סעיף 2א.
יהודית נאות: מה זה 2א?
יהודית נאות: על מה את מדברת?
מירב ישראלי: אני תכף אגיד.
מירב ישראלי: אם תסתכלו בעמוד 3, אז אולי נתחיל קודם כל בתיקון סעיף 2 לחוק העיקרי.
מירב ישראלי: אני מסבירה: אנחנו פשוט מחקנו מהסעיף הזה את נושא הרישום והעברנו אותו לסעיף חדש שמרחיב את חובת הרישום.
מירב ישראלי: בסעיף 2 נשארה היכולת של השר לדרוש ממוסד חינוך לדווח לו על מלגות שהוא נותן.
יהודית נאות: עכשיו השאלה שאנחנו צריכים לדון בה היא, האם במישרין או בעקיפין.
מירב ישראלי: יש פה עוד הערה למשרד החינוך לגבי סעיף 2.
מירב ישראלי: אולי הם יציגו אותה.
מרים גראזי רוזנבו: זה קשור לשינוי סעיף ההגדרה של קרן, שההצעה לתיקון היא שבסעיף 1 של קרן זה יהיה: "מוסד חינוך המעניק מלגות לתלמידיו".
מירב ישראלי: זה לא לתלמידיו.
מירב ישראלי: צריך למחוק את ה"לתלמידיו".
מירב ישראלי: המעניק מלגות.
יהודית נאות: את צודקת, כי זו קרן כללית ולא מוסד.
מרים גראזי רוזנבו: כן.
מרים גראזי רוזנבו: אני חושבת שזה תיקון מבורך.
מרים גראזי רוזנבו: העניין הוא, שהנוסח של סעיף 2 (1) כמו שהוא כיום, צריך קצת לשפץ אותו לאור ההגדרה היותר מדויקת שאת נתת, כי הסעיף מדבר היום על לצוות על מוסד חינוך…
מירב ישראלי: זה צריך להישאר מוסד חינוך ולא קרן, כי זה עדיין לפני שהשר יודע בכלל אם מדובר במלגות.
מרים גראזי רוזנבו: רגע.
מרים גראזי רוזנבו: אני רק אציג את זה.
מרים גראזי רוזנבו: "לצוות על מוסד חינוך להמציא למרכז הקרנות דין וחשבון על סוגי מלגות שאותו מוסד מעניק לתלמידיו".
מרים גראזי רוזנבו: אם מוסד חינוך המעניק מלגות, הוא עצמו קרן, אז יש פה מין חזרה כזאת, על זה שהשר רשאי לצוות.
מירב ישראלי: אני רוצה להסביר: בסעיף 2 לא משתמשים במונח "קרן", אלא במונח מוסד חינוך, שההגדרה שלו היא אחרת.
מירב ישראלי: והשר רשאי לפנות לכל מוסד חינוך לפני שהוא יודע בכלל אם הוא קרן, בדיוק כדי לברר, האם הוא מעניק מלגות לתלמידים שלו או לא.
מרים גראזי רוזנבו: אבל אם יש חובת רישום כללית לקרנות?
מירב ישראלי: זו עוד סמכות, נוספת, של השר.
מירב ישראלי: זו סמכות מקדמית בעצם לאותו דבר.
דורית מורג: אם מותר לי להעיר, אני מציעה שנדבר קודם על איזה קרנות אנחנו רוצים שירשמו.
דורית מורג: אז, מתוך ההגדרה של הקרן, נראה על מי צריך לצוות ועל מי לא.
דורית מורג: כי גם אני כאן קצת בדילמה.
דורית מורג: כי אם מוסד חינוך הוא כל כך רחב, השר, שר החינוך, לא יכיר את כל מוסדות החינוך, אלא אלה שחייבים דיווח.
מירב ישראלי: הוא רשאי.
מרים גראזי רוזנבו: אבל למה הוא רשאי לעשות דברים שממילא יש חובה לגביהם?
דורית מורג: בואו נראה קודם כל מי הקרן שצריכה להיות רשומה כחוק ואליה אנחנו צריכים לפנות.
זבולון אורלב: כל קרן שנהנית מהמדינה או בהטבת מס או בתקציב.
יהודית נאות: ומחלקת מלגות וחינוך וכולי.
יהודית נאות: לא קרן לתעשיינים.
מירב ישראלי: אז אני מפנה שוב לעמוד 3, הפעם לסעיף החדש שהוסף, שהוא סעיף 2א רבתי.
זבולון אורלב: למה העמוד הראשון מתחיל בעמוד 2?
מירב ישראלי: כי כבר הכנו את זה לקריאה שניה ושלישית.
מירב ישראלי: סעיף 2א רבתי, מדבר בעצם על הרחבת חובת הרישום.
מירב ישראלי: היום זה רק שהשר רשאי בעצם לצוות ואנחנו רוצים חובה על קרן להירשם.
מירב ישראלי: אז סעיף קטן (א) אומר: "כל קרן שנהנית מתקצוב או מתמיכה מתקציב המדינה".
מירב ישראלי: אנחנו צריכים עוד להחליט איזה ניסוח הוא הכי רחב.
מירב ישראלי: היה דיון על העניין הזה.
מירב ישראלי: זה כנראה: מאוצר המדינה או מתקציב רשות מקומית.
מירב ישראלי: ככל הנראה, זה הניסוח הכי רחב.
זבולון אורלב: שום סיבה.
זבולון אורלב: כל תקציב או כל תמיכה.
מירב ישראלי: כי גם הטבת מס היא כל הטבת מס.
מירב ישראלי: לכן, אין סיבה להבחין.
מירב ישראלי: אז אנחנו נשמור על הנוסח ונמחק את ה"לחלופין".
איל זנדברג: לא צריך במישרין או בעקיפין.
מירב ישראלי: כנראה " מאוצר המדינה", או "מתקציב רשות מקומית", זה מכסה את הכל.
יהודית נאות: לא צריך?
איל זנדברג: כי מדובר על תמיכה מאוצר ולא תקצוב.
מיכל דלין: עדיין, יש למשל את הסיטואציות של מתן זכויות במקרקעין שזה לא בהכרח כספי מדינה.
מירב ישראלי: אנחנו רוצים לכלול את זה?
זבולון אורלב: מה זה זכויות במקרקעין?
זבולון אורלב: מה זה קשור לקרנות?
מיכל דלין: אם קרן מקבלת כל מיני דברים מהמדינה.
יהודית נאות: נכסים.
זבולון אורלב: מה היא מקבלת?
זבולון אורלב: איזה דברים במקרקעין?
יהודית נאות: על מה אתה מדבר?
יהודית נאות: אני אתן לך דוגמא.
יהודית נאות: כל המוסד הרב תחומי בהרצליה קיבל קרקע מהמדינה.
זבולון אורלב: הוא נכנס בקטגוריה של מוסד חינוך.
יהודית נאות: צודק.
יהודית נאות: מה איכפת לי איך.
מירב ישראלי: לא, אבל כאן אנחנו צריכים לשים לב שזה מצמצם את מי שחייב בדיווח ורישום למי שנהנה מתקצוב כלשהו.
מרים גראזי רוזנבו: אני רוצה גם שאין קרן שתהיה פטורה מרישום.
מרים גראזי רוזנבו: כי אין קרן שלא מבקשת סיוע מהמדינה.
יהודית נאות: אבל רק כאלה שמעניקות מלגות לימודים.
איל זנדברג: כל קרן מלגות.
זבולון אורלב: תסלחי לי, יש קרנות למלגות שלא מבקשות סיוע מהמדינה.
זבולון אורלב: אני מכיר קרן מלגות, שיש לי קשר אליה, שהיא באופן עקרוני לא רוצה שום הטבת מס, לא פונה לאף אחד, כי האנשים שתורמים לה רוצים שהכל יהיה מתן בסתר, הם לא רוצים שום פיקוח ושום דבר.
מרים גראזי רוזנבו: ברגע שהם מין תאגיד הם חייבים שיג ושיח.
זבולון אורלב: הם רשומים כעמותה.
מרים גראזי רוזנבו: אז הם חייבים שיהיה להם תיק במס הכנסה.
מרים גראזי רוזנבו: הם חייבים.
זבולון אורלב: הם לא מעסיקים אף אחד.
זבולון אורלב: כל מהותה זה לחלק כך וכך מלגות בשנה לתלמידים זקוקים.
זבולון אורלב: למה לא? מה הבעיה עם זה?
זבולון אורלב: אגב, יש הרבה קרנות כאלה.
מירב ישראלי: צריך לזכור שהמידע פה הוא מאד כללי.
זבולון אורלב: הם לא רוצים להיחשף, הם לא רוצים שום דיווח, לא רוצים שום דבר.
זבולון אורלב: קח צ'ק, 10,000 ₪ לשנה, תשלם מלגות, לא רוצים הטבות מס, לא שום דבר.
דורית מורג: האם אנחנו בדקנו מה זו הטבת מס בישראל?
מירב ישראלי: מר זנדברג קיבל על עצמו.
איל זנדברג: עשינו בדיקה במשרד המשפטים.
איל זנדברג: אין אמנם הגדרה מפורשת, בחוק, של הטבת מס.
איל זנדברג: המושג נזכר בחוק יסודות התקציב כחלק ממה שחוק התקציב כולל.
איל זנדברג: זה גם: "סכומים שלא ייגבו בשל הטבות מסים", כמושג מוכר והגדרה יותר פרטנית זה מופיע בתוך מסמכים של משרד האוצר, לא כדבר חקיקה.
איל זנדברג: זה כולל הגדרת הטבת מס או מתייחס להטבת מס כאל הפסד הכנסות שנובע מפטור הנחות ממסים.
איל זנדברג: אבל זו לא הגדרה.
מירב ישראלי: זה מושג ברור וידוע.
איל זנדברג: זה מושג ידוע בתחום.
איל זנדברג: האם זה עלול ליצור פתח לטענות משפטיות אחר כך, כי זה לא מוגדר בחוק הזה או במקום אחר, לא יודע.
מירב ישראלי: אני חושבת שברגע שאתה אומר "הטבת מס", זה מאד רחב.
איל זנדברג: זה מאד רחב.
יהודית נאות: הטבה, זה כל מה שהוא לא המס הרגיל.
איל זנדברג: כל הקלה, פטור או גריעה מהמס החייב.
איל זנדברג: זאת התשובה.
מירב ישראלי: אז לגבי סעיף קטן (ב), היום לשר יש אפשרות לצוות על רישום של כל קרן.
מירב ישראלי: משום מה זה הושמט בנוסח הכחול.
מירב ישראלי: אנחנו רוצים להשמיט את זה?
זבולון אורלב: למה השר רשאי לצוות על רישום של קרן שלא נכנסת בקטגוריה הזאת?
איל זנדברג: במקרה חריג.
מירב ישראלי: זה המצב הקיים היום, פשוט.
מירב ישראלי: היום אין חובת רישום כללית, יש רק לשר שיקול דעת לצוות על מי שהוא רוצה להירשם.
זבולון אורלב: לאור זה שעושים עכשיו קריטריונים וכולי, מה אני צריך את זה?
זבולון אורלב: תורידו את ה"לצוות".
זבולון אורלב: זה גם לא היה בקריאה הראשונה.
זבולון אורלב: כבר אז הורדנו את זה.
מירב ישראלי: פשוט רצינו לוודא.
מירב ישראלי: אז (1) "אחרי "בשנה שחלפה" יבוא "ועל מספר הזכאים למילגות" – זה גם היה בנוסח הכחול.
מירב ישראלי: (2) "אחרי בשנה הנכנסת" יבוא "דרך הפניה לבקשת המלגה, הכתובת ומספר הטלפון של הקרן…" עכשיו, "תוכן המלגה" הופיע בנוסח הכחול, אבל מכיוון שאנחנו מטילים פה חובת דיווח, אני חושבת שהדברים צריכים להיות מאד ברורים.
מירב ישראלי: השאלה מה זה בדיוק "תוכן המלגה"?
זבולון אורלב: מטרת המלגה.
איל זנדברג: זה לא מופיע?
מרים גראזי רוזנבו: זה כבר קיים.
מירב ישראלי: יש את זה בחוק הקיים.
זבולון אורלב: אם קיים, קיים.
מירב ישראלי: יש גם ש"השר רשאי לקבוע פרטים נוספים".
מירב ישראלי: תמיד.
זבולון אורלב: "מועד אחרון להגשת המלגה".
מירב ישראלי: אז אני מורידה את "תוכן המלגה" ועכשיו זה "המועד האחרון להגשת הבקשה".
מירב ישראלי: הנושא של המועדים הוא נושא מאד מרכזי.
זבולון אורלב: תגידו, בדרך כלל מבקשים מסמכים נלווים?
איל זנדברג: כגון?
זבולון אורלב: אישור שאתה לומד באוניברסיטה, תלושים.
דוד פילבר: הם יפרסמו מה הם מבקשים מהמועמד.
זבולון אורלב: שאלה למשפטנים.
זבולון אורלב: דרך הפניה לבקשת המלגה.
זבולון אורלב: האם פה זה ברור שהוא צריך לפרסם שיש טופס, שצריך לקחת אותו וצריכים לצרף תלושים ואישור לימודים?
דוד פילבר: אין צורך לפרט את זה.
יהודית נאות: אני הייתי כותבת, לא "דרך הפניה" אלא "אופן הבקשה".
איל זנדברג: זה כבר עניין של ניסוח, אבל לא צריך לפרט יותר מדי.
יהודית נאות: אני הייתי מכניסה גם גובה המלגות.
יהודית נאות: בחוק אין.
מרים גראזי רוזנבו: לא תמיד הם יודעים, אבל.
מרים גראזי רוזנבו: יש להם למשל 40 אלף שקל והם רואים לפי התלמידים, לפי התלמידים, לפי הצרכים.
מרים גראזי רוזנבו: זה לא קבוע.
יהודית נאות: גובה משוער?
יהודית נאות: אין?
יהודית נאות: כי אדם צריך לדעת אם הוא הולך על מלגה של מאה שקל או אלפיים שקלים.
דוד פילבר: בדיווח זה מופיע אחר כך בלשון מה שהוא דיווח על מה שהוא עשה בשנה שעברה, שזה הוא יודע בוודאות.
דוד פילבר: השנה הוא אולי עוד לא יודע.
יהודית נאות: אה.
זבולון אורלב: גובה המלגה.
מירב ישראלי: אז להוסיף סכומי המלגות?
דוד פילבר: אולי הוא לא יודע.
דוד פילבר: יכול להיות שיש לו קופה והוא יחליט איך לחלק אותה לפי מספר הפניות.
מירב ישראלי: אז לא להוסיף את זה.
זבולון אורלב: אני חושב שכן צריכים לציין משהו.
דוד פילבר: הסכום שעומד לרשותו, למשל.
דוד פילבר: אם הוא יודע.
דוד פילבר: שוב, יש פה בעיה של לוח זמנים.
דוד פילבר: לא תמיד במועד הבקשה הוא כבר יודע.
מירב ישראלי: אז זהו.
מירב ישראלי: זה מה שנדבר עליו עכשיו.
זבולון אורלב: זה מה שועד ראשי המוסדות להשכלה גבוהה תכף ידברו עליו.
זבולון אורלב: בואו נפריד רגע בין השנה הנכנסת לבין השנה היוצאת ובין הפרטים שאנחנו באמת רוצים.
זבולון אורלב: מה שחשוב זה שמגיש הבקשה צריך לדעת באיזה סדר גודל בכלל מדובר.
זבולון אורלב: מדובר במרכז ששם מדובר בשלוש מאות שקל או במרכז, אני לא יודע, סיוע ספרדי, נניח, ששם מדובר בעשרת אלפים שקל.
זבולון אורלב: צריך לתת מושג.
מירב ישראלי: הוא יכול גם לתת טווח.
זבולון אורלב: אני חושב שאפשר לכתוב: גובה המלגה או גובה משוער של המלגה.
מירב ישראלי: הנה, אני יכולה להקריא מהתקנות.
מירב ישראלי: בתקנות נקבע: "אלה הפרטים הנוספים על טיב המלגות שיש לכלול בדין וחשבון שנתי: סכום המלגה לתלמיד ואם אינו אחיד, המקסימום והמינימום – שזה הטווח – וסוג המלגה: תשלום בעין, זיכוי, הנחה, או פטור מתשלום".
זבולון אורלב: אז זה קיים.
איל זנדברג: אבל זה רק לגבי השנה שחלפה.
איל זנדברג: לא?
מירב ישראלי: בסעיף 3א?
מירב ישראלי: אני לא חושבת.
מירב ישראלי: לא השנה שחלפה.
אלחנן אופנהיימר: 3א זה גם קדימה.
מירב ישראלי: זה גם קדימה וגם אחורה.
זבולון אורלב: לא להכניס את זה, כי זה כתוב בתקנות.
זבולון אורלב: אתם רוצים להעביר את זה לחוק העיקרי?
איל זנדברג: אין צורך.
מירב ישראלי: עכשיו אנחנו נכנסים באמת לשאלת המועדים.
מירב ישראלי: היום, למעשה, לפי התקנות, חובת הדיווח היא עד הראשון לאפריל של השנה הנכנסת.
מירב ישראלי: כך, לפחות, עולה מהתקנות.
מירב ישראלי: זאת אומרת שבעצם הספר המעודכן, אני מתארת לעצמי, מתפרסם יותר לקראת סוף שנת הלימודים.
מירב ישראלי: אם אנחנו רוצים שהוא יתפרסם לפני תחילת שנת הלימודים, נוצרת פה אי התאמה בין שני הדברים האלה.
דוד פילבר: א', אני חושב שהראשון באפריל פה הוא דבר אנאכרוניסטי.
דוד פילבר: פשוט שנת התקציב היתה מסתיימת ב 31 למרץ, כשהחוק הזה נוצר.
דוד פילבר: אז כאילו רצו בתחילת שנת מס, עד ראשון לאפריל תדווח מה היה ומה עתיד להיות.
זבולון אורלב: מה דעתכם על הרעיון שנשאיר את החובה בעניין של השנה הנכנסת וניתן לשר אפשרות לתת פטורים.
זבולון אורלב: באה אוניברסיטה, בא הטכניון, אומר: אני, בחודש יוני, לא מסוגל לדעת.
איל זנדברג: מה אני אתן לשנה הבאה.
זבולון אורלב: אז יבוא השר, יגיד: אין שום בעיה, אתה לא נותן לשנה הנכנסת, אתה נותן רק לשנה היוצאת.
זבולון אורלב: אני בא לקבוע נורמות.
זבולון אורלב: זה צריך להיות השנה הנכנסת והשר יכול לתת פטורים.
איל זנדברג: זה יכול לפספס היקפים עצומים של מלגות.
זבולון אורלב: אני סומך על השר שהשר זורם עם האינטרס של החוק.
זבולון אורלב: עם כוונת החוק.
דוד פילבר: אני חושב שאנחנו צריכים לחשוב מתי אנחנו רוצים לפרסם את החוברת.
דוד פילבר: בוא נאמר: האם אנחנו רוצים לפרסם את המידע הראשוני – הרי אחר כך אפשר לפרסם עדכונים באינטרנט, אפשר לעשות את זה עדכון יומי – אבל נניח החוברת המודפסת, לדעתי סביר שתצא בחודש יוני.
דוד פילבר: לפני סוף שנת הלימודים הקודמת.
מירב ישראלי: אני לא יודעת אם יוני, אבל לקראת סוף הקיץ בוודאי.
דוד פילבר: אוקיי.
דוד פילבר: אז אני חושב בקול רם.
דוד פילבר: בשביל לפרסם בראשון ביוני חוברת, לדעתי הכי מאוחר שאפשר לקבל את הנתונים זה באמת בראשון באפריל או בראשון למאי.
דוד פילבר: לוקח זמן לעבד אותם.
איל זנדברג: אתה מפספס כך את כל העסק.
איל זנדברג: אתה אומר: ביוני הוא לא יודע, אז לא כל שכן באפריל.
איל זנדברג: איזה מידע יהיה בכלל בחוברות האלה?
זבולון אורלב: הבעיה של השנה הנכנסת היא רק של המוסדות להשכלה גבוהה?
דוד פילבר: בסופו של דבר הקרנות עצמן – אני לא יודע.
דוד פילבר: אני משער את זה – עובדות בשנת תקציב.
דוד פילבר: מתחילות בכלל בינואר.
דוד פילבר: מסתכלים בינואר כמה אספנו ומתחילים לחלק.
דוד פילבר: עד 31 לדצמבר אוספים.
זבולון אורלב: המוסדות להשכלה גבוהה אומרים: לא, אני ביוני לא יודע עדיין.
דוד פילבר: מה זאת אומרת?
זבולון אורלב: מוסדות השכלה גבוהה אמרו לי שהם ביוני, לא מסוגלים לפרסם כמה ואיזה גובה מלגות הם יחלקו בחודש נובמבר.
זבולון אורלב: זה תלוי בעשרים אלף גורמים אחרים.
זבולון אורלב: מאידך, אנחנו כן רוצים שלסטודנט יהיה מושג על מה מדובר: כמה נהנים ומה גובה המלגה.
זבולון אורלב: אני שואל: האם הבעיה הזאת היא רק לגבי המוסדות להשכלה גבוהה?
זבולון אורלב: כי אז לגבי המוסדות להשכלה גבוהה הייתי עושה פה יוצא מן הכלל והייתי אומר:
זבולון אורלב: המוסדות להשכלה הגבוהה ידווחו לגבי השנה היוצאת, לא השנה הנכנסת.
זבולון אורלב: מתוך הנחה שיש יציבות שם.
דוד פילבר: אז לדעתי זו בעיה של כולם.
יהודית נאות: בדרך כלל זה רטרואקטיבי במוסדות להשכלה גבוהה.
יהודית נאות: אתה מקבל על שנה א' בסוף שנה א' וזה משמש אותך לשנה ב'.
דוד פילבר: אז לכן יכול להיות שכל הדיווח העתידני הוא מסובך וכל אחד יצטרך לתת נכון ליום מסירת האינפורמציה שנדרוש – מאי, יוני, יולי – מה הוא עשה בשנה הקודמת והסטודנט יצטרך לצאת מאיזושהי הנחה שלא היו שינויים דרמטיים.
דוד פילבר: כן, כי אחרת אין לזה סוף.
אלחנן אופנהיימר: לגבי השנה הנכנסת, לא תוכלו לדעת גם בקרנות.
אלחנן אופנהיימר: זה לא רציני שנה נכנסת, כי לא יודעים.
אלחנן אופנהיימר: גם קרנות פילנטרופיות לא יודעות.
איל זנדברג: מתי הן כן יודעות?
זבולון אורלב: יש לו תקציב שנתי.
אלחנן אופנהיימר: נו, מתי הוא יידע?
זבולון אורלב: בראשון בינואר.
אלחנן אופנהיימר: יפה והוא מדבר על יוני.
זבולון אורלב: נו, אז הוא ביוני יודע כבר מה הוא יחלק בנובמבר.
אלחנן אופנהיימר: לא.
אלחנן אופנהיימר: ב 31 לדצמבר הוא מאשר תקציב לשנה הבאה ואז הוא מחלק בינואר פברואר את המלגות.
אלחנן אופנהיימר: ביוני הוא עוד לא יודע מה יהיה ב 31 לדצמבר.
זבולון אורלב: הוא לא מחלק בינואר פברואר את המלגות.
דוד פילבר: לדעתי יהיה מאד קשה לעשות לוח זמנים אחיד, שיהיה אפקטיבי לכולם, כאשר אנחנו מדברים על עתיד.
דוד פילבר: למשל, אני עובד מול משרד המשפטים בקרנות שהן הקדשות.
דוד פילבר: הן לא חלות בחוק הזה…
זבולון אורלב: יש קרנות של משרד המשפטים?
דוד פילבר: הקדש.
דוד פילבר: בן אדם נפטר והוא מצווה את נכסיו…
זבולון אורלב: למה אתם לא מפרסמים את זה?
דוד פילבר: מפרסמים.
אלחנן אופנהיימר: יש גם רשם ההקדשות.
זבולון אורלב: החוק הזה חל עליהם?
דוד פילבר: לא, כי הם הקדש.
דוד פילבר: ככה אמרו לי המשפטנים שלנו.
זבולון אורלב: אני רוצה שזה יחול גם עליהם.
אלחנן אופנהיימר: רגע, זהירות.
אלחנן אופנהיימר: זהירות.
אלחנן אופנהיימר: אני רוצה להגיד משהו על רשם ההקדשות.
זבולון אורלב: רגע, תחזור להקדשות.
דוד פילבר: פה אנחנו עשינו סידור טכני עם משרד המשפטים.
דוד פילבר: הרי בקרנות האלה יושב מישהו ממשרד המשפטים שאחראי להשקיע את הכספים.
דוד פילבר: סיכמתי אתם שהם, נכון, לאוקטובר, גוזרים כמה פירות שיש בקרן, שהצטברו, את זה הם מדווחים לי, את זה אני מדווח למוסדות ואז אנחנו מחלקים.
דוד פילבר: זה קרוב לשנת מס, אבל אפילו לא במאה אחוז חופף.
זבולון אורלב: מה שאתה אומר זה שיותר ריאלי לדרוש דיווח על השנה היוצאת.
זבולון אורלב: ואז, כל אחד יכול להסיק את המסקנות.
זבולון אורלב: הוא רואה כמה מלגות ואיזה גובה מלגות.
יהודית נאות: זה מה שמשנה.
איל זנדברג: מה שאני אומר עכשיו זו לא בדיוק עמדה משפטית, אבל אני לא יכול שלא לומר.
איל זנדברג: אם אני מבין, המטרה היתה לאפשר לסטודנט שרוצה לדעת מה הוא יכול לקבל עכשיו, לדעת את זה.
איל זנדברג: סטודנט הוא לא בהכרח סטודנט לכלכלה והוא לא טוב בספקולציות.
איל זנדברג: הוא רוצה לדעת כמה יתנו לו.
אלחנן אופנהיימר: הוא לא יוכל לדעת.
זבולון אורלב: שקט.
זבולון אורלב: תכף תענה לו.
איל זנדברג: השאלה היא כזאת: האם יש תאריך כלשהו?
איל זנדברג: אומרים: יוני זה לא תאריך טוב, אפריל זה לא תאריך טוב.
איל זנדברג: מעלים רק תאריכים לא טובים.
איל זנדברג: אני שואל איזה תאריכים כן טובים.
איל זנדברג: כקבוצות של קרנות.
איל זנדברג: הרי לא כל הקרנות הן אותו דבר.
איל זנדברג: יש קבוצות שונות.
איל זנדברג: בואו נראה איזה מועדים כן רלוונטיים.
איל זנדברג: האם בחודש אוגוסט קרנות מסוימות כן יודעות מה הן יתנו בספטמבר או באוקטובר?
אלחנן אופנהיימר: לכל קרן יש את המועדים שלה.
אלחנן אופנהיימר: אי אפשר לחייב בחוק שידעו מראש מה הם יחלקו.
אלחנן אופנהיימר: לכן, ההצעה של השנה שחלפה זו ההצעה הנכונה.
אלחנן אופנהיימר: התלמיד לא יכול לדעת.
אלחנן אופנהיימר: נכון.
איל זנדברג: זו לא התשובה לשאלה.
איל זנדברג: יש אלף קרנות.
איל זנדברג: לא יכול להיות שכל אחת יש לה יום אחר בשנה.
אלחנן אופנהיימר: המציאות היא כזאת.
אלחנן אופנהיימר: אתה יודע מה, יש אוניברסיטה שעד היום לא סגרה תקציב לשנה הזאת.
אלחנן אופנהיימר: עד היום לא יודעת, אוניברסיטה מסוימת.
אלחנן אופנהיימר: ולא אגיד את שמה.