GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
גדעון סער: אנחנו, ואת זה למדתי מראש ממשלה שעבדתי אתו - למען הסר ספק, זה לא ראש הממשלה הנוכחי - שכנכנסים למהלכים כאלה, אתה תמיד מגלה שני סוגי התנהגות: סוג אחד הוא מה שהוא כינה הבכי והנהי, כלומר אם שנים תבעו משהו וחלמו עליו, ברגע שזה קורה, השיח משתנה, וממוקד בבעיות, בקשיים ובטענות, ואגב – הם מוכרים לנו היטב, אנחנו לא כופרים, אנחנו עמוק בתוך העבודה.
גדעון סער: יש גם מי שמנסה לתפוס טרמפ על הקשיים.
גדעון סער: אנחנו מתכוונים להתרכז במשימה.
גדעון סער: הסוג השני, ואנחנו מוצאים את זה, ואני רוצה לומר שבחו של אדם בפניו ליושב-ראש ועדת החינוך של מרכז השלטון המקומי, לנחום חופרי, הרשויות המקומיות, ואם מותר לי – זה גם לא מקובל בבית הזה - גם למשרד האוצר, אנחנו מוצאים בהם שותפים להתלבטויות, לבעיות ולביצוע של המהלך, שהוא ודאי קשה מאוד – לנו הוא קשה, הוא לא פחות קשה ברמה של הרשות המקומית, שמתייצבת מול התושבים, והדרך להתמודד – כמובן, לעשות את המאמצים המרכזיים, אבל גם להגיד את הדברים בצורה ברורה.
גדעון סער: אמרתי פה בצורה ברורה מה ניתן לביצוע בטווחי הזמן של חצי שנה, מה לא ניתן לביצוע, ואני רוצה להודות לשותפים שלנו.
גדעון סער: אני מוצא לנכון לדבר על עוד נקודה אחת, אדוני היושב-ראש, שהיא לכאורה לא קשורה, אבל היא מאוד קשורה, מכיוון שאלה דברים שיכולים להיות להם השלכות בעתיד גם על החינוך וגם על החינוך לגיל הרך - אני מדבר על הקמפיין בנושא תקציב הביטחון.
גדעון סער: הביטחון יקר לכולנו, הייתי יכול לומר - תרתי משמע, אבל הוא באמת דבר שאי-אפשר להקל בו ראש, ובטח בימים האלה, אבל אנחנו עדים למחזה הזוי, שמערכת שמקבלת תוספות במיליארדים, כולל בהחלטת הממשלה מלפני חודש, מתלוננת על קיצוצים, ומצב שבו אין מקום שבו מקבלים החלטות ממשלה, אלא כל החלטה היא כבר הבסיס לקמפיין הבא.
גדעון סער: אני רוצה לומר בצורה הברורה ביותר, שכולם יהיו מודעים – אני לא רוצה שיהיו הפתעות בעתיד – אם התהליכים האלה יימשכו, מי שייפגע יהיו אזרחי מדינת ישראל, כי כדי לממן עוד ועוד תוספות, מה שיקרה, כדי לא להגיע למצב של המדינה ששמענו עליה הבוקר בחדשות – יוון – יקצצו עוד ועוד ברמת השירות ובתקציבי הפעולות של המשרדים האזרחיים שקוצצו קשות בעשור הקודם.
גדעון סער: אם יש לנו תקופה שאנחנו קצת מתחילים לראות את האופק של הצבת החינוך בנושא החברתי במרכז סדר היום, אי-אפשר יהיה לקיים את זה כאשר אחרי שמתקבלות החלטות, זה כבר הבסיס למיקוח בתוך אותה שנת תקציב, לכן פעם אחת צריך להפסיק את זה, לקבל החלטות של ממשלה, ואתה, אדוני היושב-ראש, וחברי הוועדה שיושבים פה יודעים היטב, כמה צרכים ובעיות במערכת החינוך יש, שלא מקבלים מענה תקציבי, כמה דברים כאלה קיימים בנושא של חינוך מיוחד, כמה דברים כאלה קיימים בנושא של חינוך מיוחד, כמה דברים כאלה קיימים בדברים קריטיים אחרים, אבל אנחנו יודעים, כשמתקבלות החלטות בממשלה, עם קביעות לגבי התקציב, אנחנו יודעים להסתדר עם מה שאנחנו מקבלים, ולעשות הכי טוב שאנחנו יודעים עם מה שמקבלים.
גדעון סער: אי-אפשר לחיות במדינה שבה מערכת אחת רגע אחרי שהתקבלו החלטות מתחילה בקמפיין לשינוין, ואם זה יקרה, מי שייפגע יהיו אזרחי ישראל – הם יקבלו פחות שירות בחינוך, פחות שירות בבריאות, פחות שירות ברווחה, ואסור שזה יקרה, לפי דעתי.
גדעון סער: אני מציע שהמנכ"לית תשלים באמצעות המצגת.
דלית שטאובר: כפי שהסביר השר, תמונת המצב נכון להיום היא שבמחזור יש כ-300 אלף ילדים.
דלית שטאובר: לא אחזור על מה שהשר אמר – אעבור ישר לתמונת המצב הצפויה בתחילת פתיחת שנת הלימודים הבאה, ב-27 באוגוסט, תשע"ג.
דלית שטאובר: אנחנו רואים שאנחנו מצפים שבאופן מיידי כ-250 אלף ילדים יקבלו חינוך חינם, בין אלה שכבר קיבלו השנה, וכ-120 אלף ילדים שנמצאים היום בגנים ציבוריים, ומשלמים שכר לימוד, ואנחנו מתמודדים כרגע עם הפלח שנותר כדי לבנות כיתות גן חדשות, להתאים מבנים ולהיערך לגננות.
דלית שטאובר: המהלכים המרכזיים, כפי שאתם רואים – פתיחת כיתות גן חדשות – אל"ף, שופר בסיס התקצוב, כפי שהסביר אותו השר, ליחידת גן.
דלית שטאובר: אנחנו גם מאפשרים בכל רשות ומאוד מעודדים התאמת מבנים והסבת מבנים כדי שייפתחו יותר כיתות גן בתחילת השנה הבאה, אנחנו עסוקים כרגע בגיוס גננות ובהכשרת גננות חדשות, במתן רישוי ותקצוב – אופציה של רישוי ותקצוב לגנים הפרטיים, שאפרט אותה, לאלה שירצו לחבור למהלך, ובהנגשת המידע לציבור, שמוצא עצמו בימים אלה במהלך המורכב הזה כזקוק לתשובות לשאלות.
דלית שטאובר: הנתונים שאני מציגה כאן בפניכם הם הערכה למצב בפתיחת שנת הלימודים הבאה.
דלית שטאובר: אנחנו חושבים שבשיתוף הפעולה ההדוק מאוד שיש לנו עם השלטון המקומי ועם כלל הרשויות שהנגישו לנו את תמונת המצב ואת הבקשות שלהם לפתיחת כיתות גן, כולל תהליך ההכרה, שהכיר בצורך בכלל הרשויות, ומסמכי קרקע ופרוגראמות שהוגשו אלינו, אנחנו יכולים להתחייב בלוח הזמנים הקצר הזה על 500 כיתות גן חדשות כבר בפתיחת שנת הלימודים הבאה, כשבמה
דלית שטאובר: לך השנה, מאחר שהמהלך יתחיל אך לא יסתיים ב-27 באוגוסט, ייבנו לפחות עוד כ-250 כיתות גן חדשות נוספות.
דלית שטאובר: בסופו של דבר אנחנו זקוקים ל-2,500 כיתות גן חדשות כדי לתת מענה לכלל ילדי ישראל שיהיו בשנתון המדובר.
ישראל אייכלר: מה עלות כיתה אחת?
דלית שטאובר: הבסיס התקציבי הוא 671 אלף שקלים, שלוקח בחשבון תוספת של מדד תשומות הבנייה בעלות 3.8 אחוז ועוד תוספת של 9 אחוז, שהיא תוספת טרכטנברג, שניתנת באופן רוחבי לכולם, פלוס תוספת מרחק, שבנויה משני פרמטרים: מדד פריפריאלי – המרחק שלך מהמרכז, ומדד שהוא אשכול על המס של הרשות, והוא נותן תוספת מסוימת לרשויות המרוחקות יותר, בממוצע התוספת היא של כ-100 אלף שקלים לגן.
דלית שטאובר: כל רשות תקבל מחר באופן נפרד, בעקבות אישור ההחלטה היום בוועדת הכספים, את התקצוב ואת הסבסוד של כיתת גן שמתאים לה.
דלית שטאובר: נכון להיום ההיערכות לבינוי כיתות גן נעשתה בשיתוף פעולה הדוק עם הרשויות.
דלית שטאובר: 144 רשויות מצטרפות למהלך, שאינן נמצאות בצו או בחוקים אחרים.
דלית שטאובר: 136 הגישו בקשות לבינוי, 8 רשויות אמרו שאין להן צורך בגנים לגילאים האלה, הוגשו עד נכון להיום כ-1,360 בקשות לכיתות גן לגילאי 3,4 – אני מתייחסת אך ורק לגילאים אלה ולא לגיל חובה, שהוא נמשך בשוטף.
דלית שטאובר: כבר הכרנו בצורך ל-1,171 כיתות.
דלית שטאובר: 295 גנים - הוגשו עבורם כבר מסמכי קרקע, 138 גנים - יש פרוגרמות, ו-186 בקשות נמצאות בתהליכים מתקדמים של בדיקה, כלומר בעקבות ההחלטה היום הדברים עולים למרכבה, תוך יום ייצאו כ-250 הרשאות לבנייה, תוך שבוע עוד כמה מאות הרשאות לבנייה, לאפשר לרשויות להיערך בלוח הזמנים הצפוף לשנה הבאה שעומדת בפנינו.
דלית שטאובר: כפי שאמרנו, היו לנו מספר אתגרים.
דלית שטאובר: האתגר הראשון היה התאמת מפתח עלות לבינוי כיתת גן, ובשיתוף פעולה הדוק עם האוצר ועם השלטון המקומי הלך וחזר עד שהגענו להסכמה.
דלית שטאובר: יש רשויות שמתמודדות עם בעיה קשה של היעדר קרקע זמינה.
דלית שטאובר: אנחנו נאפשר פתרונות של בנייה לגובה, של התאמת מבנים, וכמובן, כל רשות תקבל את הפתרון ואת היחס האישי שהיא זקוקה לו כדי להגיע למענה המיטבי.
דלית שטאובר: האחריות על הרשויות המקומיות היא רבה מאוד.
דלית שטאובר: יש להם משימה מאוד כבדה – גם איתור מגרשים, גם תכנון וביצוע, שתלוי בשותפים רבים – משרד הפנים, משרד האוצר, משרד הבריאות, מינהל מקרקעי ישראל – עם כולם אנחנו נמצאים בקשר כדי למזער חסמים וכדי לזרז את התהליך.
דלית שטאובר: אנחנו נערכים גם להכשרה ולגיוס גננות חדשות.
דלית שטאובר: על-פי הצפי, נידרש לכ-910 גננות חדשות בשנת הלימודים הבאה, תשע"ג, ועד גמר היישום לעוד כ-3,000 גננות.
דלית שטאובר: תמונת המצב נכון להיום, בפילוח על-פי מגזרים: במגזר החרדי לא צפוי מחסור, היקף ההכשרה במגזר החרדי הוא גדול בהרבה מהצרכים שהיו בעבר, לכן יש מאגר גננות שתוכלנה להשתלב.
דלית שטאובר: במגזר שאינו יהודי קיימים עודפי הכשרה מצטברים, שנוכל לגייסם לצורך עבודה.
דלית שטאובר: ייתכן מחסור נקודתי שנוגע למרחק כזה או אחר לישוב מרוחק, ואנחנו נתמודד אתו במידת הצורך וכאשר נלמד על כך.
דלית שטאובר: במגזר הממלכתי והממלכתי-דתי יש נכון להיום מחסור של גננות בשנת הלימודים תשע"ג, ואנחנו נערכים למתן מענה על-פי הצעדים הבאים: קודם כל, מתוך למידת המצב הקיים מסתבר שמתוך הבוגרות של המכללות להכשרה לא השתבצו כלל הבוגרות בעבודה; אחוז השיבוץ היה נמוך, ואנחנו כבר בתוך מהלך מאוד אינטנסיבי, פרו אקטיבי, שיוצא אל המכללות כדי למקסם את פוטנציאל השיבוץ של הלומדות בעבודה – לומדות שנה ד', השנה הן תהיינה גננות לכל דבר ועניין בשנה הבאה, ובוגרות שנה ג', שתהיינה שנה ד' בשנה הבאה, יכולות להשתלב באופן כזה או אחר בעבודה, בהיקפים כאלה ואחרים, כאשר אנחנו מתואמים עם המכללות להכשרה, גננות ומורות, כדי להתאים להן את מערכת השעות.
דלית שטאובר: נשתדל במידת הניתן גם לגייס לומדות בשנה ג' לסבב של גננות משלימות – גם על זה יש הסכמה למערכות שעות מותאמות עם המכללות.
דלית שטאובר: יש נכון להיום גננות משלימות שעובדות במשרה חלקית, שחלקן רוצות להשלים את המשרה – גם הן פוטנציאל לשיבוץ.
דלית שטאובר: יש גננות בעלות תעודת הוראה שאינן מועסקות היום, ואנחנו נפנה אליהן בקול קורא – בסוף השבוע הזה תתפרסם מודעה בעיתון שתקרא גם למי שרוצה לחזור ולהשתבץ בעבודה, שהשלימה כבר את הליך ההכשרה שלה, אבל בחרה במקצוע אחר, אם היא תרצה, וגם היערכות לפתיחת מסלולי הכשרה מואצים לבוגרים שהם מתחומי החינוך, הפסיכולוגיה, מדעי ההתנהגות, שירצו להצטרף למהלך וללמוד במערכת מותאמת.
דלית שטאובר: כמו כן, באפשרות אחרונה, אבל גם כדי להיערך למגה פרויקט, כפי שהגדיר זאת השר, וההגדרה היא מדויקת, גם קיבלנו אישור, אם יהיו גמלאיות שלא פרשו מסיבה בריאותית או פדגוגית, פרישה מוקדמת, וירצו להיות גננות סבב - גם זו אופציה – כמובן, אופציה אחרונה - אנחנו לא רוצים להחזיר אנשים שביקשו לפרוש, אבל המדינה צריכה להיערך לכל המענים הפוטנציאליים, ובמקביל - היערכות לטווח הארוך, להגדיל את מכסות הלומדות במסלולי הגיל הרך.
דלית שטאובר: לגבי הגנים הפרטיים, יש לנו הערכה רבה מאוד מקצועית לגננות הפרטיות.
דלית שטאובר: אנחנו הזמנו אותם לחבור למהלך.
דלית שטאובר: אני מדגישה – החלטת הממשלה מ-8 בינוא היא חינוך חינם; היא לא חינוך חובה.
דלית שטאובר: הורה יכול מרצונו החופשי להמשיך לרכוש סטנדרט אחר מסטנדרט של החינוך הציבורי, ויהיו ודאי הורים שירצו בכך.
דלית שטאובר: אנחנו הזמנו את הגננות הפרטיות לחבור אלינו, גם את אלה שהם ב-180 הגנים שיש להם היום רשיון וגם חדשות שרוצות להצטרף.
דלית שטאובר: אני אתמול פרסמתי הוראת שעה לתהליך מקוצר, שמסיר את כל החסמים הבירוקרטיים מבלי לפגוע בסטנדרטים, ומאפשר לגננות באופן הרבה יותר זריז לקבל רשיון מותנה עד מאי – זה מתואם עם משרד הבריאות ועם כל הגורמים האחרים, ואם תזדקקנה הגננות האלה להשלמה של הסטנדרטים, במהלך השנה יהיה להם זמן לטפל, ואם אכן יגיעו, יוכלו לקבל רשיון קבוע.
דלית שטאובר: אנחנו נפגשנו עם ראש רשויות ומנהלי אגפי חינוך.
דלית שטאובר: אנחנו מנגישים כל מידע חדש מייד לשלטון המקומי, אם זה לנחום חופרי, שבאמצעותו זה מגיע לחברים, אם זה לאתי אלוני, לאבי קמינסקי, והמידע עולה מייד באתר, שהא גם אתר פתוח, שנותן תשובות גם להורים באותו יום, תשובות להורים, למפעילי גנים ולכל מי שפונה אלינו, וגם הסברה בתקשורת הכתובה והמשודרת, במידת האפשר.
דלית שטאובר: המהלך, כפי שציין שר החינוך, הוא מהלך מאוד מורכב ומדורג.
דלית שטאובר: יש סימני שאלה, ודאי יהיו קשיים.
דלית שטאובר: אנחנו יוצאים לדרך שיש בה בשורה מאוד משמעותית.
דלית שטאובר: אני בטוחה ששיתוף פעולה מאוד הדוק בינינו, כפי שמסתמן עד היום, רצון טוב של כולם ופתרון קשיים נקודתיים כאלו ואחרים שעולים בדרך, בערוץ תקשורת פתוח לכולנו, יסייע תוך הזמן שהוגדר לממש את ההחלטה לטובת ילדי ישראל.
אלכס מילר: קודם כל, אני רוצה הבהרה – כאשר אומרים שאותם סדרי עדיפויות, מצב סוציו אקונומי של ילדים, איפה שאין להם מקום, ואז מתחילה המערכת של השלטון המקומי להחליט, מי נכנס ומי לא, אם אנחנו מגיעים למצב שאכן יש בעיה, שרוב התושבים של מקום מסוים הם בבעיה סוציו אקונומי, איך- - -
גדעון סער: גילאי.
אלכס מילר: האם חשבתם להפעיל סוגייה בסדרי עדיפויות של מי שבאמת עובד, ואז הוא צריך את הפתרון המיידי?
גדעון סער: השאלה של מבחן התעסוקה באה לידי ביטוי בהחלטת הממשלה בנושא של הצהרונים – החלטה אחרת.
גדעון סער: ברגע שאתה אומר: חינוך חינם, אתה לא נכנס לשאלה של הורים עובדים או לא עובדים, ולא בא בחשבון עם הילד, האם ההורים עובדים או לא עובדים – זו היתה התפישה מאחורי החלטת הממשלה.
גדעון סער: יש שוני בין העניין הזה לבין סוגיית זכאות לצהרונים – שם יש נושא תעסוקה רלוונטי.
אלכס מילר: אתה מדבר על העניין של סדרי עדיפויות באופן כללי; אני מדבר, כאשר מגיעים למצב – אני לא יודע איפה ה-74 אלף ילדים האלה מפוזרים, באילו אזורים – יכול להיות שנבקש מחקר- - -
אלכס מילר: אנחנו יכולים לתת לכם.
אלכס מילר: כמה ילדים הקציתם בכל כיתה?
אלכס מילר: בין 31 ל-34.
אלכס מילר: נגיד שאתם מגיעים למצב שיש אובר, וכל מי שיש לך אובר, כל היתה, הם מוגדרים, לפי קריטריונים שלכם, במצב סוציו אקונומי – אז איפה תהיה הבחירה?
גדעון סער: הכוונה ב"גילאי" זה להבחנה שמיוסדת על הגיל שאליו הילד הגיע, ואתה חותך את זה במקום מסוים, לפי ההיצע הרלוונטי – אלה שני הקריטריונים שאליהם מתייחסים.
אלכס מילר: השאלה, אם יש תקציב לפר ילד, ואם אפשר לתת זיכוי לכל מי שאין לו מקום בגן הציבורי, זיכוי לגן פרטי שהוא הולך, לפחות בחלקו?
גדעון סער: זאת לא החלטת הממשלה, ואם יידרש שינוי בכיוון שאתה אומר, המשמעות יכולה להיות שהמדינה תסבסד גנים שלא עומדים בסטנדרטים או השתתפות בגנים שלא עומדים בסטנדרטים.
גדעון סער: אני לא בטוח שזו אחריות שניתן לקבלה, כלומר אתה נותן את התלוש, ואז אם יקרה משהו באותו גן, יישאלו שאלות, איך המדינה סבסדה גן כזה.
אלכס מילר: עוד נחזור לשאלות האלה.
אלכס מילר: יגאל, בבקשה.
גדעון סער: איפה עומדת התקדמות הרשויות המקומיות מבחינת הליכי הבינוי?
גדעון סער: כמה בשלב הפרוגרמה, כמה הגישו, כמה לא הגישו?
יגאל צרפתי: מבחינת פרוגרמות, הייתי מגדיר את זה פרויקטים שהם ברי-תקצוב די מיידי, כלומר בטווח של ממחר בבוקר עד השבועיים הקרובים, אנחנו מדברחים על סדר גודל של 450 כיתות לגילאי 3,4, וככל שנוקפות השעות, המספר הולך וגדל.
יגאל צרפתי: מעבר לזה, אני רוצה לחדד את העניין של הפתרונות החלופיים שאנחנו מציעים פה, שהוא דבר חדשני ביותר, שאנחנו מוכנים לקבל אחריות על מבני ציבור שהם לא בהכרח מבני חינוך שיש ברשויות מקומיות, שלא נבנו מלכתחילה כגן אלא אנחנו ניקח על עצמנו להתאים אותם פרוגרמטית לגן.
יגאל צרפתי: זה נכון גם למבנים קטנים, גם למבנים יותר גדולים שניתן להתאים אותם לאשכולות גנים, כלומר זה דבר שלא היה בעבר.
גדעון סער: למעשה אתה מתקצב סוג של שיפוץ ולא בינוי.
גדעון סער: זה, מבחינתנו, חידוש, כי עד היום לא היו לנו כלים כאלה.
אלכס מילר: זה לא השנה.
אלכס מילר: השנה, למה לא? יש רשויות שכבר הגישו לי הצעות מאוד מפורטות עם כתבי כמויות, איך להסב מבנים- - -
אלכס מילר: אבל מבחינת הסנכרון, היום ילדים הולכים להירשם, מגיע למחלקת החינוך של העירייה, רושמים אותם?
אלכס מילר: לא רושמים אותם?
אלכס מילר: איך אותם הורים שמגיעים היום, והם יודעים שיש להם חוסר מקומות בגנים כאלה ואחרים - הוא צריך עד כדי כך, בתור ראש העיר, שיש לו אותן התחייבויות, שמולך הוא כבר מנסכרן אותן, עד כמה הוא סגור ב-100 אחוז שכבר יכול לרשום לאיזשהו גן, שאתה תכשיר אותו בעוד כמה חודשים?
אלכס מילר: עד כמה אותם גנים שאפילו לא מוכנים היום, כבר התחילה הרשמה גם לשם?
אלכס מילר: הדבר הזה הוא דבר שקיים מימים ימימה, שאנחנו כמשרד ממשלתי מתקצבים את הרשות המקומית.
אלכס מילר: ברגע שהרשות המקומית מקבלת את התקציב, והיא נכנסת לכל הליכי המכרז וכל מה שכרוך בכך, היא יודעת יותר טוב מכל אחד מאתנו מה הולך להיפתח ומה לא, כלומר מי שמחזיק את הידע הממשי הזה, זה הרשות המקומית.
אלכס מילר: אבל הוא תלוי בכסף שאתה נותן.
אלכס מילר: ודאי, אבל אנחנו את הכסף נעמיד בהקדם, כפי שנאמר.
אלכס מילר: ואתה גם יודע בוודאות שהוא מצליח ליישם את הביצוע בתקופה לפתיחת שנת הלימודים.
אלכס מילר: אני מצפה שהוא יעמוד בלוחות הזמנים.
אלכס מילר: שלא יקרה מצב, שהעברת את הכסף, יש התחייבות, ואז הוא אומר: לא הספקתי.
אלכס מילר: למשל, היתה לנו לפני כמה שבועות ישיבה על בית ספר, שיש להם התחייבות קרוב לשלוש שנים, ולא מצליחים לבנות, כי לא מסתדרים עם הקבלן.
אלכס מילר: ברוב המקרים אנחנו מגיעים ליעדים לקראת פתיחת שנת הלימודים.
אלכס מילר: אני רוצה להזכיר שאנחנו ללא קשר לתוכנית הזו מתקצבים מדי שנה בין 1,600 ל-2,000 כיתות, כלומר מערך הפיתוח שלנו עובד סביב השעון, כלומר אנחנו לא חדשים לעניין, כך שנדע בקרוב מאוד, מי הרשויות שיתוקצבו ומי אלה שיעמדו בלוחות הזמנים.
אלכס מילר: שלטון מקומי, בבקשה.
נחום חופרי: גם אנחנו, כפי שאמרו השר והמנכ"לית, מברכים על המהלך הזה, זה מהלך חשוב.
נחום חופרי: אנחנו בהחלט מצטרפים אליו בשמחה.
נחום חופרי: יש לנו לא מעט בעיות ביישום, כפי שאתה שומע, ואני מניח שעוד מעט יעלו הרבה מאוד בעיות.
נחום חופרי: נקודה אחת שמאוד מעיקה על הרשויות זה המטלה התקציבית, הן בבנייה והן בתקצוב השוטף.
נחום חופרי: נכון שבעבר רשויות בנו גנים ללא תקצוב – גני טרום-טרום וטרום, אבל זה היה במהלך הרבה יותר אטי, והיום כשאתה מדבר על בנייה של עשרות גנים לפעמים ברשות אחת, הפער הוא משהו כמו 150 אלף שקל רק בתקצוב.
נחום חופרי: זה פער שמחייב את הרשויות לעשות שינויי היערכות ושינויים תקציביים.
נחום חופרי: צריך להיות ברור שזו מטלה לא פשוטה לרשויות לבצע.
נחום חופרי: בצדק שאלת את יגאל, איך הוא יכול להיות בטוח שהרשות תעמוד בביצוע.
נחום חופרי: הוא לא יכול, ויותר גרוע מזה – גם אנחנו לא יכולים להיות בטוחים.
נחום חופרי: אנחנו עושים את כל המאמצים בכל הרשויות, לוודא שנעמוד ב-27 באוגוסט במטלה הזאת, אבל זה פרק זמן שהוא מתחת למקובל.
אלכס מילר: יש לכם דד-ליין, שאתם אומרים שאם עד תאריך X לא נתנו לכם, ההורים, תשובה על אזור X, אין סיכוי שתקבלו את הגן המסובסד?
אלכס מילר: אנחנו רושמים את כולם, אנחנו נותנים תשובות במהלך יוני, אבל השנה, כנראה, חלק מהתשובות עדיין תהיינה מותנות בגלל הגידול במספר הנרשמים.
אלכס מילר: הגידול הוא כמעט עד קצה אוכלוסיית היעד, כלומר ההורים מביעים אמון ברשויות, בכך שהם רושמים את הילדים, כבר עכשיו.
אלכס מילר: מה יקרה במצב שנרשמו, אמרו להם בסופו של דבר: לא הספקנו, אין לנו מענה, ואז הם מתחילים לחפש את עצמם?
אלכס מילר: איפה הסנכרון?
אלכס מילר: הסנכרון הוא מסובך, אגיד את זה בצורה מאוד לא דיפלומטית: אני מציע להורים לגילאים צעירים במיוחד להירשם גם לגנים הפרטיים – אין ברירה.
אלכס מילר: אנחנו לא נוכל להבטיח למאת האחוזים של הילדים שנרשמים באמת מקום.
אלכס מילר: אנחנו עושים את כל המאמצים, אני יודע מה קורה ברשויות – הם נכנסים לתוך בתי ספר עם כיתות פנויות, מוצאים מבנים ציבוריים כאלה ואחרים ומתאימים אותם, גנים שבעבר היו גנים והוסבו לדברים אחרים – את הכול מרוקנים, עושים את כל המאמצים.
אלכס מילר: ההחלטה לתקצב ב-300 אלף ₪ כל מקום כזה לשיפוץ – לא גן חדש – היא החלטה מבורכת, החלטה חשובה, ומסייעת מאוד לרשויות לעמוד במטלה הזאת של קליטת כל התלמידים.
אלכס מילר: אי-אפשר להבטיח שנקלוט את כל התלמידים.
אלכס מילר: גם החלטת הממשלה לא תבעה מאתנו לקלוט את כולם בפרק זמן של אותם שמונה חודשים.
אלכס מילר: מה שנאמר היה שתוך שלוש שנים ניישם את חוק חינם במלואו, וזה כך יהיה, אני מאמין.
אלכס מילר: אני כמעט לא מכיר רשות שלא תעמוד בזה.
אלכס מילר: רשויות שיהיה להן קשה, זה קשה מבחינה תקציבית – לא מבחינת המימוש.
אלכס מילר: בעניין הזה יש לזכור, שאנחנו מדברים על יישום הדרגתי – אמרו את זה השר והמנכ"לית, אנחנו אומרים את זה בכל מקום.
אלכס מילר: יש לנו קושי להגיד את זה.
אלכס מילר: כשאני מסתכל בעיניים להורים שנרשמים, שרושמים את הילדים שלהם וסומכים עליי, אני אומר להם: הילד שלכם הוא גילאים צעירים מאוד - אני לא בטוח שנוכל לתת להם את המקום.
אלכס מילר: זה קשה מאוד לראש רשות.
אלכס מילר: המדינה העמידה אותנו פה במטלה לא פשוטה, זה גם תאריכים שמתחילים להיות לא נוחים, זה יקרה שנה לפני הבחירות.
אלכס מילר: אנחנו כרגע רושמים לפי תאריך הלידה.
אלכס מילר: אין שום קריטריון אחר – לא בתקנות, לא בהוראות חוזר מנכ"ל.
אלכס מילר: אבל משרד החינוך אומר שיש מפתח קודם כל סוציו אקונומי ואחר כך- - -
אלכס מילר: משרד החינוך לא אומר את זה; קודם כל הגילאים.
אלכס מילר: יחד עם זה, ברשויות, ואני חושב שזה בכל הרשויות, מפעילים הרבה מאוד שיקול דעת לגבי סיוע למשפחות במצוקה, אבל קשה לנו להיות השופטים, ולהחליט של מי המצוקה יותר קשה ממקום כזה או אחר, ולכן הרישום נעשה על-פי תאריכי הלידה.
אלכס מילר: החלטנו בוועדת החינוך של מרכז השלטון המקומי להתכנס ולדון בנושאי חריגים – האם יהיו חריגים שנמליץ בפני הרשויות ללכת אתם לפנים משורת הדין, אבל זה מאוד מסובך.
אלכס מילר: זה יזמין עלינו משפטים וערעורים וכך הלאה.
אלכס מילר: הנושא האחרון הוא נושא הגנים הפרטיים.
אלכס מילר: נצטרך, אני חושב, למרות שמדובר רק ב-180, אני חושב שמדובר באוכלוסייה יותר גדולה של גנים פרטיים.
אלכס מילר: אני חושב שנצטרך אנחנו, משרד החינוך, ומשרד הפנים בעניין הזה, למצוא דרך, איך לעזור להם להירתם למשימה הזאת, או למצוא דרך, איך להכשיר אותם, כדי שיוכלו גם הם לשאת במטלה הזאת.
אלכס מילר: אני שוב אומר – אני חושב שזו החלטה מצוינת, חשובה.
אלכס מילר: כפי שאמר השר, אם לא יוצאים לדרך, זה היה נדחה לדורות הבאים שוב.
אלכס מילר: מ-84' זה נדחה.
אלכס מילר: נכון היה להחליט ליישם אותה, זה מאוד קשה לרשויות, אבל אנחנו נעשה כמיטב יכולתנו כדי לא להשאיר אף ילד בחוץ.
אלכס מילר: אם אותם גנים פרטיים שמחליטים לעבור למסלול שמציע משרד החינוך, מה השוטף שלהם, שמשתנה מבחינת היחסים בתשלומים השוטפים מול השלטון המקומי?
אלכס מילר: כלומר אם עכשיו אותו גן פרטי שפועל מהבוקר עד הצהריים, מחליט לעבור למסלול שמציע משרד החינוך, ואז עד שעה, נגיד, 14:00 הוא הופך להיות גן ציבורי, הוא בחלקו ציבורי ובחלקו פרטי, וכולנו מבינים שההכנסות שלו יורדות.
אלכס מילר: השאלה, אם התשלומים שהוא משלם לשלטון וכל התשלומים מסביב, האם הם גם מופחתים לו, כי הוא מפעיל עכשיו בחלקו את הגן הציבורי ולא גן פרטי?
אלכס מילר: כלומר אם גן היה היום מקבל פר ילד 1,700, 1,800 שקל, והיה מתנהל כגן פרטי לכל דבר, היה משלם לך ארנונה, כמה שהיית מבקש ממנו, מחר הוא הופך להיות גן ציבורי בחלקו, ומקבל אותה התקזזות למול מה שהוא משלם על המבנה והכול, מה מבחינתו, כמה הוא צריך בהתקזזות שיש לו עם התשלום שהוא מקבל- - -
נסים זאב: אין דבר כזה, שבאותה כיתה יהיה חצי ציבורי וחצי פרטי.
אלכס מילר: לא, זה אותו מבנה, אותם אנשים.
נחום חופרי: אני חושב שזו שאלה מצוינת.
נחום חופרי: זו עוד אחת מהשאלות החשובות, שאנחנו נידרש לשותפות עם משרד הפנים.
נחום חופרי: הרשויות לא חופשיות לגבות ארנונה ככל רצונן – יש חוקים, יש תקנות.
אלכס מילר: אתה מבין שלא ריאלי שאם אני, נגיד, משכיר בניין או וילה, איפה שיש לי רשיון, ואני משלם סכום X- - -
אלכס מילר: אנחנו נפנה לבקש אישור ממשרד הפנים לאיזושהי הוראת שעה – אני בטוח שגם משרד החינוך יסייע בידינו בעניין הזה – זה נקודה של תשלומי ארנונה.
אלכס מילר: העלו לי פה בחוץ נושא של שימושים חורגים.
אלכס מילר: יש לא מעט נושאים שנצטרך את השיתוף של משרד החינוך ומשרד הפנים בעניין הזה, אבל נשתדל ללכת לקראתם.
חנן דגן: שלום.
חנן דגן: פה נגעו באחת הסוגיות הכי קשות – רוצים שנוריד את ההכנסה מ-712 ₪, ועדיין לא ברור אם אותם גנים ייאלצו לשלם מע"מ על אותו סכום – עוד אין תשובה ודאית בנושא, וייתנו שירות ברמה גבוהה עם הכנסה מאוד-מאוד נמוכה.
חנן דגן: כפי שציינת את הארנונה, שלוקחים גם ארנונה עסקית יקרה, היטלי השבחה, מים הם משלמים בחריגה, כי ההתייחסות היא כבית של נפשות, כי הם נמצאים בתוך הבתים.
חנן דגן: המע"מ, שהוא מאוד גבוה על כלל הגן, אותו גלגול של הוצאות – בא בסופו של דבר על הציבור.
חנן דגן: אם רוצים לתת את היד ושיבואו הגנים הפרטיים ויתגייסו למהלך, יש להבין שבמהלך הנוכחי היום הגן לא יוכל לעמוד בזה כלכלית.
חנן דגן: זה לא מתאפשר ב-712 שקל.
חנן דגן: ההוצאות עולות – קחו, למשל, תאגיד - כל הנהלת החשבונות שתתבקש, יש לה ייקור של כ-20 אלף שקל בשנה.
חנן דגן: אומרים: תוציאו יותר ותקבלו הרבה פחות.
חנן דגן: הרי יציבות כלכלית של גן חייבת להיות; גן שהוא לא יציב כלכלית, הילדים בתוכו נפגעים, ואז מה שיתבקש באופן אוטומטי הוא ירידה ברמת השירות, ופה הבעיה של הגנים – אם הם יורידו ברמת השירות, הם יוכלו אולי לעמוד באותם סכומים ומטלות, אבל הם לא מוכנים לתת אותה יד לפגיעה בילדים.
חנן דגן: אנחנו לא רוצים לתת פחות; אנחנו רוצים להעלות את רמת החינוך ולא להוריד אותה.
חנן דגן: אם תהיה הבנה מינימלית והתייחסות וירידה לפרטים במה זה היום לנהל עסק כגן, עם כל ההשלכות מסביב – אנחנו נוכל אולי לתת את היעד ולשפר את החינוך ולא להוריד אותו, ולהגיע לרמות מאוד גבוהות.
חנן דגן: אין ספק שלהורים מגיע.
חנן דגן: התשלומים הם מאוד קשים, אבל אם אנחנו לוקחים את הכול מסביב, כ-30 אחוז מהעלויות של הגן זה מסים – לא מדבר על מס ההכנסה שמשלמת הגננת – זה מסים ישירים שיורדים מהגן.
חנן דגן: אפשר לצמצם את זה, ואפשר לתת את השירות הזה, ואפשר להגיע לרמות מאוד גבוהות רק עם נתינת היד– זה דבר אחד מאוד חשוב.
חנן דגן: הדבר השני, אומרים להורים לרשום גם בגנים פרטיים וגם בגני עירייה.
חנן דגן: ההורים נמצאים בחוסר ודאות – לא יהיה מקום לילדים האלה, שהיו שלוש שנים במסגרת ויצטרכו לחפש מסגרת אחרת, ואם יירשמו ופתאום ישאירו גן בלי לקוחות, זה לפרק את הגן, אז הילדים שכן יהיו, לא יוכלו להמשיך להתקיים, כי כלכלית הגן התארגן מבחינת כוח אדם, מבחינת כל ההוצאות, שכר הדירה בגני ילדים במרכז מגיע ל-20 ו-30 אלף שקל שכר דירה לחודש, כי יש בעייתיות מאוד קשה.
חנן דגן: לא ניתן למצוא מבנים, כל ההליך של השימוש החורג מאוד בעייתי וקשה.
חנן דגן: ההכלאה הזאת של גן ילדים פרטי לא קיים בכלל בחוק.
חנן דגן: לבנות גן ילדים אפשר רק על שטח חום, שהוא שטח ציבור, ופרטי לא יכול לבנות שם.
חנן דגן: יש פה בן כלאיים, שכאילו הנושא הזה לא קיים.
חנן דגן: צריכים לשים על זה דגש, ויחד אפשר להגיע באמת לשירות נאות למען ההורה והילד, ולחשוב על ההשלכות, שלא יפגעו.
אלכס מילר: אני מקווה שאתם מבינים את ההשלכות וההחלטות שקיבלו בממשלה, שתוך שלוש שנים החינוך יהיה גם חינם וגם חובה מגיל 3, כלומר אתם תצטרכו להיערך לכל הסוגייה הזאת.
אלכס מילר: אמנם זו סוגייה לא פשוטה, אבל להתעלם מכך, זה יגרום לכל הענף הזה קריסה טוטאלית מיידית.
אלכס מילר: לכן צריך לשלב ידיים ולרוץ קדימה, לא להתעלם מהקשיים.
אלכס מילר: נעשה כאן ישיבה נפרדת גם עם משרד הפנים, גם עם משרד האוצר, עם רשות המסים, עם כל הגופים שלוקחים חלק בפעילות כביכול שאתם צריכים להיות ביחסים כלכליים עם אותם גופים, גופים ממשלתיים, גם שלטון מקומי, בעניין שאנחנו מדברים עליו כרגע, אם זה ארנונה, רווחה, שכירויות – כל הסוגיות האלה, זה חייב להיות חלק מהתכנון הכללי העתידי.
אלכס מילר: כמובן, אנחנו לא רוצים להגיע למצב שרמת החינוך והאיכות שנמצאים הילדים היום באותן כיתות, שהיא תרד ותגיע למצבים אבסורדיים בגלל ההיבטים הכלכליים.
אלכס מילר: יש לנו יושב-ראש גני ילדים, בית יעקב, יצחק גולדקנוף, בבקשה.
יצחק גולדקנוף: שלום רב, אני מנכ"ל רשת גני ילדים, מעונות יום בית יעקב.
יצחק גולדקנוף: אני גם עומד בראש איגוד התת"מ.
יצחק גולדקנוף: אצלנו במערכת מופעלים כיום למעלה מ-900 כיתות גן.
יצחק גולדקנוף: חלקן הגדול, ברור שהוא לא נמצא במבנים תקניים.
יצחק גולדקנוף: אני שמח שהגענו פה למקום, שחשבתי שאלה שיושבים למעלה לא יודעים מה נעשה למטה; שמעתי גם את יושב-ראש הוועדה, גם את השר, גם את המנכ"לית, וראיתי שאתם נמצאים היטב גם בנבכי הפרטים, אך אני שומע שמדברים כאן רק על משרד החינוך, משרד הפנים, מינהל מקרקעי ישראל – כל הדברים האלה, והשלטון המקומי והרשות המקומית.
יצחק גולדקנוף: אני רואה חלק גדול שמתעלם מאלפי כיתות הגן שנמצאים היום במדינת ישראל, שהם לא נמצאים בתוך הרשויות המקומיות; הם נמצאים במוסדות, ולא שמעתי מילה אחת פתרון – איך אנחנו מתמודדים עם האתגר החדש, מה גם שמצטרף אלינו היום עוד חלק גדול של ארגונים מהגנים הפרטיים, שבעצם לא היו במערכת הגנים הציבוריים.
יצחק גולדקנוף: אני רואה באתגר הזה לא רק אתגר אלא גם מהפך – מאז קום מדינת ישראל נושא גני הילדים נדחק הצדה.