GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אהרון בן זאב: הייתי רוצה להגיד מילה אחת רק על מערכת ההשכלה הגבוהה שבאמת בשנים האחרונות, בשנתיים-שלוש האחרונות, מתחילה, או ממשיכה, לפרוח, גם בקבלת משאבים מרביים יותר – עדיין לא מספיק, לוחש לי פרץ שאני אדגיש את הנושא – אבל לפחות הכיוון הוא נכון, וגם בתשומת הלב.
אהרון בן זאב: בהקשר הזה באמת אני גם מברך את שני יושבי-ראש הוועדות שראו לנכון להדגיש את ההישג של פרופסור שכטמן.
אהרון בן זאב: ואני חושב שבהקשר הזה של ההשכלה הגבוהה, אנחנו, המוסדות והמדע, כולנו באותו צד של המתרס, וגם כל האנשים בישראל וחברי הכנסת.
אהרון בן זאב: זו משימה לאומית של כולנו לעלות ולשפר את ההשכלה הגבוהה.
אהרון בן זאב: ואני, בתור היותי אופטימי מטבעי, אני חושב שאנחנו בדרך הנכונה.
אהרון בן זאב: עוד פעם, הרבה ברכות, פרופסור שכטמן.
רונית תירוש: אני מודה לחבר הכנסת בן-סימון שוויתר על זכות הדיבור ומאפשר לי להציג את פרופסור שכטמן.
רונית תירוש: אני הכרתי אותך כשהייתי מנכ"לית משרד החינוך, כבר אז היית מאוד מכוון חינוך וקצת קראתי עליך על מנת להבין מה יש בדנ"א של מדענים זוכי פרס נובל שמביא אותם למעמד הכל כך מכובד הזה.
רונית תירוש: ראשית, אני רוצה לומר שהתכוונו לקיים ישיבה כזאת שבוע קודם, בסמוך ליום הולדתך שחל ב-24 לינואר אבל מטעמים של הטכניון דחינו בשבוע.
רונית תירוש: בכל זאת, ברכות ליום הולדתך במרחק של שבוע.
רונית תירוש: אתה היום יושב בראש מחקר וולפסון שבטכניון, אתה פרופסור באוניברסיטת איווה, חבר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעית, חבר האקדמיה הלאומית להנדסה של ארצות הברית, חבר האקדמיה האירופאית למדעים ובטח עוד היד נטויה.
רונית תירוש: דיברתי על התכונות וניסיתי לראות בדנ"א מה יש.
רונית תירוש: אגב, אני קוראת ביוגרפיות של מנהיגים והקו המאפיין את כולם הוא הצניעות, שעליה גם דיבר יושב-ראש הכנסת.
רונית תירוש: הצניעות והענווה הן מתכונות היסוד שלך.
רונית תירוש: יתרה מזו, אתה ניחנת, אמר שר המדע, בדבקות במטרה, אני אומרת באמונה בדרך, ואמר מי שהציג אותך בפני מלך שבדיה, פרופסור לידין: יש בך את האיזון בין מרדנות לחדשנות.
רונית תירוש: אז אתה אדם עם תעוזה.
רונית תירוש: אדם שיש בך רצון ליצירתיות, לחדשנות.
רונית תירוש: יש בך חתירה למצוינות, יש בך יכולת התמדה וגם מצאתי אצלך הרבה תכונות של עבודה בצוות, צוות חוצה יבשות.
רונית תירוש: העבודה שאתה הבאת, התגלית שלך, נתמכה תוך כדי התהליך על-ידי מדענים – גם כן, כמובן, חברים בישראל, קולגות בישראל – אבל גם בארצות הברית, גם בצרפת, גם באנגליה ואפילו בסין.
רונית תירוש: צדקתי?
דן שכטמן: צדקת.
רונית תירוש: עד שהגעת באמת לתגלית הכל כך חשובה הזאת של קוואזי גבישים, קוואזי קריסטל, כמו-קריסטל.
רונית תירוש: ומי שמאוד הפריע לך בעבודתך וניסה לקעקע את הביטחון העצמי שלך היה פרופסור שהלך לעולמו, הטוב אני מקווה, למרות שהוא כינה אותך "קוואזי מדענים".
רונית תירוש: אז הנה, אתה הוכחת לכל העולם שמי שמאמין בדרכו ומי שמתעקש, הוא בסוף גם משיג את המטרה ומביא לפריצת דרך שמאפשרת למדע לפרוח עוד יותר כדי להבין את חוקי הטבע שבהם אנחנו חיים.
רונית תירוש: אני מרגישה שמגרונך – ואתה תכף תדבר – יש הרבה מאוד היבטים חינוכיים.
רונית תירוש: כבר הזכיר פרופסור בן זאב את רעייתך, פרופסור ציפי שכטמן, שעושה עבודה יוצאת מן הכלל בנושא החינוך, בהדרכת קבוצות באוכלוסיות שזקוקות לנו כדי שנרים אותן מהמקום שהן נמצאות כדי לממש את הפוטנציאל שטמון בהם, כי יש בכל אחד מאתנו פוטנציאל.
רונית תירוש: נמצאת עדי נכדך, שהיא בטח מאוד מאוד גאה – ואני שמחה שכך – ובתך.
רונית תירוש: אני רוצה לומר לך, אני חייה בדור – ששר החינוך מנסה קצת לשנות אותו – דור האינסטנט.
רונית תירוש: אנחנו מאוד חסרי סבלנות, אוהבים לעשות קיצורי דרך.
רונית תירוש: אני מקווה שלא יכעסו עלי, אבל יש הרבה שטחיות ורדידות בקרב בני הדור שאנחנו מנסים להחזיר אותם לעולם הספר.
רונית תירוש: למרות שהמחשבים מאפשרים קיצורי דרך, להעתיק עבודות, לעשות קישורים ולהגיש כבר עבודה כמעט מוכנה, שר החינוך, והצוות הטוב שאתו, מנסים באמת להחזיר אותנו לעבודה אמיתית של העמקה, של סקרנות ודבקות במטרה.
רונית תירוש: לסיום, אני רק רוצה לומר לך שאני אשמח אם משפחתך, רעייתך ואתה, תתרמו גם כן לקידום נשים בכל מה שנוגע למדע וטכנולוגיה, שם אנחנו, לצערי, רואים פחות ופחות נשים.
רונית תירוש: בבתי הספר פחות ופחות נערות מעיזות ללכת ללמוד חמש יחידות בפיזיקה, חמש יחידות בכימיה, מדעים, הנדסה, טכנולוגיה.
רונית תירוש: אני חושבת שצריך לעשות מעשה, וככל שנקדים לעשותו אותו בגילאים הצעירים, זה יבוא כמובן מאליו באופן הכי טבעי, ואז אנחנו ננצל 50% מהפוטנציאל שקיים ממילא בחברה שלנו, קרי בבנות ונשות ישראל.
רונית תירוש: עד כאן דברי.
רונית תירוש: אני אשמח לשמוע את דבריך באשר לחינוך, לחשיבה רציונאלית ולסובלנות, כפי שציינת בנאום המאוד מאוד קצר, ממוקד ואיכותי שנאמת בשבדיה, בטקס פרס נובל.
רונית תירוש: כבוד גדול הוא לי להעניק לך את זכות הדיבור, חתן פרס נובל לשנת 2011, פרופסור שכטמן.
דן שכטמן: תודה רבה, רונית.
דן שכטמן: מכובדי, אני מוכרח לומר שהמראה מהכנסת של מדינת ישראל נראה מאוד ורוד, מאוד נחמד, מאוד יפה, מאוד מתקדם ובאמת נראה נהדר מכאן.
דן שכטמן: אני מזמין אתכם גם לבקר לא בירושלים, לראות איך ישראל נראית באמת, ואני אתן לכם כמה אינדיקציות על העניין הזה.
דן שכטמן: קודם כל, אני רוצה להגיד כמה מילים על עצמי.
דן שכטמן: שאלתם מה הוא הדנ"א, אני אומר לכם.
דן שכטמן: צריך להתחיל בתחילת המאה הקודמת, כשסבתי עלתה בעלייה השנייה לישראל יחד עם הוריה כדי ללמוד בבצלאל, שבוריס שץ הקים ב-1906.
דן שכטמן: באותה שנה עלה גם סבתי כחלוץ, מורד.
דן שכטמן: הוא גר עם בוריס שץ באותה דירה אז הוא הכיר את אחת הסטודנטיות שלו והתחתן אתה.
דן שכטמן: סבי היה איש רב פעלים וממקימי תנועת העבודה בארץ.
דן שכטמן: חבריו היו בן צבי, רחל ינאית, בן-גוריון.
דן שכטמן: הם היו החבורה שהקימו את דפוס "אחדות", הוא היה הרוח החיה.
דן שכטמן: היה בהנהלת "השומר".
דן שכטמן: איש באמת רב-פעלים, ואני מרגיש כממשיך דרכו.
דן שכטמן: אני ציוני, כך אני מגדיר את עצמי, וכל דבר שאני עושה קשור למדינת ישראל ולטובתה, כפי שאני רואה אותו.
דן שכטמן: אמר ידידי, כבוד השר דני הרשקוביץ, שיש לנו מדינה קטנה עם הרבה זוכים פרס נובל.
דן שכטמן: נכון, יחסית לאוכלוסייה בארץ אנחנו טובים בקטע הזה.
דן שכטמן: בואו אני אתן לכם את הצד השני של המטבע.
דן שכטמן: בואו נניח לרגע – מתמטיקה – שמספר היהודים בישראל הוא כמספרם בארצות הגולה הדוויה, אותו מספר בערך.
דן שכטמן: אם תסתכלו על מספר זוכי פרס נובל בארצות הים בקרב היהודים ותסתכלו על מספר זוכי פרס נובל בישראל מקרב היהודים, תראו שהסיכוי לזכות בפרס נובל ליהודי בעולם הוא בערך פי 10 מאשר בישראל.
דן שכטמן: עוד אומר לכם, שהזוכים בפרסי נובל בישראל קשורים למדענים ברחבי העולם.
דן שכטמן: למשל, עדה יונת היתה צריכה סינכרוטרון שנמצא בארצות אחרות ולא נמצא בישראל אז יש לה שותפים מארצות אחרות.
דן שכטמן: החברים שלי מהטכניון, צ'חנובר והרשקו שזכו בפרס נובל, גם כן להם יש שותף מארצות אחרות.
דן שכטמן: אני, את התגלית שלי, עשיתי כשהייתי בשבתון בארצות הברית.
דן שכטמן: כלומר, התמונה שמצטיירת כמאוד ורודה מהכנסת, צריך לאזן אותה.
דן שכטמן: זה דבר אחד.
דן שכטמן: דבר שני – אני לא חושב שאורלב נמצא כאן, הוא יושב-ראש הוועדה לזכויות הילד, ועדה מאוד מאוד חשובה.
דן שכטמן: אחד התפקידים של הוועדה הזאת הוא כמובן למנוע התעללות בילדים באשר היא.
דן שכטמן: אבל מה היא התעללות בילדים?
דן שכטמן: האם כשכופתים ילד ומכים אותו זו התעללות, וכשמונעים ממנו השכלה בסיסית שתהפוך אותו למקבץ נדבות, זו לא התעללות?
דן שכטמן: בספר שלי, זו היא התעללות וזו היא התעללות.
דן שכטמן: על הוועדה הזאת לדאוג לכך שלא יתעללו בילדים וכשכל ילד בישראל, כל ילד בישראל, יזכה לחינוך בסיסי שיאפשר לו למלא את הפוטנציאל הטמון בו.
דן שכטמן: זה הוא תפקידה של הכנסת ובמיוחד של הוועדה, של אורלב, אבל גם של החינוך וכן הלאה.
דן שכטמן: צריך לדאוג לכך שכולם יזכו לחינוך.
דן שכטמן: דמוקרטיה, כפי שאני מבין אותה, קשורה בשוויון זכויות לכול, אבל אולי גם בשוויון חובות לכול?
דן שכטמן: האם פירוש הדבר שהממשלה והכנסת והציבור צריך לתת?
דן שכטמן: האם אולי גם הציבור צריך לתת במידה שווה, בחזרה, למדינה שלו?
דן שכטמן: אלה דברים שצריך לשים אליהם את הלב.
דן שכטמן: אשר למדע.
דן שכטמן: אני אגיד שלוש מילים בקשר למדע.
דן שכטמן: מדברים על בריחת מוחות מהארץ, אני אישית לא רואה את בריחת המוחות.
דן שכטמן: אני רואה שהרבה מאוד מדענים מבריקים, צעירים וצעירות, רוצים לחזור לישראל ואין להם לאן.
דן שכטמן: אנחנו מקבלים פניות כל הזמן בטכניון מהרבה מאוד מדענים שרוצים לשוב ארצה.
דן שכטמן: מספר התקנים שלנו הוא מוגבל, ואני מוכרח לציין שבשנים האחרונות – לשבחה של האדמיניסטרציה הנוכחית יאמר – הדבר הזה משתפר, יש יותר תקציבים, יש יותר תשומת לב להשכלה הגבוהה.
דן שכטמן: בעשור האחרון, בעשור הקודם, השררה הכתה בתורה.
דן שכטמן: זה לא קורה עכשיו, אנחנו רואים שיפור בעניין הזה ויכולים לקלוט יותר אנשים.
דן שכטמן: אבל אחד הרעיונות שאני מנסה לדחוף הוא להקים מרכז, או מרכזי מחקר גדולים, גדולים, בישראל.
דן שכטמן: מרכז גדול מחקר כזה יכול להיות הקמה של סינכרוטרון.
דן שכטמן: זו היא מערכת גדולה מאוד וקיימות 70 כאלה, אבל בונים כאלה גם באיראן, גם בירדן וכמובן גם בארצות הברית, גרמניה, צרפת, יפן, אנגליה והגיע הזמן שנקים גם כאן מרכז מחקר אזרחי גדול.
דן שכטמן: יש כאן הרבה מרכזי מחקר אבל הם כולם שייכים למערכת הביטחון, שזו ברכה ללא כל ספק, אבל גם מרכזי מחקר אזרחיים.
דן שכטמן: סינכרוטרון כזה, אם יקום בישראל, יביא עשרות רבות של מומחים מרחבי העולם, יקשר אותנו עם העולם המדעי.
דן שכטמן: עדה יונת לא תצטרך לנסוע לגרמניה בשביל לעבוד בסינכרוטרון או לארצות הברית, תוכל לעבוד כאן.
דן שכטמן: האוניברסיטאות, אם כל אחת מהן תקבל beamline, של ויצמן, של הטכניון וכן הלאה, כל אוניברסיטה שעוסקת במדע תוכל לקבל beamline.
דן שכטמן: העובדים ב-beamline הזה יהיו עובדי האוניברסיטה.
דן שכטמן: זאת תהיה מעבדה של האוניברסיטה.
דן שכטמן: כמו שלאוניברסיטה העברית יש את הפקולטה ברחובות, אז לטכניון יהיה beamline בסינכרוטרון שיקום בפריפריה, בכל מקום שאתם רוצים, אבל להקים.
דן שכטמן: זו דוגמה אחת של דבר שאפשר לעשות.
דן שכטמן: זה לא בשמים, התקציבים הם לא גדולים במיוחד.
דן שכטמן: פשוט מישהו צריך להרים את הכפפה ולקיים את המצווה הזו, כפי שאני רואה אותה כחשובה ביותר לכנס את המוחות.
דן שכטמן: אשר לנשים במדע.
דן שכטמן: בטכניון יש הרבה נשים שלומדות ובמיוחד לומדות לתארים גבוהים.
דן שכטמן: בפקולטה שלי – אני לא בטוח, ראש היחידה נמצא – אולי יש יותר נשים שעושות תארים גבוהים מאשר גברים.
פרץ לביא: יש יותר.
רונית תירוש: מה זה, הנדסת חומרים?
דן שכטמן: הנדסת חומרים בטכניון.
דן שכטמן: זאת אומרת, לא מדובר כאן באיזשהו מקצוע אוורירי קליל כזה.
דן שכטמן: מדובר בהנדסת חומרים, מקצוע-מקצוע שבו רוב האנשים לתארים גבוהים הן נשים בפקולטה שלנו.
דן שכטמן: יש הרבה כאלה, וגם יש המון בוגרות.
דן שכטמן: כך גם בפקולטות אחרות.
דן שכטמן: נכון שיש פקולטות שבהן מספר הנשים פחות, אבל זה על פי בחירתן, כמובן.
דן שכטמן: הן יכולות להירשם לאן שהן רוצות ואנחנו מקבלים אותן בשמחה רבה.
דן שכטמן: אותו דבר באוניברסיטת חיפה, שנשיאה יושב כאן, גם שם יש נשים רבות.
דן שכטמן: נכון שזה לא מדעים, בעיקר מדעי הרוח, אבל גם שם יש נשים רבות.
דן שכטמן: זאת אומרת, יש התקדמות בעניין הזה.
דן שכטמן: אני מוכרח לומר שכשאני הייתי סטודנט בטכניון, למדתי הנדסת מכונות, היינו 80 בנים ובת אחת, חמודה, וכולנו נורא אהבנו אותה.
דן שכטמן: היא היתה ה-mascot של הכיתה שלנו.
דן שכטמן: היום היא עובדת במפא"ת, במשרד הביטחון.
דן שכטמן: היום המצב הוא אחר.
דן שכטמן: אמנם בהנדסת מכונות אין הרבה נשים אבל בהנדסות אחרות בהחלט יש.
דן שכטמן: זאת אומרת, קיימת התקדמות, בוודאי רצוי עוד לקדם את הנושא הזה אבל זה כבר כרוך בחינוך הבסיסי, בתיכונים, באיכות המורים, באיכות המורות – אולי כדאי להגיד – בבתי הספר היסודיים.
דן שכטמן: ובאמת, החינוך הוא בוער בעצמותי.
דן שכטמן: זו השנה ה-12 שאני מתרגם את הפוסטרים של פרסי נובל לעברית ומחלק אותם בכל בתי הספר התיכוניים בארץ, במכללות וכן הלאה.
דן שכטמן: 25 שנה אני מלמד בהתנדבות קורס שנקרא יזמות טכנולוגית בטכניון.
דן שכטמן: כבוד נשיא הטכניון הוא אחד המרצים אצלי ואני יכול להגיד לכם שהוא בסדר גמור בקטע הזה.
דן שכטמן: מרצה בקורס אצלי, יזמות טכנולוגית.
דן שכטמן: עד היום יש לקורס הזה בערך 10,000 בוגרים שהצ'יפ של היזמות הטכנולוגית הושתל במוחם.
דן שכטמן: במשך 25 השנים האחרונות ישראל הפכה לstart-up nation.
דן שכטמן: אני לא יודע מה חלקי בעובדה הזו אבל אני בטוח שיש לי חלק בעניין הזה.
דן שכטמן: בהתמדה, 25 שנה באמת אותו קורס, 11 שנה ועד יומי האחרון אתרגם את הפוסטרים שפרסם נובל.
דן שכטמן: השנה קל במיוחד, לפחות את אחד מהפרסים האלה, לתרגם.
דן שכטמן: אני רוצה להודות לכם, מכובדי, שהזמנתם אותי, את עמיתי ואת משפחתי, ציפי, שתי נכדותי שיושבות כאן, בתי תמר ובעלה אלכס שיושב אתנו כאן.
דן שכטמן: באמת תודה שאתם מכבדים אותנו לא רק בנוכחות
דן שכטמן: כם אלא גם ביוזמה לכבד את פרס נובל.
דן שכטמן: באמת פרסי נובל הם נדירים, הם יוצרים הזדמנות אדירה להציג את ישראל בעולם.
דן שכטמן: בשבדיה לבד נתתי 10 הרצאות כישראלי, כחיפאי, כאיש הטכניון.
דן שכטמן: ובכל מקום, אגב, אני ציפיתי לשאלות בעניינים רגישים.
דן שכטמן: באחת ההזדמנויות, פעם אחת באוניברסיטה אחת, מישהו שאל אותי על היחסים בין ישראל והערבים הישראלים ואמרתי לו: תודה רבה שנתת לי על ההזדמנות לספר לך מה קורה בארץ ביחסים שבין ישראל.
דן שכטמן: ואמרתי לו – אגב, אני אגיד רק מילה אחת – שאלתי אותו אם יש מיעוטים בשבדיה, הוא אמר: כן, פינים.
דן שכטמן: שאלתי אותו: האם הפינית היא שפה רשמית בשבדיה?
דן שכטמן: הוא אמר: מה פתאום?
דן שכטמן: אמרתי לו: מה פתאום?
דן שכטמן: כן, יש מיעוט ערבי בישראל, הערבית היא שפה רשמית בישראל.
דן שכטמן: הוא אמר: מה אתה אומר?
דן שכטמן: כן, וכך האלה וכך הלאה.
דן שכטמן: זאת אומרת, זו ההזדמנות לייצג.
דן שכטמן: אני השנה הזאת אתן הרצאות בהרבה מאוד מדינות.
דן שכטמן: אני מייצג את ישראל, אני נפגש עם השגרירים במדינות האלה.
דן שכטמן: שגריר ישראל בשבדיה עשה מסיבה לכבודי, בני, ושם הוא הזמין מכובדים, ייצגתי את ישראל שם.
דן שכטמן: אני ממשיך לייצג את ישראל בעולם, בעיקר, וגם – אני מקווה לטובה – גם בישראל.
דן שכטמן: תודה רבה לכם.
ראובן ריבלין: אפשר למחוא כפיים.
ראובן ריבלין: אנחנו רוצים להעניק לפרופסור שכטמן איזושהי מזכרת מביקורו כאן.
ראובן ריבלין: אנחנו רואים בזה גאווה גדולה שמזכרת מהכנסת תמצא בביתך.
ראובן ריבלין: יש אנשים שאומרים שיש בך איזושהי מידה של "מעל", בצדק.
ראובן ריבלין: (יושב-ראש הכנסת מעניק מתנה לפרופסור שכטמן)
דן שכטמן: עכשיו, רגע, אני רואה שאתה נטול עניבה.
ראובן ריבלין: אני לובש עניבה או בבית המשפט, כשהייתי עורך דין, או כשאני מנהל את ישיבות הכנסת.
ראובן ריבלין: אנחנו מן היישוב אז אנחנו לא - - -
דן שכטמן: כן.
ראובן ריבלין: לא, אתה באת לכנסת, אני נמצא פה כבר.
דן שכטמן: אז יש לך פה עניבה, איך זה נראה?
ראובן ריבלין: יפה.
דן שכטמן: אז בבקשה
ראובן ריבלין: חן-חן, תודה רבה, תודה רבה.
ראובן ריבלין: את זה אנחנו נצטרך לרשום, זו תהיה העניבה של כל יושבי ראש הכנסת.
ראובן ריבלין: באמת תודה לך, אנחנו גאים.
ראובן ריבלין: עכשיו רצינו רק לומר דבר אחד, אוסישקין היה נביא.
ראובן ריבלין: על כן שכונת רחביה, שהיא שכונה שנבנתה יחד עם האוניברסיטה העברית בירושלים והיתה שכונת המורים, היא כולה שזורה בחכמי ספרד: אבן עזרא, הרמב"ם, הרמב"ן, אברבנאל, אלחריזי.
ראובן ריבלין: אחד נפקד והוא יהודה הלוי, שכן הרחוב שהיה מיועד ליהודה הלוי – שהוא עובר מרחוב אלחריזי עד בואכה הרמב"ם, ביתו של ראש הממשלה הראשון בישראל – היה מיועד להיות רחוב יהודה הלוי, הרחוב הראשי, מקביל לאבן עזרא, בשכונת רחביה.
ראובן ריבלין: הבית של אוסישקין עמד במרכזו של רחוב יהודה הלוי.
ראובן ריבלין: אמר אוסישקין: את יהודה הלוי כולם יזכרו, לגבי אוסישקין יש לי חששות כבדים מאוד, ולכן ייקרא הרחוב שהוא רחוב יהודה הלוי – רחוב אוסישקין.
ראובן ריבלין: ומאז שזור אוסישקין כשאדם שרואה את הנולד עם כל חכמי ספרד.
רונית תירוש: אני רק, ברשותכם, רוצה לצרף את פרופסור שכטמן לאותה רשימה מכובדת של חתני וכלת פרס נובל.
רונית תירוש: ש"י עגנון, מנחם בגין, שמעון פרס, יצחק רבין, דניאל כהנמן, אברהם הרשקו, אהרון צ'חנובר, ישראל אומן, עדה יונת – שבהזדמנות זו נאחל לך החלמה מהירה, לכן היא נעדרה מהישיבה כאן – ואחרון חביב, וכן ירבו שכמותו ויתווספו לרשימה, פרופסור דן שכטמן.
רונית תירוש: תודה רבה לכם, הישיבה הסתיימה.
אלכס מילר: בוקר טוב לכולם, אנחנו פותחים את ישיבת ועדת החינוך, בתאריך 18 לינואר 2012.
אלכס מילר: הנושא: הנחה לסטודנטים בתחבורה ציבורית מותנית באישור לימודים.
אלכס מילר: נשמע הזוי ואבסורדי שדברים כאלה קורים כאשר סטודנטים צריכים לקבל הנחה או צריכים לשלם על העניין הזה.
אלכס מילר: מדובר על אוניברסיטת תל אביב, כביכול אותם הסטודנטים שמבקשים לרכוש רב קו לא מכובדים על ידי סיטי-פס או כל מי שבעצם מוכר לא מכובדים על ידי תעודת סטודנט שהם מציגים, אלא מתבקשים להציג אישור לימודים, ואישור לימודים מונפק על ידי המוסד בגבייה של קרוב ל-35 שקלים.
אלכס מילר: יש לנו שני אופציות – האופציה הראשונה, משרד התחבורה, וכל מי שקשור למשרד התחבורה – רכבות, אוטובוסים, מכבדים את תעודת הסטודנט, או שאנחנו קובעים שאותו אישור לימודים שיהיה מונפק על ידי האוניברסיטאות, יהיה ללא תשלום, אז צריך להחליט.
אלכס מילר: נמצאים כאן הנציגים של המועצה להשכלה גבוהה וגם של ועד ראשי האוניברסיטאות.
אלכס מילר: אני חושב שזה צריך להיות גם איזשהו צעד שאתם צריכים להוביל, כי מדובר על הסטודנטים שלכם.
אלכס מילר: אתם צריכים להחליט איך המנגנון הזה יעבוד, כי אנחנו נמצאים במצב שהוא מאוד אבסורדי, שבשביל לקבל הנחה צריכים לשלם על זה.
פפי יקירביץ: זה לא מדויק, אני מדבר מטעם ור"ה רק על האוניברסיטאות, כל האוניברסיטאות מנפיקות לפחות שני אישורי לימודים בתחילת שנת הלימודים ללא תשלום.
פפי יקירביץ: יש אוניברסיטאות כמו האוניברסיטה העברית, בן גוריון, נדמה לי שסטודנט יכול להוריד מהאינטרנט כמה אישורים שבא לו.
פפי יקירביץ: מעבר לשניים, יש כאלו שנותנות לפחות שניים מהמכנה המשותף שהיא לפחות שניים, כל האוניברסיטאות נותנות ללא תשלום.
פפי יקירביץ: מבחינתנו אין בעיה להנפיק, צריך לראות מה קורה במכללות - זה לגבי האוניברסיטאות.
אלכס מילר: את רוצה שאני אושיב כאן סטודנטית ושתגיד שכן הלכה לקבל באוניברסיטת תל אביב אישור לימודים - - -
פפי יקירביץ: היא דיברה איתי הסטודנטית מאוניברסיטת תל אביב.
פפי יקירביץ: מה שקורה הוא, שהם לא מנפיקים חינם דרך האינטרנט, אלא דרך מכשירים שלא תקינים.
פפי יקירביץ: זו בעיה שצריך לטפל בה, כלומר אין פה איזושהי אימרה של תל אביב שהיא לא רוצה להנפיק אישורים חינם, יש פה איזושהי בעיה טכנית, אנחנו נטפל בזה.
אלכס מילר: למה מראש אתם לא סגרתם את העניין הזה של תעודת סטודנט?
פפי יקירביץ: תעודת סטודנט מונפקת לכל סטודנט.
אלכס מילר: למה גם מול משרד התחבורה אתם לא יישרתם קו בעניין הזה.
אלכס מילר: למה הם דורשים איזשהו דף מודפס ולא מכבדים תעודת סטודנט שהיא הרבה יותר - - -
פפי יקירביץ: אין לי מושג למה משרד התחבורה מתעקש על זה, מבחינתנו שייקחו תעודת סטודנט בכיף.
אלכס מילר: התאחדות הסטודנטים, זה צריך להיות חלק מהעניין שלכם, מה קורה עם זה?
עפרי רביב: אנחנו פנינו מזמן לפני מספר חודשים לפני שההנחות החדשות בתחבורה הבין עירונית נכנסו לתוקף, פנינו למשרד התחבורה וביקשנו שלא יהיה צורך באישור לימודים, אבל רצוי רק להסביר את השתלשלות העניינים.
עפרי רביב: בתחילת השנה עשרות אלפי סטודנטים לא קיבלו עדיין את כרטיסי הסטודנט שלהם, בגלל זה באותה תקופה פנינו למשרד התחבורה שנענה לבקשתנו להאריך, בעצם לעשות הסדר חדש שבמסגרתו אתה לא צריך כרטיס סטודנט כדי לקבל את ההנחות ולהנפיק חופשי סטודנטיאלי, אלא אתה יכול לעשות את זה באמצעות אישור לימודים.
אלכס מילר: למה אי אפשר לעשות את שניהם?
עפרי רביב: כי לא היו כרטיסי סטודנט באותה תקופה, אחר כך באמת פנינו וביקשנו שיורידו את הצורך הזה באישור לימודים.
אלכס מילר: לא צריך להוריד, אפשר גם את זה וגם את זה, מה הבעיה?
עפרי רביב: פשוט בהרבה מאוד מוסדות גובים באמת, גם האוניברסיטאות, למשל בר אילן ותל אביב, כמו שציינו פה, גובים כסף תמורת אישור לימודים, אגב, זה בניגוד לדוחות קיימים.
פפי יקירביץ: אחרי שני אישורים לא גובים כסף.
עפרי רביב: לפי הנתונים שלנו זה לא נכון.
עפרי רביב: אנחנו מהשטח, אנחנו מביאים את הדברים של הסטודנטים שפונים למוסדות וזה מה שהם אומרים.
עפרי רביב: לצערי הרב, לרוב מתברר שמה שאנחנו אומרים בשטח הוא נכון, אם זה בגלל משהו אחר - גובים כסף.
פפי יקירביץ: גם על זה לא הייתי - - -
עפרי רביב: אני לא מדבר בכלל על מכללות.
עפרי רביב: במכללות רבות גובים כסף בניגוד לדוחות קודמים שיש בעניין הזה, שציינו שאסור לגבות כסף על אישור הלימודים, התופעה הפסולה הזאת עדיין ממשיכה, לכן ביקשנו שלא יהיה צורך באישור לימודים.
עפרי רביב: משרד התחבורה מסיבותיו שלו, אני לא אייצג כאן את הסיבות, אמר לנו שהם רוצים גם אישור לימודים וגם כרטיס סטודנט.
עפרי רביב: למעשה, רק עד ה-1.12 היה אפשר לקבל את החופשי סטודנטיאלי רק עם אישור לימודים וגם זה בעקבות פנייה שלנו.
עפרי רביב: אמרתי בעקבות הבעיה הזאת שכרטיסי סטודנט לא יגיעו לעשרות אלפי סטודנטים בתחילת שנת הלימודים.
עפרי רביב: אני אומר לצערי, המערכת בנויה כך, שאני מבין את הבעיה של משרד התחבורה, אני לא מקבל אותה שצריך לתת לזה פתרון מערכתי שאני באמת אשמח עליו אם גם המל"ג וור"ה יהיו שותפים לו.
עפרי רביב: עד היום אנחנו הגורם היחידי פחות או יותר שדוחף את זה, כאילו זה לא מעניינם, וזה לא יהיה באמת לטובת הסטודנטים שלומדים אצלם במוסד.
עפרי רביב: אגב, יש לנו כמה הצעות לדרך לפתור את זה לשנה הבאה, אבל זה באמת מצריך התכנסות מיוחדת, אם אתה רוצה אני יכול לדבר על זה.
פפי יקירביץ: אולי באופן ממוחשב, הרי אנחנו במאה העשרים ואחת, אפשר היה להעביר קובץ, לא ברור לי למה צריך להתרוצץ.
עפרי רביב: זה בדיוק, אגב, גם ההצעה שלנו.
עפרי רביב: אנחנו מציעים שיעבירו כל המוסדות את פרטי הסטודנטים שלומדים אצלם למשרד התחבורה לעשות את ההנפקה הזאת בצורה ממוחשבת.
אלכס מילר: מי שבעצם נותן את הרב קו, יש לו אפשרות נגישות למחשב?
פפי יקירביץ: אפשר יהיה - - - אנחנו לא אוהבים שהקבצים - - -
אלכס מילר: בשביל מה כל הבלאגן הזה?
אלכס מילר: מה הבעיה שיכירו בתעודת סטודנט ובאישור לימודים?
עפרי רביב: אני אסביר.
עפרי רביב: בתחילת השנה היו תורים של מאות סטודנטים שגם עם זה היו הרבה מאוד בעיות סביב הנפקת הכרטיסים כי הכול מתבצע סביב אותם ימים, וזה יצר מצב של פקקים מטורפים.
עפרי רביב: אגב, שהיה עליהם אפילו דיונים בכנסת, כלומר, בוועדות אחרות היו עליהם דיונים.
עפרי רביב: אנחנו במאה העשרים ואחת, בואו נעבור להנפקה ממוחשבת, לא צריך כל שנה להנפיק מחדש את הכרטיס.
עפרי רביב: זה יוצר בעינינו ביורוקרטיה והוצאות שאין פשוט צורך להוציא אותם.
עפרי רביב: אם אנחנו מסתכלים קדימה, הרי זה בסוף יהיה הפתרון.
עפרי רביב: בעוד כמה שנים אנחנו נצטרך לתת את הפתרון הזה, אז אם אנחנו נתחיל עכשיו להתכוונן לכיוון השני, נחסוך הרבה מאוד בעיות.
אלכס מילר: בדקתם אפשרות לפחות במוסדות הגדולות, כמו האוניברסיטאות והמכללות להציב דוכנים של משרד התחבורה?
עפרי רביב: כן, אנחנו בדקנו את זה, לצערי הרב, אגב, נאלצנו להתעקש על זה שיעשו את זה בתחילת השנה לא היה, והכריחו את הסטודנטים להגיע לתחנות המרכזיות, אבל אחר כך כן הצלחנו להגיע למצב שמגיעים להנפיק.
עפרי רביב: אגב, המצב בירושלים במיוחד חמור בגלל הערבוב בין סיטי פס לבין אגד, אבל אני מקווה שזה הסתדר בשנים הבאות, וגם בתל אביב.
עפרי רביב: אגב, שתיבנה הרכבת הקלה גם שם תהיה בעיה אני מניח, בסוף מהרגע שאתה מביא את האנשים לצוואר הבקבוק של עמדות ההנפקה האלה, אתה מייצר בלאגן.
עפרי רביב: לפי דעתי, הכול צריך להיות ממוחשב, וצריך להתחיל להתכוון לזה, כלומר, יכול להיות שזה תהליך שייקח זמן.
עפרי רביב: משרד התחבורה לבקשתנו בוחן את הנושא, ואמור להחזיר לנו תשובה לגבי הדבר הזה, אבל אני כן אשמח אם גם הוועדה תתן על זה דגש, וגם מל"ג וור"ה בעיניי צריכים להתייחס לזה.
אלכס מילר: משרד התחבורה לא כאן משום מה.
אלכס מילר: לפי מה שאני מבין, שיש בעיה עם אוניברסיטת תל אביב.
אלכס מילר: אז אנא תפנו לאוניברסיטת תל אביב, ותבקשו מהם שכל עוד יש להם שם כל מיני תקלות, זה לא צריך עניין אף אחד.
עפרי רביב: אני מבקש שתהיה פנייה לבר אילן.
אלכס מילר: ההנחיה צריכה להיות ברורה, כל עוד לא הגעתם להסדר עם משרד התחבורה באיזה דרך זה הולך להיות, אם זה בתעודת סטודנט, אישור לימודים, קבצים, בינתיים אנחנו עובדים לפי השיטה הישנה.
אלכס מילר: אני מבקש מכל האוניברסיטאות ומכל המכללות, אם אפשר להעביר את ההוראה שכל בקשה של סטודנט למתן אישור לימודים בעניין של קבלת הטבה כזו או אחרת, אני לא נכנס כרגע לתחבורה, או פתיחת תיק ברבנות, או כל דבר אחר.
אלכס מילר: כל מתן אישור לימודים, או שכל אישור שהוא למתן הטבה שהיא לטובת הסטודנט תהיה ללא תשלום, זה לא בעיה לעשות את זה.
אלכס מילר: אנחנו לא צריכים כל שבוע לדון על הטבה אחרת, כי מחר אתם תבואו ותגידו לי, הנה, לתחבורה הנפיקו לנו בחינם, עכשיו אני צריך אישור קצת שונה לקופת חולים או לרבנות, אז עכשיו אומרים לי עוד פעם לבוא.
אלכס מילר: רבותיי, אנשים משלמים מספיק כסף למוסדות בשביל שאת הדף הזה אתם תנפיקו בצורה שהיא בצורה ללא תשלום, אני חושב שזה דיי הוגן גם כלפי הלקוחות שלכם שאלה הסטודנטים - זה לא בעיה.
אלכס מילר: אנחנו גם נפנה למשרד התחבורה ונבקש מהם לכבד גם את המנגנון של אישור לימודים למי שעדיין לא הונפק, וגם תעודת סטודנט, לא רואה שום בעייתיות בסוגיה הזאת.
אלכס מילר: אם מכבדים את הדף בלי תמונה ובלי שום דבר, תעודת סטודנט לדעתי מבחינת זיהוי של אותו אדם, אותו סטודנט, הרבה יותר מכובד כאשר מבינים את העניין.
אלכס מילר: לדעתי, לא צריכה להיות בעיה, מקבלים אישור לימודים, שיכבדו גם את תעודת סטודנט, ואז זה יפתור לדעתי כמה בעיות.
אלכס מילר: גם אפשר לחשוב איך אתם עושים לאותם הסטודנטים שלמשל שנה ב', מהעבר כבר יש להם, לא צריך לחדש להם מחדש, אפשר להאריך להם - זו לא בעיה.
פפי יקירביץ: יש סטודנטים שלא ממשיכים.
אלכס מילר: לדעתי, אנחנו התחלנו לעשות תעודות סטודנט שלא כל פעם זה כרטיס חדש.
אלכס מילר: היה שם הארכה, גם לגבי הנושא של הארכה - לא צריך ללכת לחכות עד שינפיקו ולהזמין, זה בסך הכול מדבקה.
פפי יקירביץ: המדבקה נשלחת לכל הסטודנטים הביתה.
אלכס מילר: פשוט צריך להיערך.
אלכס מילר: אם האגודות יודעות שנוצרת בעיה, יחד עם משרד התחבורה, שיש תקופה בפתיחת שנת הלימודים של איזושהי בעיה של לחץ, אז צריך להיערך לכך.
אלכס מילר: אם זה דוכנים במוסדות, אם זה חלוקת סטודנטים לפי מה כל אחד צריך, אז תהיה קבוצה שמקבלת אישור לימודים, תהיה קבוצה שמקבלת מדבקה, ותהיה קבוצה שמקבלת את התעודה, אותן שלושה קבוצות אפשר לעבוד איתם בצורה מסודרת, אז לדעתי לא תהיה שום בעיה.
אלכס מילר: אני חושב שדווקא בנושא הזה אפשר גם להפעיל לפני, כי ברגע שהסטודנט מתקבל לשנה א', אז כבר אתם יודעים שהוא הולך להתחיל.
אלכס מילר: למשל, שבוע, שבועיים, שלושה שבועות, כבר אפשר להתחיל לחשוב איך עושים את ההסדר הזה עם אותן ההטבות שהוא צריך לקבל.
אלכס מילר: לדעתי, פגישה אחת משולשת עם ועד ראשי האוניברסיטאות והמכללות, התאחדות הסטודנטים משרד התחבורה יכול לסכם – המל"ג – מה הם יכולים לעשות?
נדב שמיר: אנחנו נשמח לסייע בכל דבר.
אלכס מילר: אין להם שום דבר שתלוי בהם.
אלכס מילר: הם לא רגולטור פנימי, כשיש אובר דעות זה כבר הופך להיות בעיה.
אלכס מילר: אני חושב שמי שהיום בפועל אחראי על ההיבט המינהלי, או מי שהיום בפועל אחראי על היבט של רכישת מוצר של הסטודנטים, שם צריכה להיות ההסדרה עם משרד התחבורה שלפעם הבאה אנחנו לא נראה את התקלות האלה.
אלכס מילר: מבחינתי, אני חושב שגם בעניין זה ור"ה צריכה להודיע לכל המוסדות שבעניין זה לאותן ההטבות שמגיע לסטודנטים צריך להיות פתוח ולא צריך לגבות על זה שום כסף.