GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
הילה סגל: ושוב להגיד, גם כאן זה מורכב ודורש רגישות.
הילה סגל: ישנם מצבים שבהם אנחנו ערים אפילו לכך שפקידי הסעד אומרים לנו יש over דיווח.
הילה סגל: אתם מדווחים יותר מדי, אתם מדווחים, מעבירים מידע גם לגבי ילדים עם מורכבויות שלא דורשות את השיתוף הזה.
הילה סגל: צריך להבין ולהכיר את התופעה, על כל המורכבויות שלה.
הילה סגל: תודה.
אוריה בוקובזה: אפשר לשאול אותך שאלה?
רועי בן מנחם: רועי בן מנחם מעמותת על"ם, מנהל תחום עבודת רחוב.
רועי בן מנחם: אנחנו פוגשים את הנערים בלילה.
רועי בן מנחם: אני גם מורה בבית ספר, בתיכון, אז אני רואה ככה את הרצף גם ביום וגם בלילה.
רועי בן מנחם: נקודת המוצא שלנו שאין ילד שלא רוצה להיות חלק ממערכת לימודית, מערכת בית ספרית.
רועי בן מנחם: אנחנו רואים את הילדים שכמה משפט, מילה של מחנך, מורה מקצועי, נחרטת אצלם שנים, שנים, שנים אחרי.
רועי בן מנחם: אני חושב שאנחנו צריכים לעשות את כל המאמצים לעזור להם, להאיר את הכוחות שלהם.
רועי בן מנחם: יש להם המון כוחות ויכולות, לנערים בסיכון ולהצליח להביא את החכמה שלהם לתוך בית הספר ולהצליח לייצר עוד שפות בבית הספר, מעבר לשפה המקובלת.
רועי בן מנחם: הרבה פעמים אנחנו שמים את המשקפיים הלימודיים, והילד או הילדה מצליחים במתמטיקה או בלשון, אנחנו מסמנים V וזה בסדר.
רועי בן מנחם: יכול להיות שבלילה הילד/הילדה הם בכלל משהו אחר.
רועי בן מנחם: אני רוצה לשים דגש על איתור נערות בסיכון בתוך בית הספר, שפחות עושות בלגן, פחות הולכות מכות, פחות עושות גרפיטי, והסיכון שלהם הוא יותר פנימה, וצריך לשים על זה דגש.
רועי בן מנחם: ומשפט על היועצות, אני לא יודע מי קשור לזה, אבל שבאמת יועצות הולכות ומתרחקות מהתלמידים, בגלל ריבוי האבחונים והטפסים שהן צריכות לשלוח כל הזמן על לקויות למידה.
רועי בן מנחם: אני חושב שצריך לעזור, להקל עליהן, שיוכלו יותר להתקרב לעבודה המהותית שלהן בייעוץ לבני הנוער.
רועי בן מנחם: תודה.
חיים להב: חיים להב, משרד החינוך, מנהל האגף לקידום נוער.
חיים להב: אני רוצה לענות לאורייה ואולי טיפה להגיב על הדברים של קודמי.
חיים להב: אני חושב שאם אנחנו נשים את המאמץ של האיתור רק על הכתפיים של מערכת החינוך, אז נעשה טעות גדולה.
חיים להב: זה אחד.
חיים להב: שניים, המאמץ הזה באמת לא חייב ליפול על בעלי תפקידים מסוימים מבחינת האחריות.
חיים להב: זה חייב להיות מה שנקרא ב-DNA של כל מורה.
חיים להב: והמערכת מנסה, גם באמצעות החוזרים, גם באמצעות המנהלים ובעיקר באמצעות הדיונים בכיתות מורים, או מה שנקרא במעגלי מורים וגם בהכשרות היום, לתת מענה או כלים או יכולת זיהוי ראשונית, גם לכלל המערכת כדי לאתר את הילדים האלה.
חיים להב: עכשיו, אסור להישאר רק בקטע של האיתור.
חיים להב: אמרתי את זה גם בפאנל הקודם.
חיים להב: יש שלב נוסף של הניטור של אחרי האיתור.
חיים להב: ברגע שאיתרת, רק התחלת את התהליך וכל העבודה מתחילה רק.
חיים להב: ובמהלך הנוסף שאנחנו כרגע נמצאים, יש גם כלים שפותחו על ידי שפ"י בהקשר הזה, בתוך מערכת החינוך, מהלך של ניטור לאורך כל הדרך.
חיים להב: מה קרה להם אחרי שהתערבת.
חיים להב: מה קרה להם תוך כדי תנועה, כדי לדעת לאיפה אנחנו הולכים הלאה.
חיים להב: ובנקודה האחרונה שאת העילית, אני חושב שהרעיון שלך לגבי מה תפקיד של התלמידים בתוך הפריט הזה או האלמנט הזה של האיתור, הוא חדשני וצריכים לחשוב איך עושים את זה וזה חשוב מאד.
חיים להב: בוודאי ההורים, אבל התלמידים זה חידוש.
חיים להב: המקום שלהם הוא המרכזי כאן.
צורית: שלום, קוראים לי צורית ואני עובדת במרכז של נוער בסיכון בירושלים.
צורית: רק חשוב לי להכניס ככה גם את המוטיב של הטבע.
צורית: המרכז שאני עובדת בו נקרא מרכז יעלים והוא בתוך אתר עין יעל, והוא עובד בשיטה של טבע תרפיה.
צורית: אני חושבת שכמו שמדברים פה על מורים שמתרחקים מהנוער, גם בכלל יש תהליך של התרחקות מהטבע שקורה, ואני חושבת שהטבע יכול להיות כלי טיפולי מאד מאד טובה, שיכול לעזור להגיע דווקא לבני הנוער.
צורית: אתמול היינו באיזה שהוא טיול של סנפלינג, וסתם, אני חושבת על דברים שהחברה' אמרו לי בסוף הטיול, על איך שהטבע עוזר להם להתגבש ולהתגבר על פחדים וכל מיני דברים שכאילו יכולים לעזור לנו בעבודה עם הנוער.
צורית: אז חשוב לי להביא ככה את הקול של הטבע, שקשור מאד לדעתי לטיפול.
נעמי פייגין: שמי נעמי פייגין מהכשרת מורים בוינגייט.
נעמי פייגין: בכל מה שאני שומעת כאן, נשמע צורך מאד חזק להכשיר את המורים לנושא הזה.
נעמי פייגין: עכשיו, אם אנחנו מדברים על עניינים פרקטיים, ועדת החינוך של הכנסת, קל מאד לדעתי שתכוון לדרישה שבתכנית הלימודים של הכשרת המורים בכל המכללות, יהיה איזה שהוא קורס, חצי קורס, רבע קורס, שיעסוק בעניין הזה.
נעמי פייגין: ואני מכירה היטב את כל תכניות ההכשרה של כל המכללות להכשרת מורים.
נעמי פייגין: אין כזה דבר.
נעמי פייגין: אז כמו שלקח המון שנים עד שהכלילו בכלל איזה שהם קורסים בהכנה של מורים לטיפול בילדים עם צרכים מיוחדים בתוך כיתה הטרוגנית, שגם זה עדיין לא נמצא בכל התכניות, אז כאן זה קל מאד להביא לדרישה כזאת, להכליל משהו בהכשרת המורים.
נעמי פייגין: ואז זה יענה על כל מה שהרבה אנשים העלו כאן, שמורים בכלל יהיו יותר רגישים לעניין, יפתחו עיניים, יידעו לאתר, יידעו מה לעשות, יידעו למי לפנות.
נעמי פייגין: היום זה על בסיס אישי – יש מורים רגישים יותר ואחרים פחות.
נעמי פייגין: אז זאת הצעה פרקטית.
אלכס מילר: טוב, רבותי, תודה.
אלכס מילר: בגדול הבנו.
אלכס מילר: תשמעו, מה שחשוב לי מאותן השאלות שאני גם העליתי ואנחנו חזרנו בסופו של דבר לאותה נקודה.
אלכס מילר: אין ספק שמערכת החינוך היום היא זאת שחייבת לקחת על עצמה אחריות בעניין של האיתור.
אלכס מילר: אי אפשר להוריד את זה על מצב שמישהו בצורה מקרית כזו או אחרת יוכל לזהות ילד, וגם הכלים שעומדים לרשות מערכת החינוך הם הכלים הטובים ביותר כדי לבוא ולזהות, וגם לטפל.
אלכס מילר: דבר שני, אכן אנחנו רואים בחשיבות רבה מאד את התכנית של הכשרת המורים.
אלכס מילר: אין ספק שללא ידע של מורה שנכנס לכיתה איך לזהות ואיך לטפל, אנחנו יכולים לראות לא רק את המצב שלא יזהו, אלא גם להיפך – הכוונת ילדים לכיוונים הלא נכונים, וזה גם יכול ליצור סוגיות שונות של בעיות.
אלכס מילר: אנחנו אכן שמענו שהמערכת מנסה לפחות להתמודד עם הסוגיות הקשורות לסקטורים שונים, לתרבויות שונות, וזה דבר חשוב מבחינתנו, כי גם שם, אנחנו התייחסנו לזה בעבר.
אלכס מילר: העניין של מנטאליות והעניין של עלייה והעניין של התנהגות במגזרים שונים, זה דבר שמשפיע ישירות על החינוך של אותו ילד, שלפעמים גם אם מנסים להשוות אותו לשאר הילדים, כמובן שיהיה קושי רב לטפל גם בבעיות שהוא מתמודד עם הבעיות בכיתה.
אלכס מילר: מבחינתי, אנחנו גם שמענו על הנושא של משרד הקליטה, אנחנו גם נעשה ישיבה על הנושא הזה, כאשר הדברים יהיו יותר ברורים.
אלכס מילר: אני רוצה כמובן לברך את כל מי שעוסק בסוגיה הזאת, הסוגיה הלא פשוטה.
אלכס מילר: אתם עושים עבודת קודש, ומבחינתנו הלוואי ובאמת היינו יכולים לתת את כל הכלים הנדרשים בשביל לטפל במערכת.
אלכס מילר: שמענו גם את הסוגיה של האחיות.
אלכס מילר: הנושא הזה גם היה חלק מהדיונים בוועדת החינוך בעבר.
אלכס מילר: בעיקר זה עולה בוועדת העבודה והרווחה.
אלכס מילר: אני מקווה מאד שבאמת נוכל לפחות בשילוב ידיים, גם ומשרד החינוך, לתת את מקסימום הפתרונות גם בעניין זה.
אלכס מילר: אנחנו מסיימים את הדיון להיום, אבל כמובן שאנחנו לא השלמנו את הנושא.
אלכס מילר: וועדת החינוך תערוך ישיבות נוספות על כל עניין ודבר, וכמובן כולכם מוזמנים לדיונים של הוועדה.
אלכס מילר: אנחנו מברכים את השלטון המקומי.
אלכס מילר: קבענו כאן סדרה של ישיבות, הקשורות לשלטון המקומי בצורה ישירה.
אלכס מילר: אני מברך את ראש עיריית דימונה, מאיר כהן, את נחום חופרי מרעננה ואת יתר נציגי הערים שנמצאים כאן:
אלכס מילר: הסגנים, חברי מועצת העיר, את נציגי משרד החינוך ואת כל מי שעוסק במלאכה.
אלכס מילר: רבותיי, יש לי הערה לנציגי השלטון המקומי: כאשר אתם עושים יום שלטון מקומי בכנסת כאשר משרד האוצר נמצא ביום עיון, זה קצת בעייתי.
אלכס מילר: בסופו של דבר אנחנו נצטרך תשובות מהם, והם לא כאן.
אלכס מילר: ככה זה הולך להיות כל היום.
אלכס מילר: אני יכול לקיים כאן ישיבה על כל דבר ועניין, אבל בסופו של דבר אני לא רוצה לבזבז יותר מדי זמן של ועדת החינוך ושלכם.
אלכס מילר: אנחנו צריכים לצאת עם החלטות, ולא לקיים רק ישיבות עדכון.
אלכס מילר: תאמינו לי, שלא חסרים לנו כאן נושאים על סדר היום.
אלכס מילר: בחלק מהנושאים אנחנו נצטרך תשובות.
אלכס מילר: כאשר אנחנו מדברים על החינוך הטכנולוגי, אנחנו רוצים לשמוע ממשרד האוצר.
אלכס מילר: משרד הפנים כאן?
אלכס מילר: גם לא.
אלכס מילר: הדבר שעומד על סדר יומה של הכנסת ושלי, הוא הנושא של הארנונה במוסדות הטכנולוגים להנדסאים וטכנאים.
אלכס מילר: יש הצעת חוק.
אלכס מילר: אני גם יודע את עמדתו של אלי ישי בעניין הזה.
אלכס מילר: הדבר ברור לכולם.
אלכס מילר: לא יכול להיות, שבמדינה שהמשאב העיקרי שלה הוא המשאב האנושי, במיוחד כאשר אנחנו מובילים בנושא הטכנולוגיה, יש אפליה: מוסדות אקדמיים וישיבות לא משלמים ארנונה, ומוסדות הנדסאים וטכנאים, שגם ככה נמצאים בקריסה טוטאלית, צריכים לשאת בנטל הבעייתי הזה.
אלכס מילר: הפתרון צריך לצאת מכל מי שאחראי על העניין הזה: משרד הפנים או משרד האוצר.
אלכס מילר: אנחנו לא מבקשים שאתם תספגו את זה.
אלכס מילר: זה לא דבר הגיוני.
אלכס מילר: חייב להיות פה פתרון משמעותי.
אלכס מילר: בסופו של דבר אנחנו מסתובבים סביב העניין של החינוך הטכנולוגי והחשיבות שלו, אבל אם לא יהיו מוסדות, אם לא יהיו מרצים ולא יהיו תקציבים לעניין הזה, אז אנחנו סתם מבזבזים את הזמן.
אלכס מילר: הגיע יו"ר השלטון המקומי.
אלכס מילר: אדוני, אני העליתי את הסוגיה, שעומדת על סדר יומי, בעניין הארנונה של מוסדות הנדסאים וטכנאים.
אלכס מילר: אני חושב, שקיימת אפליה מאוד גדולה בין מוסדות אקדמיים והישיבות לבין מוסדות הנדסאים וטכנאים, ויש צורך בטיפול.
אלכס מילר: בנושא הזה אנחנו צריכים לעשות מפגש נפרד.
אלכס מילר: יו"ר השלטון המקומי, אני כבר אומר לך שאני רוצה לכנס כאן שולחן עגול עם נציגים של השלטון המקומי, נציגים של משרד האוצר ונציגים של משרד הפנים.
אלכס מילר: חייבים לפתור את הסוגיה הזו.
אלכס מילר: בסופו של דבר אנחנו נראה את כל המוסדות האלה נסגרים, ואז אנחנו ניכנס לשלב שהוא מאוד בעייתי מבחינת מדינת ישראל – אקדמיזציה של כל התחומים שהם תחומים טכניים.
אלכס מילר: זה יהיה מאוד בעייתי.
אלכס מילר: אתם תאבדו אוכלוסייה עצומה של אנשים, שלא רואים את עצמם נכנסים ללימודי הנדסה במסגרת תואר ראשון, אלא רואים עצמם כהנדסאים וטכנאים.
אלכס מילר: כל העולם של התעשייה הולך לאבד מספר רב של אנשים.
אלכס מילר: צריך להיות כאן פתרון.
אלכס מילר: אנחנו בוועדת החינוך קיימנו כמה ישיבות בנושא של חינוך טכנולוגי.
אלכס מילר: אני רואה כמה פתרונות.
אלכס מילר: הפתרון המשמעותי הוא הקשר בין התעשייה לתושבים ולעיר.
אלכס מילר: לאותן ערים, שיש בהן מוסדות טכנאים והנדסאים ובתי ספר המכשירים כיתות י"ג-י"ד, הקשר הזה יכול לשמור על אותם הצעירים בעיר הפריפרית, כך שלא יעברו לכיוון המרכז.
אלכס מילר: אם יש תעסוקה ויש לימודים, אין סיבה לחפש פתרונות אחרים.
אלכס מילר: דבר שני, זה פיתוח של המשאב האנושי במדינת ישראל.
אלכס מילר: כמובן שאי אפשר להתקדם בלי תוכניות מיוחדות.
אלכס מילר: כולנו מכירים את הזליגה של תלמידי ישראל לכיוון תחומים יותר עיוניים ולא לתחומים של מדעים מדויקים.
אלכס מילר: אנחנו גם ראינו את המצב הלא פשוט של מערכת החינוך בתחום של לימודים מדויקים: מתמטיקה, פיזיקה וכימיה.
אלכס מילר: אנחנו יודעים שיש היום חוסר עצום במורים, שיכולים לא רק ללמד את המקצועות האלה בצורה טובה ואיכותית, אלא גם לעניין את תלמידי ישראל להתעסק בתחומים הטכנולוגים האלה.
אלכס מילר: זה הכל תלוי במורים.
אלכס מילר: אם מתחילים בגיל צעיר ללמד את חשיבות הטכנולוגיה, לתת רעיונות ולהוציא מאותם התלמידים את הכישרונות שלהם במדעים מדויקים, אז אף אחד מהם לא ילך.
אלכס מילר: אנחנו יודעים עד כמה לא פשוט היום ללמוד את התחומים האלה.
אלכס מילר: אלה תחומים הדורשים השקעה מאוד גדולה של הילדים.
אלכס מילר: מערכת החינוך יכולה לתת שעות, אבל לא מספיק.
אלכס מילר: אנחנו ראינו את זה בישיבה שקיימנו שבוע שעבר בנושא של לימודי המתמטיקה וביטול המיקוד.
אלכס מילר: ראינו עד כמה השעות התאורתיות שמשרד החינוך נותן הן לא השעות הפרקטיות בפועל שמלמדים בבתי הספר, בגלל כל התעסוקה מסביב.
אלכס מילר: זה לא אומר שזה דבר לא טוב, אלא שבמקצועות האלה צריכים להשלים את השעות האלה בצורה כזו או אחרת.
אלכס מילר: אני חושב, שיש עוד המון דברים שצריך לעשות בתחום הזה.
אלכס מילר: המערכת צריכה סינרגיה-סנכרון בין כל הגופים שאחראים על העניין הזה: האקדמיה ומשרד התמ"ת, שאחראי על לימודי הטכנולוגיה.
אלכס מילר: יש לנו הצעת חוק, שאני וחה"כ כץ מובילים, להקמת מועצה לחינוך לתעשייה והכשרה מקצועית, שתהיה דומה באופייה למועצה להשכלה גבוהה.
אלכס מילר: כך אנחנו נגיע למצב שכל המערכת, שמתעסקת בתחומים הטכנולוגיים, יודעת מה היא עושה: משרד החינוך אחראי על בתי הספר, משרד התמ"ת האחראי על כל הנושא של לימודי טכנאים והנדסאים, המערכת להשכלה גבוהה אחראית על כל לימודי ההנדסה.
אלכס מילר: כמובן שהשלטון המקומי משחק כאן תפקיד ראשי.
אלכס מילר: שום בית ספר ושום מוסד לא יכול להתקיים ללא תמיכה של ראשי ערים, שרוצים לפתח חינוך חזק אצלם בעיר.
אלכס מילר: כמו שאני יודע, מצבכם לא פשוט.
אלכס מילר: אנחנו ראינו את המאבקים האחרונים שלכם סביב התקציבים.
אלכס מילר: אני כן חושב, שהעניין של סדרי העדיפויות צריך להיות כך שמה שלא נעשה נלך לכיוון החינוך.
אלכס מילר: זה עתידנו.
אלכס מילר: אנחנו נפתח איתך, שלמה.
אלכס מילר: לפני שהגעת ברכתי את השלטון המקומי לכבוד היום החשוב הזה.
אלכס מילר: אני ציינתי, שחבל שהיום הזה מתקיים ביום שמשרד האוצר נמצא ביום עיון.
אלכס מילר: אני מאמין, שגם לא יהיו נציגים בישיבות האחרות.
אלכס מילר: זה קצת פספוס.
אלכס מילר: הם היו אלה שצריכים לתת את התשובות.
אלכס מילר: אני מאמין, שאם נקבל סיכומים – ויש לנו כמה ישיבות חשובות היום הקשורות לשלטון המקומי – הם יוכלו ליישם אותם בצורה מלאה.
שלמה בוחבוט: אנחנו שמחים היום להיות כאן ולהתחיל דווקא עם ועדה מאוד חשובה – ועדת החינוך.
שלמה בוחבוט: אדוני היו"ר, גם אם נציגי משרד האוצר לא נמצאים כאן יש לכך חשיבות רבה.
שלמה בוחבוט: הנושא הוא בנשמתנו.
שלמה בוחבוט: מי כמונו ראשי הערים מרגישים את זה בשטח.
שלמה בוחבוט: תאמין לי, לא צריך להמציא את הגלגל.
שלמה בוחבוט: החינוך הטכנולוגי – ששונה שמו.
שלמה בוחבוט: פעם זה היה חינוך מקצועי, והיום חינוך טכנולוגי – הצליח בעבר.
שלמה בוחבוט: מתברר שהיום כולם רוצים להיות עורכי דין, כולם רוצים להצליח ולא רוצים להיות בעבודה יצרנית.
שלמה בוחבוט: אנחנו יודעים, שהיום גם בעבודה יצרנית אתה צריך להיות מאוד חכם.
שלמה בוחבוט: אין דבר כזה פועל פשוט.
שלמה בוחבוט: כולם בעלי מקצוע.
שלמה בוחבוט: אני אומר, שכבר מתחילת השנה הבאה צריך לחשוב איך מחזירים עטרה ליושנה.
שלמה בוחבוט: אנחנו מרגישים, שקשה מאוד לספק ידיים עובדות למפעלים תעשייתיים, בעיקר כאשר דורשים היום טכנאים ובעלי מקצוע אחרים.
שלמה בוחבוט: אם אנחנו לא נעשה את זה מהר מאוד, אנחנו ניתקל בקשיים.
שלמה בוחבוט: לצערי הרב, מדינת ישראל הכניסה מדיניות קלוקלת ולא חכמה – מדיניות של קיצוץ תקציבים.
שלמה בוחבוט: כל שנה אנחנו גדלים, יש צמיחה במשק של 4.5% ולמרות זאת יש משרדים שאוהבים לקצץ בהם.
שלמה בוחבוט: הנושא של הטכנולוגיה קוצץ לפני הרבה שנים, וצריך להחזיר את התקציב כמה שיותר מהר.
שלמה בוחבוט: אני מסכים איתך, אדוני היו"ר, שללא השלטון המקומי אי אפשר לעשות שום דבר.
שלמה בוחבוט: חבל מאוד שמתנהגים לשלטון המקומי כאילו הוא מגזר יצרני המייצר כסף.
שלמה בוחבוט: אתמול חתמו הסכם, ועכשיו מצפים שהשלטון המקומי יוציא לפועל את ההסכם מכסף שאין לו.
שלמה בוחבוט: אדוני, דיברת על הארנונה.
שלמה בוחבוט: אני מציע, שכמה חברי כנסת יציעו הצעת חוק לבטל בכלל את הארנונה.
שלמה בוחבוט: מי צריך ארנונה במדינה?
שלמה בוחבוט: מדינת ישראל חייבת לתקצב כל דבר שהיא עושה.
שלמה בוחבוט: אנחנו מוכנים לפטור את כולם: בתי ספר להנדסאים ואת כל התושבים עצמם.
שלמה בוחבוט: השאלה היא, מה המקור.
שלמה בוחבוט: ביום הזה אנחנו קוראים לראש הממשלה, שר האוצר, שר התמ"ת, שר החינוך, לפעול לקידום מדיניות המחזקת את החינוך המקצועי-טכנולוגי.
שלמה בוחבוט: אנחנו גם קוראים לממשלה להקים מועצה ציבורית לקידום החינוך הטכנולוגי, כמו שידעה להקים כל מיני רשויות אחרות.
שלמה בוחבוט: אנחנו מוכנים לשבת איתך מחוץ לישיבות, ולעשות תוכנית.
שלמה בוחבוט: אני יודע, ששר התמ"ת הוא שר שבא מהפריפריה ומכיר ומוקיר את הנושא הזה.
שלמה בוחבוט: יש לנו גם שר חינוך מצוין.
שלמה בוחבוט: אנחנו צריכים לנצל את זה לפני שהם יתחלפו.
שלמה בוחבוט: אתם יודעים שבכל 3 שנים בארץ הזו מתחלפים שרים.
שלמה בוחבוט: בואו ננצל את הרצון שלהם.
שלמה בוחבוט: אני מאחל לעצמנו יום דיון פורה.
שלמה בוחבוט: אנחנו באנו לא רק לשטח בעיות, אלא גם להצדיע לוועדת החינוך, שביחד איתנו עושה עבודה מצוינת.
אלכס מילר: בנוגע לעניין שדיברת עליו – הצעת החוק להקמת מועצה לחינוך לתעשייה והכשרה מקצועית עברה קריאה טרומית.
אלכס מילר: היא נמצאת בוועדת העבודה והרווחה בראשותו של חיים כץ.
אלכס מילר: אני מקווה, שאנחנו נצליח להתקדם עם הנושא הזה.
אלכס מילר: הנושא הזה לא פשוט.
אלכס מילר: זו רפורמה משמעותית.
אלכס מילר: אנחנו יודעים, שהממשלה רואה חשיבות בקידום העניין הזה.
אלכס מילר: אני מקווה, שבאמצעות לחץ שלכם זה יקודם בצורה מהירה יותר.
אלכס מילר: נחום חופרי, בבקשה.
נחום חופרי: אני לא אציין שוב את החשיבות של החינוך הטכנולוגי, הן למדינה והן לתלמידים.
נחום חופרי: החינוך הטכנולוגי קיבל את הנוק אאוט שלו כאשר הוא יצר הפרדה בין כאלה שיש להם תעודת בגרות ובין כאלה שאין להם תעודת בגרות.
נחום חופרי: אז הוא קיבל את הנוק אאוט שלו.
נחום חופרי: התדמית שלו, עד היום, קשורה באותה הפרדה, שנעשתה באמצעות הסקר וכל מיני תהליכים אחרים בבתי ספר לחינוך מקצועי כאלה ואחרים.
נחום חופרי: הדרך לשקם ולקדם את החינוך הטכנולוגי צריכה להיות דרך שתי תובנות: האחת, שאין מערכת המפרידה בין כאלה שיכולים לעשות בגרות טובה ובין כל היתר.
נחום חופרי: החינוך הטכנולוגי מתברג בצורה אורכית ולא בצורה רוחבית, וחלק מהתלמידים בו עושים תעודת בגרות מדעית מצוינת, עם 5 יחידות מתמטיקה ו-5 יחידות פיזיקה, בדיוק כמו במערכת החינוך העיונית.
נחום חופרי: הדבר השני הוא שינוי תרבותי.
נחום חופרי: אותה הפרדה שנעשתה בעבר השאירה לנו את הרצון של כל אמא יהודייה, שהילך שלה יהיה בתוך מערכת חינוך עיונית – מערכת חינוך הדואגת שלילד שלה תהיה תעודת בגרות.
נחום חופרי: אני לא זוכר, מתי בפעם האחרונה ציינו את היישובים בהם מלמדים חינוך מקצועי או את מספר התלמידים שבגרו חינוך טכנולוגי.
נחום חופרי: זה לא מצוין בשום מקום.
נחום חופרי: מה שמצוין בתקשורת – ויש למשרד החינוך חלק בעניין הזה - זה כמה תלמידים זכאים לתעודת בגרות ביישוב זה או אחר.
נחום חופרי: את זה אפשר לעשות בצורה מאוד פשוטה: אוספים את הנתונים, מפרסמים אותם ומאדירים את אותם יישובים או את אותן מערכות הדואגות לחינוך הטכנולוגי ולחינוך המדעי.
נחום חופרי: אני חושב, שהשינוי צריך קודם כל להיות שינוי תרבותי במדינת ישראל, כך שלא יהיה מצב שבו אלה שהולכים לחינוך המקצועי ולחינוך הטכנולוגי ייחשבו פחות חכמים.
נחום חופרי: את השינוי התרבותי הזה צריך לעשות דרך אותה מועצה, דרך ועדת החינוך, דרך הפרסומים של משרד החינוך.
נחום חופרי: אני לא הייתי מציע עכשיו לשכור עוד חברת לובי או פרסום.
נחום חופרי: זו צריכה להיות עבודה משותפת של כולנו: של משרד החינוך, של משרד התמ"ת, של המל"ג שלך, אדוני היו"ר, ושלנו.
נחום חופרי: אני חושב, שאתה יכול בהחלט להרים את הכפפה הזו ולרכז עבודה סביב השינוי התרבותי הזה.
אלכס מילר: בתור בוגר של חינוך טכנולוגי, אני את הכפפה הזו הרמתי כבר בקדנציה הקודמת.
אלכס מילר: זה קשה.
אלכס מילר: אני צריך פה 5 קילו, אבל זה בסוף יגיע.
נחום חופרי: השלטון המקומי יירתם לעניין הזה, מתוך ראיית החשיבות, הן עבור התלמידים והן עבור המדינה.
נחום חופרי: אני מברך על היוזמה, ואני מקווה שתצא היום בשורה, גם בלי שינוי תקציבי שכרגע הוא עדיין לא מוקד הבעיה.
נחום חופרי: מוקד הבעיה הוא השינוי התרבותי.
אלכס מילר: נציג משרד החינוך, ואחריו נציג משרד התמ"ת.
עופר רימון: אנחנו מצטרפים לברכות ומודים על קיום הישיבה.
עופר רימון: אנחנו מודים לחה"כ אלכס מילר בכלל על התמיכה בחינוך הטכנולוגי.
עופר רימון: יו"ר המרכז לשלטון מקומי, ראש עיריית מעלות תרשיחה, שלמה בוחבוט, יו"ר ועדת החינוך במרכז השלטון המקומי, ראש עיריית רעננה נחום חופרי, תומך נלהב וחבר של החינוך הטכנולוגי שנים, יו"ר התאחדות התעשיינים, מר צביקה אורן, ברכות.
עופר רימון: שר החינוך גדעון סער שם את הנושא של חינוך טכנולוגי, בקדנציה הזו, בראש סדר העדיפויות, לא רק בדיבורים אלא גם במעשים: בתקציבים מאוד גדולים שאנחנו קיבלנו.
עופר רימון: אחרי שנים של דעיכה בחינוך הטכנולוגי, יש שינוי משמעותי.
עופר רימון: אנחנו מרגישים אותו בשטח.
עופר רימון: אנחנו מקבלים גיבוי, שהחינוך הטכנולוגי לא קיבל אותו כבר הרבה שנים.
עופר רימון: אני חושב, שנכון לפרגן.
עופר רימון: נציג את העשייה.
אלכס מילר: לפרגן זה לא אצלנו.
אלכס מילר: כל מי שעושה את עבודתו, זו עבודתו.
אלכס מילר: אנחנו יודעים להגיד מילה טובה בתדירות די גבוהה.
עופר רימון: בניגוד לעבר, שבו החינוך הטכנולוגי הוצנע, אנחנו אמרנו שאנחנו רוצים לחזק את החינוך הטכנולוגי, גם ברמת המצוינות.
מאיר כהן: אדוני יכול להגדיר לנו מהו חינוך טכנולוגי?
עופר רימון: בוודאי.
מאיר כהן: אני חושב, שאנחנו מדברים על רתכים ומסגרים ואתם מדברים על חינוך טכנולוגי אחר.
עופר רימון: אנחנו מדברים גם וגם.
קריאה: על רתכים בחלוק לבן.
עופר רימון: אנחנו מדברים על 18 מגמות, המקיפות את כל מגמות החינוך הטכנולוגי שיש בארץ: חשמל, מכטרוניקה, הנדסת תוכנה.
עופר רימון: קח לדוגמא את מגמת הנדסת תוכנה.
עופר רימון: יש לנו מגמת הנדסת תוכנה לתלמידים המצטיינים, אשר לומדים 5 יחידות פיזיקה ו-5 יחידות מתמטיקה.
עופר רימון: בנוסף, אנחנו הקמנו את מגמת תקשוב, המיועדת לתלמידים שאולי לא יגיעו לתעודת בגרות.
מאיר כהן: אני ניהלתי בית ספר 30 שנה.
עופר רימון: ההגדרה היא אחת מ-18 המגמות, המורכבת משלושה צבירים: המקצוע המדעי, המקצוע המוביל הטכנולוגי וההתנסות המעשית של התלמידים.
עופר רימון: זה חינוך טכנולוגי.
עופר רימון: אנחנו מדברים על יצירת מסלול התקדמות לצד תעודת בגרות, המובילים להשתלבות בתעשייה.
עופר רימון: אנחנו הצגנו תוכנית מקיפה, התומכת בדברים האלה וכל הזמן מתקדמת.
עופר רימון: אני רוצה להציג כמה חלקים מתוך התוכנית הזו.
עופר רימון: נציג קודם כל את תוכנית "טוב", שאנחנו מובילים ביחד עם התאחדות התעשיינים.
עופר רימון: כבר ב-100 בתי ספר פועלת תוכנית, שבמסגרתה עד לכיתה י"ב מגיעים גם לתעודת בגרות וגם לתעודת טכנאי.
עופר רימון: מדובר ב-2,500 טכנאים נוספים שאנחנו מכניסים לתוך המערכת.
עופר רימון: "הזנק לתעשייה" – זו תוכנית שפועלת בבתי ספר מקיפים על בסיס זה שחוק חינוך חובה אומר שיש אחריות מלאה לבתי הספר עד כיתה י"ב.
עופר רימון: אנחנו לא רוצים לתייג תלמידים: אלה ילכו למערכת התמ"ת ואלה ילכו למערכת החינוך.
עופר רימון: אנחנו רוצים לתת מענה לכולם.
עופר רימון: תוכנית "הזנק לתעשייה" היא תוכנית הנותנת מענה לתלמידים המאתגרים ביותר.
עופר רימון: אנחנו משלבים אותם בתעשייה במקביל ללימודים שלהם, כי אנחנו חושבים שזה מסלול נכון ורוצים להוביל גם אותם להמשך לימודי טכנאי בעתיד, לפחות ל-14 יחידות לימוד.
עופר רימון: "שילוב בנים חרדים בחינוך טכנולוגי" – תוכנית שיצאנו איתה בתקציבים חסרי תקדים.
עופר רימון: כבר 20 כיתות מהחינוך החרדי נכנסו למסגרת התוכנית בשנת הלימודים הקודמת.
עופר רימון: רבותיי, בחינוך החרדי לומדים חינוך טכנולוגי, כאשר אנחנו מקווים להרחיב את התוכנית הזו לעוד 20 בתי ספר בשנת הלימודים הבאה, בתיאום עם המגזר החרדי.
עופר רימון: זו תוכנית שנבנתה כחליפה המתאימה למגזר החרדי, כדי לעודד בנים חרדים שנפלטו מישיבות ללכת לחינוך הטכנולוגי.
עופר רימון: אנחנו מדברים על פתיחה של עוד מגמות.
עופר רימון: נתוני ה-OECD מדברים על זה שבממוצע 43.5% מהתלמידים הם בחינוך טכנולוגי.
עופר רימון: בישראל 34.5% מהתלמידים הם בחינוך טכנולוגי.
עופר רימון: אנחנו שמנו לנו יעד להגיע אל הממוצע של ה-OECD.
עופר רימון: כלומר, לגדול ב-10%.
עופר רימון: אני שמח להראות לכם את הטבלה המרשימה הבאה, שמצביעה על כך שתוך שנתיים עשינו גידול מ-112,846 תלמידים בחינוך הטכנולוגי ל-125,549 תלמידים השנה.
עופר רימון: זו עבודה מאוד קשה, סיזיפית.
עופר רימון: אנחנו כל הזמן מגדילים את החינוך הטכנולוגי, אחרי שנים של ירידה.
עופר רימון: יושב כאן גרשון כהן, מנהל תחום טכנולוגיה בחינוך הטכנולוגי, שעושה ימים ולילות כדי להביא עוד ילדים לחינוך הטכנולוגי, ביחד עם כל השותפים שלנו: התאחדות התעשיינים, שלטון מקומי, צה"ל.
עופר רימון: פתחנו הרבה מאוד מגמות, גם לתלמידים מצטיינים, גם לתלמידים בינוניים, בכל המגמות.
אלכס מילר: מה קורה עם המורים?
אלכס מילר: כאשר אתה קובע לעצמך יעדים לא פשוטים, מה קורה עם המורים?
עופר רימון: יחד עם התאחדות התעשיינים, כחלק מהתוכנית הזו, אנחנו בונים שני מרכזי טכנולוגיה אזוריים: אחד בצפון ואחד בדרום.
עופר רימון: התאחדות התעשיינים עזרה לנו מאוד לגייס את התקציב ממשרד האוצר – מדובר בהשקעה תוספתית של 50,000,000 שקלים.
עופר רימון: התעשיינים קובעים את המפרט של מה יהיה במרכזי הטכנולוגיה האזוריים.
עופר רימון: התעשיינים מעורבים, כדי שהתלמידים גם יהיו במרכזים וגם ישולבו בתעשייה.
עופר רימון: אנחנו מאמינים, שאת החינוך הטכנולוגי אי אפשר להפריד מהתעשייה.
עופר רימון: כבר בשנה שעברה יצאנו בקמפיין תקשורתי, בהשקעה של קרוב למיליון וחצי שקלים, ביחד עם צה"ל, על מנת לעודד תלמידים לבחור בחינוך הטכנולוגי.
עופר רימון: אתם רואים חלק מתוצאות הקמפיין בגידול התלמידים במגמות.
עופר רימון: השנה אנחנו נמשיך הלאה בקמפיין, אבל אנחנו נכפיל את התקציב לקמפיין ונמשיך להגיד לתלמידים: "תחשוב שונה, תחשוב מתקדם, בוא אל החינוך הטכנולוגי".
עופר רימון: אנחנו גם נעזרים באנשים המשפיעים על דעת הקהל, כמו שמעון פרס שבאתר שלנו קורא לתלמידים לבוא לחינוך הטכנולוגי.
עופר רימון: גם דב מורן קורא לתלמידים לבוא לחינוך הטכנולוגי.
עופר רימון: כך גם הרבה מאוד אנשים משפיעים באים לתלמידים ואומרים להם: "בואו לבחור בחינוך הטכנולוגי, זה העתיד".
עופר רימון: בקשר למורים – במענה לשאלתך – בשנה שעברה בפעם הראשונה, אחרי ששנים לא הוכשרו מורים לחינוך הטכנולוגי, הכשרנו 50 מורים לחינוך טכנולוגי, ששובצו כבר במערכת.
עופר רימון: אלה מהנדסים שהבאנו מהתעשייה.
עופר רימון: הכשרנו אותם ללמד חינוך טכנולוגי, גם במגמות העלית וגם במגמות המעניינות אותך, ולא פחות מעניינות אותנו.
עופר רימון: אנחנו מקווים השנה לפתוח עוד 4 כיתות של 100 מורים, שנשלב אותם במערכת.
עופר רימון: כמובן שזה תלוי בתקציבים.
עופר רימון: בשנה שעברה האוצר נתן לנו תקציב תוספתי להביא מורים מהתעשייה, לתגמל אותם ולהכשיר אותם.
עופר רימון: תוכנית של חרדים לחינוך הטכנולוגי דורשת תוספת תקציבית.
עופר רימון: אנחנו רוצים להגדיל את זה מ-20 ל-40.
עופר רימון: אנחנו צריכים תקציב תוספתי מהאוצר.
עופר רימון: "הזנק לתעשייה" – לא נתייג ילדים בתוך בתי הספר ונגיד: "אלה הולכים למשרד התעשייה".
עופר רימון: הם יישארו בתוך מערכת החינוך.
עופר רימון: לשם כך אנחנו צריכים עוד תוספת תקציבית.
מאיר כהן: איך אתה מתגמל את המנהל?
מאיר כהן: אני יכול לומר לך, שבדרום הם יסגרו את זה בשנה הבאה.
מאיר כהן: הם אמרו: "זה לא הוגן.
מאיר כהן: אנחנו מחזיקים 20 חבר'ה, שמורידים את אחוזי הבגרות, ואחר כך באים מהפיקוח ואומרים לנו: נו, נו, נו, איך ירדו האחוזים?
מאיר כהן: אנחנו אומרים: "אנחנו מחזיקים 20 ילדים במסגרת תוכנית הזנק לתעשייה.
מאיר כהן: שמישהו יתגמל אותנו על זה".
עופר רימון: בקשר לתוכנית "הזנק לתעשייה" - רמת התגמול שלנו היא חסרת תקדים, ואתה יודע את זה.
מאיר כהן: לא בכסף.
מאיר כהן: אני מדבר על שינוי תרבותי.
מאיר כהן: חופרי אמר את הדבר הכי חשוב.
עופר רימון: כסף זה גם חשוב.
עופר רימון: אנחנו הבאנו את התקציבים ואת המשאבים.
עופר רימון: כאשר אין כסף, אומרים: "כסף חסר".
עופר רימון: תראה את התקצוב שלנו לפתיחת כיתות טכנולוגיות במגזר החרדי.
עופר רימון: אנחנו עושים את כל המאמצים, ונחושים להמשיך קדימה.
עופר רימון: בדימונה יש המון שיתוף פעולה והרגשה של התקדמות ותזוזה קדימה.
עופר רימון: תודה רבה לך ולכל השותפים.