GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מוחמד ברכה: אדוני, אני מודה לך על כינוס הישיבה על פי התקנון.
מוחמד ברכה: הנושא אושר על ידי הנשיאות, כפי שנאמר על ידי היו"ר.
מוחמד ברכה: חשוב שאנחנו נקיים את המעקב הזה אחרי מה שקורה בלוד, מכל הבחינות: מבחינת השירותים המוניציפאליים, מבחינת העדר תכנון ובנייה וגם מבחינת החינוך והחינוך הלא פורמאלי.
מוחמד ברכה: כאן אנחנו נדרשים לשאלה מאוד יסודית, במיוחד בעיר מוכת אבטלה ועוני.
מוחמד ברכה: יש התרחבות של פשיעה וכל מיני דברים כאלה.
מוחמד ברכה: לפני 3-4 שנים המשטרה עשתה מבצע של כמה שבועות של הצבת מחסומים, על מנת למגר את תופעת הסמים.
מוחמד ברכה: אמנם היא הצליחה במידה מסוימת, אבל הסוחרים עברו למקום אחר: ליפו או למקומות אחרים.
מוחמד ברכה: אני חושב, שהטיפול לא צריך להיות רק טיפול של הרתעה, אלא טיפול של בנייה מחדש ומשהו פוזיטיבי.
מוחמד ברכה: לכן, העניין של מתנ"סים ופעילות חינוכית בלתי פורמאלית, לכל שכבות האוכלוסייה: צעירים, ילדים, מבוגרים, גברים ונשים, הוא דבר שמשתלב עם התפיסה של החינוך המודרני, שנדרש יותר בעיר מוכה כמו לוד.
מוחמד ברכה: כידוע, 17,000 מתושבי העיר הם ערבים, ברובם צעירים.
מוחמד ברכה: עד שנת 2004 פעל מתנ"ס בנווה ירק, שהיה מתנ"ס יחידי לאוכלוסייה הערבית.
מוחמד ברכה: בשנת 2004 הוא נסגר, וכמוהו 13 מתנ"סים המשרתים את התושבים בכלל בעיר, עקב גירעונות.
מוחמד ברכה: זו היתה תופעה כלל ארצית - התקציבים שהוקצו למתנ"סים.
מוחמד ברכה: במקום בו אני יושב, בשפרעם, גם כן נסגר המתנ"ס.
מוחמד ברכה: זה בגלל אותה מגמה מוטעית, לדעתי.
מוחמד ברכה: לפני כשנתיים ביקרתי עם חבריי לסיעה בעיר לוד.
מוחמד ברכה: בין השאר ביקרנו במבנה מפוחם, מבנה שרוף, שהיה פעם מתנ"ס.
מוחמד ברכה: אני חושש, שהוא עדיין נמצא באותו מצב, אלא אם ההבטחות על שיפוצים שהיו אז התקיימו.
מוחמד ברכה: בשכונות רמת אשכול פעל מתנ"ס שיקגו.
מוחמד ברכה: השכונה היתה שכונה יהודית, כאשר עם השנים הפכה השכונה לשכונת עוני.
מוחמד ברכה: 80% מתושביה הם ערבים, 10% הם עולים מאתיופיה והשאר הם קשישים עולים.
מוחמד ברכה: מאז שנת 2006 המתנ"ס סגור בפני האוכלוסייה הערבית, ואין אפשרות לקיים בו פעילות.
מוחמד ברכה: היו פניות לראש העיר, ראש הוועדה הממונה, מר ניצן, והוא הבטיח שהמתנ"ס הזה יפעל לרווחת כלל התושבים.
יהודית גידלי: המתנ"ס קיים ופתוח ליהודים בלבד?
מוחמד ברכה: לקשישים יהודים.
מוחמד ברכה: ראש העיר הבטיח בזמנו, שזה ישרת את כל התושבים.
מוחמד ברכה: היום בישיבה נשמע אם משהו התקדם בעניין הזה.
מוחמד ברכה: בכל אופן, תמונת המצב היא מאוד עגומה.
מוחמד ברכה: בהעדר פעילות של מתנ"ס וחינוך לא פורמאלי, הברירה היחידה של האנשים, במיוחד של הדור הצעיר, היא להיזרק לרחוב, עם כל מה שמשתמע מכך: אפשרות להתדרדר לפשיעה, לסמים וכל מיני תחלואות כאלה.
מוחמד ברכה: אדוני היו"ר, לאחר ההקדמה הזו, אני מציע שנשמע נציגים של התושבים, ואחר כך אתה תנהל את הישיבה כפי שאתה יודע.
אלכס מילר: מי רוצה את רשות הדיבור?
שרית רשתי: אני נציגת הרשות, עוזרת ראש העיר לתכנון אסטרטגי.
אלכס מילר: האם את הנציגה היחידה?
שרית רשתי: לא.
שרית רשתי: נמצאים איתי שני נציגים נוספים: דובר העירייה, יורם בן ארוש, וגברת פאתן אלזינתי שהיא נציגת המגזר הערבי.
אלכס מילר: את דובר העירייה אנחנו נצטרך אחרי הישיבה.
שרית רשתי: אנחנו שלושת הנציגים הרשמיים מטעם הרשות.
אלכס מילר: אנחנו נשמח לשמוע התייחסות בנוגע למה שקורה היום בלוד בתחום של החינוך הבלתי פורמאלי והפעלת המתנ"סים.
אלכס מילר: לגבי המקרה הספציפי הזה, האם העירייה הולכת לתת פתרון לתושבים של השכונה?
אלכס מילר: האם זה נכון שהמתנ"ס מופעל חלקית לאותם התושבים, שאצלם יש מבנה בשכונה היכול לשמש לפעילות בלתי פורמאלית ולא מופעל מסיבות כאלה ואחרות.
אלכס מילר: אני אשמח, אם תוכלי להתייחס בעניין הזה.
שרית רשתי: אני רוצה לומר, שלמרות שבעיר לוד אין מספיק מבנים לפעילות בלתי פורמאלית, זה עדיין לא אומר שלא מתקיימות הרבה מאוד פעילויות בתחום החינוך הבלתי פורמאלי.
אלכס מילר: כמה מתנ"סים יש היום בלוד?
שרית רשתי: יש היום 4 מתנ"סים הפועלים במגזר היהודי.
שרית רשתי: יש עוד שניים המופעלים, שעל אחד מהם דיבר חה"כ ברכה.
שרית רשתי: מתנ"ס דנוור ומתנ"ס שיקגו מופעלים על ידי הגרעין התורני, עד אשר תיכנס החברה למתנ"סים, שאנו שוקדים על ההסכם איתה בימים אלה.
שרית רשתי: נמצאים פה גם נציגים של חברת המתנ"סים הארצית.
שרית רשתי: ברשותכם, אני אפתח דווקא במה אנו כן פועלים בעיר.
שרית רשתי: כן יש תאוצה בתקופה האחרונה.
שרית רשתי: אני חייבת לומר – ואחר כך יתייחס לכך גם מפקד התחנה בלוד, שנמצא כאן – שקיימת ירידה בפשיעה בעיר לוד.
שרית רשתי: בשנה האחרונה יש פעילות ענפה, שתופסת תאוצה, גם על ידי הרשות למלחמה בסמים וגם על ידי פרויקט "עיר ללא אלימות".
שרית רשתי: אני רוצה לפרוס בפניכם מקצת הפעילויות שנעשות תוך אפליה מתקנת למגזר הערבי.
שרית רשתי: למרות שהמגזר הערבי מהווה כ-25% מתושבי העיר לוד, הרי שמבחינת סל השירותים שאנחנו מציעים למגזר הערבי הוא תופס נפח של 50% בפעילויות.
שרית רשתי: בעיקר, אנחנו מדברים על פעילות "עיר ללא אלימות".
מוחמד ברכה: גברתי, מה שאת הולכת להגיד הוא חשוב, אבל אני מבקש שתתייחסי לנושא הדיון ותגידי, האם יש מתנ"סים הפועלים לטובת האוכלוסייה הערבית.
שרית רשתי: אני הקדמתי ואמרתי, ואני עומדת להתייחס לכך בהרחבה.
שרית רשתי: אני חושבת, שהדיון הזה יהיה עקר אם אני אתייחס רק למבנים ואני לא אתייחס לכל המגוון הגדול והרחב של הפעילויות שכן מתקיימות בימים אלה.
מוחמד ברכה: אני לא אמרתי שלא תתייחסי, אבל בואי נעשה את זה מסודר: נתייחס לעניין עצמו.
שרית רשתי: אני אתייחס לעניין עצמו, אבל אני כן רוצה לספר על הפעילויות שיש לנו היום למגזר הערבי.
שרית רשתי: קודם כל, בתוכנית "עיר ללא אלימות" אנחנו קלטנו רכז למגזר הערבי.
שרית רשתי: יושבת פה פאתן, שהיא נמצאת אצלנו במשרה מלאה.
שרית רשתי: בחצי ממשרתה היא נותנת שירות לחינוך הבלתי פורמאלי במסגרת "עיר ללא אלימות", והיא גויסה לחצי משרה נוספת לחינוך הפורמאלי.
שרית רשתי: חשבנו שנכון שיהיה נציג מהמגזר הערבי, שיהווה את הגשר והקשר בחינוך הפורמאלי במערכת החינוך העירונית.
שרית רשתי: פאתן תוכל להרחיב על זה מאוחר יותר.
שרית רשתי: יש לנו מדריכים במגרשים מוארים.
שרית רשתי: לזה אני מתכוונת שנעשית פעילות בלתי פורמאלית.
שרית רשתי: אמנם לא בתוך מבנה סגור, אבל כן מתקיימת פעילות במשך 4 פעמים בשבוע.
שרית רשתי: רק עכשיו סיימנו שיפוץ של מגרש מואר ברמת אשכול, בשכונה המעורבת ובשכונת נווה שלום.
שרית רשתי: יש לנו קבוצה של 38 נערים בסיכון, שאותרו על ידי המשטרה.
שרית רשתי: התוכנית נקראת: "שער פתוח", והיא פועלת במתנ"ס שיקגו.
שרית רשתי: בימים אלה אנחנו מסיימים תהליך גיוס למדריך לשכונת ס"ח, שיעבוד עם הילדים בתוך השכונה.
שרית רשתי: נכון שזה ללא מבנה, אבל כן מתקיימת שם פעילות.
אלכס מילר: אני מבין, שבתום המשא ומתן, שאתם מנהלים עם חברת המתנ"סים, אתם הולכים להיכנס לשני המתנ"סים.
אלכס מילר: האם שני המתנ"סים האלה הולכים להיות מופעלים עבור האוכלוסייה הערבית, ואותן הפעילויות שאת מדברת עליהן יעברו לשם, או שתהיה פעילות נוספת?
שרית רשתי: תהיה פעילות נוספת.
שרית רשתי: במתנ"ס שיקגו, המתנ"ס שנמצא בשכונת רמת אשכול, מתקיימת פעילות אחת.
שרית רשתי: מתנ"ס שיקגו שופץ לא מזמן.
שרית רשתי: עד עכשיו לא היו שם פעילויות.
שרית רשתי: אני אתן הקדמה בעניין הזה.
שרית רשתי: בשנת 2003 קרסה החברה למתנ"סים בעיר לוד.
שרית רשתי: בשנת 2005 חודשה פעילות בתוך המסגרת העירונית, בתוך החברה הכלכלית - פעילות מתנ"סית שלא דרך החברה למתנ"סים, שנהנים ממנה רק האוכלוסיות החזקות בעיר.
שרית רשתי: כל זה בגלל שהעיר היא תחת ועדה ממונה, בשל הקריסה הכלכלית שהיתה באופן כללי בעיר לוד.
שרית רשתי: 15% מהנהנים משירותי המתנ"סים האלה הם תושבי המגזר הערבי בעיר לוד.
אלכס מילר: תוך כמה זמן המשא ומתן עם חברת המתנ"סים ייגמר, את מעריכה?
שרית רשתי: בימים אלה אנחנו עומדים לחתום על הסכם, שכנראה יאושר ביום שני הבא.
אלכס מילר: כלומר, לאחר חופשת פסח אפשר יהיה להפעיל את המתנ"סים.
שרית רשתי: אנחנו מדברים על זה שהחברה למתנ"סים תפעיל את הקייטנות החל מחודש יוני, ותיכנס לעבודה סדורה החל מחודש ספטמבר.
שרית רשתי: פעילות מתנ"ס היא כמו פעילות מערכת החינוך, מספטמבר ועד יוני.
שרית רשתי: הפעילות תוכל להתחיל כבר מהראשון ליולי.
אלכס מילר: חה"כ ברכה ואת דיברתם על פעילות המתנ"ס בשביל מציאת דרך למלחמה בפשיעה ובסמים.
אלכס מילר: האם אתם הולכים לעשות פעילויות חינוכיות בתחום הזה?
שרית רשתי: ודאי.
אלכס מילר: אני מקווה שדווקא אצלכם לא יחול הקיצוץ, שהולך להיות במשרד לביטחון פנים בכל העניין הזה.
שרית רשתי: אנחנו קלטנו רכז נוסף למגזר הערבי, שמטפל באופן ייעודי רק בנושא הרשות למלחמה בסמים וכל הנושא של מניעת סמים ואלכוהול.
יעקב כץ: חה"כ ברכה אמר קודם שיש 10% של משפחות אתיופיות.
יעקב כץ: אנחנו נגד האדרת האתיופים.
יעקב כץ: היום מדברים על זה רבות.
יעקב כץ: אני מתפלא שחה"כ מולה לא נמצא פה.
יעקב כץ: הייתי רוצה לדעת, האם המספר הזה הוא נכון, או שהם מהווים 20% או 30% מתושבי השכונה.
יעקב כץ: כמה תושבים יהודים יש בשכונה?
אהרון אטיאס: יש כ-40% תושבים יהודים, ואני מניח שמחציתם הם עולים מאתיופיה.
שרית רשתי: זה לא מדויק.
יעקב כץ: האם לתושבים היהודים בשכונה יש בתי ספר וגני ילדים?
יעקב כץ: האם יש להם איזשהו מתקן?
יעקב כץ: האם לתושבים היהודים המהווים 30% יש מתקן חינוכי מוכר?
שרית רשתי: לתושבים היהודים אין מתקן.
יעקב כץ: רובם יהודים אתיופים, ואף נציג אתיופי לא הגיע לפה בשביל להגיד שהם מודרים מכל בית ספר וגן ילדים.
יעקב כץ: ליהודים האתיופים, שהגיעו מאתיופיה ונזרקו לתוך שכונה שהיא ברובה ערבית, אין כלום חוץ מהמתנ"ס המשמש אותם היום.
יעקב כץ: את הולכת להפוך את המתנ"ס היחידי למתנ"ס ערבי.
יעקב כץ: זה המבנה היחידי שמשמש את היהודים במקום, את היהודים שהגיעו מאתיופיה.
יעקב כץ: ליהודים מאתיופיה אין מקום.
יעקב כץ: צריך להגיד את זה.
יעקב כץ: הם צריכים לצאת מחוץ לשכונה.
אלכס מילר: שאלת שאלה.
אלכס מילר: תן לה לענות.
יעקב כץ: היא נתנה תשובה: "ליהודים בשכונה אין שום מתקן".
יעקב כץ: הם מקופחים.
שרית רשתי: כאשר שכונת אשכול היתה שכונה יהודית, כן היה בית ספר בשכונה.
שרית רשתי: לצערנו, עם השנים נטשו את השכונה תושבים יהודים.
יעקב כץ: אם היו 10%-20% תושבים אשכנזים, או רמת אביבים, או יהודים דתיים, היה בית ספר שם?
מוחמד ברכה: יש לי הערה לסדר.
מוחמד ברכה: שלא תהיה טעות כאן.
מוחמד ברכה: כל חלק של האוכלוסייה, של אזרחי המדינה, שמקופח, אנחנו רוצים שבעייתו תיפתר.
מוחמד ברכה: אני דוחה את הנימה המשתמעת מדבריו של חה"כ כ"ץ, כאילו שיש דאגה לסוג מסוים של אזרחים והתעלמות מסוג אחר.
מוחמד ברכה: אני חושב, שהחינוך הבלתי פורמאלי הוא מצרך נחוץ לכלל האוכלוסייה.
אלכס מילר: לא קיבלנו תשובה עדיין.
יעקב כץ: היא נתנה תשובה.
יעקב כץ: היא אמרה שאין שום מתקן ליהודים.
אלכס מילר: השאלה היא לגיטימית.
אלכס מילר: אם יש אוכלוסיות מעורבות, צריך להפעיל מתקנים בהתאם לאחוזים של האוכלוסיות הנמצאות בשכונה או בעיר.
אלכס מילר: זה לא דבר שהוא לא הגיוני, חבר הכנסת כץ.
אלכס מילר: אני לא חושב שיש פה מישהו שבא להגיד שזה הולך להיות אחרת.
עפו אגבאריה: הזכירה הגברת, שבאמת היו שם הרבה יותר תושבים יהודים שעזבו עד שהגיעו האתיופים.
עפו אגבאריה: אני ושלמה מולה עשינו ביקור במיוחד בשכונה הזו.
יעקב כץ: אז מה, חה"כ מולה הוא בעד הוצאת האתיופים, בעד העברתם?
עפו אגבאריה: להפך.
שרית רשתי: מוסדות החינוך בתוך השכונה נסגרו מפאת דילול האוכלוסייה היהודית בתוך השכונה.
שרית רשתי: לכן, ילדי השכונה מוסעים.
אלכס מילר: יש לך מתנ"ס, שאת הולכת להפעיל אותו לאחר הסכם עם חברת מתנ"סים, בשכונה המעורבת.
אלכס מילר: השאלה הנשאלת היא, האם הפעילות שתהיה באותו מתנ"ס תהיה מחולקת לפי האחוזים של התושבים והילדים הנמצאים בשכונה.
שרית רשתי: ודאי שכן.
שרית רשתי: אני רוצה להגיד יותר מזה.
שרית רשתי: חזונו של ראש העירייה הוא להעמיד את מתנ"ס שיקגו כמתנ"ס הדגל, כמתנ"ס רב תרבותי ורב לאומי, שמשרת את כל האוכלוסיות הנמצאות בתוך השכונה.
שרית רשתי: חשוב להגיד את זה.
שרית רשתי: גם היום, למרות שהחברה למתנ"סים עדיין לא נכנסה לעניין, התחילו לפעול שם כל מיני עמותות שנותנות פעילות גם לאוכלוסייה האתיופית בתוך השכונה וגם לאוכלוסייה הערבית בתוך השכונה.
שרית רשתי: יש שתי תוכניות שמופעלות שם למגזר הערבי.
שרית רשתי: אני רוצה להתייחס למתנ"ס היחיד שהיה בנווה ירק.
שרית רשתי: אני מצטערת שלא היתה לי אפשרות להביא לכאן מצגת, כדי שתראו שבימים אלה אנחנו משפצים את המתנ"ס בהיקף של 2,100,000 שקלים.
מוחמד ברכה: המתנ"ס השרוף?
שרית רשתי: המתנ"ס השרוף.
שרית רשתי: הוא ממש בשלבי בנייה מתקדמים, ואנחנו מקווים, בעזרת השם, שתוך שלושה חודשים הוא יעמוד.
טלב אלסאנע: האם זה ליד חטיבת הביניים, באולם הספורט?
שרית רשתי: כן, באולם הספורט.
שרית רשתי: בכוונתו לחדש את הפעילות הבלתי פורמאלית לילדי השכונה בנווה ירק.
שרית רשתי: אתה התייחסת לזה, ואני עונה לך.
שרית רשתי: אני רוצה להגיד עוד דבר.
שרית רשתי: מלבד המתנ"ס בשיקגו, ראש העירייה מאתר כרגע תקציב לבנייה של שני מתנ"סים החסרים בעיר לוד.
שרית רשתי: אחד אנחנו רוצים להקים בשכונת גני אביב, ואחד בשכונת פרדס שניר או בשכונת הרכבת.
שרית רשתי: במסגרת ההסדרה של הבתים שם, אנחנו מחפשים קרקע חומה לבנות עליה מתנ"ס נוסף למגזר הערבי, שעלותו הכוללת תעמוד על 7,000,000-8,000,000 שקלים.
טלב אלסאנע: איפה זה עומד, באיזה שלב?
שרית רשתי: אנחנו כרגע בשלב של חיפוש מתכננים.
טלב אלסאנע: מתי התחלתם בזה?
שרית רשתי: התחלנו בכך בימים אלה, בתקציב 2012.
שרית רשתי: אנחנו מנסים לאתר תב"ר.
שרית רשתי: חשוב לי שתדעו עוד כמה דברים.
שרית רשתי: מלבד אולם הספורט, בימים אלו מוקם מבנה לצופים הערבים בלוד – הג'יהל, בעלות של 870,000 שקלים.
שרית רשתי: זה כבר יצא לדרך.
שרית רשתי: זה תב"ר שאושר, ואנחנו הולכים לבנות מבנה לצופים הערביים.
שרית רשתי: בנוסף, אושר תב"ר של 6,000,000 שקלים.
דב חנין: האם יש לוח זמנים לבנייה הזו?
שרית רשתי: יש לוחות זמנים.
שרית רשתי: זה כבר יצא לביצוע.
דב חנין: מתי זה יקרה?
שרית רשתי: אנחנו מעריכים, שעד תום 2012 יעמוד מבנה לצופים הערביים בעיר לוד.
טלב אלסאנע: מה לגבי התיכון שדובר עליו?
שרית רשתי: גם לזה אני אתייחס.
שרית רשתי: התיכון נמצא בשלבי בנייה מתקדמים מאוד.
שרית רשתי: רק הבוקר נערך שם סיור.
שרית רשתי: אנחנו מקווים, שעד הראשון לספטמבר כבר יהיה מבנה לתיכון הערבי.
אלכס מילר: חה"כ טלב אלסאנע, בבקשה.
טלב אלסאנע: אני חושב, שהנושא הזה הוא מאוד חשוב.
טלב אלסאנע: יצא לי לסייר בלוד.
טלב אלסאנע: טוב שחברי, חה"כ ברכה, טיפל בעניין כיו"ר הוועדה למלחמה בסמים.
טלב אלסאנע: אני שמעתי, שמפקד התחנה הולך להגיד עכשיו שיש ירידה.
טלב אלסאנע: אנחנו נשמע אם יש שינוי מגמה בהתמודדות של המשטרה בכל הנושא של פשיעה, סמים ואלימות.
טלב אלסאנע: אני ביקרתי בבית ספר תיכון בלוד, ונפגשתי אז עם פאתן באותו ביקור.
טלב אלסאנע: אנחנו שומעים את ההבטחות האלה, את הבשורות האלה, כבר שנים.
טלב אלסאנע: השאלה הנשאלת היא, מתי האנשים יחושו שההבטחות האלה מתממשות בפועל.
שרית רשתי: אלה דברים שכבר קורים הלכה למעשה.
טלב אלסאנע: מדוע המתנ"ס השרוף צריך לעמוד שרוף, ולהפוך להיות מטרד ומקום למחששה לכל אלה שמשתמשים בסמים?
טלב אלסאנע: מדוע לא דואגים ורצים לשפץ אותו, כך שבמקום נטל יהפוך לנכס שישרת את הקהילה?
שרית רשתי: אדוני חבר הכנסת, אני מזמינה אותך לבוא לראות.
טלב אלסאנע: לא מספיק לדבר.
טלב אלסאנע: אם הגעתם למסקנה שצריך לעשות – ומדי פעם שמענו את הדברים האלה בנוגע לבית ספר התיכון, המתנ"ס, הפעילות הלא פורמאלית והצופים – מדוע, למרות המציאות החברתית הקשה וחוסר מוסדות לבני הנוער, העירייה לא מקצה משאבים?
טלב אלסאנע: חה"כ כץ העלה את הנושא של האתיופים, כאילו שההבחנה היא בין מצב הערבים לבין מצב האתיופים.
יעקב כץ: היהודים שהגיעו מאתיופיה.
טלב אלסאנע: נעשה את ההשוואה בין הערבים ובין היהודים בלוד.
עפו אגבאריה: אני ביקרתי אותם.
עפו אגבאריה: אתה לא.
טלב אלסאנע: כל תושבי לוד: יהודים, אתיופים וערבים, יקבלו אותה רמת שירות מבחינת הפעילות הלא פורמאלית במוסדות, שצריך לספק לבני הנוער בלוד בשעות הפנאי.
יעקב כץ: אני שמחתי מאוד לשמוע, שלמרות שהתושבים הערבים בלוד מהווים רק 25% מהאוכלוסייה, הם מקבלים השתתפות של 50% מתקציבי הרווחה.
יעקב כץ: אני שמח על כך.
טלב אלסאנע: אבל יש בעיה.
יעקב כץ: לא אמרתי שלא.
יעקב כץ: אם אפשר בעתיד לתת להם יותר מ-50%, אהלן וסהלן.
טלב אלסאנע: שכולם יקבלו את השירות שמגיע להם, ולא רק רווחה וסעד.
יעקב כץ: אם האוכלוסייה זקוקה ונכשלת או זקוקה לעזרה, צריך לעזור.
יעקב כץ: אנחנו שומעים מהעירייה, שלמרות שהם מהווים רק 25% מתושבי העיר, העיר עושה מאמצים בצורה לא פרופורציונאלית לסייע.
יעקב כץ: ככה צריך להיות, ואין לי שום טענה כנגד התושבים הערבים.
יעקב כץ: להפך.
יעקב כץ: אני שמח בשמחתם.
יעקב כץ: אני חושב שצריך שיהיו להם מתנ"סים, בתי ספר וגני ילדים.
יעקב כץ: אם אני אהיה פעם שר בישראל, אתם תיהנו ממני מאוד, בעזרת השם, בנתינה ובשפע.
טלב אלסאנע: זה איום או בשורה.
יעקב כץ: אני שמח שאתם קצת מחייכים.
יעקב כץ: עד עכשיו כעסתם.
אלכס מילר: חה"כ כץ מנסה להעביר מסר דרך כל ישיבה.
עפו אגבאריה: הוא גם רוצה להיות ראש ממשלה.
יעקב כץ: הוא גם יהיה.
יעקב כץ: אם מופז יהיה, לבני תהיה ולפיד יהיה, אז אולי גם אני אהיה.
מוחמד ברכה: מה שבטוח הוא, שאתה מודע שזו בדיחה.
יעקב כץ: אתה יכול לחשוב ככה.
יעקב כץ: אפילו ביבי הפך לראש ממשלה.
יעקב כץ: אני שאלתי שאלה, וקיבלתי תשובה.
יעקב כץ: כבוד היו"ר שמע אותה בעיון רב.
יעקב כץ: התושבים היהודים בשכונת רמת אשכול הפכו למיעוט, אבל חלקם הם תושבים ותיקים.
יעקב כץ: הם כבר לא ילדים.
יעקב כץ: המשפחות החדשות עם האוכלוסייה הצעירה, הם יהודים שעלו מאתיופיה.
יעקב כץ: שמענו על ההפגנה שהיתה בקריית מלאכי ובמקומות אחרים.
יעקב כץ: לצערי הרב, אין פה איש מבני העדה האתיופית שגר בשכונת רמות אשכול.
יעקב כץ: מביקורים שעשיתי במקום ומשיחות שעשיתי עם אנשים, אני יודע שהם מרגישים נפגעים ומבודדים, ושיש כלפיהם אלימות.
יעקב כץ: אני מדבר על דברים שאתם יודעים אותם, ואם יהיה לכם את האומץ המוסרי אני אבקש לספר על האלימות המופעלת כלפי בני העדה האתיופית שנמצאים היום בתוך שכונת רמת אשכול.
יעקב כץ: שרית, את אמרת, ביושר רב, שקרוב ל-50% מהתקציבים של הרווחה בעיר הולכים ל-25% מהתושבים.
יעקב כץ: אמרת: אין ברמת אשכול, ולו מתקן חינוכי אחד, ליהודי השכונה.
עפו אגבאריה: יש.
עפו אגבאריה: זה לא נכון.
שרית רשתי: יש מתקן עבור הפעילות הפורמאלית ולא עבור הפעילות הבלתי פורמאלית.
יעקב כץ: אני אמרתי שאין מתקן חינוכי פורמאלי אחד: לא גני ילדים ולא בתי ספר.
יעקב כץ: תסכימי איתי, שהמתנ"ס היום הוא המקום היחידי שבני העדה האתיופית – שיש מחלוקת אם הם מהווים 10% מתושבי השכונה, 20% מתושבי השכונה או 30% מתושבי השכונה.
יעקב כץ: ודאי יש להם הרבה ילדים, הרבה נערים, הרבה צעירים - מסוגלים ללכת אליו היום, הוא המתנ"ס.
יעקב כץ: אני אומר: אילו היה מדובר באוכלוסייה חרדית: חסידי גור, מתנחלים או אוכלוסייה של רמת אביב, הם היו רוצים מתקן משלהם.
יעקב כץ: הם לא היו רוצים מתקן מעורבב.
יעקב כץ: יהודים שומרי מצוות לא מתערבבים עם אנשים שאינם יהודים, מחשש לחתונות.
יעקב כץ: זה דבר שהוא לגיטימי.
יעקב כץ: הציבור שעלה מאתיופיה לומד בבתי ספר דתיים.
יעקב כץ: הם נחשבים לאנשים דתיים.
יעקב כץ: אני חושב, שיש לדאוג להם כמו שהיינו דואגים לחסידי גור, לחסידי סאטמר, לחסידי ברסלב ולאנשי ש"ס.
יעקב כץ: לא היה נותן שר מש"ס, שהילדים שלו יחיו עם אנשים שהם אינם יהודים, וזה דבר שהוא לגיטימי.
יעקב כץ: אני לא מדבר על המגזר הערבי, אם הוא היה מסכים להתערבב עם יהודים.
יעקב כץ: אצל היהודים זה דבר לגיטימי.
יעקב כץ: לכן, כיוון שזה המתקן היחידי עבור יהודים שעלו מאתיופיה, שהם מהווים את הנוער הצעיר – ויש מחלוקת אם הם 10% מהאוכלוסייה, 20% מהאוכלוסייה או 30% מהאוכלוסייה - אני חושב, שכל עוד לא נפתרה הבעיה הפורמאלית של יהודים שעלו מאתיופיה, שמודרים בהרבה מקומות ויש כלפיהם אפליה, ומשום מה אף אחד לא נמצא סביב השולחן כדי לייצג אותם - אי אפשר להעביר את המתקן הזה לידיים שאינם יהודיות.
מוחמד ברכה: למה זה נשמע מוכר?
אלכס מילר: יש פה נציגי תושבים.
חורייה אלסעדי: אני פעילה חברתית בלוד, ובמקרה עבדתי כרכזת תרבות במתנ"ס לוד שהיה לפני 12 שנים ונשרף.
חורייה אלסעדי: אחרי 10 שנים שהיה מעון לסמים ולנרקומנים, החליטה העירייה שהיא מתקנת.
חורייה אלסעדי: אני לא יודעת למה לקח לה כל כך הרבה זמן.
חורייה אלסעדי: בזמן הזה היא יכלה למנוע הרבה בתי קפה ונרגילות, שילדים הולכים אליהם בגיל 14-15, במקום שתהיה מסגרת לתושבים.
חורייה אלסעדי: בזמן שנסגר המתנ"ס היחידי של הערבים – למתנ"ס לזרוס, למתנ"ס דנור, למתנ"ס שיקגו כן היה תקציב, בעוד שלמתנ"ס הערבי לא היה תקציב.
חורייה אלסעדי: בזמן שאתם אומרים שאתם מתקנים את המקום השרוף הזה, המתנ"ס צריך להיות מתנ"ס ולא כתוספת כיתות לחטיבת הביניים.
חורייה אלסעדי: עכשיו לקחו את זה בתור כיתות, כי יש שם עומס.
חורייה אלסעדי: זה סיפור אחר של העומס בבתי הספר.
חורייה אלסעדי: יש 1,000 תלמידים בבית ספר אחד, אבל היום אנחנו מדברים בנושא של התרבות.
מוחמד ברכה: בית ספר שלומדים בו במקלטים, בחדרים לא מאווררים.
חורייה אלסעדי: מה שמצחיק אותי, זה הביקורים של שרים וחברי כנסת.
חורייה אלסעדי: הם באים, מסתכלים ואומרים: "זה קשה, אנחנו נשתדל לעזור".
חורייה אלסעדי: עד עכשיו אף אחד לא עזר ולא עשה אפילו דבר קטן אחד.
חורייה אלסעדי: יש לי הרבה מה להגיד על העירייה.
חורייה אלסעדי: היא לא עשתה כלום.
חורייה אלסעדי: הילדים שלנו מתמודדים ברחובות, ואין להם מסגרות.
חורייה אלסעדי: אני רואה ילדים שמסתובבים בגשמים.
חורייה אלסעדי: הם לא יכולים להיות בבית, ויוצאים לטייל.
חורייה אלסעדי: מה עשתה העירייה?
חורייה אלסעדי: תראו לי פעילות אחת שהיא עשתה בלוד.
חורייה אלסעדי: הצופים?
חורייה אלסעדי: הרבה שנים לא היתה מסגרת, עד שהחלטתם לעשות טובה.
חורייה אלסעדי: גברתי הנכבדה אמרה: "אנחנו חיפשנו מקום לעשות מתנ"ס".
חורייה אלסעדי: למתנחלים היה מקום?
חורייה אלסעדי: לעמותת אלישיב היה מקום?
חורייה אלסעדי: היתה בנייה של עשרות אלפי בתים, בזמן שלערבים הורסים בתים.
חורייה אלסעדי: במקום הגינה שבה הילדים נהגו לשחק, בונים בתים לתפארת.
חורייה אלסעדי: לעמותת אלישיב יש מסגרות, יש תנאים, יש מתקנים.
חורייה אלסעדי: כבודו אמר שהוא לא רוצה בלבול בין האנשים והילדים.
חורייה אלסעדי: אדוני, אנחנו עיר מעורבת.
חורייה אלסעדי: יש בה ערבים, יהודים, חילוניים ודתיים, ואין שום פסול שכולם יהיו ביחד.
חורייה אלסעדי: תסלח לי, מה שאמרת זה גזעני ביותר.
חורייה אלסעדי: זה כן.
יעקב כץ: בתי הספר שלנו ושל הערבים פרודים.
חורייה אלסעדי: זו הדעה שלי.
יעקב כץ: בתי הספר נפרדים.
חורייה אלסעדי: אם אתה לא רוצה שתהיה התבוללות, תבנו לכם מדינה או עיר לבד.
יעקב כץ: בית הספר שלי בבית אל הוא בית ספר רק ליהודים.
חורייה אלסעדי: אני מדברת על זה שאין לנו מתקנים, אין לנו מסגרות.
יעקב כץ: ממלכתי-דתי לא מערבב.
יעקב כץ: בבתי הספר הממלכתי-דתי בארץ אין ערבוב.
יעקב כץ: בבתי הספר של ש"ס אין ערבוב בין יהודים לבין שאינם יהודים.
יעקב כץ: זו לא גזענות.
חורייה אלסעדי: אני רק אמרתי את הדעה שלי.
מוחמד ברכה: למה אתה דוחה את האשמה?
יעקב כץ: אדוני היו"ר, האם מישהו חושב שהמערכת הממלכתי-דתי זו גזענות?
חורייה אלסעדי: אתה יכול לחלוק עליה.
חורייה אלסעדי: האנשים הדתיים החליטו לבוא לגור בלוד ולהתנחל לנו בעיר.
חורייה אלסעדי: זו עיר מעורבת.
חורייה אלסעדי: מי שלא טוב לא, שילך למאה שערים בירושלים.
חורייה אלסעדי: שם לא תהיה התבוללות, ושום סכנה שאנשים יתחתנו זה עם זה.
חורייה אלסעדי: אני רוצה מסגרת לילדים שלנו, שהולכים ומתדרדרים.
חורייה אלסעדי: אני רוצה שתבדקו, כמה מתנ"סים יש בעיר לוד וכמה בתי קפה של נרגילות יש.
חורייה אלסעדי: מה הפעילות שווה לזה?
מוטי עבו: אני מנהל מחוז מרכז בחברה למתנ"סים.
מוטי עבו: אנחנו בתהליך כניסה ללוד.
מוטי עבו: אחת ההחלטות המרכזיות שקיבלנו, מייד עם ההודעה שאנחנו נכנסים ללוד, היתה להקצות תקן נוסף של מנהל קהילה.
מוטי עבו: יש לנו הקצבת תקנים ממשרד החינוך, ואנחנו החלטנו להקצות תקן אחד למנהל המרכזים הקהילתיים ותקן אחד למנהל המרכזים הקהילתיים לאוכלוסייה הערבית.
מוטי עבו: כלומר, אנחנו מדברים פה על שני תקנים.
מוטי עבו: זאת החלטה ראשונה.
שרית רשתי: מוטי, חשוב להגיד שזה תקן שבוטל בשנת 2003 עם קריסתה של רשת המתנ"סים, ושאנחנו עכשיו מחזירים אותו לפעילות.
מוטי עבו: אנחנו מחכים להיכנס לעיר, ולהתחיל לעבוד כפי שאנחנו יודעים לעבוד.
טלב אלסאנע: מה מעכב אתכם?
טלב אלסאנע: למה אתם לא נכנסים?
מוטי עבו: מה שמעכב אותנו, לצערי, אלה תקנות שהוציא משרד הפנים.
מוטי עבו: אין לי ברירה, אלא להגיד את זה.
טלב אלסאנע: מה מעכב בתקנות האלה?
מוטי עבו: התקנות האלה גורמות לנו למצב, שבו היועצים המשפטיים של הרשויות המקומיות פירשו את התקנות האלה באופן כזה שלא מאפשר לרשות המקומית להעביר כספים למתנ"סים.
מסעוד גנאים: אתם כחברת מתנ"סים לא בונים, אלא רק מספקים את התקן של המנהל.
אלכס מילר: יש לי פה מכתב ממשרד הפנים.
אלכס מילר: הם טוענים, שלאחר הבדיקה שנעשתה במחוז מרכז, אין כל בקשה למשרד הפנים לאישור מבנה למתנ"סים, ואם תוגש בקשה כזו יהיה ניתן לדון ספציפית בעניין.
מוטי עבו: אני לא מדבר על הנושא של המבנים.
מוטי עבו: כדי להפעיל מתנ"ס, אנחנו צריכים שהרשות המקומית תוכל להעביר תקציב כדי לבנות את התשתית.
מוטי עבו: בתקנות האלה אין כרגע אפשרות.
אלכס מילר: אבל הרשות המקומית אומרת, שהם תוך חודש-חודשיים פותחים.
מוטי עבו: אנחנו ישבנו עם הרשות המקומית השבוע, והחלטנו על איזשהו מתווה זמני כדי להתמודד עם התקנות האלה.
מוטי עבו: אנחנו עושים מאמצים מאוד גדולים ביחד עם משרד הפנים, כדי לטפל בנושא הזה.
מוטי עבו: אני מקווה, שנצליח.
מוטי עבו: על כל פנים, אנחנו אמורים להיכנס לעיר בכל מקרה, כי אנחנו מבינים את הצורך.
מוטי עבו: אנחנו מבינים שבכל דקה שעוברת הצורך רק הולך ועולה.
מוטי עבו: לכן, החלטנו לוותר על כמה עקרונות כדי להיכנס לעיר לוד.
מוטי עבו: בנוגע למתנ"ס שיקגו - כרגע בגלל סיבות שונות המתנ"ס הפך להיות מקום שבנוי באופן שמחלק את המתנ"ס לכל מיני אוכלוסיות, לכל מיני קבוצות.
מוטי עבו: כפי שאנחנו עושים בכל הארץ, המתנ"סים שלנו פתוחים לכולם.
מוטי עבו: אין חלוקה של 10% לזה ו-20% לזה.
מוטי עבו: המתנ"ס הוא בית של הקהילה.
מוטי עבו: לכל אוכלוסייה יש מקום להיות מעורבת ושותפה.
אלכס מילר: חה"כ חנין, בבקשה.
דב חנין: אני רוצה קודם כל להודות לחברי, חה"כ ברכה, על היוזמה לקיים את הדיון הזה.
דב חנין: אני חייב להגיד, שאני יכול להעיד פה עדות אישית.
דב חנין: הבן שלי התנדב שנתיים, חי בעיר לוד ועבד עם בני נוער, גם מהציבור הערבי וגם מהציבור האתיופי.
דב חנין: המצוקות שם הן מאוד קשות, אדוני היו"ר.
דב חנין: לחשוב על משחק סכום אפס, כאשר לוקחים מאלה ונותנים לאלה, זה לא הפתרון.
דב חנין: כולם צריכים שם הרבה-הרבה תגבור.
דב חנין: יש הרבה בעיות בעיר לוד והרבה קשיים בעיר לוד, אבל אם יש נושא אחד שבו השקעה של כסף היא פרודוקטיבית והכי יעילה, כמו שאמרה נציגת התושבים כאן, זו השקעה בבני הנוער ויצירת אותן מערכות שייקלטו נערים מעבר לשעות בית הספר, לפעילות, לדברים מעניינים שמושכים את בני הנוער.
דב חנין: יש שם המון צימאון.
דב חנין: אני אומר את זה בצורה הכי מתונה שאני יכול לתאר – ואני הייתי שם כמה וכמה פעמים – יש שם תחושה של מדבר.
דב חנין: אני לא מדבר על מה קורה ומה לא קורה בבית הספר.
דב חנין: בשעות אחר הצהריים והערב אין כלום.
דב חנין: אין לבחורים הצעירים ולבחורות הצעירות איפה להיות.
דב חנין: אין דברים מעניינים, שיימשכו אותם ויגרמו להם להתפתח לעשייה ולפעילות.
דב חנין: אדוני נציג חברת המתנ"סים, אני מאוד מברך על הגישה שאתה הצגת פה.
דב חנין: המתנ"סים באמת צריכים להיות בתים פתוחים לכולם.
דב חנין: אדוני היו"ר, בגלל החשיבות של הנושא הזה כדאי לקבוע תוכנית של הוועדה עם דיוני מעקב.
דב חנין: אולי גם כדאי שהוועדה תבקר במקום ותראה.
דב חנין: לא במקרה שאלתי את נציגת העירייה בנוגע ללוחות הזמנים.
דב חנין: תוכניות הן חשובות ואני מברך עליהן, אבל אנחנו ממש נמצאים פה במרוץ נגד הזמן.
דב חנין: בני הנוער האלה פשוט הולכים לאיבוד.
אהרון אטיאס: אני מפעיל עמותה שפועלת בתחום החברתי בתוך השכונה עצמה.
אהרון אטיאס: התחושה שלי היא, שמוצג פה מצג שווא.
אהרון אטיאס: קודם כל, יש פעילות לילדים ולנוער מהמגזר הערבי ברמת אשכול.