GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עקל חאדר: אבל אדוני, אנחנו נעתרנו ל---
אלכס מילר: סליחה אדוני, אתה רוצה לצאת מכאן?
גאלב מג'אדלה: לא, יש זכות דיבור.
אלכס מילר: לקחת לעצמך איזה שהוא תפקיד מיוחד שאני לא מכיר אותו להתפרץ לי כאן בישיבה?
מוחמד ברכה: ירדת מהפסים לגמרי.
אלכס מילר: בבקשה, חבר הכנסת גאלב מג'אדלה.
מוחמד ברכה: אני מתבלבל, הוא מזמן ירד מהפסים.
דני דנון: אל תצביע לי בבחירות לכנסת.
דני דנון: אני בטוח לא אקבל ----
מוחמד ברכה: אתה שקוף בעיני.
אלכס מילר: טוב, נו.
גאלב מג'אדלה: אדוני יושב הראש, בו נחזיר את הדיון למסלול האמיתי שלו.
גאלב מג'אדלה: חבר הכנסת דנון, אתה התבלבלת כנראה.
גאלב מג'אדלה: אנחנו לא דנים בנושא שאתה מעלה כאן.
גאלב מג'אדלה: אנחנו דנים בהשתתפות תלמידים ביום החופש שלהם במצעד זכויות האדם, שזה ארגון לגיטימי, מוסכם.
גאלב מג'אדלה: אני חושב שהוא התבלבל בנושא לדיון, הוא נקלע לדיון אחר.
אנסטסיה מיכאלי: לא, אבל למה אתה מדבר בלעדיו?
מוחמד ברכה: זה הוא יצא.
אנסטסיה מיכאלי: זה לא מקובל ---
גאלב מג'אדלה: קודם כל דיברתי בנוכחותו, אל תטיפי מוסר.
גאלב מג'אדלה: את האחרונה שיכולה להטיף מוסר למישהו כמוני.
אנסטסיה מיכאלי: תודה רבה, תודה.
גאלב מג'אדלה: קודם כל דיברתי בנוכחותו.
אנסטסיה מיכאלי: אתה חוצפן.
אלכס מילר: סליחה, רבותי, תעשו לי טובה, אל תתחילו עכשיו לתקוף פה אחד את השני.
אלכס מילר: אנחנו לא פה ב----
גאלב מג'אדלה: זה שאתם מנסים ---
אלכס מילר: חבר הכנסת גאלב מג'אדלה, אנא, בבקשה, תתייחס לנושא.
אלכס מילר: לא צריכים להתייחס לכל הערה.
גאלב מג'אדלה: אני עדיין בנושא, רק בנושא.
גאלב מג'אדלה: אני רק בנושא.
גאלב מג'אדלה: זה שאתם בימין מנסים להסיט את הדיונים ---
אנסטסיה מיכאלי: זה לא קשור לימין, זה קשור לכבוד של חבר כנסת.
גאלב מג'אדלה: זה קשור לפאשיזם שלכם ולגזענות שלכם.
אנסטסיה מיכאלי: זה לא קשור לפאשיזם.
אלכס מילר: חברת הכנסת מיכאלי, חבר הכנסת דנון לא צריך את ההגנה שלך פה.
גאלב מג'אדלה: זה שאתם מסיתים את הדיון לסמטאות לא שלהם.
גאלב מג'אדלה: אנחנו דנים בבית ספר ערערה בהשתתפות במצעד זכויות אדם.
גאלב מג'אדלה: את והוא מסיתים לכיוונים אחרים כדי לקבל כותרות מהפאשיזם והימין הישראלי.
גאלב מג'אדלה: עד כאן זה עומד.
גאלב מג'אדלה: עכשיו, כרגע לגופו של עניין.
גאלב מג'אדלה: אנחנו דנים בנושא שסותר את חוזר המנכ"ל.
גאלב מג'אדלה: אנחנו דנים בנושא שבית הספר נהג על פי חזר המנכ"ל והשר, דברים של השר.
גאלב מג'אדלה: אני רוצה לשאול ולדעת – מי הזמין אותם לשימוע.
גאלב מג'אדלה: האם השימוע נעשה על דעת מנכ"ל ושר החינוך או מישהו החליט לעשות לעצמו דין.
גאלב מג'אדלה: וזו הזדמנות גם לאודות לעיתון "הארץ" שהעלה את הנושא לסדר היום הציבורי.
גאלב מג'אדלה: ואני אומר לך, אדוני יושב הראש, תחזרו לשפיות.
גאלב מג'אדלה: מדובר בתלמידים שחייבים לקחת חלק במעורבות בחברה הישראלית.
גאלב מג'אדלה: זה לא ילדים בגן.
גאלב מג'אדלה: זה גיל 17.
גאלב מג'אדלה: הם העתיד שלנו.
גאלב מג'אדלה: אנחנו צריכים להאיץ בהם לקחת חלק בסדר יום הציבורי ולבנות את האישיות שלהם על פי ערכים אוניברסאליים.
גאלב מג'אדלה: אף אחד לא יקבע להם איזה ערכים, הם באים מבתים שיש להם ערכים, יש להם חינוך, יש להם סדר יום.
גאלב מג'אדלה: אני לא מבין מה קורה.
גאלב מג'אדלה: לאיזה סמטאות אתם מובילים אותנו?
גאלב מג'אדלה: לאיזה סמטאות אתם לוקחים אותנו?
גאלב מג'אדלה: בית ספר ביום החופש משתתף במצעד, השתתפו אלפים, לתלמידים היהודים מותר?
גאלב מג'אדלה: אני לא שמעתי ששום בית ספר יהודי הוזמן לשימוע.
גאלב מג'אדלה: לא שמעתי בית ספר אחד שהוזמן לשימוע מהיישוב היהודי.
גאלב מג'אדלה: מה, יש לכם מדיניות אחרת לחברה הערבית?
אנסטסיה מיכאלי: אתם צועדים כנגד המדינה.
אנסטסיה מיכאלי: אתם מסיתים את כל ---
גאלב מג'אדלה: את תשתקי, את אל תפריעי.
אנסטסיה מיכאלי: אתה תשתוק.
גאלב מג'אדלה: ואל תפריעי.
גאלב מג'אדלה: חוצפנית, אל תפרעי.
אנסטסיה מיכאלי: אתה אל תדבר איתנו ככה.
גאלב מג'אדלה: אני אדבר אליך ככה, אני בתור שלי מדבר, תשתקי ואל תפריעי לי.
אנסטסיה מיכאלי: זה פשוט חוסר כבוד לאישה ולמקום בכנסת.
גאלב מג'אדלה: אל תפריעי לי, תשתקי.
מוחמד ברכה: זה מהסיעה שלך, תשתיק אותה.
גאלב מג'אדלה: היא מדברת לא בזמן שלך.
אנסטסיה מיכאלי: אני מופתעת שבכלל ---
אלכס מילר: רבותי, אם לא תירגעו הדיון הזה ---
גאלב מג'אדלה: אנחנו לא בשכונה שלך.
גאלב מג'אדלה: אנחנו פה לא ישראל ביתנו.
גאלב מג'אדלה: זה לא סיעת ישראל ביתנו.
גאלב מג'אדלה: זה ועדת החינוך, התרבות והספורט, אני מבקש שתציג אותה.
אלכס מילר: סליחה, חבר הכנסת, אתה רוצה להמשיך בדברים שלך?
גאלב מג'אדלה: אני רוצה שאתה יושב הראש תראה את חובתך כלפי חברת הסיעה שלך, או שתוציא אותה או שתשתיק אותה, אחד משניהם.
אלכס מילר: שמעתי אותך.
גאלב מג'אדלה: אני לא מוכן לקבל את זה.
אלכס מילר: חבר הכנסת גאלב מג'אדלה, יש לנו עוד חצי שעה.
גאלב מג'אדלה: חוצפנית, חסרת סדר.
אנסטסיה מיכאלי: לך תלמד את כללי האתיקה.
גאלב מג'אדלה: אני יש לי 40 שנות ניסיון מהלימודים שלכם.
גאלב מג'אדלה: אתם פעם אחת ולתמיד תשתקו.
גאלב מג'אדלה: לא, לא סיימתי, סליחה, אני בדברים שלי.
גאלב מג'אדלה: לא היא ולא אף אחד אחר ישתיקו אותנו.
גאלב מג'אדלה: אנחנו נגיד את מה שאנחנו רוצים על אפו ועל חמתו של כל אחד.
גאלב מג'אדלה: זה בית המחוקקים, נבחרנו לזה, חובתנו וזכותנו.
גאלב מג'אדלה: זה לא סיעת ישראל ביתנו כאן.
גאלב מג'אדלה: אני אומר לך אדוני יושב הראש, הנושא הזה לא ייעצר כאן.
גאלב מג'אדלה: אני מתכוון לקחת אותו למסלולים נוספים ולעשות ממנו דבר שישמש דוגמא לכל מי שרוצה להיות בישראל איש בעל ערכים.
גאלב מג'אדלה: עד כאן.
גאלב מג'אדלה: אף אחד לא ייקח לעצמו דין ואף אחד לא יתנהג עם בית ספר כפי שהוא רוצה.
גאלב מג'אדלה: נגמרה החגיגה.
גאלב מג'אדלה: אנחנו לא בעידן הממשל הצבאי.
גאלב מג'אדלה: הממשל הצבאי הסתיים ב-66.
קריאה: דיר באלק, דיר באלק (בערבית)
אלכס מילר: הי, הי, מה את עושה?
חנין זועבי: אוי, המג'נונה.
קריאה: היא משוגעת זאת.
קריאה: היא זרקה עליו כוס מים.
גאלב מג'אדלה: אדוני יושב הראש זה אומר הכל.
גאלב מג'אדלה: חבל שהיא בסיעתך.
גאלב מג'אדלה: אני בטוח שאתה לא תסכים להתנהגות פרועה, חוצפנית, פאשיסטית זו.
גאלב מג'אדלה: אבל אני אומר לך, אני אפילו לא מתרגש.
גאלב מג'אדלה: אתה שם לב?
גאלב מג'אדלה: אני אפילו לא מתרגש.
גאלב מג'אדלה: זה צפוי.
גאלב מג'אדלה: אני אומר לך, הנה ביושר.
גאלב מג'אדלה: אנחנו נלך לוועדת האתיקה ואנחנו נקרא לה לסדר.
גאלב מג'אדלה: אנחנו לא ניתן לפאשיזם הזה להשתלט על הבית.
גאלב מג'אדלה: חבר הכנסת מג'אדלה כסגן יושב ראש הכנסת ושר לשעבר יודע להתנהג באופן ראוי, גם עם פאשיסטית, כי אני אתנהג בהתאם לערכים שלי ולא אגרר למחוזות ולסמטאות שהיא רוצה.
גאלב מג'אדלה: אנחנו דנים בנושא ערכי, חינוכי, רעיוני ממדרגה ראשונה ואני אומר לך את זה ביושר ---
מוחמד ברכה: יש לי הצעה לסדר, אדוני יושב הראש.
גאלב מג'אדלה: אני אומר לך את זה ביושר – זאת שעת מבחן ---
חנין זועבי: אני חושבת ש---
גאלב מג'אדלה: סליחה, לא להפריע לי.
גאלב מג'אדלה: תעשו לי טובה, לא להפריע לי.
גאלב מג'אדלה: אני מסיים, רק אל תפריעו לי.
אלכס מילר: זה לא הספיק?
אלכס מילר: סליחה, רבותי.
גאלב מג'אדלה: אדוני יושב הראש, זו שעת מבחן שלך כיושב ראש וועדת החינוך, התרבות והספורט.
גאלב מג'אדלה: אלף כל לשדר מסר לציבור שהתנהגות פרועה כזאת לא יאה פרלמנטארית ולא במחוזותינו תקבל את המענה.
גאלב מג'אדלה: והדבר השני, הנושא שהוא יותר חשוב מכל דבר, היום תעשה את המהלכים והצעדים הדרושים כדי שהדבר הזה לא ישנה.
אלכס מילר: רק שנייה, אדוני.
מוחמד ברכה: הצעה לסדר, אדוני.
אלכס מילר: כן, מה ההצעה לסדר שלך.
מוחמד ברכה: הצעה לסדר, אני מציע שנשמע בקיצור נמרץ את משרד החינוך ומנהל בית הספר, דקה ודקה ונסיים את הישיבה ובמחאה על ההתנהגות הבלתי נתפסת שקרתה כאן.
מוחמד ברכה: אני גם מבקש מוועדת החינוך והתרבות כוועדה, תפנה לוועדת האתיקה, כוועדה, ולנשיאות הכנסת ואנחנו נעלה את זה היום בנשיאות הכנסת בעוד רבע שעה, עשרים דקות.
מוחמד ברכה: אבל וועדת החינוך לא יכולה להמשיך בוועדה כאילו ששום דבר לא קרה במהלך התנפלות פרועה, אין מילים, אין מילים.
מוחמד ברכה: לכן אני מציע לצמצם את הישיבה ולקבל את ההחלטה בנושא הנדון, ומיד אנחנו נפנה לוועדת האתיקה, שאני מבקש להתכנס כבר היום כדי להסיק מסקנות כנגד ההתפרעות, פשוט חסרת התקדים הזאת.
אלכס מילר: מי נמצא כאן ממשרד החינוך?
אלכס מילר: טוב, תשמעו.
אלכס מילר: שמענו כאן הצגה של חברי הכנסת על הנושא.
אלכס מילר: אני אשמח לקבל מכם פרטים על עצם המהלך שנעשה, למה בעצם הייתה החלטה של משרד החינוך להפעיל מנגנון של שימוע, מה הייתה הסיבה בפועל ואיפה הדברים עומדים כיום ואם אפשר גם קצת להרחיב על מדיניות המשרד בתחומים של פעילות שהיא פעילות חוץ בית ספרית, במנגנון של המורים או מנהלי בתי הספר מבחינת הפעילות שהיא פעילות כמובן שלא בתוך שטח בית הספר.
אלכס מילר: בבקשה, תציג את עצמך, את תפקידך.
עורסאן עיאדאת: שמי עורסאן עיאדאת ואני מפקח המחוז לחינוך הערבי של מחוז חיפה ובית הספר תיכון ערערה נמצא בתחום המחוז.
עורסאן עיאדאת: אני אקדים ואומר, אני חושב שיש פה טעות בסיסית.
עורסאן עיאדאת: לא מנהל בית הספר ולא אף אחד מבית הספר לא הוזמן לשימוע ולא ננזף, בניגוד ---
מוחמד ברכה: לא הוזמן ולא ננזף.
עורסאן עיאדאת: לא הוזמן לשימוע ולא ננזף, ואני אומר את זה בצורה חד משמעית ומנהל בית הספר נמצא פה, אם הוא רוצה לומר משהו בנושא הזה.
עורסאן עיאדאת: כי שמעתי פה כמה פעמים, אני מבין על סמך גם הכותרת שהייתה בעיתון "הארץ" שכותרתה – 'משרד החינוך נזף במנהל בית ספר ערבי שלקח את תלמידיו למצעד זכויות האדם'.
עורסאן עיאדאת: אני חוזר ומדגיש, מנהל בית הספר לא ננזף ולא נערך איתו שימוע או בירור.
עורסאן עיאדאת: זה דבר אחד.
עורסאן עיאדאת: הדבר השני, בית ספר תיכון ערערה ומנהלו הם חלק אינטגראלי ממערכת החינוך הכללית, בה מתקיימת תכנית הלימודים המאושרות על ידי משרד החינוך.
עורסאן עיאדאת: משרד החינוך כמדיניות, גם על פי אגרת שר החינוך מה-9 בנובמבר 2011 וגם על פי חוזרי מנכ"ל וחוזרים שונים – כמדיניות, מעודד השתתפות אזרחית פעילה של המורים ושל התלמידים.
עורסאן עיאדאת: ראייה לכך, שלקראת יום זכויות האדם הבינלאומי, היום הבינלאומי לזכויות האדם, משרד החינוך, המפמ"ר ללימודי אזרחות, הוציא חוזר מסודר לפעילת בתוך בתי הספר הערביים, בשפה הערבית, במשותף עם האגודה לזכויות האזרח.
עורסאן עיאדאת: הלוגו של שני הגופים, גם של משרד החינוך – המזכירות הפדגוגית, וגם של האגודה לזכויות האזרח, יצא לבתי הספר הערביים, בשפה הערבית.
עורסאן עיאדאת: יש שם עידוד מאד רציני למעורבות חברתית, מעורבות אזרחית,כולל פעילויות, הצעה לפעילויות שבתי הספר אמורים לעשות.
עורסאן עיאדאת: אני חוזר ומדגיש, אין פה.
עורסאן עיאדאת: שמעתי שיש פה מסע הפחדה ומסע הסתה ומילים כאלה.
עורסאן עיאדאת: הדבר הזה לא קיים ואני אומר את זה באחריות מלאה.
עורסאן עיאדאת: בתי הספר שלנו הם בתי ספר שעושים את העבודה שלהם בצורה טובה, בצורה נכונה.
מוחמד ברכה: אדוני, היה שימוע או לא היה שימוע?
עורסאן עיאדאת: אתה דיברת בטלפון אדוני, אבו סעיד, לא היה שימוע ולא הייתה נזיפה.
מוחמד ברכה: כן, כי קרה משהו עכשיו ואתה ראית את זה ואני מטפל בזה בדרכי.
עורסאן עיאדאת: כן, כן.
עורסאן עיאדאת: יורשה לי להגיד שאני כאיש חינוך ותיק וכאדם שמכיר את האנשים, אני צר לי, אני מצטער מאד, עצוב לי שאני ראיתי כאזרח את הדברים מה שראיתי פה.
עורסאן עיאדאת: אבל אני רק רוצה להגיד שלא הייתה נזיפה ולא היה שימוע למנהל בית הספר.
עורסאן עיאדאת: אנחנו, כשראינו את הכתבה באחד האתרים בערבית, ביקשנו ---
מוחמד ברכה: ב-13 בדצמבר נשלח מכתב ממשרד החינוך.
עורסאן עיאדאת: לא היה מכתב.
עורסאן עיאדאת: ביקשנו התייחסות של מנהל בית הספר, כי בסך הכל ראינו תלמידים שלנו ולא ידענו על הפעילות.
עורסאן עיאדאת: ביקשנו התייחסות, אני חושב שמותר לנו לבקש התייחסות.
חנין זועבי: התייחסות לעצם ההשתתפות בהפגנה.
עורסאן עיאדאת: לפרסום, לעצם הפרסום.
אלכס מילר: טוב, רבותי, אתם צריכים להיות גם קצת הוגנים ---
עורסאן עיאדאת: לא, לא, אני אומר את זה באופן גלוי.
אלכס מילר: עם החקירה שאתם מנסים לעשות כאן.
אלכס מילר: אם יוצאים תלמידים ויש איש חינוך יחד עם התלמידים מחוץ לבית ספר, למשרד החינוך מינימום של המינימום שהם יכולים לשאול – למה התלמידים נמצאים מחוץ לבית הספר עם המחנך.
אלכס מילר: ברגע שיש הבהרות עושים כפוף לזה.
אלכס מילר: מה החקירות שאתם עושים?
עורסאן עיאדאת: לא היה, אדוני יושב הראש ---
מוחמד ברכה: התשובה ברורה.
עורסאן עיאדאת: התשובה ברורה, לא היה שימוע, לא הייתה נזיפה.
מוחמד ברכה: אנחנו שמחים לשמוע את התשובה.
עורסאן עיאדאת: אני חייב להגיד לכם שבתי הספר שלנו מקיימים פעילות של חינוך לאזרחות גם לבד וגם ביחד עם תלמידים יהודים וערבים מקשת מגוונת של דעות ויישובים יהודים וערבים ביחד.
עורסאן עיאדאת: ואני רק חוזר ומדגיש, עצם זה שיצא חוזר משותף של המפמ"ר לאזרחות והאגודה לזכויות האזרח, זה רק מראה שמשרד החינוך ---
אלכס מילר: סליחה, מה הייתה תשובת ---
עורסאן עיאדאת: שמשרד החינוך ---
אלכס מילר: סליחה אדוני, מה הייתה תשובתו של מנהל בית הספר במסגרת ---
עורסאן עיאדאת: הוא פה.
אלכס מילר: תיכף, אני רוצה לשמוע ממך.
עורסאן עיאדאת: הוא בהחלט הסביר את עצמו בצורה נכונה, בצורה טובה.
עורסאן עיאדאת: הוא הסתמך על החוזר שיצא של המפמ"ר לאזרחות והאגודה לזכויות האזרח, וקיים את הפעילות שלו.
עורסאן עיאדאת: אנחנו ביקשנו התייחסות שלו והוא התייחס לדברים האלה ובזה מבחינתנו זה נגמר.
עורסאן עיאדאת: לא ננזף ולא הוזמן לשימוע.
עורסאן עיאדאת: משרד החינוך עושה את העבודה שלו בצורה טובה.
עורסאן עיאדאת: צריך לא לשכוח שכל בתי הספר, כולל בתי הספר הערביים, כפופים לחוזרי מנכ"ל ואנחנו אמורים, אמונים על בדיקה - אם בתי הספר שלנו באמת עושים את העבודה שלהם על פי חוזר מנכ"ל.
עורסאן עיאדאת: לא הייתה נזיפה, לא היה שימוע, נקודה.
אלכס מילר: כן, מנהל בית הספר נמצא כאן?
עורסאן עיאדאת: החבר שלי רק רוצה להוסיף משהו.
רמי בן גרא: מהמחוז, רמי בן גרא.
עורסאן עיאדאת: גם חבר שלי מהמחוז.
אלכס מילר: מה זה חבר שלך?
עורסאן עיאדאת: זאת אומרת חבר לעבודה.
אלכס מילר: מה אתם, באמת, נו?
עורסאן עיאדאת: חבר לעבודה, רגע.
עורסאן עיאדאת: עמיתי, עמיתי.
חנין זועבי: אולי נשמע את המנהל.
אלכס מילר: לא צריך לנהל אותי, בבקשה.
רמי בן גרא: אני רק אומר מילה.
אלכס מילר: אדוני, תפקידך בפועל.
רמי בן גרא: רמי בן גרא, מפקח כולל מחוז חיפה.
עורסאן עיאדאת: והרפרנט לנושאים.
רמי בן גרא: רפרנט.
רמי בן גרא: אני רק אומר, אני לא אחזור על דברים שנאמרו --- משרד החינוך בכלל ומחוז חיפה בפרט מאד מעודדים את הנושא של לקרב בין יהודים ובין ערבים.
רמי בן גרא: רק לאחרונה ביום חמישי קיימתי דיון עם המפמ"ר על מדיניות שלנו לייצר מפגשים.
רמי בן גרא: אני חושב שזה צו השעה ואנחנו חושבים שאנחנו עושים את זה ואנחנו מודעים לרגישות הקיימת, אבל באמת, במציאות שקיימת אנחנו בהחלט רואים בזה דבר שהוא משמעותי לחברה הישראלית בכלל, ויש בתי ספר שמקיימים את זה.
רמי בן גרא: אנחנו חושבים שגם הנושא של גזענות, קיימנו השתלמות לא מזמן, כי קיימת בהחלט, יש אמירות לפעמים שאנחנו כולנו מכירים, ובהחלט התופעה הזאת היא תופעה שצריך להוקיע מכל כיוון פוליטי.
רמי בן גרא: אנחנו אנשי חינוך וכל אמירה שלנו היא אמירה נטולת כל פניות, היא עניינית ומקצועית וככה אנחנו משיך.
רמי בן גרא: אין לנו שום עניין, לא מימין ולא משמאל, אלא לטובת העניין.
אלכס מילר: כן, מי מנהל בית הספר.
עקל חאדר: אני אדוני.
אלכס מילר: כן, שמך.
עקל חאדר: עקל חאדר, מנהל בית הספר התיכון בערערה.
עקל חאדר: אני מאד שמח לשמוע את חברי, עורסאן עיאדאת, עם ההצהרה שלו.
עקל חאדר: כלומר, הנה עכשיו בטוח שלא היה שימוע, ובאמת לא היה שימוע ולא הייתה נזיפה ואני בטוח יותר שלא יהיה שימוע ולא תהיה גם נזיפה.
עקל חאדר: לפחות את הקטע הזה שמענו טוב ואני שמח.
עקל חאדר: אבל יורשה לי, אני ממש המום ממה שהיה כאן, ממה שראיתי, לא ענייני ועניינכם.
עקל חאדר: אדוני, אנחנו בית ספר מבוסס פדגוגיה וחינוך בצורה רוויה מאד.
עקל חאדר: הראייה, כל זה אנחנו מוכנים ---
עורסאן עיאדאת: שאלה, באמת לא הייתה נזיפה ולא היה שימוע.
עקל חאדר: לא הייתה נזיפה ולא היה שימוע.
עקל חאדר: לא הייתה.
אלכס מילר: זה לא בעיה שלכם, זה בעיה יכול להיות של מי שהעלה את הסוגיה הזאת, כי צריך גם לבדוק דברים לפני.
עקל חאדר: אנחנו מקבלים מדובר משרד החינוך למגזר הלא יהודי, מר כאמל עטילה, שמופנה למפקח המרכז, מר עורסאן עיאדאת.
עקל חאדר: הוא אומר לו וזה לא שאלה אדוני של בירור, יעני לברר מה קרה פה או משהו.
עקל חאדר: עכשיו, יש פה נימה מאד מאיימת, מאד, תפסנו אותה, קלטנו אותה כמשהו מאד שלילי.
עקל חאדר: לא ציפינו ממישהו במשרד החינוך, ולי משרד החינוך יקר לי מאד והמערכת יקרה לי מאד.
אלכס מילר: אדוני, תקשיב, אני כרגע, תבין אדוני, אתה עכשיו כרגע הולך להיכנס לסוגיה שהיא סוגיה שיש לה שני צדדים.
אלכס מילר: כרגע אנחנו, לפחות אותי מאד מעניין האם המנגנון של הפעילות החוץ בית ספרית, מבחינתך צריכה להיות באישור לאחר פעילות או לפני פעילות?
אלכס מילר: זו שאלה שאני שואל, קודם כל.
חנין זועבי: אולי נשמע אותו אדוני יושב הראש?
אלכס מילר: אולי לא תעזרי לי?
אלכס מילר: גברתי, סליחה ---
חנין זועבי: לשמוע אותו ואחר כך.
חנין זועבי: אבל אנחנו רוצים להקשיב לו ---
חנין זועבי: ולשמוע את הדעה שלו.
חנין זועבי: הוא עוד לא הספיק להגיד שני משפטים.
אלכס מילר: קודם כל כאן בוועדה לי לפחות, ככה נהוג לתת ---
חנין זועבי: תפאדל.
אלכס מילר: אה, תודה רבה על אישורך.
אלכס מילר: מה שאני שואל זה דבר כזה, האם בית הספר עשה פעילות שהיא חוץ בית ספרית ולא הודיע למערכת החינוך.
אלכס מילר: הילדים הוצאו על ידי אותו מחנך כבקשה או כמשהו של חלק ממערכת החינוך של בית הספר שמוביל אותו, והאם הדיווח הזה הועבר למערכת החינוך.
אלכס מילר: כי היום זו יכולה להיות הפגנה שהיא הפגנה לזכויות אדם, לכל דבר ודבר.
אלכס מילר: מחר זה יכול להיות הפגנה שיכול להיות שם מקרה כזה או אחר.
אלכס מילר: הילדים בחוץ, האם הילדים שם, שהיו שם מבוטחים על פי החוק של חינוך חובה, שהם צריכים להיות, הם תחת מסגרת הפעילות החינוכית, יש ביטוח לילדים.
אלכס מילר: מה קורה אם משהו היה קורה לילד כזה או אחר.
אלכס מילר: מי היה מתמודד עם ההשלכות, חס וחלילה אם מישהו היה נפגע.
אלכס מילר: מבחינת התכנים, האם אתה כמישהו שעומד בראש של בית הספר שלך, בדקת האם התכנים הם במסגרת של מערכת החינוך, שהמחנך שלך לקח על עצמו אחריות לקחת את הילדים להפגנה או למצעד כזה או אחר.
אלכס מילר: כל הדברים האלה נבדקו, או הדברים האלה היו בדרך של – מה שיקרה יקרה – העיקר שהם יהיו שם, כי זה חלק מפעילות.
אלכס מילר: זה דברים שחשובים לי לשמוע כוועדת חינוך.
עקל חאדר: אדוני, אנחנו לא יוצאים לשום פעילות שהיא לא מאורגנת או שלא מתוכננת.
עקל חאדר: כל ההשתתפות בצעדה הייתה מתוכננת, מאושרת לפי כל הכללים של ---
אלכס מילר: מי אישר?
אלכס מילר: משרד החינוך ביקש ממך הבהרה אחר כך.
אלכס מילר: הם אומרים שהם לא ידעו מזה.
עקל חאדר: לא, זה לא משרד החינוך שצריך לאשר.
עקל חאדר: יש לנו פה את האישור הישיר של כבוד השר.
עקל חאדר: כבוד השר ב-10 בדצמבר, ב-9 בנובמבר, חודש לפני זה, הוציא, שלח את דבר השר ליום זכויות האדם הבין לאומי, רשום תאריך והכל, והוא אמר במפורש ואני מצטט אותו – "תפקידכם כאנשי חינוך המשמשים מורי דרך לתלמידים, לחנכם כי לצד השמירה והחובה על זכויות אדם, ישנה ציפייה מהם לגלות מעורבות ואחריות אישית, חברתית, אזרחית ולאומית.
עקל חאדר: מעורבות זו תביא אותם להשתתפות ועליהם להאמין כי ההשתתפות אכן תתרום לעיצוב דרכה של המדינה".
עקל חאדר: את זה שר החינוך אומר וכמובן קיבלנו.
עקל חאדר: אנחנו יודעים שיש את היום, מכירים את הקטע הזה של יום הזכויות הבין לאומי.
עקל חאדר: הוא משוריין אפילו בתכנית העבודה שלנו כיום שצריך לזכור אותו וצריך לעשות בו ---
אלכס מילר: בסדר, אבל השאלה אם זה נעשה בשטח של בית הספר או מחוץ לשטח של בית הספר.
עקל חאדר: הצעדה?
עקל חאדר: הצעדה מחוץ לכותלי בית הספר.
אלכס מילר: אז השאלה שלי שאני שאלתי, האם מבחינת ---
עקל חאדר: אנחנו כבית ספר עמדנו על זה ---
אלכס מילר: לא, לא, אבל האם מבחינת, הרי אתה מבין שלפעילות שהיא מחוץ לבית ספר, ההתייחסות של משרד החינוך היא שונה.
אלכס מילר: אם זה במסגרת המנגנון שמשרד החינוך מפעיל אותם ויש ביטוח על ילדים וזה מאושר במנגנון של תכנית הלימודים של משרד החינוך – אין שום בעיה עם זה.
אלכס מילר: אם זה דבר שנעשה מחוץ לכותלי בתי ספר ---
מוחמד ברכה: אדוני יושב הראש, הם לא בעמדת הנאשמים כאן.
מוחמד ברכה: אתה מוביל את הדיון למקום ---
אלכס מילר: אני רוצה להבין האם ---
מוחמד ברכה: אסור לך ...
אלכס מילר: סליחה, למה אתה מסנן אותי?
מוחמד ברכה: אתה לא מבין מה אתה עושה עכשיו.
אלכס מילר: אני יודע בדיוק מה אני עושה.
מוחמד ברכה: אנחנו הגשנו הצעה לדיון בנושא מסוים.
מוחמד ברכה: הוא לא עומד כנאשם כאן.
אלכס מילר: בבקשה, אז בסדר, דיברת.
מוחמד ברכה: הוא מסביר מה קרה לו ואתה שאלת אותו פעם ופעמיים ושלוש ואתה מדבר יותר ממנו.
עקל חאדר: אנחנו השתתפנו בדיוק וביצענו את כל הנהלים, לפי כל הנהלים של שר החינוך, כבוד שר החינוך ושל הפיקוח על האזרחות.
עקל חאדר: כלומר, הפיקוח על האזרחות במשותף עם כל האגודות לזכויות אדם ואזרח המדינה, שותפים לזה.
עקל חאדר: משטרת ישראל מאשרת את הצעדה הזאת.
עקל חאדר: אנחנו השתתפנו בדיוק באורח הזה, לפי כל הציפיות שנמצאות כאן.
עקל חאדר: אישורי הורים ישנם.
עקל חאדר: המפקח הישיר של בית הספר לא צריך לאשר את הצעדה הזאת או את ההשתתפות בצעדה הזאת.
עקל חאדר: אף אחד לא אמר את זה.
עקל חאדר: אני רוצה להגיד לך שאנחנו לא פעם ראשונה שאנחנו משתתפים בצעדה.
עקל חאדר: בצעדה הזאת ספציפית, זאת לא הפעם הראשונה.
עקל חאדר: ראינו שיש לה ערך חינוכי גדול ממדרגה ראשונה.
עקל חאדר: היא עושה המון דברים טובים לתלמידים, מפגישה אותם עם מדינת תל אביב, עם כל מרכיבי החברה הישראלית וראינו רק דברים טובים שם.
עקל חאדר: בגלל זה אנחנו השתתפנו וככל הנראה אנחנו גם נשתתף גם בעתיד.
עקל חאדר: כי רואים את זה בדיוק בקטע, בקונספט של חינוך לדמוקרטיה וחובתנו לשמור על הדמוקרטיה וגם לחנך לזה.
עקל חאדר: וברור, כלומר אי אפשר בלי זה, בלי לחנך לדמוקרטיה, אני לא מניח, אני לא חושב שאפשר להגיע לאיזו שהיא אזרחות טובה, מבלי לקחת את המרכיבים האלה, הכי חזק שיכול להיות.
חנין זועבי: אז איזה סוגים של בירורים אתה קיבלת?
עקל חאדר: אנחנו נדרשנו להסביר.
עקל חאדר: כאילו משתמע מהמכתב שנשלח כאילו שעשינו פה משהו לא בסדר.
עקל חאדר: אנחנו, התלמידים ----
חנין זועבי: יש לך את זה בכתב?
עורסאן עיאדאת: רגע, מותר למשרד החינוך לבקש הסברים לפעמים או לא?
עקל חאדר: מותר, וודאי מותר.
עורסאן עיאדאת: אז ביקשנו.
עקל חאדר: וודאי מותר.
עורסאן עיאדאת: לא, כי שמעתי פה שאתה הוטרדת במשך שבועיים בטלפונים.
עורסאן עיאדאת: כמה פעמים אני דיברתי איתך וביקשתי את ההסבר?
עורסאן עיאדאת: אולי פעם אחת.
עקל חאדר: פעמיים שלוש דיברנו.
עורסאן עיאדאת: אז לא צריך פה לעשות מזה עניין כאילו שאתה מוטרד פה ומסיתים נגדך וכו'.
עורסאן עיאדאת: חאדר, אתה יודע שיש לך את כל הכבוד הראוי ממשרד החינוך, מהפיקוח.
אלכס מילר: סליחה, סליחה, סליחה ---
עורסאן עיאדאת: זה הכל.
עורסאן עיאדאת: לא הוזמת לא לשימוע ולא לנזיפה.
אלכס מילר: תקשיב ---
מוחמד ברכה: אולי תיתן לנו להתרשם, לקרוא פסקה או שתיים מהמכתב שקיבלת?
מוחמד ברכה: נתרשם ואז ---
אלכס מילר: אני כרגע לא שופט לא את משרד החינוך ולא את מנהל בית הספר.
אלכס מילר: מה שחשוב לי לדעת זה המנגנון שבעזרתו הילדים יצאו משטח בית הספר.
אלכס מילר: אם משרד החינוך מבחינתנו המנגנון לא היה לקוי, הילדים שהיו בפעילות שהיא פעילות בית ספרית מחוץ לבית ספר מבוטחים, ואם חס וחלילה היה קורה ---
מוחמד ברכה: אבל לא הייתה נזיפה ולא שום דבר.
אלכס מילר: אל תעזור לי שנייה.
מוחמד ברכה: אמרו לך שלא הייתה נזיפה ולא היה שימוע, משמע ששום דבר כידוע לך לא קרה.
אלכס מילר: אני שואל שאלה פשוטה מאד את משרד החינוך, האם הפעילות שנעשתה נעשתה לפי המנגנון שמשרד החינוך קבע.
אלכס מילר: הילדים היו מבוטחים כשהיו מחוץ לכותלי בית הספר ומבחינת
אלכס מילר: כם פעילויות מסוג כזה לא צריכות דיווח, לפני שילדים יוצאים מבית ספר להפגנה כזו או אחרת.
עורסאן עיאדאת: ילדי בית הספר מבוטחים 24 שעות, זו נקודה אחת.
עורסאן עיאדאת: הנקודה השנייה, בית הספר מקיים פעילות באופן שוטף בנושא של אזרחות על פי חוזר המפמ"ר לאזרחות.
עורסאן עיאדאת: אנחנו היינו מעדיפים והיינו רוצים שבית הספר יודיע לנו מראש על הפעילות שהוא הולך לקיים מחוץ לכותלי בית הספר.
עורסאן עיאדאת: במקרה הזה לא הודיעו לנו, אבל זה גם היה למען ההגינות לא יום לימודים.
עורסאן עיאדאת: הילדים לא יצאו מיום לימודים כדי לעשות את הפעילות הזו .
עורסאן עיאדאת: ולכן אנחנו לא ראינו לנכון ולא הייתה גם כוונה.
עורסאן עיאדאת: ביקשנו התייחסות, ביקשנו לברר את הדבר אחרי שראינו את הכתבה.
עורסאן עיאדאת: לא הייתה לא כוונה לעשות שימוע, בוודאי לא כוונה לנזוף ובאמת זה לא נעשה.
עורסאן עיאדאת: לא בעקבות ההזמנה ולא בעקבות זה שהדברים עלו בכנסת ושאילתה כזו או אחרת אנחנו פתאום פחדנו במשרד החינוך לא לעשות את זה.
עורסאן עיאדאת: לא הייתה כוונה מראש לעשות את זה.
עורסאן עיאדאת: כשראינו כתבה ביקשנו לברר את הדברים כמו שאנחנו מבררים את הדברים עם הרבה מאד בתי ספר נוספים בפעילות כזו או אחרת.
אלכס מילר: אתם גם בודקים שהפעילות שנעשית, אותן ההפגנות ואותן מה שקורה היום, ואני לא מדבר כרגע על בית הספר הזה ספציפית, אני מדבר באופן כללי.
אלכס מילר: עד כמה בעצם אותם ילדים נחשפים לתכנים שהם יכול להיות מבחינת
אלכס מילר: כם לא חינוכיים.
אלכס מילר: איך אתם יכולים לפקח על הסוגיה הזאת?
עורסאן עיאדאת: אני לא יודע עד כמה אפשר לפקח על הנושא הזה.
עורסאן עיאדאת: ילדי תיכון הם אזרחים של מדינת ישראל, הם מושפעים לא רק מההפגנות האלה אלא גם מתכניות במדיה כאלה ואחרות, ואנחנו דואגים רק לכך שהתלמידים שלנו והמורים שלנו ילמדו וילמדו על פי תכנית לימודים מאושרת ומסודרת של משרד החינוך.
עורסאן עיאדאת: הפעילויות שנעשות בתוך בית הספר נעשות במסגרת התכניות המאושרות של המשרד.
רמי בן גרא: אני רק אוסיף שמבחינתנו הנושא של שיקול הדעת של המנהל הוא מאד מרכזי.
רמי בן גרא: זאת אומרת המנהל הוא יודע וצריך לנווט את הנושא של שיקול הדעת שלו כשהוא מוציא תלמידים.
רמי בן גרא: זאת אומרת איפה ---
חנין זועבי: והוא עשה זאת.
רמי בן גרא: זאת אומרת הנושא של אם אכן הדברים נעשים ברוח דמוקרטיה וקרבה ורוח שיש בה חיוב, אז בוודאי שאנחנו נאפשר.
עורסאן עיאדאת: חינוך לאזרחות.
רמי בן גרא: חינוך לאזרחות, שזה המוטו המרכזי בגדול.
אלכס מילר: חבר הכנסת גנאים, בבקשה ואחריו חבר הכנסת חנין.
מסעוד גנאים: אני תחילה אצטרף לחבריי שלא, אדוני יושב הראש, אני מצטרף לחבריי שלא לעבור על סדר היום בקשר למה שקרה עכשיו.
מסעוד גנאים: דבר אנטי חינוכי כזה ששידר לכל תושבי ישראל ולאורחים פה – לא צריכים לעבור לסדר היום.
מסעוד גנאים: אחרת תגיד לנו שבפעם הבאה כולנו יבואו או בבגד ים, או שיהיו מוכנים באמת לשחות.
מסעוד גנאים: וזו לא פעם ראשונה שחברת הכנסת ההיא מתנהגת בברוטאליות, באלימות כזו, ואיפה?
מסעוד גנאים: בוועדת חינוך.
מסעוד גנאים: אז מאחר שאני רק שתי מילים בקשר, אני שמח שמנהל בית הספר לא ננזף ולא היה שימוע.
מסעוד גנאים: אני שמח.
חנין זועבי: אבל הוא לא סיים את הדברים שלו.
מסעוד גנאים: אבל יש דברים אדוני יושב הראש, אם אתה שומע, היו לנו הרבה מקרים ואני אישית וגם חברי הכנסת שכאשר נכנסנו לבתי ספר, עשו שימוע למנהלי בתי ספר בגלל שאנחנו השתתפנו, למרות, ואני לא רוצה להגיד הרבה, לא רוצה להגזים, אבל פעמים רבות המטרות, מה שמציעים ---
מוחמד ברכה: מתי הייתה הפעם האחרונה?
מסעוד גנאים: בעראבה.
מוחמד ברכה: באוקטובר בעראבה, כשהיינו שנינו שם.
מסעוד גנאים: באוקטובר בעראבה, כשהיינו, נכון.
מוחמד ברכה: והמנהל הוזמן לשימוע.
מסעוד גנאים: היינו שנינו.
מסעוד גנאים: במכתבה שלחה לי מנהלת המחוז, שלחה לי כתשובה לשאילתא שלי - למה מטרידים, לא מטרידים, למה שולחים לו לשימוע, למה וכל הדברים האלה, היא מפנה אותי לחוזר מנכ"ל שאומר ככה: 'התלמידים יחשפו למגוון דעות מהקשת הפוליטית מפלגתית בישראל בהתאם לנושאי הדיון, להזמין רק מועמדים מצד אחד של המחלוקת או השיח הפוליטי'.
מסעוד גנאים: הכוונה פה יש שטח אפור שלא מדויק.
מסעוד גנאים: מה זה למגוון פוליטי ערבי?
מסעוד גנאים: אני מרע"מ-תע"מ, חבר הכנסת ברכה מחד"ש, חברת הכנסת חנין זועבי מבל"ד?
מסעוד גנאים: מה זה רב?