GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יוסי לוי: יש לנו רשימה שמית.
יוסי לוי: שם שם.
מירב ישראלי: תגיד לי רק כן או לא.
מירב ישראלי: כל מנהלי יחידת הנוער שמכהנים בפועל עונים על כל תנאי התקנות?
יוסי לוי: אני אענה לך אחרת.
מירב ישראלי: אתה יכול להגיד רק כן או לא.
קריאה: שברשויות.
יוסי לוי: זה לא כן ולא.
יוסי לוי: כל מנהלי יחידות הנוער המוכרות על ידינו היום, ומוכרות פירושו של עניין – שלמרות שאין חוק, אני, למשל, לא נותן חיילות, לא נותן גרעיני נח"ל, לא נותן תוכניות חינוכיות ליישוב שמעסיק מנהל יחידת נוער שלדעתי הוא לא מקצועי.
מירב ישראלי: אבל עקרונית יכול להיות שיש ישוב שמעסיק מנהל יחידת נוער - -
יוסי לוי: לכן אני מגדיר לך – כל מנהלי יחידות הנוער, ואני יודע שמית, המוכרות על ידינו, וזה מרביתן המוחלט.
מירב ישראלי: כן, אבל החוק לא מבדיל בין מי שמוכר על ידיך ומי שלא מוכר על ידיך – זה היה לפני החוק.
יוסי לוי: אבל החוק יגדיר עכשיו.
מירב ישראלי: לא, זה רק מי שעבר את הקורס.
מירב ישראלי: זה לא מוכר על ידיך.
יוסי לוי: אבל את התקצוב שאני אתן ממחר בבוקר, שיתירו לי – אני יש לי חוזר מסודר עכשיו – יש לי כרגע פוטנציאל של בערך 65 - -
מירב ישראלי: אבל אני אומרת לך, שאם יש מנהל יחידת נוער מכהן שאין לו תואר אקדמי, הוא לא היה מוכר על ידיך ואין לו תואר אקדמי, הוא יקבל.
איתן טימן: הוא לא יקבל.
יוסי לוי: תקצוב?
מירב ישראלי: הוא יקבל לפי סעיף 13ה.
מירב ישראלי: כן, הוא יקבל.
מירב ישראלי: כי תוך 3 שנים הוא צריך להשלים.
יבינה זכאי בראונר: מי שכיהן כמנהל יחידת נוער ברשות מקומית ערב התחילה – זה אפריל 2011 – יראו אותו כמנהל יחידת נוער שמונה לפי סעיף 2.
מירב ישראלי: החוק שינה את מה שאתה אומר.
יוסי לוי: הבנתי מה שאת אומרת.
יבינה זכאי בראונר: ובלבד שבתום 3 השנים מיום התחילה - - -
מירב ישראלי: הקיימים ערב יום התחילה יקבלו תקציב – זה היה הרעיון.
יבינה זכאי בראונר: לא, אבל מירב, תקראי את 13ב.
מירב ישראלי: שמה?
יבינה זכאי בראונר: השר הרי ישב פה ואמר:
יבינה זכאי בראונר: אני לא מוכן לתת תקציב למי שהוא לא עובד רשות - -
מירב ישראלי: אבל זה 13ה.
יבינה זכאי בראונר: רגע.
יבינה זכאי בראונר: ואז ניסחנו את הוראת המעבר ככה, שהיא אומרת שהוראות סעיף 9 – שסעיף 9 מדבר על התקציב – יחולו על רשויות חינוך מקומיות שמכהן בהן מנהל יחידת נוער שמונה לפי הוראות סעיף 2, שזה לרבות הוראת המעבר - -
מירב ישראלי: או שרואים אותו.
יבינה זכאי בראונר: אבל, ומתקיימות בו גם הוראות סעיפים 3 ו-4 שמדברות על תנאי העבודה והכשירות, או שרואים אותו כמי שמונה לפי סעיף 2, כאמור בסעיף קטן ה, ומתקיימות בו גם הוראות סעיף 3.
מירב ישראלי: שלוש.
יבינה זכאי בראונר: אבל 3 מדבר על זה שהוא חייב להיות עובד של רשות מקומית.
יבינה זכאי בראונר: אה, את אומרת – בלי דרישות הכשירות?
יבינה זכאי בראונר: את מדברת בלי סעיף 4?
מירב ישראלי: זה היה כל הרעיון.
מירב ישראלי: נתנו להם עוד 3 שנים.
מירב ישראלי: אני חושבת.
מירב ישראלי: לא? ככה אני מבינה.
יבינה זכאי בראונר: חשבתי שהשר התכוון למשהו אחר.
אלכס מילר: טוב, אז גם את העניין הזה לתקן, רבותי.
מירב ישראלי: נראה לי.
מירב ישראלי: זה היה הרעיון הרי.
יבינה זכאי בראונר: אני לא יכולה לתקן בתקנות היום את החוק.
מירב ישראלי: הם מקבלים.
מירב ישראלי: לפי החוק.
יבינה זכאי בראונר: לפי החוק.
יבינה זכאי בראונר: מה שהחוק אומר.
יבינה זכאי בראונר: אני בתקנות לא יכולה לגבור על החוק.
מירב ישראלי: החוק אומר שבעצם אנחנו נותנים להם 3 שנים להשלים.
יוסי לוי: אבל רק אם הוא מכהן.
מירב ישראלי: כן, רק אם הוא מכהן.
יוסי לוי: ורק אם הוא מכהן ברשות המקומית, לא בחברה ולא בזה.
יוסי לוי: זה דרך אגב, אני יכול להגיד לכם בספירה מיידית, בין 1 ל-30.
יוסי לוי: מאוד זניח.
יוסי לוי: שגם אותם נוכל לשכנע מהר מאוד להגיע לקורס.
יוסי לוי: אחרי שהם יקבלו כסף אז הם גם יבואו לקורס.
מירב ישראלי: החוק כבר סידר את זה, את השאלה הזאת.
יוסי לוי: אבל זה התנאי, נכון?
יוסי לוי: שהוא גם עובד הרשות המקומית וגם, כל התנאים האלה?
מירב ישראלי: ויש לו 3 שנים להשלים את מה שהוא לא עומד בו.
יוסי לוי: הוא נמצא בין 1 ל-7.
יוסי לוי: עכשיו, 8 ו-10 מחויב על פי החוק על כל הכללים רק שהוא לא מקבל תקצוב.
יבינה זכאי בראונר: כן, אבל יוסי, תזכור שהצווים הם שנתיים – כל שנת תקציב אתה נדרש - - -
יוסי לוי: השנה, אני שואל השנה.
יבינה זכאי בראונר: בסדר, עזוב השנה, זה משהו קונקרטי.
יוסי לוי: את צודקת.
יבינה זכאי בראונר: ממילא עתיד להשתנות, כי התקנה גם יכולה להשתנות.
יוסי לוי: צודקת.
מירב ישראלי: בתקנות אנחנו לא יכולים להגיד הפוך מהחוק.
מירב ישראלי: אבל לגבי החדשים, זה כן יהיה, כי החדשים לא יקבלו תקצוב, לא המכהנים.
מירב ישראלי: אלה שימונו עכשיו, החדשים, לא יקבלו תקצוב עד שלהם לא יעשו את הקורס.
מירב ישראלי: לכן יש להם מוטיבציה.
מירב ישראלי: אם ימנו אותם, הם יהיו רשומים, תהיה להם מוטיבציה לעשות את הקורס, כי אז הם יקבלו השתתפות כמה שיותר מהר.
מירב ישראלי: זה פותר לך, לדעתי, את הבעיה.
מירב ישראלי: את שומעת, יבינה?
מירב ישראלי: לדעתי, הפתרון הוא בזה שהחדשים – אלו שימונו מעכשיו – הרי לא יקבלו תקצוב עד שהם לא יעמדו בכל הכשירות, אז יש להם בעצם תמריץ לעשות את הקורס כמה שיותר מהר.
יוסי לוי: והם, ברצותם, יכולים תוך חצי שנה למלא את המחויבות הזאת.
מירב ישראלי: אז זה, אני חושבת, כן נותן פתרון.
יוסי לוי: אם נצטרך לפתוח עוד קורס במשך השנה, אנחנו פותחים עוד קורס.
יוסי לוי: אנחנו מודעים לכל הדברים האלה.
אלכס מילר: ואיך אתם בודקים שהרשות המקומית מקיימת את ההשלמה שלהם?
יוסי לוי: יש לי מפקחים רשותיים בכל רשות מקומית.
יוסי לוי: יש לנו קשר הדוק מאוד מול הרשות המקומית.
יוסי לוי: היום, בלי חוק, יש לנו איתם בדיקה מאוד מסודרת, וכשהחוק יהיה, ייחתם הסכם כספי עם הרשות המקומית.
יוסי לוי: אנחנו מבקשים מספר תקן - - -
אלכס מילר: זאת אומרת, אם אני נותן 90%, הוא חייב לתת 10%, ואתה תעלה את זה.
אלכס מילר: אם הוא לא מוריד את ה-10% ורק משאיר את זה על תקן של משרד החינוך או 45% ברשויות אחרות.
אלכס מילר: כתוב בחוק שהוא חייב להשלים.
יוסי לוי: יש לו גם מספר תקן למשרה והכל.
יוסי לוי: שמע, זה קל מאוד, היום זה יהיה הרבה יותר נוח לנו לעלות.
מירב ישראלי: יש לו תמריץ.
יוסי לוי: והוא עובד רק של הרשות המקומית.
יוסי לוי: הבעיה היום היא שיש מנהלים, רק שהם מועסקים בכל מיני מסגרות ובכל מיני משכורות.
יוסי לוי: אתה מבין?
יוסי לוי: וככה זה מרכז את העניין, לדעתי, אמרתי לחברים שלי, זה לא ייקח אפילו 3 שנים.
מירב ישראלי: עוד יותר טוב.
יוסי לוי: זה יקדים את עצמו הרבה מאוד קודם, מפני שהשירות הזה קיים ביישוב רק שהוא כרגע לא מוגדר.
יוסי לוי: כשזה יבוא גם עם כסף - - -
מירב ישראלי: רק יכול להיות שהם יוציאו מכרז ויגידו: אתה תתקבל, אבל תוך זה וזה אתה צריך לעבור את הקורס.
מירב ישראלי: כי אם יש להם מועמד ראוי שרק צריך לעבור את הקורס - - -
יוסי לוי: נכון, זה באינטרס שלהם שהוא יהיה, וזה באינטרס שלו לעבוד, והקורס מוכן, והקורס כמעט לא עולה לו הכסף, וגמרנו את העניין.
דוד שלומי: אני דוד שלומי, אני ראש מנהל התוכן בחברה למתנ"סים, כאשר תחום הנוער הוא בתוך המינהל שאני אחראי עליו.
דוד שלומי: אני בא בתיאום עם יוסי לוי, ועם איתן טימן, על סוגיה שהחוק הזה יעורר, והיא – מנהלי יחידות נוער שעובדים במתנ"סים כיום.
דוד שלומי: אלה עובדים שעברו את כל המהלך הזה, רק שבין המתנ"ס ובין הרשות המקומית היתה החלטה שהם יהיו עובדי המתנ"ס.
דוד שלומי: מה שקורה היום, זו סיטואציה שבה הוא יצטרך להיות מפוטר ולגשת מחדש למכרז כדי להתקבל לתפקיד.
דוד שלומי: אנחנו מבקשים שאותם מכהנים כרגע יועברו לרשות המקומית ללא מכרז, אם הם כבר עובדים, ומרוצים מהם, והכל בסדר – שיעברו ללא מכרז.
מירב ישראלי: זה לא ברמה של תקנות.
מירב ישראלי: זה לא המקום לדון בזה.
דוד שלומי: אז מה?
דוד שלומי: איך מסדרים את זה?
דוד שלומי: כי יש פה סיטואציה - -
מירב ישראלי: זה ביניכם לבין, ברשויות, אני חושבת.
אלכס מילר: משרד המשפטים צריך לתת לנו את ההיבט הזה – של פטור מחובת המכרזים.
איתן טימן: היתה פגישה בין שלמה, מנכ"ל ועדת הרישוי המקומי למנכ"ל משרד הפנים, הוגשה בקשה רשמית.
איתן טימן: דבר זיו.
זיו בר: אז אני אעדכן.
זיו בר: אני זיו מהמרכז לשלטון מקומי.
זיו בר: קודם כל, הבעיה היא אפילו יותר מורכבת, כי במועצות אזוריות הוא מחויב עוד למכרז פנימי.
זיו בר: אז מנהל יחידת נוער שהיום מכהן, אפילו לא יכול לגשת למכרז כדי להתקבל לתפקיד שהוא כבר עושה.
זיו בר: כי קודם כל הרשות צריכה לעשות מכרז פנימי.
זיו בר: יש עם זה קושי ברור.
זיו בר: המנכ"ל שלנו נפגש עם מנכ"ל משרד הפנים, וזה בהתדיינות איך אפשר להתגבר על המכשלה הזאת.
אלכס מילר: רגע, היום, מבחינת החוק, כל מי שעובד עיריה, ממנכ"ל עד פקח, הוא יכול להתמודד בכל מכרז של תפקיד אחר בתוך העירייה?
אלכס מילר: אין לו הגבלה?
זיו בר: כשזה מכרז פנימי, אני חושב שכן.
איתן טימן: 3 השנים ששמת עכשיו מפילים את כל עובדי העירייה.
איתן טימן: זו היתה ה - - -.
איתן טימן: כי גמול הדרכה, הוא הבעיה - הוא גמול שאין לעובדי עירייה.
אלכס מילר: לא, היום מדברים על משהו אחר.
זיו בר: מנהל יחידת הנוער במתנ"ס הוא היחיד שלא יוכל לגשת.
מירב ישראלי: לא זה לא מדויק.
מירב ישראלי: הפקח לא עומד בתנאים של ה - -
זיו בר: רק הקצנתי.
אלכס מילר: רבותי, אנחנו מדברים על תיאוריה.
אלכס מילר: כמה נתונים יש לנו?
דוד שלומי: 55 מנהלים היום יחידות נוער ישוביות.
יוסי לוי: שהרשות המקומית הפקידה בידי המתנ"ס את הטיפול בכל המערך הלא פורמלי של היישוב.
אלכס מילר: זאת אומרת, 55 אנשים לא יכולים להיות בתפקיד הזה?
יוסי לוי: לא נכון.
דוד שלומי: הם לא יכולים לגשת למכרז, צריך לפטר אותם, ואז תבוא הרשות המקומית ותגיד – מבחינת חוק המכרזים צריך קודם כל תהליך פנימי.
אלכס מילר: בסדר, זה שטויות.
אלכס מילר: אבל הוא אומר משהו אחר, הוא אומר שיש מקומות - - -
דוד שלומי: הם לא יכולים לגשת אפילו למכרז.
אלכס מילר: כמה כאלה?
אלכס מילר: עשר?
קריאה: אתה יכול להסביר מדוע?
ישראל נדיבי: אני אתן לך את הנתונים.
ישראל נדיבי: אני הסמנכ"ל של מרכז המועצות האזוריות.
ישראל נדיבי: בכל המועצות האזוריות מה שרוצים להשיג בחוק כבר קיים היום.
ישראל נדיבי: יש מנהלי יחידות נוער, ואני חושב שאין עם זה בעיות.
ישראל נדיבי: אני מעריך שסדר גודל של שליש לפחות ממנהלי יחידות הנוער, הם בפועל לא עובדי המועצה האזורית, אלא עובדי המתנ"סים.
ישראל נדיבי: במקרה הייתי אתמול בשתי מועצות מצוינות – מטה אשר ורמת הגולן, הלוואי על כל עם ישראל - - -
אלכס מילר: כן, אבל הם נמצאים תחת - - -
ישראל נדיבי: הם עובדי המתנ"ס.
ישראל נדיבי: הם עובדי חברת המתנ"סים.
ישראל נדיבי: הם בעצם מקבלים את ההוראות ישירות מראש המועצה.
ישראל נדיבי: יש שם שולחן עגול שמנהל יחידת הנוער, חינוך , קהילה - - -
אלכס מילר: אבל הוא לא משלם להם את המשכורת.
ישראל נדיבי: הוא עושה הכל חוץ מלחתום על התלוש של המשכורת, אלא אם כן - -
אלכס מילר: זה דבר חשוב בעיני.
ישראל נדיבי: אלא אם כן, ראש המועצה או הסגן שלו הוא יושב ראש המתנ"ס.
ישראל נדיבי: בערים, להבדיל מבמועצות האזוריות, אפשר לגשת ישר למכרז חיצוני.
ישראל נדיבי: זו איזושהי בעיה שנוצרה, צריך לפתור אותה - -
אלכס מילר: בסדר, אני הבנתי, אני חושב על זה.
צחי דיקשטיין: אנחנו מתנגדים באופן נחרץ להכניס באופן ספציפי-נקודתי את הנושא של יושב ראש אגודת סטודנטים.
צחי דיקשטיין: אנחנו לא יכולים לעשות דבר כזה.
צחי דיקשטיין: מחר יבואו בעלי תפקידים אחרים וידרשו את ה - - - שלהם לתקנות.
אלכס מילר: כמו מה?
צחי דיקשטיין: - - - דברים אחרים, זה לא העניין.
צחי דיקשטיין: ברגע שמופיע באופן מפורש השכלה גבוהה בתפקידי הדרכה או הוראה, כשמבחינתי, רכז, כזה או אחר, במערכת ההשכלה הגבוהה – נכלל בהגדרה הזאת.
צחי דיקשטיין: אנחנו לא יכולים לרדת לרזולוציה של הגדרת תפקיד של יושב ראש אגודת סטודנטים, נקרא לו גם בשמו.
אלכס מילר: לא, לא לזה היא התכוונה.
מירב ישראלי: זה לא רק יושב ראש אגודת סטודנטים.
מירב ישראלי: זה מישהו בתפקיד ניהולי.
אלכס מילר: אתה לא הבנת.
אלכס מילר: אני אמרתי: האם היום, תיאורטית, יושב ראש אגודת סטודנטים שבא להתמודד במכרז לתפקיד הזה – האם הוא יכול או לא יכול?
צחי דיקשטיין: זה ודאי ייכלל לו כניסיון.
צחי דיקשטיין: מה זאת אומרת?
צחי דיקשטיין: זה ודאי.
קריאה: בסעיף 2.
צחי דיקשטיין: לא רק חינוכי.
צחי דיקשטיין: כתוב פה: חינוכי, הדרכתי, ניהולי.
צחי דיקשטיין: יש פה כר נרחב במגוון הקשת.
יבינה זכאי בראונר: אני רוצה להרגיע.
יבינה זכאי בראונר: אדוני, אני רוצה רגע לומר משהו.
יבינה זכאי בראונר: היה פה איזשהו ניסיון ליצור פה חוקים תאומים, וליצור את אותה רמת רצינות גם לתפקיד הזה.
יבינה זכאי בראונר: ולכן, השר רצה פה משהו, בראייה לא של בעל תפקיד כזה או אחר, אלא בראייה של האינטרס הציבורי ליצור סטנדרטיזציה גם של דרישות הכשירות, גם שכולם יהיו עובדי רשויות, שיחולו עליהם חוקי משמעת וחוקי אתיקה, גם ברמת עלות השכר, וכולי.
יבינה זכאי בראונר: בחינוך, כתבנו בזמנו, מירב את זוכרת?
יבינה זכאי בראונר: – ניסיון ניהולי חינוכי, וסתמנו, ולא פירשנו בתוך התקנות.
מירב ישראלי: לא, בתקנות כתוב שזה או ניהול בית-ספר או תפקיד ניהולי אחר במערכת החינוך.
יבינה זכאי בראונר: יש באחד הסעיפים, יש לי את זה פה, אם תרצי, כתוב: תפקיד ניהולי חינוכי לאו דווקא במערכת החינוך.
יבינה זכאי בראונר: וזה הגיע לבית הדין הארצי לעבודה, והוגשה עמדת יועץ, של היועץ המשפטי לממשלה בתיאום איתנו, בהקשר של הפרשנות של התיבה הזאת.
יבינה זכאי בראונר: למה אני אומרת את כל זה?
יבינה זכאי בראונר: כי אני רוצה להרגיע שהפרשנות של הפרקליטות יחד איתנו, של משרד המשפטים, היתה פרשנות רחבה.
יבינה זכאי בראונר: בעמדת היועץ, וזה כתוב בכתובים, אמרנו שם שניסיון ניהולי חינוכי יכול להיות אפילו ניסיון של מערכות חינוכיות מחוץ למערכת החינוך הפורמלית.
יבינה זכאי בראונר: למשל: מפקד בסיס הדרכה בצבא, מי שניהל כפר נוער, לרבות הפנימייה, והיה בכלל איש מטעם הרווחה, אבל הוא עסק בזה בפועל.
יבינה זכאי בראונר: כל מיני דוגמאות שונות ומשונות שניתנו שם, תנועות נוער.
יבינה זכאי בראונר: זאת אומרת, ודאי וודאי בהקשר של החינוך הלא פורמלי – אם מנהל מחלקת חינוך עוסק בחינוך הכן פורמלי – הפרשנות תהיה רחבה.
יבינה זכאי בראונר: אף אחד לא יוכל לבוא ולומר: אדם שעסק בתפקיד בתוך מערכת ההשכלה הגבוהה כיושב ראש אגודת הסטודנטים – הוא לא שייך לתוך התקנות האלה.
יבינה זכאי בראונר: זו פרשנות שהיא לא מתקבלת על הדעת.
יבינה זכאי בראונר: ואם יאמרו, אז תהיה עתירה, ואני מניחה שהמדינה תפסיד.
קריאה: אולי תקראו את סעיף 2(א)(2)?
אלכס מילר: רגע, אני רוצה לשמוע מה כתוב בזה.
מירב ישראלי: בואו נקרא את זה.
מירב ישראלי: בעצם, קראנו כבר את כל התקנות, הכנסנו - - -.
מירב ישראלי: מה שנשאר לנו לקרוא, שהוא תיקון, זה בעצם זה בתקנה 2(א)(2) ותקנה 2(א)(3).
מירב ישראלי: אז תקנה 2(א)(2) אומרת "הוא בעל ניסיון מקצועי של 3 שנים בתפקידים של הוראה או הדרכה, במערכת החינוך או בתחום החינוך הבלתי פורמלי" – שזה מאוד רחב – "בתנועות הנוער, בשירות לאומי או בשירות צבאי, או במערכת החינוך העל-תיכונית או במערכת ההשכלה הגבוהה".
מירב ישראלי: זה לגבי הוראה או הדרכה.
מירב ישראלי: חוץ מזה יש, זו תקנה 2(א)(3): "הוא בעל ניסיון מקצועי של שנה אחת לפחות, בתפקיד ניהולי" – שזה מה שרצית להבהיר – "הכרוך בהפעלה של כוח אדם ותקציבים, במערכת החינוך או בתחום החינוך הבלתי-פורמלי, או במערכת החינוך העל-תיכונית" – שזה, דרך אגב, נותן תשובה להנדסאים – "או במערכת ההשכלה הגבוהה".
אלכס מילר: אז מה אתה מתנגד?
איתן טימן: אני תומך בזה.
קריאה: אבל התנאים הללו מצטברים.
אלכס מילר: אני שאלתי האם יושב ראש ההדרכה שמתמודד - -
יעקב פרידברג: אין לו 3 שנות ניסיון בהכרח של הוראה והדרכה, לפי תקנה 2(א)(2).
יעקב פרידברג: את זה אין לו.
יעקב פרידברג: נניח שאדם היה יושב ראש אגודת סטודנטים לשנתיים – אז אין לו.
קריאה: כתוב שנה.
מירב ישראלי: זה מצטבר.
יעקב פרידברג: אדם שהיה יושב ראש אגודת סטודנטים לשנתיים, בודאי שאין לו הניסיון הנוסף.
מירב ישראלי: הוא הולך להיות מנהל יחידת נוער ולהפעיל פה מערכות של כל החינוך הבלתי פורמלי ביישוב, של מועצת תלמידים ונוער – לא יכול להיות שלא יהיה שום ניסיון בהדרכה או הוראה.
יעקב פרידברג: אני מסכים, אני רק רוצה שהדברים יהיו ברורים ליושב ראש.
מירב ישראלי: אבל לגבי התפקיד הניהולי - -
יעקב פרידברג: זה בודאי נחשב, כי זה שנה אחת.
יבינה זכאי בראונר: אגב, חינוך בלתי פורמלי מוגדר כחינוך חברתי, ערכי וקהילתי – בחוק.
יבינה זכאי בראונר: זה כל כך רחב, זה כל כך עמום.
אלכס מילר: אבל 3 שנים?
יבינה זכאי בראונר: 3 שנים הניסיון החינוכי, ושנה ניסיון ניהולי – זה לא היינו הך.
זיו בר: אם הוא הגיע להיות יושב ראש – יהיה לו את זה.
אלכס מילר: 3 שנים?
מירב ישראלי: אבל הוא מנהל יחידות נוער.
יבינה זכאי בראונר: רוצים אנשים רציניים, נו מה לעשות?
קריאה: זה מה שדורשים היום, שמעת?
צחי דיקשטיין: אמרנו שהוא מקבל משכורת גבוהה.
יבינה זכאי בראונר: יש פה דרישת רצינות – נקרא לה ככה.
יבינה זכאי בראונר: רוצים להפוך את זה ללא רציני?
יעקב פרידברג: אדוני היושב ראש, אם המקבילה היא מנהל מחלקת החינוך היישובית – זה בדרך כלל אדם עם 20 שנות ניסיון.
אלכס מילר: אבל אל תשווה בין מי שמנהל מחלקת חינוך ובין מי שמנהל בקושי 3 תנועות בתוך העיר.
יוסי לוי: לא, זה לא נכון מה שאתה אומר, אדוני היושב ראש.
יוסי לוי: אתה צובע את התפקיד הזה במקום שמייתר את החוק.
יוסי לוי: סלח לי שאני אומר לך, ואני לא רוצה להיות חוצפן.
אלכס מילר: אל תסתכלו תמיד על יישובים של 200,000-300,000 איש.
יוסי לוי: אני מסתכל על אריאל.
יוסי לוי: כל ילד שם, שאתה לא יודע לעבוד נכון איתו עם מדריך הנוער, בא אחרי זה לוועדת הרווחה, לכל מיני מקומות, ולכל מיני תוכניות – איך הוא לא התארגן נכון בחברה.
אלכס מילר: רק אל תיתן לי פה את הדוגמה של אריאל, כי אתה נכנס פה לעניין - -
יוסי לוי: אני בכוונה נתתי לך את הדוגמה של אריאל.
אלכס מילר: תן דוגמה אחרת, אין לי בעיה.
אלכס מילר: בנושא של שירות לאומי, אם בת שעושה שירות לאומי של שנה או שנה וחצי, יהיה לה הרבה יותר קשה עם העניין של ניסיון חינוכי.
אלכס מילר: כי בנים זה 3 שנים.
מירב ישראלי: אז היא תצטרך להדריך עוד שנה במסגרת אחרת.
איתן טימן: זה מצטבר.
איתן טימן: אם אני מסתכל היום על הפרופיל, רוב האנשים היו מדריכים במערכת והפכו למנהלים – אנחנו רואים את הצמיחה שלהם.
איתן טימן: ולכן אין להם בעיה, הם עסקו בהדרכת מדריכים צעירים, וכדומה, נתנו המון פתיחות לנושאים האלה.
מירב ישראלי: צריך ניסיון של 3-4 שנים בעצם.
יוסי לוי: אנחנו לא מדברים על 15 או על 20 שנה.
מירב ישראלי: זה יכול להיות אפילו מישהו בן 24-25.
אלכס מילר: ומה אנחנו עושים עם כל 55 היישובים?
מירב ישראלי: לדעתי, משרד הפנים קודם כל צריך להידרש לזה.
מירב ישראלי: לראות אם יש פתרון במסגרת החוקים הקיימים ש - - - מופקד עליהם.
ישראל נדיבי: אין בעיה לפתרון חוקי, זאת בעיה בירוקרטית – לא יותר מזה.
מירב ישראלי: אבל זה לא על השולחן שלנו, זה לא לתקנון.
ישראל נדיבי: לא צריך לעכב את התקנון, אבל צריך לדעת את היישום שלו - -
מירב ישראלי: אתם תצטרכו למצוא לזה פתרון, אבל זו לא המסגרת המתאימה בכל מקרה.
דוד שלומי: אתם יכולים לכוון אותנו לאיזו מסגרת?
זיו בר: אנחנו נבדוק ואולי נעשה על זה דיון, באיזשהו שלב.
אלכס מילר: אם אני מאשר את זה עכשיו, אז סגרנו את העניין.
ישראל נדיבי: אם אתה מאשר את זה ומזמין לפה את משרד הפנים - -
אלכס מילר: אם אני מאשר עכשיו, 55 אנשים הולכים הביתה?
קריאה: יש הוראת מעבר.
מירב ישראלי: אני לא מומחית בנושא הזה, אבל יש לשר הפנים סמכויות במסגרת תקנות המכרזים, גם של המועצות המקומיות וגם של המועצות האזוריות.
מירב ישראלי: יש לשר הפנים כל מיני סמכויות – במסגרת התקנון – זה אפילו לא חקיקה ראשית בהכרח, לדעתי.
ישראל נדיבי: אין עם זה שום בעיה, בערים לא צריך את המכרז.
ישראל נדיבי: אני מקבל את כל מה שאמרו וגם לאשר את זה, לא זאת הבעיה.
ישראל נדיבי: אבל אם יקראו לכאן – למשרד החינוך ולמשרד הפנים – ויגידו: חבר'ה, את הבעיה הזאת – יש לכם 3 שנים לפתור.
ישראל נדיבי: הבירוקרטיה במדינת ישראל יכולה להסתדר עם זה.
מירב ישראלי: אז אולי אתם תעשו איזשהו דיון מקדים - -
ישראל נדיבי: אנחנו מנסים, ולא מצליחים, לכן אנחנו רוצים את עזרתכם.
מירב ישראלי: עקרונית, בתקנות בודאי אין מקום להכניס את זה.
מירב ישראלי: המקום לתקן את זה – אם היינו חושבים על האפשרויות המשפטיות – זה לעשות תיקון ספציפי בחוק הראשי, שלנו, של מנהל יחידת הנוער, או למצוא לזה פתרון דרך דיני הרשויות המקומיות – שזו הסמכות של שר הפנים – ולדעתי זו הדרך היותר פשוטה לעשות את זה.
יבינה זכאי בראונר: מר זיו בר – כשאמרת קודם שבאותן 55 רשויות יהיו מכרזים פנימיים – גם במשרד החינוך כשרוצים עכשיו עורך דין חדש ללשכה המשפטית מפרסמים מכרז פנימי, וכל עובדי המשרד יכולים לגשת.
יבינה זכאי בראונר: אבל מה לעשות שרובם לא עורכי-דין, רובם לא משפטנים, 99.9% לא משפטנים – הם באו מרקע של חינוך.
זיו בר: את אומרת שהרוב לא יעמדו במכרז הפנימי?
יבינה זכאי בראונר: מכרזים פנימיים – אני אומרת לך, מניסיון של 10 שנים במשרד – הם בדרך כלל עקרים.
יבינה זכאי בראונר: כשמר יוסי לוי אומר לי: האנשים שעברו את קורס ההכשרה, ואני לא הצלחתי להבין אותך בראשית דבריך – למה אתה רוצה לוותר על התנאי של קורס ההכשרה?
יבינה זכאי בראונר: והוא הכי חשוב לכם, כי הוא מה שמבטיח שהאנשים האלה יאיישו בסוף את התפקיד של עצמם במכרז.
יבינה זכאי בראונר: אתה מבין את ההיגיון?
ישראל נדיבי: את אומרת שאפשר להסתדר, ואני אומר שהרבה יותר פשוט להגיד למשרד הפנים: חבר'ה, שיהיה מכרז חיצוני, ונגמר הסיפור – מה יותר פשוט מזה?
יבינה זכאי בראונר: אני לא מבינה גדולה בדיני עבודה.
יבינה זכאי בראונר: יכול להיות שאפשר לדלג מעל מכרזים פנימיים – בטח מקום שהם עקרים.
יבינה זכאי בראונר: אבל זה לא מסוג הדברים שאפשר לפתור פה כרגע, כי זה לא על השולחן הזה, זה לא קשור לתקנות הכשירות.
יוסי לוי: תמיד לא לשכוח, שגם אז – ואני אומר גם לחברים מהמתנ"ס – החוק אומר שהוא צריך להיות עובד הרשות המקומית.
יבינה זכאי בראונר: אבל בתוך 3 שנים.
מירב ישראלי: לא, הוא רוצה להיות עובד הרשות המקומית, אבל הוא לא יכול לגשת למכרז.
דוד שלומי: הוא גם לא יוכל לגשת למכרז, ומר יוסי לוי אני אגיד לך עוד משהו:
דוד שלומי: אתה יודע שבסופו של דבר בחלק גדול מהרשויות האלה, ובאותן רשויות שמדובר עליהן, יבוא ראש המועצה ויגיד – אני רוצה שהעובד ימשיך לשבת במתנ"ס, שכל המערכת הלוגיסטית תשב - -
מירב ישראלי: זה בלתי אפשרי לפי החוק.
אלכס מילר: ברגע שאנחנו מאשרים את התקנות האלו, זה הולך להיות מצב אחר.
אלכס מילר: זה לא הולך להיות משכורת של 1,000-1,500 שקל.
אלכס מילר: זו הולכת להיות משכורת מאוד רצינית.
אלכס מילר: אז תאמין לי שראש העיר יחשוב פעמיים – אם זה אותו בן-אדם, או שזה מישהו אחר, או שזה יהיה מינוי.
אלכס מילר: רבותי, דברים משתנים ברגע שהמדינה מתחילה לתת מימון – זה לא כל-כך פשוט.
אלכס מילר: מה שחשוב לי, קודם כל, שהתפקיד הזה יהיה פתוח לאנשים שמקבלים ניסיון ונכנסים לתוך המסגרות היום – ויש מעט מאוד מסגרות שאפשר להגיד עליהם שהן מסגרות ניהוליות בתחום פעילות הנוער והרווחה.
אלכס מילר: אם תתנו לי דוגמאות נוספות של גופים שמתעסקים בפעילות אינטנסיבית של ניהול כלכלי וגם בהיבט של חינוך, אם בעניין ההשכלה או הרווחה, חוץ מאגודת הסטודנטים – אני אגיד לכם: "שיחקתם אותה".
אלכס מילר: אני חושב שברמות כאלו יש מעט מאוד גופים מאורגנים שעובדים היום בצורה כזאת – זה דבר ראשון.
אלכס מילר: דבר שני – אנחנו צריכים לדאוג לכך שהתפקיד הזה יצא לפועל בסופו של דבר, ושלא יחפשו דווקא את אלו שהיה להם ניסיון לעמוד ב"פרונט" מול התלמידים, וללמד אותם תכנים מסוימים.
אלכס מילר: אלא להיפך – לנהל קבוצה שתפקידה לעמוד ב"פרונט".
אלכס מילר: ברגע שאתם מתמקדים דווקא באלו שיש להם ניסיון חינוכי, ואני יכול להגיד לכם שאנשים עם ניסיון חינוכי של 20 שנה – שזה התחום שלהם ושם הם נמצאים – חלק לא קטן מהם, אם תתנו להם תפקיד ניהולי – הם יכשלו שם, אבל הם מחנכים מעולים.
אלכס מילר: יש הבדל בין לשבת עם קבוצה שכל אחד מהתלמידים בה מייצג את תלמידי הכיתה ובית-הספר, ובין ללמד אותם, כי צריך לנהל אותם.
אלכס מילר: בסופו של דבר, הוא לא יכנס לקבוצה של "הנוער העובד והלומד" או לקבוצה של "הצופים", ישב עם 150 תלמידים ויעביר להם הדרכה בנושא אלימות.
אלכס מילר: לא הוא יהיה זה שיעביר להם את ההדרכה, אלא מדריכים של תנועת "הצופים" שיקבלו ממנו תכנים שמשרד החינוך מוציא.
אלכס מילר: הרי הוא לא ממציא את הגלגל.
אלכס מילר: גם בחינוך בלתי פורמלי, ההתערבות של התכנים החינוכיים כפופה למשרד החינוך.
אלכס מילר: או שהם ממציאים את הגלגל, וכל אחד מלמד את מה שהוא מלמד?
אלכס מילר: יש פיקוח.
איתן טימן: יש מדיניות.
יוסי לוי: יש פיקוח ויש אוטונומיה.
מירב ישראלי: מסוים.
אלכס מילר: הרי לא יקרה מצב שבישוב כזה או אחר, בצפון או בדרום הארץ, אדם יקבל 10,000 שקל משכורת בחודש, ויתעסק בקידום התנועה האסלאמית הרדיקלית ביותר, בפעילות לא מבוקרת של משרד החינוך, על חשבונכם.
יוסי לוי: אתה צודק.
זיו בר: הוא צריך לעבור את הקורס, קודם כל.
אלכס מילר: עבר את הקורס.
אלכס מילר: איך אתם מפקחים על התכנים?
קריאה: החוק הזה לא מדבר על התכנים.
מירב ישראלי: זה כמו היום – הרשות המקומית, בעצם, היא זאת שאחראית על ה - - -
איתן טימן: לא.
איתן טימן: יש לכל מנהל יחידת נוער מדריך מקצועי.
איתן טימן: אנחנו מחזיקים היום קרוב ל-100 מדריכים בארץ, שכל אחד מהם יש לו מנחה, שפעם בשבוע מנחה אותו.
אלכס מילר: מה מותר לו ומה אסור לו.
איתן טימן: יש דו"חות שאני מקבל אותם.
יוסי לוי: רשות מקומית צריכה להגיש תכנית רשותית שנתית לטיפול בנוער, על כל המרכיבים שלה.
יוסי לוי: אנחנו בודקים ומאשרים אותה.
יוסי לוי: אנחנו מפקחים עליה.
יוסי לוי: להגיד לך שיש בזה חוק מפורט – כמו בחוק הקייטנות – לא.
יוסי לוי: אבל יש פה פיקוח.
יבינה זכאי בראונר: ולכן ההתעקשות על עובד רשות מקומית – שהשלטון המרכזי, יותר קל לו לפקח על השלטון המקומי.
אלכס מילר: להזכיר לך את ההפגנות בסכנין?
אלכס מילר: שארגנו אותן בזמן 'עופרת יצוקה' על-ידי ראש העיר?
אלכס מילר: נו אז מה?
יבינה זכאי בראונר: כי יש לך כלים משמעתיים לטיפול, אחרת אין לך כלום בחקיקה.
יבינה זכאי בראונר: היום זה פרוץ לחלוטין.
אלכס מילר: רבותי, יש הבדל, כשמדובר על תפקיד שהוא במסגרת תפקיד לא פורמלי, שמרכז את כל פעילות הנוער, והוא מעביר להם – היום, אתם מתעסקים באלף, מחר אתם מתעסקים בבית.
אלכס מילר: אני רוצה שכל הישוב שלי ילך לזרוק אבנים מחר.
אלכס מילר: אני לוקח את כל הצעירים, מרכז, שם אותם באוטובוסים, ונוסעים.
אלכס מילר: מי מגביל אותו מבחינת העברת התכנים?
איתן טימן: זה לא יכול להיות, כי יש לנו בכל רשות מפקח רשותי, מנחה מקצועי, שעובדים איתו 24 שעות.
איתן טימן: אחרי יומיים הוא איננו.
איתן טימן: יש לנו מערכת אדירה.
אלכס מילר: מר צחי דיקשטיין, אני יכול לסמוך על המפקחים?
צחי דיקשטיין: כן, אבל כל אחד יכול ללכת ול - - -.
צחי דיקשטיין: יש פה מנגנון.
יוסי לוי: המשרד, בשנים האחרונות, עובד לפי יעדים מוגדרים של עבודה.
יוסי לוי: גם בחינוך הלא פורמלי יש יעדים, יש מספר יעדים שהיישוב עובד עליהם.
יוסי לוי: יש כמה תוכניות יעדים שמתוקצבות גם מעבר למנהל.
יוסי לוי: היעדים האלה – יש להם מדדים של תפוקות ושל הצלחות, והם נבדקים.
יוסי לוי: זאת אומרת, אם יש "נוער בוחר ערך כדרך" – זו תכנית חינוכית שצריכה להביא למקום שצריך להגיע אליו, יש - -
אלכס מילר: מה שחשוב לי – אם כתוב אצלכם שבמידה ויש פעילות שהיא לא במסגרת שאתם קבעתם, אתם יכולים לעצור את התקצוב של התפקיד?
יוסי לוי: איפה זה כתוב – בחוק?
זיו בר: הוא מחויב לעבור מרכז הערכה היום?
איתן טימן: בטח שהוא חייב מרכז הערכה.
זיו בר: אנחנו מממנים 2 דברים: אחד, מממנים תפקיד של בן-אדם, ושתיים - - -
יוסי לוי: מנהל אגף חינוך לא יכול לזרוק אבנים עם אנשים בדרך?
יבינה זכאי בראונר: מר זיו בר, אתה כבר בצד השני.
זיו בר: נכון, אני צריך לעבור.
זיו בר: מממנים פה את התפקיד, ויש גם המון תוכניות שמשרד החינוך מעביר כסף.
זיו בר: אז קודם כל, אם הוא לא עומד ביעדים של משרד החינוך – הוא לא מקבל את כל התקציב של התוכניות, הוא מפסיד המון כסף.
אלכס מילר: הוא מקבל משכורת.
זיו בר: הוא מקבל משכורת, זה כן.
זיו בר: העניין הוא – אם הוא צריך לעבור מרכז הערכה, אז במרכז הערכה אין בעיה להכניס דברים ש - -
איתן טימן: יש, גם היום יש.
יוסי לוי: יש בקורס את זה, ויש בעבודה השוטפת.