GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מיכל נוימן: בדו"ח הכללי ולא על בן גוריון.
רונן שובל: עכשיו, מה שמטריד אותנו זה שכתוב במקורות – מודה ועוזב ירוחם.
רונן שובל: לנוכח מה שקורה פה עכשיו, נראה שאוניברסיטת בן גוריון מוכנה לעזוב בגלל האיום החד משמעי שיסגרו אותה, אבל היא לא מודה בעובדה שהיום 8 מתוך 9 מרצים חתומים על העצומות הכי רדיקליות שקוראות לחרם על מדינת ישראל, שמאשימות את ישראל בטיהור אתני, שקוראים לסירוב והשתמטות.
רונן שובל: זה 8 מתוך 9 מרצים.
יעקב אדרי: זה חמור מאד.
יעקב כץ: אל תפחד, תגיד מה הנתונים, תגיד.
יעקב כץ: אנטי ציונים, אנטי ישראלים, אנטי צבא, אנטי מדינה, תגיד.
רונן שובל: רוב המרצים גם ....
רונן שובל: שזה סוג של קולוניאליזם.
רונן שובל: זה לא עניין של ימין ושמאל חברים, זה עניין של אנטי ישראליות בוטה וצריכים שיהיה מגוון של דעות.
רונן שובל: אנחנו לא בעד לסגור את המחלקה, אנחנו בעד שהדעות ההזויות ביותר יילמדו, אבל צריכים שיילמדו גם עוד דעות.
רונן שובל: מותר ללמוד שציונות זה קולוניאליזם, למרות שזו עמדה לא נורמאלית.
יעקב כץ: אין סיכוי שם.
קריאה: אז לך תלמד בבר אילן.
רונן שובל: אבל כדאי שיהיו גם ---
יעקב כץ: איתן, מה יש לך? מה יש לך? מה, אוניברסיטת בן גוריון אנטי ציונית?
יעקב כץ: מה קרה לך? ...
יעקב כץ: הכל נשאר אנטי ציוני, אנטי מדינת ישראל, אנטי ארץ ישראל ---
ניצן הורוביץ: אתה אנטי ציוני.
ניצן הורוביץ: אתה הורס את הציונות.
אלכס מילר: לאחר שכולם צעקו, אפשר לשמוע מישהו אחד מדבר?
רונן שובל: צריך להיות פלורליזם של עמדות.
רונן שובל: אם אין פלורליזם של עמדות, אם הקידום של המרצים לפי עמדות פוליטיות, אנחנו מגיעים למקום ---
אלכס מילר: חבר הכנסת מולה, בבקשה, ואחריו אגודת הסטודנטים.
שלמה מולה: אני רוצה קודם כל לפנות לאוניברסיטת בן גוריון.
שלמה מולה: אם באמת הייתה תקלה כלשהי, שבה סטודנט לובש מדים הוצא מהאוניברסיטה, או ---
יעקב אדרי: לא, לא הייתה.
יעקב אדרי: זה קרה בספיר, נו, אני כבר התנצלתי.
שלמה מולה: רק רגע, תן לי להגיד, שנייה רגע.
רונן שובל: זה קרה גם בבן גוריון.
רונן שובל: זה קרה במחלקה ל---
שלמה מולה: אני יכול לדבר אדוני?
קריאה: יש גם חברי סגל שעברו את הכביש באור אדם.
יעקב אדרי: זה לא מוסיף לך הרבה, תאמין לי, כי ההשוואות האלה לא נכונות.
יעקב כץ: כי הם לא שמים עליך ולא על המדינה ולא איכפת להם.
יעקב כץ: אלה אנטי ציונים אלה, תגידו את זה.
יעקב כץ: אנטי המדינה, תגידו.
שלמה מולה: מאיפה אתה יודע?
יעקב כץ: אור אדום.
יעקב כץ: עמד באור אדום.
יעקב כץ: באיזו מדינה היו נותנים לאנשים כאלה לדבר, נגד המדינה שלנו.
אלכס מילר: חבר הכנסת כץ, תודה.
איתן כבל: במדינה שאתה רוצה שתהיה אני אוכל לדבר?
יעקב כץ: כן, אתה כן, כי אתה עושה מילואים.
יעקב כץ: אתה עושה מילואים כי אתה בחור טוב.
איתן כבל: לדעתי גם שם תשימו אותי בהסגר.
יעקב כץ: נכון, אבל אתה בחור טוב.
אלכס מילר: כן, חבר הכנסת מולה.
שלמה מולה: טוב, תודה רבה אדוני.
שלמה מולה: אני חושב שכל התערבות פוליטית, לא משנה מאיזה מתרס פוליטי כלשהו, התערבות בתהליכים אקדמאיים, גם אם זה באמצעות ארגונים "אם תרצו", "לא תרצו", או ארגון כזה או אחר, התערבות כזאת היא בעוכרינו.
שלמה מולה: ואני אומר לך כמו שהייתה אמירה בוטה, לא נכונה, שבאו והאשימו את אוניברסיטת בר אילן, כשרוצח מתועב נגד ראש ממשלה יצא מבר אילן, כמו שדיברו נגד בר אילן, ואני חושב שלא הייתה שום הצדקה, גם עכשיו מה שעושים על אוניברסיטת בן גוריון, באמצעות המחלקה הזאת, בדיוק את אותו רצח אופי לאוניברסיטה שעשו, בגלל הרוצח המתועב של ראש הממשלה.
שלמה מולה: אני חושב שדווקא כמי שהגיע ממדינה טוטליטארית, חשוכה, דעות לא נשמעות, לבוא לייצר שיח פוליטי ימני נגד אוניברסיטה, ואני אומר לכם, ואני אומר לך כצל'ה, לא כדאי לכם וזה לא נכון לכם.
שלמה מולה: ואם אנחנו נתחיל לבדוק עכשיו בכל מיני מכונים ימניים קיצוניים, אם אנחנו נתחיל לבדוק את כל המכללות, את כל האוניברסיטאות, תקשיבו רגע ---
יעקב כץ: אני לא מכיר מקום עם תכנים ימניים קיצוניים.
שלמה מולה: אדוני תן לי, אני מציע שלא נגיע למקום הזה.
שלמה מולה: אני מציע שגם אם ועדה בינלאומית העירה הערה אקדמאית, והמועצה להשכלה גבוהה, אני מכיר את משה ויגדור, את היושר שלו, גם ברמה האישית אני מכיר אותו.
שלמה מולה: תנו למי שצריך לעשות את העבודה לעשות את העבודה.
שלמה מולה: כל יצירת כותרות נגד אוניברסיטה או מרצה, או הכתמה, או סתימת פיות, באמצעות זה אתם תקבלו עוד קצת קולות, עוד קצת קולות, לא יעזור לכם.
שלמה מולה: לא יעזור שום דבר.
שלמה מולה: אני מציע אדוני, מאחר שאף אחד פה מאיתנו לא מבקש ללכת לבדוק את כל המחלקות באריאל, שידברו וילמדו, ומה הם אומרים על הכיבוש ---
שלמה מולה: כן ערכי, לא ערכי, מוסרי, לא מוסרי, כמו שאני לא חושב שצריכים לבדוק, אני מציע תניחו לאוניברסיטה הזאת.
שלמה מולה: אני רוצה לומר לך משהו, באמת אפילו ברמה אישית ואני אומר לך, כשאוניברסיטאות אחרות לא קלטו את עולי אתיופיה שילמדו, האוניברסיטה שקלטה זה אוניברסיטת בן גוריון.
שלמה מולה: אני לא ראיתי מישהו שהזדעק על כך.
שלמה מולה: עכשיו תקשיב טוב ---
אלכס מילר: חבר הכנסת מולה.
שלמה מולה: אל תפריע לי, תן לי לסיים.
אלכס מילר: במשך שנים הניחו, יצא הדו"ח שהצביע בדיוק על המצב.
אלכס מילר: כאשר מניחים, זה מה שקורה.
שלמה מולה: שנייה, תן לי רגע.
שלמה מולה: רגע, אני מבין שאני לא יכול להתחרות בך כי לך יש אג'נדה פוליטית, יש לך ---
אלכס מילר: לך אין אג'נדה פוליטית?
אלכס מילר: יש פה אג'נדה פוליטית לכל המפלגות, חוץ מ---
שלמה מולה: יש, אבל תראה, אבל אתה תנהל את הישיבה, אתה לא יכול לבוא ולהטיף מוסר במליאת הכנסת אתמול, היום לשבת בשעה שמונה וחצי תשע, לנהל ישיבה באותו עניין.
שלמה מולה: יש אפילו מן ההגינות, גם קצת אפילו למראית עין.
שלמה מולה: אבל אני לא רוצה להיכנס לזה.
שלמה מולה: עכשיו תראה, אני מציע, כל התערבות של פוליטיקאים ושל חברי כנסת על סילבוס של אוניברסיטה, זה בעוכרינו.
שלמה מולה: אני מציע שניזהר.
שלמה מולה: ניזהר זהירות נדרשת.
שלמה מולה: אני יודע שברוח הזו שנושבת בבית הזה, במסגרת האנטי דמוקרטית ---
קריאה: יש לכם עכשיו קורבן.
קריאה: קורבן, אוניברסיטת בן גוריון זה עכשיו הקורבן של הימין.
שלמה מולה: אני מציע שלא נגיע לשם.
שלמה מולה: נאפשר לגופים כמו המועצה להשכלה גבוהה, המל"ג שצריכים לעשות את עבודתם שיעשו את עבודתם.
שלמה מולה: אנחנו נתעסק בעבודה שלנו.
שלמה מולה: שוב, אם אוניברסיטת בן גוריון, גם מזה אתם יכולים להפיק לקחים, גם ביחסים או בעקיפין או במישרין שמדברים עליכם, שתצטרכו לעשות בדיקה עצמית, תעשו בדיקה עצמית למענכם, לא למען האחרים.
שלמה מולה: אני מניח שעשיתם.
אלכס מילר: נציגי הסטודנטים מבן גוריון מאגודת הסטודנטים, אחר כך חבר הכנסת הורוביץ ואחריו מייקל גרוס.
אורי קידר: טוב, תודה.
אורי קידר: אורי, יושב ראש אגודת הסטודנטים.
אורי קידר: כמה דברים, קודם כל אני מאד מתחבר למה שאמר חבר הכנסת מולה לגבי הפחד של לשפוך פה את המים עם התינוק מבחינת האוניברסיטה, מבחינת הפעילות בכלל.
אורי קידר: אני חושב שהנושא המרכזי של הדיון, כמו שהציג אותו גם יושב ראש הוועדה בהתחלה, והתמקדת בזה מאד, היה לוודא שהאוניברסיטה כמו שאמר הרקטור, כמו שאמר ראש המחלקה, מקבלת והולכת ליישם את המסקנות של הדו"ח.
אורי קידר: הדו"ח הוא דו"ח שצריך להתייחס אליו ברצינות.
אורי קידר: אני חושב שבאופן כללי דו"חות מל"ג זה משהו שהאוניברסיטה מתייחסת אליו ויתקנו אותי אנשים שיותר זמן ממני בתחום, אבל זה הגוף שאמור לבקר את האוניברסיטאות, זה הגוף שאמור לבקר את ההשכלה הגבוהה ואסור לזלזל בזה ואני חושב שזה הדבר הראשון והחשוב שיוצא מהדיון הזה, שגם היה ברור לפני זה גם בהודעות של האוניברסיטה מהרגע שהדו"ח יצא.
אורי קידר: אני חושב שמאד מאד מאד צריך להתחבר פה למה שאמר חבר הכנסת מולה, ולהיזהר מלשפוך את המים עם התינוק בהיבט של כניסה למקום שבו אני חושב שאחד המוסדות שעושים את העבודה הציונית הכי חשובה היום בארץ, זו האוניברסיטה היחידה בפריפריה.
אורי קידר: צריך מאד להיזהר עם כל הפעילות וכל הדברים, שאני חושב שאנשים עושים לא מאיזה רוע ולא מזה, מחוסר הסכמות ומאג'נדה שהיא לגיטימית, אבל צריך להיזהר בתוך העניין הזה לא לעשות איזה שהוא משהו שיגרום לאוניברסיטה, שהיום היא האוניברסיטה הכי מבוקשת על ידי סטודנטים ולדעתי, שוב, ואני לא כל כך אובייקטיבי – היא אחת הטובות בארץ – לקבל מכות שהיא לא תתאושש מהן.
אורי קידר: אני חושב שזה דבר לא נכון, הוא לא נכון לכל מי שחשוב לו ההשכלה הגבוהה, ואני חושב שזה רוב האנשים שיושבים פה, אחרת הם לא היו פה.
אורי קידר: ומעבר לזה, צריך להקפיד שכן, שיש דו"חות והדו"חות מיושמים והמסקנות נלמדות ואני אומר את זה גם למועצה להשכלה גבוהה, כי חלק מהדו"ח פונה גם אליכם בבקשה לאשר את התקנים.
אורי קידר: אז אם בסוף האוניברסיטה מהעניין הזה תצטרך לקחת ממקום אחר שיפגע בסטודנטים, לנו זה לא עושה הרבה טוב והדיון הזה טוב שהוא מתמקד בדו"ח ושיהיה לכולנו בהצלחה עם היישום שלו.
אלכס מילר: בבקשה, חבר הכנסת הורוביץ.
ניצן הורוביץ: חברים, אני לא יודע אם אתם שמים לב אבל מה שמתנהל כאן הוא לא דיון ענייני, זה קרקס שמתנהל בכנסת אחת לכמה ימים.
ניצן הורוביץ: פעם זה הארגונים החברתיים, פעם זו התקשורת, פעם זה בית המשפט העליון, היום הגיע תורה של האקדמיה.
ניצן הורוביץ: זה ציד מכשפות.
ניצן הורוביץ: צר לי על המל"ג שבאה בכוונות טובות ונגררת לתוך הבוץ הזה.
ניצן הורוביץ: צר לי על אוניברסיטת בן גוריון ועל הסטודנטים.
ניצן הורוביץ: משתמשים בכם כדי לנהל כאן קרב פוליטי מכוער.
ניצן הורוביץ: אתם שמים לב לסגנון הדיון ולאופי כאן של ההערות.
ניצן הורוביץ: זה לא דיון ענייני.
ניצן הורוביץ: הקואליציה המטורפת הזאת שפעם אחר פעם מנהלת את ציד המכשפות הזה, היא יוזמת את הדיונים האלה בשביל לעשות את הקרקס הזה ואנחנו ואתם משמשים פה סטטיסטיים במשחק מכור.
ניצן הורוביץ: חבל על המאמץ.
ניצן הורוביץ: המסקנות נכתבו מראש.
ניצן הורוביץ: שום דבר שתגידו כאן או שתציגו, לא ישנה את דעתם.
ניצן הורוביץ: הם באו עם מסקנה מראש שאתם מוטים פוליטית לכיוון מסוים והם ירדפו אתכם עד הסוף, כדי להרוס אתכם.
ניצן הורוביץ: לסתום את הפה ולהשתיק, בדיוק כמו שהם עושים לתקשורת, לארגוני זכויות האדם, לשופטים הבינלאומיים, ולחוקים שאתה מביא.
יעקב כץ: כמו שעשה סטלין.
ניצן הורוביץ: בדיוק, אתה סוג של סטליניסט ישראלי.
יעקב כץ: כמו שעשה ברשניקב.
יעקב כץ: כמו שעשו כל האלילים שלך.
ניצן הורוביץ: אתה רוצה שתהיה כאן מדינת הלכה רודנית ואתה משתמש בחקיקה ובכנסת ובמפלגות כדי להשליט כאן מדינת הלכה רודנית.
ניצן הורוביץ: אתה רוצה שאני אחזור בתשובה, אתה רוצה שאני אממן את הכיבוש המטורף שלך ואת ההתנחלויות המ--- האלה.
יעקב כץ: איפה הכיבוש, בתל אביב?
ניצן הורוביץ: כן, כן, גם בתל אביב אתה רוצה.
ניצן הורוביץ: אם זה יהיה תלוי בך גם נחיה ----
יעקב כץ: יושב לידך אחמד טיבי והוא יגיד לך שגם תל אביב היא ---
יעקב כץ: כל הארץ כבושה.
ניצן הורוביץ: כן, כל הארץ.
ניצן הורוביץ: כדאי שכולנו נבין איפה אנחנו חיים ומה אנחנו עושים.
ניצן הורוביץ: חבל לי, צר לי גם על אוניברסיטת בן גוריון, כמו שאמר ראש אגודת הסטודנטים היא האוניברסיטה הכי מבוקשת בארץ.
ניצן הורוביץ: אני מקווה שהסטודנטים שלכם לא ישמעו על הדיון הזה, אבל לצערי הם ישמעו.
אלכס מילר: חבר כנסת הורביץ, אני מציע לך לא לחלק ציונים כאן בוועדה לאוניברסיטאות.
אלכס מילר: כל האוניברסיטאות הן טובות.
אלכס מילר: כל אחת במחלקה שלה.
ניצן הורוביץ: לא, אבל חבל, כי זה לא פשוט לבנות מוניטין של מוסד אקדמאי.
ניצן הורוביץ: בניגוד למה שאתם עושים כאן, שם יושבים אנשים רציניים.
ניצן הורוביץ: בניגוד אליך, שם יושבים אנשים רציניים ולומדים.
אלכס מילר: אני לא רציני, כן.
ניצן הורוביץ: סליחה, הדיון הזה הוא לא רציני.
ניצן הורוביץ: אם אתה היית איש רציני לא היית מקיים דיון כזה.
ניצן הורוביץ: אתה מנסה לרדוף כאן אנשים.
ניצן הורוביץ: עכשיו, זה לא יעבור לכם וזה לא יעזור לכם, אתם לא יכולים לזמן כאן אנשים לצורך הצרכים הפוליטיים שלכם ולרדוף כאן אנשים.
אלכס מילר: עם כל הכבוד, ואם זה לא מעניין אותך, אז למה באת?
ניצן הורוביץ: זה לא רציני.
ניצן הורוביץ: אתה יודע מה, אני כבר אמרתי בדיון הקודם שאתה ניהלת על רשות העתיקות, שגם שם רציתם לעשות פוליטיזציה בארכיאולוגיה, שאני לפעמים לא מבין מה אני עושה כאן, כי זה סתם משחק מכור.
ניצן הורוביץ: אז אני מבקש ממך בתור יושב ראש ועדה, תקיים דיונים ענייניים.
ניצן הורוביץ: אל תהפוך את המקום הזה לקרקס, כי זה מה ש - - -
אלכס מילר: מי שהופך אותו לקרקס, זה אתה אדוני.
אלכס מילר: בבקשה, יש לנו את מייקל גרוס.
מייקל גרוס: (תרגום מאנגלית) אדוני יושב הראש, אני מתנצל מראש, שהעברית שלי היא לא טובה מספיק כדי שאדבר בה.
מייקל גרוס: אני הייתי חבר הנאמנים של אוניברסיטת בן גוריון מאז הקמתה, מעל 40 שנה.
מייקל גרוס: אני חושב שאני יודע מעט עליה.
מייקל גרוס: אני רוצה למסור לוועדה עובדות.
מייקל גרוס: אני לא פוליטיקאי, בתפקידי הנוסף אני יושב ראש התכנית "Israel Youth Award" (אות הנוער הישראלי), יש לנו מעל 2,500 משתתפים ערבים.
מייקל גרוס: אני לא איש פוליטי.
מייקל גרוס: לפני שנתיים, השתתפתי בהרצאה, אשר בה פרופסור אורן יפתח אל, הודיע לכיתה שלו שהיהודים הפכו את ישראל לקולוניאלית, האשכנזים ניצלו את המזרחים, אשר צריכים לחזור לאחיהם בעיראק, אפגניסטן ומדינות אחרות.
מייקל גרוס: ראשית לכל, אינני מבין מה לאיש הזה יש עם אקדמיה ושנית, אני חושב שזה מראה לכם את מהות הפעילות הפוליטית, הסבירה, ההגיונית, אשר הפקולטה למדעי החברה והמדינה, מקיימת באוניברסיטת בן גוריון.
קריאה: הוא לא חבר במחלקה שלנו.
מייקל גרוס: אני בחבר הנאמנים של האוניברסיטה.
מייקל גרוס: חלק מהבעיה היא שאין שום ממשל משותף ראוי לשמו באוניברסיטת בן גוריון.
מייקל גרוס: אני מצטער שהוא לא כאן כדי שאומר לו את זה בפניו, אבל אבישי ברוורמן הרס ההנהלה.
מייקל גרוס: ההנהלה היא מוקד ללעג, הכספים מושלכים.
אחמד טיבי: באמת, מה זה?
אחמד טיבי: ברוורמן בנה את האוניברסיטה, הקים אותה.
אחמד טיבי: מי זה האיש הזה?
אלכס מילר: סליחה, חבר הכנסת טיבי, אתה נכנס לדברים של אנשים אחרים.
אחמד טיבי: מה זה, חיסול חשבונות?
אלכס מילר: מותר לו להגיד מה שהוא רוצה.
מייקל גרוס: בפרלמנט תרבותי, אין ממשל משותף.
מייקל גרוס: אני אתן לכם סקירה קצרה על סטנדרטים.
מייקל גרוס: למרות הגל האנטי ציוני, ראש הפקולטה דיוויד ניומן, ניסה נואשות לפני שנתיים להשיג עבודה באנגליה, הוא לא יכול היה להתקבל לשום אוניברסיטה.
מייקל גרוס: זה נותן לכם קצת רקע וחומר למחשבה בעניין.
אלכס מילר: כן, חבר הכנסת טיבי.
יעקב כץ: מאד לעניין.
אחמד טיבי: אלף אני מברך על קיום הדיון.
מיכאל בן-ארי: זה מאד לעניין.
מיכאל בן-ארי: לסטנדאפ אולי, לרקטור של אוניברסיטת בר אילן.
קריאה: מי אתה שתקבע מה לעניין ומה לא לעניין?
אלכס מילר: גברתי, תודה רבה.
אלכס מילר: צאי החוצה בבקשה.
אחמד טיבי: אבל למה?
אחמד טיבי: הוא, הוא הסית נגדה.
אלכס מילר: סליחה, אתה לא תנהל כאן.
אחמד טיבי: אבל מה אתה זורק אותה בגלל העמדה שלה.
אלכס מילר: .... בבקשה.
אחמד טיבי: אבל הוא העיר לה.
אלכס מילר: סליחה, אני כבר כמה פעמים הזהרתי.
שלמה מולה: אתה שמעת מה הוא אמר?
שלמה מולה: זה לא פייר מה שאתה עושה.
שלמה מולה: זה לא פייר.
אלכס מילר: תודה רבה, בבקשה, הלאה חבר הכנסת טיבי, בבקשה.
ניצן הורוביץ: אבל למה אתה מוציא אותה אדוני?
ניצן הורוביץ: למה אתה מוציא אותה?
ניצן הורוביץ: הוא כינה אותה בשמות גנאי.
אלכס מילר: אני שמעתי אותה, לא שמעתי אותו.
אלכס מילר: חבר הכנסת טיבי, אתה בזכות דיבור.
אחמד טיבי: אלף אני מברך על קיום הדיון העלוב הזה ברשותך.
אחמד טיבי: מדובר בדיון שחשוב שהוא יופץ בכל מקום.
אחמד טיבי: הוא מהווה תמונת ראי אמיתית של האווירה של מה שמתרחש בכנסת ובארץ בתקופה האחרונה.
אחמד טיבי: יש מספר ראשי ועדות וחברי כנסת בכנסת הזאת, שמנצלים את מעמדם הרגיל והחשוב והמשפיע, כדי כל אחד לקדם נושא מסוים ולאיים על גוף מסוים.
אחמד טיבי: כפי שניצן אמר, פעם זה עמותות, פעם זה ארגוני זכויות אדם, פעם זה נושאי תקשורת, ארכיאולוגיה, אקדמיה, ולכן כדאי אולי שתשנה את השם שלך אחרי הדיון הזה לסנטור אלכס מקרתי, בקטן אבל לא בגדול, כי ציד המכשפות שאתה יוזם כאן, חבר הכנסת מילר, הוא מביש.
אחמד טיבי: מביש ומביך והוא מהווה עוד פרק שחור בתולדות הפרלמנטריזם הישראלי.
אחמד טיבי: אני הייתי בכנסת מ-1999 ---
יעקב כץ: רק לא אמרת לו לחזור לרוסיה, הכל אמרת.
ניצן הורוביץ: את זה אתה אמרת.
אלכס מילר: תודה רבה חבר הכנסת הורוביץ.
אחמד טיבי: אני מוכן לשקול כל רעיון שאתם תעלו.
אלכס מילר: מצחיק אתכם אני רואה.
אלכס מילר: זה הפנים שלכם.
אחמד טיבי: ולכן אתם רחוקים מהעיקרון של פלורליזם.
אחמד טיבי: זה העיקרון שמנחה אקדמיה ---
יעקב כץ: בלוב יש פלורליזם, אצל החבר שלך קדאפי.
אחמד טיבי: אני מעולם לא תבעתי לסגור את בר אילן, למרות שהדעות שם הן דעות עד גבול הפאשיזם, ומשם יצא רוצח של ראש ממשלה.
אחמד טיבי: וכאן אתם יודעים שבסופו של דבר תוצאת הדיון הזה אין בה משהו אופרטיבי.
אחמד טיבי: הרי ועדת החינוך לא תוכל לסגור את המחלקה, אבל הדיון הזה והאיומים, הם מהווים יצירת אווירת דה-לגיטימציה, ואיום מתמיד למרצים – אנחנו עוקבים אחריכם.
אחמד טיבי: מן ג'ורג' אורוול קטן.
אחמד טיבי: קטנטן כזה.
אחמד טיבי: גמד.
אחמד טיבי: על כל מרצה – מה מותר לו לחשוב, מה אסור לו לחשוב.
אחמד טיבי: מותר לאנשי אקדמיה לחשוב הכל, גם דברים שהם נגדי באופן מהותי, אני לא אומר לפטר מרצים, אלא אם יש בדברים האלה אמירות גזעניות מובהקות שהן עבירה על החוק.
אחמד טיבי: מלבד זה, מותר שיהיה למרצה נרטיב משלו, השקפת עולם משלו.
אחמד טיבי: גם למחלקה אגב.
אחמד טיבי: יש כפי שאמר ברוורמן, יש מחלקות בעולם בנושאי פוליטיקה וממשל, בנושאי כלכלה, שיש להן אוריינטציה מסוימת, או ליברלית, או של קפיטליזם חזירי, כמו חלק מהממנים של בן גוריון, או שמאלני, רחמנא ליצלן.
אחמד טיבי: אנשים מתחילים להתגונן כי הם שמאלנים.
אחמד טיבי: תוקפים אנשים בגלל השקפת חיים ולכן אדוני יושב הראש, חשוב שהדיון הזה מתקיים וחשוב שהכנסת הזאת, שהכנסת ה-18, שהציבור יידע שבצמתים הרגישים ביותר, ועדת החינוך, עומד אדם כמוך, אלכס מילר, בוועדת חוקה חברך, דוד רותם, בועדת כנסת יריב לוין ---
אלכס מילר: ועדת קליטה שכחת.
אחמד טיבי: לא, לא, האיש עם החליפה, איפה הוא?
אלכס מילר: את דני דנון שכחת.
אחמד טיבי: ויו"ר קואליציה אלקין.
אחמד טיבי: אתם מביישים את האינטליגנציה ואת הערכים ההומאניים.
אחמד טיבי: אני במקומך הייתי ---
אלכס מילר: אתה הערך העליון של האינטליגנציה.
אחמד טיבי: אל תפסיק אותי.
אלכס מילר: לא, אתה מאשים אותי בדברים.
אחמד טיבי: בסדר, אתה מוכן להוציא אותו?
אלכס מילר: את מי?
אחמד טיבי: אותו.
אחמד טיבי: אתה שמעת אותו מה הוא אמר?
אלכס מילר: לא שמעתי אף אחד.
אחמד טיבי: אז תוציא אותו.
אחמד טיבי: תוציא אותו.
אלכס מילר: אני לא שומע.
אלכס מילר: תודה, תודה.
אלכס מילר: מה יש לך?
אחמד טיבי: אסור לאורח לדבר ככה.
יעקב אדרי: אתה לא צריך לדבר ככה על חבר בכנסת.
אלכס מילר: מי דיבר?
יעקב אדרי: אמרת לו תתבייש לך.
יעקב אדרי: גם אני לא מסכים שתדבר ככה.
אחמד טיבי: המממן.
אחמד טיבי: למה אתה לא מוציא אותו?
אלכס מילר: יש לנו את סגנית הרקטור מתל אביב.
יעקב אדרי: אדוני יושב הראש, ככה לא מדברים.
אלכס מילר: רבותי ---
מייקל גרוס: אמרתי בושה לו, לא לו.
אחמד טיבי: אתה רואה, הוא חוזר על זה.
אחמד טיבי: הוא חוזר על זה אלכס.
אחמד טיבי: הוא חוזר על זה.
יעקב אדרי: באמת אתה צריך להוציא אחד כזה שמדבר ככה.
אחמד טיבי: אחר כך זה יקרה לך, תוציא אותו.
אלכס מילר: רבותי, אנא תירגעו.
אלכס מילר: אם אני אשמח שבן אדם ---
אחמד טיבי: מה זה ישמע?
אחמד טיבי: אבל פעמיים הוא חזר על זה.
אלכס מילר: אדוני, אני מבקש ממך, אדוני.
אלכס מילר: יש פה טענה של חברי כנסת שאתה אומר כאן דברים שפוגע בהם.
אלכס מילר: אני קורא לך לסדר קודם כל.
אחמד טיבי: אבל לא קראת לה לסדר, קודם כל.
אלכס מילר: אם אתה תמשיך – אתה תצא החוצה, אז אני מבקש ממך לא להפריע ולא להתפרץ כאן ולא להגיד דברים שיכולים לפגוע בחברי כנסת.
אלכס מילר: סגנית רקטור אוניברסיטת תל אביב, בבקשה.
אחמד טיבי: אני לא סיימתי את המשפט, מה?
אלכס מילר: סיימת.
אחמד טיבי: לא, לא סיימתי.
אחמד טיבי: אני רוצה לסיים ולומר לפרצוף הזה שהוא חזיר קפיטליסטי, שמהווה איום על המרצים.
אלכס מילר: לא, סליחה, סליחה, סליחה.
אחמד טיבי: אז תקרא לי לסדר, כמו שלא הגנת עלי.
אחמד טיבי: תקרא לי לסדר.
אלכס מילר: חבר הכנסת טיבי, אתה ---
אחמד טיבי: מותר לומר ככה לחבר כנסת?
אלכס מילר: אני אקרא לך לסדר כי אתה משתמש במילים שהן ממש לא קשורות גם לוועדה הזאת ---
אחמד טיבי: למה, חזיר קפיטליסטי ----
אלכס מילר: וכשאתה מדבר על אינטליגנציה, אולי זה שיא האינטליגנציה שלך.
אחמד טיבי: חזיר קפיטליסטי זו אמירה פרלמנטארית.
אלכס מילר: אז זה שיא האינטליגנציה שלך.
אחמד טיבי: אוקי.
אחמד טיבי: היא קשה, אבל פרלמנטארית.
אלכס מילר: זה שיא האינטליגנציה שלך, בבקשה גברתי.
אחמד טיבי: או, להתמודד עם אינטליגנציה עם סיעת ישראל ביתנו, עם ממוצע 93, אוי.
יעקב כץ: או עם אסד.
יעקב כץ: אסד, אסד.
יעקב כץ: הוא אינטליגנט, אסד, רופא שיניים.
יעקב כץ: רופא עיניים.
דינה קובץ-פריאלניק: אוניברסיטת תל אביב, כמו כל האוניברסיטאות בעצם לומדות את הדו"ח של הוועדה הזאת---
אחמד טיבי: שילך לעזאזל, מה אתה קושר אותו?
יעקב כץ: הזכרתי את אסד, שהוא יותר טוב.
אחמד טיבי: אתם זחלתם על ארבע להיפגש איתו.
יעקב כץ: אני לא יכולתי לזחול על ארבע, כי אין לי ---
אלכס מילר: מה הולך שם, אני יכול להבין?
דינה קובץ-פריאלניק: אוניברסיטת תל אביב כמו כל שאר האוניברסיטאות לומדות את הדו"ח הזה שהוא דו"ח אקדמי לחלוטין.
דינה קובץ-פריאלניק: כל השיקולים וכל הביקורות הן ביקורות אקדמאיות שנוגעות גם לסגל וגם לסטודנטים, ואם כבר יש איזו שהיא טענה לגבי הרכב הסגל, אז הטענה שיש היא שיש מעט נשים, למשל.
יעקב אדרי: גם את זה צריך לתקן.
דינה קובץ-פריאלניק: נכון.
דינה קובץ-פריאלניק: אנחנו לומדים את הדו"ח הזה והולכים ליישם אותו והביקורת על יישום המלצות הוועדה הזאת צריכה להיות ביקורת אקדמית, מכיוון שהוועדה הזאת היא ועדה אקדמית, וכל השיקולים שלה וכל ההמלצות שלה הן המלצות אקדמיות.
דינה קובץ-פריאלניק: אני רוצה לומר שאין טעם לנהל ויכוח או דיון כזה בפורום המכובד הזה, בדיוק כמו שלא היה טעם לקיים דיון על הסילבוסים בקורסים למתמטיקה.
דינה קובץ-פריאלניק: והסיבה היא שפשוט השיקולים שנעשים על יישום ההמלצות האלה, הם שיקולים אקדמיים, ולכן רק אנשים שיש להם המיומנות וההשכלה האקדמית, יכולים ואמורים לטפל, ליישם אותו, ולבקר את היישום של המסקנות.
דינה קובץ-פריאלניק: ולכן אני חושבת שאין בכלל מקום לדיון כזה בפורום הזה.
דינה קובץ-פריאלניק: הדיון צריך להיות אקדמאי במסגרת האוניברסיטות ובוודאי בהשגחת המל"ג.
דינה קובץ-פריאלניק: בגלל זה ישנה המועצה להשכלה גבוהה, בדיוק כדי לעשות את זה.
איתן כבל: אדוני יושב הראש ---
קריאה: מי איתי?
אלכס מילר: אתה רשום, אבל אחרי חבר הכנסת כבל.
אחמד טיבי: אגב שהיא שיטה לא מובנת ההליכה בתור, במקום רישום.
איתן כבל: לדעתי הוא חושב שאתה בצד שלנו.
איתן כבל: אדוני יושב הראש, חברים, תשמעו, אני לא יודע איך להרגיש בדיוק בעניין הזה.
אחמד טיבי: דיון חשוב.
איתן כבל: לא, אני עכשיו, אל תפריע לי אחמד.
איתן כבל: כם אומר את זה כך, אני מרגיש רע מאד.
איתן כבל: גם אם אינני מסכים עם אמירות שנאמרות במקום כזה או אחר, אני גם לא מסכים שעוקפים אותי בכביש, אני גם לא מסכים להרבה דברים שקורים כאן כל יום.
איתן כבל: אבל אני אאבק על זכותו של כל אדם לומר את אשר הוא מאמין או אשר הוא חושב.
איתן כבל: אני נזכרתי, אני אומר לכם, יותר ויותר ואמרתי את זה גם לאחמד, ושוחחתי על זה עם רעייתי השבוע.
איתן כבל: רודף העפיפונים, מי שיצא לו לקרוא אותו ומי שיצא לו אחר כך להמשיך ב-1,000 שמשות זוהרות, שזה בעצם סיפור, יש מי שאומר לא דמיוני בכלל.
איתן כבל: איך הכל התחיל?
איתן כבל: מקטן כזה.
איתן כבל: זה לא בסדר.
איתן כבל: אנחנו לא צריכים לפחד, אלא עמדות ובסוף אתה מוצא שגם אצלך זה בהתחלה מגיע לעיר שלך, ואחר כך זה לרחוב שלך ואחר כך לשכונה שלך ואחר כך נוקשים אצלך בדלת.
איתן כבל: וכמו שאמר כצ'לה, אתה בסדר, אתה תהיה בן האחרונים שיגיעו אליך.
איתן כבל: זאת אומרת אתה עושה מילואים, אתה בחור טוב.
איתן כבל: אתה ---
יעקב כץ: אני עוד לא דיברתי.
איתן כבל: לא, לא, אני אומר את זה, סליחה ---
יעקב כץ: אבל תישאר עד שאני אגמור לדבר.
איתן כבל: סליחה, אני אשאר, אני אשאר עד שיגמרו אותי.
איתן כבל: ואני אומר את זה לכם כאן כי אתם לא מבינים לאן אתם לוקחים אותנו.
איתן כבל: זה בכלל, זה הרבה מעבר, אף אחד לא יכול להאשים אותי שאני לא ביטחוניסט, שאני לא נלחם, לא אוהב את המדינה הזאת.
איתן כבל: מה זה כל אחת פה נותן ציונים אחד לשני?
איתן כבל: מי הופך מישהו יותר לאוהב את המדינה הזאת כל יום מאשר האחר?
איתן כבל: לעזאזל, ממתי אתם משגיחי הכשרות שלנו?
איתן כבל: מי שמכם?
איתן כבל: מי נתן לכם את הכוח הזה להיות בכלל?
איתן כבל: אני כל יום צריך לבוא ולהגיד – נשקול את מילותי, מה אני אומר, איך זה יישמע, זה טוב, זה נכון.
איתן כבל: תכנסו לאתרי האינטרנט, תראו איזה גסויות, איזה התבטאויות, איזה אמירות.
איתן כבל: מעולם לא חשבתי שצריך לסגור טוקבקים.
איתן כבל: בסופו של יום, מה שאני מנסה לומר לכם ואני מעריך אתכם ובחלק מהעניינים אני משתף איתכם פעולה, אתם יודעים את זה.
איתן כבל: לא מתקבל על דעתי בשום פנים ואופן סתימת הפיות הזו.
איתן כבל: אני למדתי אצל מרצים שלא הסכמתי עם אף מילה שלהם.
איתן כבל: למדתי בישיבה תיכונית, שהיו בה רבנים לאומיים ולאומנים מהמדרגה העליונה.
איתן כבל: כיבדתי, הוקרתי, לא הסכמתי עם אף מילה.
רונן שובל: אנחנו מבקשים להרחיב את חופש הביטוי, לא לצמצם אותו.
איתן כבל: סליחה, אני הרי יודע, אתה יודע, אתה תסלח לי, ככה ברודף העפיפונים זה התחיל.
איתן כבל: הם לא רצו לסתום פיות לאף אחד, הם לא רצו להפריע לאף אחד.
איתן כבל: כל אשר הם רצו לעשות זה לדאוג, אתה יודע, שיהיה בסדר, שיהיה טוב למדינה.
איתן כבל: אז אני אומר לך אדוני יושב הראש, אתם לא מבינים.
איתן כבל: זאת איננה שאלה של אוהב לא אוהב.
איתן כבל: זו שאלה אם אתה בצד שלי או אתה נגדי.
איתן כבל: ובהתחלה המפתח הוא גדול ואחר כך המפתח הולך ונסגר, ואם אתה לא דומה להם – אתה נגדם.
איתן כבל: ואני אומר את זה לך, אתה יודע, אתה אדם יקר מאד בבית הזה, חבר הכנסת אדרי.
איתן כבל: וצריך באמת באמת שנשקול את הדברים שלנו בזהירות הנדרשת.
איתן כבל: אני אוהב את הארץ הזו, אני מוכן להקריב את חיי עבורה, אבל אף אחד, אבל אף אחד לא מאלה שיושבים כאן ולא מאלה שלא יושבים כאן, יכתיבו לי מה לאכול, מה לאהוב, איפה לישון, עם מי לדבר ומה לומר.
אחמד טיבי: הנאום האחרון של איתן כבל.
יעקב כץ: אני למשל חושב בדיוק כמו איתן שבאמת צריך קצת להירגע ואני רק באתי לומר שצריך את חופש הדיבור הזה, איתן, ידידי, אהובי, חופש הדיבור הזה כלפי כולם.
יעקב כץ: בעולם הישיבות, במוסדות החינוך של הרב עובדיה יוסף, בש"ס, במכינות הצבאיות, בישיבות ההסדר, בבתי הספר התיכוניים, בישיבות התיכוניות ובאולפנות.
יעקב כץ: טול קורה מבין עיניך, טול קסם מבין שינייך.
יעקב כץ: ככה מתנהגים כלפי כשמדובר על מוסדות חינוך דתיים, אני בעד חופש הדיבור.
יעקב כץ: אני חושב שאם בסופו של דבר אוניברסיטת בן גוריון, שהיא אוניברסיטה אהובה ויקרה וביסודה כמו שאמר יושב ראש אגודת הסטודנטים, כל כולה אהבת הארץ והיא גם קרויה על מי שטרח ועשה כל כך הרבה להקמת מדינת ישראל, הראשון שבין העושים, אני חושב שאם אוניברסיטה מחליטה שמחלקה מסוימת היא תהיה מלאה באנשים בלי איזון, היא בסופו של דבר תיפגע, היא בסופו של דבר תאבד את הסטודנטים שלה.
יעקב כץ: כי אוניברסיטה שיש בה פרופסורים שמדברים על חטיפתו של גלעד שליט שזה לא מעשה טרור, או שמדברים על הצבא שלנו כצבא פאשיסטי או מעין אלה, בסופו של דבר סטודנטים לא יגיעו לשם.
יעקב כץ: אני בעד חופש דיבור, שיגידו את כל מה שעולה על דעתם.
יעקב כץ: לא יישארו שם סטודנטים יהודים.
יעקב כץ: מי שאוהב את מדינת ישראל לא ירצה לשמוע מרצים שמדברים בסגנון הזה.
יעקב כץ: ולכן אני חושב, אני בעד חופש דיבור.
יעקב כץ: ונפגשתי איתן, שבאותה מידה שאתה נוהג כלפי אוניברסיטת, שלא יגידו לך מה לאכול ומה לשתות, תקום מחר כשמדברים על מוסדות חינוך דתיים, ישיבות הסדר, מכינות צבאיות, אולפנות, ישיבות תיכוניות, וכשהרב עובדיה מדבר, וכשהרב זה מדבר או הרב ההוא מדבר תגיד – אני בעד חופש דיבור, לא לתקוף.
יעקב כץ: לא להעיר להם הערות, לא על דרך הסגנון שלהם ולא על דרך ההופעה שלהם.
איתן כבל: מותר לתקוף, אבל לא לסגור.
יעקב כץ: לא, לא, אני אומר, כל אחד, לכן אני אמרתי איתן, אני אמרתי שכל אחד יבדוק את עצמו תחילה.