GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלכס מילר: אבל עד כמה בעצם ההחלטות היו מבוססות על דברים שיש מאחוריהם משהו מוצק?
אלכס מילר: כי ממה ששמעתי עד עכשיו – מדובר כאן בחשד.
אלכס מילר: ורבותי, יש מרחק מאוד גדול בין חשד לבין אשם.
אלכס מילר: אם אנחנו נתחיל עכשיו להתעסק ולהתנהל לפי כך שכל מישהו שיש עליו תלונה - - -
יעקב כץ: אז גם בתי הספר של הילדים שלך יסגרו בסוף.
אלכס מילר: סליחה, סליחה, חבר הכנסת כץ.
אלכס מילר: אם אנחנו נמשיך להתנהל לפי הדרך – ושוב, אני עדיין מדבר על סמך אותה אינפורמציה שקיבלתי כאן עכשיו – שכל מי שיש עליו תלונה או חשוד במשהו, הוא כבר אשם ויש עליו גזר דין, אנחנו נמצא את עצמנו במדינה שמתנהלת על פי תלונות ולא על פי מערכת בית המשפט.
אלכס מילר: מספיק אחד שיגיש תלונה על מישהו אחר ובזה נגמר הבן-אדם או נגמר אותו הגוף.
אלכס מילר: זה המרחב שצריך לדבר עליו.
אלכס מילר: אני יודע שיש סמכות למשרד החינוך, עשיתם וקיבלתם החלטות לפתיחה ולסגירת בתי ספר.
אלכס מילר: אני אתן לכם את הדוגמה של בית הספר בפתח-תקווה, "ניר עציון", עם נושא התלמידים האתיופים, כאשר משרד החינוך קיבל החלטה לסגור את בית הספר בגלל הריכוז המאוד גבוה של ילדים אתיופים.
אלכס מילר: אבל שם היתה עובדה.
אלכס מילר: היה אפשר להגיע לבית-הספר ולראות שמעל 90% הם ילדים אתיופים.
אלכס מילר: פה אין חילוקי דעות וגם פה לדעתי, עד שבאמת נגיע לפתרון הוא יהיה ארוך טווח.
אלכס מילר: אבל כאן, לפחות ממה שאנחנו שומעים – ואנחנו אלה שבסופו של דבר מאשרים את התקציב של משרד החינוך, אנחנו כמובן אלה שבאים ושומעים את ההתנהלות של מערכת החינוך – כמו שזה נראה עכשיו זו ענישה קולקטיבית על פי חשדות.
אלכס מילר: אם יש משהו שאפשר לבוא ולהצביע עליו בהיבט המשפטי שהוא מוצק יותר, אנחנו נשמח לשמוע.
אלכס מילר: אני לא צריך להיכנס למידע סודי – אנחנו שמענו ואנחנו בודקים עכשיו את הבן-אדם א', ב', ג', ד' – אם זה לא נכנס לחקירה – זה לא צריך להיות לא כאן ולא בוועדת חוץ וביטחון.
אלכס מילר: בשום ועדה בכנסת אסור שתהיה חשיפה של חקירה כזו או אחרת בזמן החקירה.
אלכס מילר: אנחנו לא נכנסים לעולם הזה.
אלכס מילר: אבל כל עוד מתנהלת חקירה אסור לקבל החלטות על פי התוצאות העתידיות שכולם חושבים שהן יהיו באותה חקירה.
אלכס מילר: אם יש חקירה והחקירה הסתיימה ויש כתב אישום, אפשר לקבל החלטה בהתאם, אבל בדיעבד – זה נשמע לי קצת מוזר.
אלכס מילר: וזה לא קשור לבית הספר הספציפי הזה, זה קשור לכל דבר ודבר.
אלכס מילר: שנייה, אני אתן לה ואז אתן לך, חבר הכנסת נסים זאב.
דורית מורג: אנחנו מדברים על החלטה של משרד החינוך שהיא החלטה מנהלית.
דורית מורג: משרד החינוך לא מגיש כתבי תביעות לבית המשפט והתביעות האלה עניינן במישור הפלילי.
דורית מורג: משרד החינוך מקבל בין היתר החלטות פדגוגיות.
דורית מורג: במקרה הזה, נערכו הרבה מאוד דיונים בגין שתי הישיבות האלה, ישיבה גדולה וישיבה על-תיכונית.
דורית מורג: מאוסף החומרים שהצטברו, הן פרסומי הישיבה, הן הגלויים והן הרבה מאוד חומרים חסויים, קיבל המנכ"ל החלטה שבעקבות כל החומרים האלה משרד החינוך לא יכול לתת יד להתנהלות משרד פדגוגי כזה.
דורית מורג: אם אנחנו מדברים על הישיבה מבחינה תרבותית-ייחודית, זו ישיבה שיש שם קטינים, מתנהלים שם - - -
אלכס מילר: אתם פניתם לפני שקיבלתם את ההחלטה?
אלכס מילר: הייתם בקשר עם הישיבה?
אלכס מילר: הסברתם להם?
דלית שטאובר: בוודאי.
דלית שטאובר: גם היה את השימוע.
דורית מורג: הועברו חומרים לישיבה.
דורית מורג: נערך שימוע בהשתתפות עורכי הדין של הישיבה.
אלכס מילר: השאלה היא האם אחרי ההידברות שלכם איתם היה להם איזשהו סיכוי לטפל בסוגיות שנמצאות, שמבחינתכם הן סוגיות בעייתיות?
דורית מורג: היה אוסף של נתונים, שבחלקם הגדול באמת חסויים, אבל יש גם אוסף נתונים גלויים.
דורית מורג: בסופו של דבר התקבלה ההחלטה.
אלכס מילר: זה בסדר, אך אני שואל – יש שתי צורות של עבודה.
אלכס מילר: יש צורת עבודה לבוא, לבדוק ולהגיד: רבותי, חטאתם – נסגרתם.
אלכס מילר: ויש דרך שנייה, להגיד: רבותי, אתם מתנהלים בדרך לא נכונה, לא מקובלת על משרד החינוך, אם תוך תקופה כזו או אחרת לא תשנו את הדרך – נסגרתם.
איתמר פוזן: כבוד היושב-ראש, היו חמישה ביקורים של - - -
אלכס מילר: סליחה, נתתי לך זכות דיבור?
איתמר פוזן: סליחה.
דורית מורג: ההחלטה התקבלה לפי התמונה שהצטיירה בתאריך קבלת ההחלטה.
דורית מורג: יכול להיות שהדברים האלה, ככל שיהיו שינויים או הצטברות חומרים אחרים - - -
אלכס מילר: כמה עוד בתי ספר על רקע שקשור להסתה ולגזענות נמצאים בשימוע בשנה-שנתיים האחרונות?
דורית מורג: ההחלטה בעניין הזה היא חריגה.
יעקב כץ: תגידי: היא יחידנית.
דורית מורג: אמרתי, היא חריגה, לאור החומרים הרבים שהצטברו בנושא הזה.
דורית מורג: ככל שיהיו מידעים דומים על בתי ספר אחרים כמובן שזה יהיה.
נסים זאב: אדוני היושב-ראש, אני מניח שלא היתה אזהרה חד-משמעית לפני קבלת ההחלטה.
נסים זאב: אני גם לא בטוח שזה בכלל בסמכות משרד החינוך לקבל החלטה כאשר מדובר בנושא הפלילי.
נסים זאב: זאת אומרת, החלטה צריכה להיות רק של בית משפט, פרקליטות ומשטרת ישראל.
נסים זאב: לא יכול להיות שמוסד שמתקיים במשך שנים – פתאום יש החלטה, עם כל הכבוד למנכ"ל משרד החינוך, לסגור מוסד, על בסיס שיש אולי איזה שהם חשדות.
נסים זאב: אני מכיר את הרב יצחק שפירא, אני מכיר את ראשי הישיבות שם וקראתי את ספר "תורת המלך" שהוא נתן לי אותו באחת הבריתות שעשיתי שם, באזור הזה.
נסים זאב: אני אומר לך: מי שלא יודע לקרוא את הספר הזה – לא מבין מה זה פלפול ומה זה הלכה.
נסים זאב: ואם אפשר להתייחס לכל הלכה ולכל פסוק בתורה הרי בעצם יש פה הכרזת מלחמה על כל הגויים מבחינת העם היהודי.
נסים זאב: אנחנו רוצים להשמיד את כולם.
נסים זאב: תראה על כמה הלכות ועל כמה נושאים כתוב "מחלליה" ו"כל העושה" ומיתות ומה שאתה רק רוצה.
נסים זאב: אז אם אנחנו הולכים לפרש כל פסוק בתורה וכל אמירה הלכתית ולהפוך את זה לגזענות ולאמירה שאומרת: קומו, תצאו ותפגעו בערבים – אני אומר לך: אין לזה סוף.
נסים זאב: לכן, בני ישיבות יודעים מה האמירה ההלכתית ומנתחים מבחינה הלכתית את כל ספר "תורת המלך".
נסים זאב: אני רואה את עורכת הדין ששולחת את המכתב למנכ"ל ד"ר שושני ומפרטת אחת לאחת מהן הסיבות למעשה שצריכים לסגור את הישיבות – עינת הורוביץ – והיא כותבת את זה עוד ב-8 באפריל 2010.
נסים זאב: אני אומר לך, אדוני היושב-ראש, אני חושב שבשורה התחתונה צריך לתת שימוע נוסף.
נסים זאב: השימוע לא יכול להיות רק מול המנכ"ל, הוא צריך להיות גם בוועדה מכובדת, יחד עם המנכ"לית.
נסים זאב: בהזדמנות הזאת אני מאחל לך הרבה-הרבה הצלחה ואני יודע באמת שאנחנו יכולים להתברך במנכ"לית, אני אומר לך.
נסים זאב: אז בוא נתחיל ברגל ימין וכל הדברים שהיו בעבר – לא צריך כרגע להוציא את כל הזעם עליה.
יעקב כץ: זה סטאלין, וסטאלין במדינת ישראל צריך לעקור.
יעקב כץ: סטאלין אבינו ורוסיה אמנו צריך לעקור.
יעקב כץ: מה שאומרת הפרקליטה – יעשו מחר לילדים שלך.
יעקב כץ: ישבו אנשים שהם מחר יהיו הרוב במדינה, גברתי הנכבדת, והם יגידו שהילדים שלך בבתי ספר לא ראויים ויש לסגור את בתי הספר של הילדים שלך, ואת לא תוכלי להגיד: זה חריג - - -
נסים זאב: למה אתה מפריע לי עכשיו?
נסים זאב: אתה דיברת.
יעקב כץ: כי היא הרגיזה אותי.
נסים זאב: אז גם עכשיו אני מרגיז אותך.
נסים זאב: מה אני אעשה?
נסים זאב: מותר לי להתרגז אבל אל תפריע לי.
יעקב כץ: אני יוצא מדעתי.
יעקב כץ: חשבתי שעברנו את סטאלין.
אלכס מילר: אני דואג ללב שלך, חבר הכנסת כץ.
אלכס מילר: כבר יום שני-שלישי בכנסת שאתה מתרגז.
אלכס מילר: היה לך חוק במליאה שתקפו אותו.
יעקב כץ: עד עכשיו התרגזו עלי.
יעקב כץ: התרגזו עלי.
אלכס מילר: אתה הגשת הצעת חוק, תקפו את ראש-הממשלה, תקפו את שר החוץ, תקפו את כולם.
יעקב כץ: אני לא התרגזתי.
יעקב כץ: פעם ראשונה שאני מתרגז בשלושה הימים האחרונים היא עכשיו.
יעקב כץ: פעם ראשונה.
יעקב כץ: לא מתרגז.
נסים זאב: אדוני היושב-ראש, תן לי לסיים.
יעקב כץ: אני שאלתי את - - - אותה, למה היא צועקת.
אלכס מילר: לוועדת החינוך אתה צריך להגיע רגוע ושלו.
יעקב כץ: אי-אפשר להגיע רגוע ושלו כששומעים שאנחנו חיים במשטר של סטאלין.
אלכס מילר: בבקשה, חבר הכנסת נסים זאב.
נסים זאב: אני אומר שלא מקובל לסגור מוסד על בסיס חשדות, ואפילו על בסיס נתונים או על בסיס שאני רואה את ספר "תורת המלך" כפי שהוא מופיע ושם מעודדים לרצוח ערבים.
נסים זאב: תגידי, מישהו נפגע כתוצאה מספר "תורת המלך"?
נסים זאב: אלה דברי הבל.
נסים זאב: אני אומר לך: לא היה ולא נברא דבר כזה.
נסים זאב: לכן, כשאנחנו באים לקבל החלטות זה חייב להיות בדרגים המקובלים ומשטרת ישראל חייבת לתת את המלצתה.
נסים זאב: זה לא יכול להיות במכתב של עורכת דין, ככל שתהיה בשם איזה ארגון או אגודה מסוימת, בהפניה למנכ"ל משרד החינוך והוא יקבל את ההחלטה.
יעקב כץ: זה מידע חסוי.
נסים זאב: רגע.
נסים זאב: אני אומר: המידע קודם כל צריך להיות לנגד עינינו, לנגד עיני הוועדה.
אלכס מילר: אלא אם יש חקירה.
אלכס מילר: אם יש חקירה זה משהו אחד, אם אין חקירה זה משהו אחר.
נסים זאב: נכון, אז מכיוון שאין חקירה וכיוון שזו החלטה, הייתי אומר, רק על דעת מנכ"ל משרד החינוך, עם כל הכבוד, אני חושב שלפני סגירת מוסד צריכים לקיים ישיבה ולתת אמירה ברורה למוסד שעומדים לסגור אותו.
נסים זאב: לתת את ההתראה הראויה, המתבקשת, לתת תקופה הזדמנות.
נסים זאב: אגב, אני רוצה לומר לך, יש לי במקרה בנים של הגיסות שלי שנתנו להם צווי הרחקה מהבתים שלהם.
נסים זאב: אחד מהם רק התחתן, הלך ליישוב ונולד לו לא מזמן תינוק.
נסים זאב: אולי כמה ימים לאחר הברית נתנו לו צו הרחקה מכל יהודה ושומרון.
נסים זאב: הוא בא אלי ואמר לי: על בסיס מה?
נסים זאב: לא עשיתי שום דבר.
נסים זאב: יש להם מידע חסוי.
נסים זאב: אני אומר לך, אני מכיר אותו, הוא נראה ילד טוב.
נסים זאב: הוא אומר: אני לא עשיתי כלום.
נסים זאב: אז נכון, יש כאלה שיוצאים מדי פעם, מפגינים, ובעקבות התנכלות של ערבים כלפי אותם ישובים יהודיים אז לפעמים יש, איך אומרים, פעולת תגמול, בוא נקרא לזה.
נסים זאב: אבל לבוא ולהוציא צווי הרחקה כנגד ציבור שלם ומתוך מידע חסוי?
נסים זאב: זה דבר שלא מקובל.
נסים זאב: לא מקובל בפרט, על אחת כמה וכמה, כשמדובר במוסד שעובד ונמצא שם.
נסים זאב: אני אומר לך, גם את התוצאה של סגירת המוסד – יקבלו תוצאה הפוכה, כי ברגע שהמוסד מרגיש והתלמידים מרגישים שמתנכלים אליהם ורודפים אותם, בסופו של דבר במקום להכניס אותם למסגרת ואולי להחיל עליהם כללים יותר מחמירים ולתת להם אזהרה נוספת, אנחנו בעצם מפקירים פה את המערכת ואומרים: בסדר, אנחנו מתנתקים מכם, תעשו ככל העולה על רוחכם.
נסים זאב: אני חושב שזה לא נכון, גם מבחינה מקצועית.
אלכס מילר: תודה, חבר הכנסת נסים זאב.
אלכס מילר: אתם מבית הספר?
אלכס מילר: מי מדבר מכם?
יצחק בם: אני אדבר, עורך הדין יצחק בם, בא-כוח הישיבה.
יצחק בם: אני רוצה להתייחס לשני עניינים שהיועצת המשפטית העלתה.
יצחק בם: ראשית, לעניין השימוע: בשימוע הוצג לנו מידע חלקי בלבד.
יצחק בם: אמרנו: תנו לנו את שמות התלמידים שאתם אומרים שהם מעורבים בפעילות הזאת.
יצחק בם: קיבלנו רק שם אחד של תלמיד שסולק מהישיבה בגלל בעיות התנהגות, חודש לפני שהוא ביצע את אותם המעשים שהיו מפורטים במכתב השימוע.
יצחק בם: אם זה המידע שיש לכם – המידע שלכם כוזב.
יצחק בם: אם תתנו לנו להתמודד עם המידע הזה אנחנו נדע להפריך אותו.
יצחק בם: אבל כאשר אומרים: הכל סודי, אנחנו לא יכולים לתת לך כלום, חוץ מאמירות כלליות שהתלמידים והרבנים מעורבים בפעילות בלתי חוקית ואלימה – אין לנו דרך להתמודד עם זה, ואין לנו דרך להפריך את זה.
יצחק בם: שתיים: על פי החוק, לפני שסוגרים מוסד צריך לתת לו התראה וזמן של 30 חודשים לתקן את המעוות.
יצחק בם: כאן לא שמענו שום טענה קונקרטית מה שטעון תיקון, ולא קיבלנו את אותה תקופת זמן של שלושת החודשים.
יצחק בם: יותר מזה, הישיבה הזאת לא קיימת מהיום, היא היתה תחת פיקוח משרד החינוך, היו שם מפקחים של משרד החינוך, שלחו שם ביקורות וכתבו המלצות חיוביות למשרד החינוך.
יצחק בם: מה משרד החינוך עושה?
יצחק בם: מתעלם מהמידע שהמפקחים שלו עצמו מוסרים לו ומסת
יצחק בם: מך רק על אותו מידע סודי של השב"כ, שאף אחד לא יודע מה הוא ואף אחד לא יכול להתמודד אתו, ופועל על פיו.
יצחק בם: לעניין מעורבות הרבנים באותן פעולות: פעם אחת העניין באמת הגיע לבית משפט.
יצחק בם: אחרי שנשרף מסגד באחד מהכפרים בשומרון הרב שפירא נעצר, הובא בפני שופט בהליך הארכת מעצר ושם מותר לתביעה להגיש לשופט גם מידע סודי.
יצחק בם: הוגש לשופט כל המידע הסודי.
יצחק בם: פעם אחת בבית משפט שלום, פעם שנייה בבית משפט מחוזי.
יצחק בם: בשתי הערכאות השופטים אמרו שאין נגד הרב שפירא שום חשד שמצדיק מעצר או הטלת תנאים מגבילים ושחררו אותו ללא תנאי.
יעקב כץ: אגב, הוגש נגדו כתב אישום עד היום?
יצחק בם: לא הוגש נגדו שום כתב אישום.
יצחק בם: מסתבר שכאשר המידע הסודי והחמור הזה מגיע לבתי משפט, בתי המשפט לא נוטים להתרשם.
יצחק בם: רק המנכ"ל מתרשם ממנו.
יצחק בם: לכן ההחלטה הזאת תמוהה, וההחלטה הזאת מבוססת על מידע שאין לנו דרך להתמודד אתו.
אורי אריאל: מי אמר לך?
אורי אריאל: אולי היועצת המשפטית ראתה את החומר הסודי?
דורית מורג: בחלקו.
יעקב כץ: את החסוי ראית?
אורי אריאל: את הסבב השני לא?
דורית מורג: ראיתי את החומר בחלקו.
יעקב כץ: אולי תספרי לנו קצת, שנדע מה הפשעים הנוראים שהעם היהודי עבר ביצהר?
יעקב כץ: ספרי לנו.
יצחק בם: כנראה שהחומר הוא עד כדי כך סודי שאפילו הוא לא יכול לעבור בחינה של היועצת המשפטית.
יצחק בם: אין לך סיווג.
דורית מורג: מה זה?
יצחק בם: אני אומר: אין לך סיווג.
יצחק בם: החומר כל כך סודי.
דורית מורג: אתה תומך בי?
יצחק בם: החומר כל כך סודי שאפילו את לא יכולה לבחון אותו.
יעקב כץ: רק אלוקים יודע.
נסים זאב: הוא אומר זאת בתמיהה.
יצחק בם: כנראה.
יצחק בם: אלמלא היה מדובר ביצהר, החלטה כזאת לא היתה מתקבלת.
אלכס מילר: פרופסור גבי אביטל.
גבריאל אביטל: שלום לכולם.
גבריאל אביטל: לקחתי על עצמי, מתוך תפקידי וגם מהעבר, כמדען ראשי במשרד החינוך, מהכרת העניינים מעט ונסעתי ליצהר לפני כעשרה ימים.
גבריאל אביטל: לא סתם התרשמתי, למדתי בעל-פה את דוח התשובה שהכין עורך דין יצחק בם וקיים פעם גדול בין מה נעשה – לפני מה שראיתי ולמדתי – לבין מה שפורסם והנסיבות שמשרד החינוך נאלץ לסגור את הישיבה.
גבריאל אביטל: לעניות דעתי, מי שדוחף את משרד החינוך, על מחלקותיו השונות, למשל בתחום הביקורת, זו מחלקה מסוימת במשרד המשפטים, ששמה לה למטרה, בעקבות הוצאתו של הספר "תורת המלך".
גבריאל אביטל: אין הסבר הגיוני מעבר למה שנאמר פה בתחום המשפטי שאין ראיות וראיות חסויות – ראיות חסויות על פי תקדימים של בתי משפט אינן ראיות – ועל כן הפער הגדול שנוצר מהתרשמות שלי, מלימוד החומר שלי, נעשה עוול לישיבה עצמה.
גבריאל אביטל: דבר נוסף, העול הזה נפל על המנכ"לית החדשה שאני מכיר אותה היטב ואני חושב שהיא לא היתה צריכה להיות בהיבט הזה.
גבריאל אביטל: אני מניח שאילו הצגתו של עורך הדין יצחק בם היתה מתפרסמת יותר, כפי שהמנכ"ל לשעבר אמר שהצגתו היתה מעולה, יש בסיס לדבריו של עורך הדין יצחק בם, לבקש מהם שימוע נוסף או ערעור על העניין.
גבריאל אביטל: אנחנו לא רוצים – אנחנו, מי שאני מייצג, כולל אווירה מסוימת במשרד החינוך – אני חושב שאין צורך בפיצוץ.
אלכס מילר: את מי אתה מייצג?
יהודית גידלי: חוג פרופסורים לחוסן מדיני וכלכלי.
גבריאל אביטל: חוג פרופסורים של 500 פרופסורים מכל הארץ.
גבריאל אביטל: זה חוג שעוסק בכל מיני היבטים, כולל לנסות להשפיע גם על המקרה הזה.
גבריאל אביטל: גם במקרה הזה אבל יש לי גם שליחות מסוימת.
יעקב כץ: הוא היה המדען הראשי של משרד החינוך?
יהודית גידלי: היה.
גבריאל אביטל: אכן כן.
יעקב כץ: היה.
יעקב כץ: בכל זאת – כבוד.
גבריאל אביטל: אני מכיר את ההחלטות המנהליות במקרה הזה וגם את הרקע שלהן.
גבריאל אביטל: היועצת המשפטית, שלום לך, שוב מנועה מלעשות את מה שהיה מתבקש – לדחות את בקשת הסגירה, מכיוון שלא כך נוהגים במדינה; אם יש ראיות, חשדות, מגישים כתב אישום, הולכים למשטרה.
גבריאל אביטל: מדובר על תלמיד אחד למשל שסולק מבית הספר, מהישיבה, על איזה רקע?
גבריאל אביטל: רקע חינוכי.
גבריאל אביטל: רב-מורה שהיה בישיבה פוטר מתפקידו על רקע חינוכי.
גבריאל אביטל: אבל כאשר בודקים או שולחים ביקורות יותר מפעם או שתיים, כפי שמקובל לבתי ספר, בסדרי גודל - - - – מישהו מנסה למצוא אותם, לחפש אותם, לחפור מתחת לאדמה היבטים שאינם ראויים.
גבריאל אביטל: בית הספר, הישיבה עצמה, לא נקייה מכל דבר, אלא עקב האווירה ששמו עליה היא במוקד.
גבריאל אביטל: והמוקד הזה, לדעתי, צריך לטהר אותו.
גבריאל אביטל: צריך לגופו של עניין לבדוק האם מבחינה פדגוגית הוא מתנהל כמו שצריך.
גבריאל אביטל: אי אפשר להוסיף סעיף רביעי שאומר שהבניין לא באישור, זה לא לעניין.
גבריאל אביטל: אם יש חוסר באישורים, אישורי בנייה וכדומה, שישיגו אותם, על זה לא סוגרים מוסד ועל זה לא שמים אותם במוקד והם הפכו להיות היום לסמל הרוע במדינת ישראל.
יעקב כץ: 100 תלמידים הולכים הביתה.
גבריאל אביטל: אני חושב שמשרד החינוך, באווירה שאני הכרתי, לא פועל בדברים הללו.
גבריאל אביטל: אני שם את הנקודה ואת המוקד על שי ניצן – אני אומר את זה באחריות גדולה – שהוא שם לו למטרה, כאשר הרקע הוא הספר המפורסם "תורת המלך".
גבריאל אביטל: לסיכום, אני חושב שאם יש איזה שהם חשדות לגבי אותם תלמידים או מורים או מנהלים, שיגישו כתב אישום, שילכו לבית משפט.
גבריאל אביטל: אני בטוח, משוכנע, שבית המשפט ידחה אותם על הסף עוד לפני הגשת כתב האישום.
גבריאל אביטל: לסיכום, אני ממליץ לישיבה מתוך מה שאני הכרתי, לבקש ערעור על ההחלטה שהתקבלה.
אלכס מילר: בבקשה, אדוני, מי אתה?
גדי גבריהו: שלום, שמי גדי גבריהו, אני מייצג ברית, קואליציה, של 19 ארגונים בשם "ברית חושך לגרש".
יהודית גידלי: כמו?
גדי גבריהו: 19 ארגונים שנמצאים שם החל מארגונים אורתודוכסים של הציונות הדתית: תנועת "קולך", "י"ב בחשוון", "מרכז יעקב הרצוג" ועד ל"תנועה הרפורמית", "המרכז לפלורליזם, "התנועה המסורתית".
גדי גבריהו: אנחנו כולנו חשים שהישיבה הזאת, לא רק שהיא מחללת שם שמיים, שעושה - - -
יעקב כץ: הם עסוקים בלעשות - - -
גדי גבריהו: סליחה, אדוני, לא הפרענו לך, שמענו על ה"סטאלין".
גדי גבריהו: תן בבקשה לדבר.
אלכס מילר: סליחה, חבר הכנסת, שכחת - - -
יעקב כץ: כן, כן, לשמוע על החושך - - - אום אל-פחם.
גדי גבריהו: תן לנו לדבר, בבקשה.
גדי גבריהו: תכף תשמע מי זאת הישיבה ה"כיפה אדומה" הזאת, "תורת המלך" והישיבה הנהדרת הזאת.
יעקב כץ: תן לי על ה"כיפה אדומה" באום אל-פחם.
אלכס מילר: חבר הכנסת כץ.
גדי גבריהו: אנחנו מרגישים שעושים שם שימוש בהלכה, בתורה, כאצטלה.
גדי גבריהו: הופכים את היהדות לדת רצחנית.
גדי גבריהו: היא לא כזו.
גדי גבריהו: לכן, כשאתם חושבים שאתם עוזרים להתיישבות אז תגי-מחיר – יאמר לי אדם מאוד מרכזי בצד השני של המפה הפוליטית: תן להם לעבוד כי הם יחסלו את ההתיישבות.
גדי גבריהו: עכשיו אני רוצה לדבר על המידע הגלוי כיוון שאני לא איש שב"כ.
גדי גבריהו: לפני שנתיים פרסם הרב יוסי אליצור מאמר שנקרא: "ערבות הדדית – האסטרטגיה".
גדי גבריהו: הרב יוסי אליצור, אחד הרבנים ממחברי "תורת המלך", אחד הרבנים המרכזיים באותה ישיבה ליד האוניברסיטה "התמימה" שאתם מדברים עליה כל הזמן.
גדי גבריהו: "סטאלין".
גדי גבריהו: שימו לב מה הוא אומר: " אם ליהודים אין שקט, גם לערבים אין שקט.
גדי גבריהו: אם הערבים מנצחים בגלל אלימות כלפי יהודים, גם היהודים ינצחו באלימות כלפי ערבים".
גדי גבריהו: מחנך, כן?
גדי גבריהו: "מובן שכל הנ"ל מוביל לפעולות חינניות, עם הרבה שמחה: אפשר לנצל את כוחם של הנשים, הילדים והמבוגרים יחסית לחסימת כביש גישה מסוים, ובזמן הזה אפשר פעילות בוטה יותר כלפי גורמים עוינים בהמשך אותו הכביש".
גדי גבריהו: מחנך.
גדי גבריהו: "אפשר לבצע פעולות שקטות ועמוקות, במקביל לפעולות בלגאן רוחביות בגזרה", כן?
גדי גבריהו: הלאה, בהמשך לאותו מאמר מלפני שנתיים - - -
גדי גבריהו: תן לי לדבר.
גדי גבריהו: תקשיב טוב.
נסים זאב: מה הבעיה בזה?
גדי גבריהו: הנזק רב עוד יותר - - -
יעקב כץ: אחד חלקי מאה - - -
גדי גבריהו: חשבתי שבפרלמנט נותנים לדבר.
גדי גבריהו: "נזק רב עוד יותר לרכוש ערבי - -
יעקב כץ: חושך לגרש.
גדי גבריהו: - - "כאשר בכל יישוב ניידת משטרה תהיה גורם לא רצוי ופקחי מנהל יבינו שיש להם עשר דקות לברוח, לפני שגלגליהם יהיו מפונצ'רים", כן?
גדי גבריהו: – הוא מציע לעשות את זה במאמר מלפני שנתיים.
גדי גבריהו: הוא נותן בעצם, אותו מחנך באותה ישיבת - -
אורי אריאל: אתה מבקש- - -
גדי גבריהו: רגע, אדוני, אתה נתת לי לדבר?
גדי גבריהו: אנחנו לא הפרענו לכם, ישבנו בשקט.
אורי אריאל: שנייה, רק שאלה רגועה.
גדי גבריהו: בבקשה.
אורי אריאל: אתה מבקש להעמיד אותו למשפט?
גדי גבריהו: תן לי קודם כל לצטט את הדברים שאומר מחנך במדינת ישראל.
גדי גבריהו: אני לא איש משפט, אני לא פרקליט, אני לא איש שב"כ.
גדי גבריהו: אני רוצה שהציבור יידע על המידע הגלוי, על המידע הגלוי - - -
גדי גבריהו: יש לי קול גם חזק.
יעקב כץ: תקרא את שטרן שאמר לרצוח יהודים.
גדי גבריהו: אני לא מדבר פה על שטרן, אני מדבר על יוסי אליצור.
גדי גבריהו: אתה מסוגל לשמוע?
גדי גבריהו: אתה מסוגל לשמוע מה שמחנך בישראל אומר?
גדי גבריהו: שים לב מה הוא אומר על שי ניצן:
גדי גבריהו: זה מתחיל באנשים כגון אדון שי ניצן, תושב רמות, שחייו השלווים צריכים להיות מופרעים, תמונתו צריכה להיות מופצת תחת הכותרת 'צורר היהודים' ושכניו צריכים לדעת איזה שטן גר בשכנותם – מחנך בישיבת "כיפה אדומה", הספר "תורת המלך" – הניסיון מלמד שאנשים מן הסוג הזה ומשפחותיהם מתקשים לעמוד בלחץ כאשר הם נחשפים כמות שהם בביתם, עיין יאיר נווה.
גדי גבריהו: אומנם צפויה אלימות שלטונית גדולה, אך היא מוגבלת ביחס ליכולות למחות בחינניות ולגרום לאדון רייך שי ניצן לחשוב פעמיים על תפקידו.
גדי גבריהו: זה עובר דרך אנשי תביעה, ובעיקר דרך אלה שמהווים חלק מהציבור היהודי במדינה.
גדי גבריהו: חשוב לנתק את הקשר הזה, התביעה היא אויב ושם נמצאים אויבים, נקודה.
גדי גבריהו: לא נשכח גם את המנהלים וכולי וכולי - - -
יעקב כץ: תגיש תלונה במשטרה.
גדי גבריהו: "בנוסף" – שים לב מה עוד – "אפשר לטפל בגוף המתקרא "'המינהל האזרחי".
גדי גבריהו: אנחנו זוכרים שלפני שלושה חודשים פרצו למחנה בבסיס בבת-אל.
גדי גבריהו: שימו לב מה כותב המחנך שלכם במסמך לפני שנתיים, גלוי, לא שב"כ, לא חסוי.
יעקב כץ: מי פרץ?
גדי גבריהו: "כיפה אדומה", "סטאלין".
גדי גבריהו: "בסיס המינהל" – שים לב מה הוא כותב, המחנך - - -
גדי גבריהו: אני?
גדי גבריהו: אני לא מדבר פה על - - -
יעקב כץ: שאלתי מי פרץ?
גדי גבריהו: שים לב מה כותב המחנך - - -
יעקב כץ: לא, תגיד לי מי פרץ.
גדי גבריהו: תן לי לקרוא מה שכותב המחנך שלך.
יעקב כץ: אתה יודע מי פרץ?
גדי גבריהו: תן לי להקריא מהמחנך הדגול, יוסי אליצור: "בנוסף אפשר לטפל בגוף המתקרא "המינהל האזרחי".
גדי גבריהו: בסיס המינהל בבית-אל בהחלט יכול להוות יעד לפלישה מהירה ומדויקת של קבוצה גדולה שתביא לנזק והרס באחד ממשרדיו המכובדים".
גדי גבריהו: לפני שנתיים כתבו את זה.
גדי גבריהו: אתם עושים לנו - - -
נסים זאב: מה זה רלוונטי לישיבת "עוד יוסף חי"?
גדי גבריהו: הוא המחנך - - -.
גדי גבריהו: תכף נגיע לגינזבורג, תכף נגיע לגינזבורג.
נסים זאב: מה זה קשור לסגור - - - של 100 תלמידים?
גדי גבריהו: לא יאומן.
נסים זאב: זה לא יאומן?
נסים זאב: זה כן יאומן.
גדי גבריהו: זה לא יאומן.
נסים זאב: תסלח לי, יש לך - - - נגד אדם מסוים – תגיש תלונה רשמית במשטרת ישראל ותעמיד אותו לדין.
גדי גבריהו: אתה מוכן לשמוע דברים גלויים?
גדי גבריהו: אתה לא מסוגל לשמוע, לא מסוגל לשמוע.
גדי גבריהו: זה דבר גלוי, הציבור לא יודע מזה.
גדי גבריהו: הציבור לא יודע שהאיש, המחנך בישיבות האלה - - -
נסים זאב: אתה יודע כמה מסיתים יש?
גדי גבריהו: לפני שנתיים - - -
נסים זאב: אני אביא לך רשימה ארוכה - - -
גדי גבריהו: - - - אתם כורתים את הענף שאתם יושבים עליו.
גדי גבריהו: אתה לא מבין את זה אורי אריאל - - - ?
אלכס מילר: אני רק אסביר לכם משהו - - -
גדי גבריהו: עכשיו אני רוצה לומר - - -
אלכס מילר: אתם עוברים לי פה על כל הגבולות.
אלכס מילר: תקשיב רגע, אדוני, אני אסביר לך.
אלכס מילר: אני לא עושה דיון פר איש.
אלכס מילר: אני עושה פה דיון מערכתי.
אלכס מילר: יש פה החלטות שהן החלטות מערכתיות, אוקיי?
אלכס מילר: אני בחיים לא הייתי עושה פה ישיבה על פיטורין או על התחלת חקירה על אדם כזה או אחר, זה לא תפקידנו.
אלכס מילר: יש פה החלטה מערכתית של משרד החינוך על ענישה קולקטיבית.
אלכס מילר: אתה מציע שהבן-אדם שאתה מקריא בעצם בספר - - -
גדי גבריהו: לא בספר, במאמר שפורסם.
אלכס מילר: לא בספר, במאמר שהוא כתב.
יעקב כץ: שיעמיד אותו לדין.
אלכס מילר: גם אנחנו כאן ישבנו - - - מנהל בית ספר בתל-אביב שבבלוג שלו כתב דברים שלא היו ראויים לכתוב - - -
יעקב כץ: "חושך לגרש", תמצא אותו.
אלכס מילר: סליחה, חבר הכנסת כץ, אתה אל תפריע לי.
אלכס מילר: אבל בסופו של דבר, כשמתקבלות ההחלטות מקבלים החלטות מערכתיות, והענישה היא קולקטיבית.
אלכס מילר: עכשיו, אני מציע לך, שאם אתה מתייחס – אל תתייחס אל בן-אדם כזה או תלמיד כזה - -
גדי גבריהו: וודאי.
גדי גבריהו: אני מדבר מערכתי.
אלכס מילר: - - את הבן-אדם אפשר לפטר, אם יש לך תלונה אתה יכול להגיש.
אלכס מילר: את התלמיד אפשר להעיף מבית הספר.
אלכס מילר: דבר אתי מערכתית.
אלכס מילר: אם יש בעיה מערכתית שאתה רוצה להסביר, בבקשה.
גדי גבריהו: אני מדבר אתך מערכתית.
גדי גבריהו: הישיבה הזאת, הקומפלקס של הישיבות האלה, ברור על-ידי מי הוא מנוהל.
גדי גבריהו: ברור שהרב גינזבורג הוא לא אחרון האנשים שם וברור שמחברי "תורת המלך" ונותני ההסכמות ל"תורת המלך", כמו הרב דב ליאור, הם לא אחרוני האנשים שם.
גדי גבריהו: אני רק רוצה לצטט ספר מתוך אותה "כיפה אדומה", - - -
אלכס מילר: תשמע - -
גדי גבריהו: רק משפט אחד.
גדי גבריהו: משפט אחד.
אלכס מילר: - - אני צריך להיות עוד 10 דקות בוועדת הכלכלה - -
גדי גבריהו: אני חושב שחשוב שיידעו.
אלכס מילר: אנחנו לא ב - - -
יעקב כץ: הסתה.
גדי גבריהו: "תורת המלך", זלזלו - - -
אלכס מילר: סליחה, חבר הכנסת כץ, אתה מסית - - - עוד יותר.
גדי גבריהו: זלזלו ב"תורת המלך".
גדי גבריהו: אני רוצה לספר לכם רק על קטע אחד, הערת שוליים בתוך "תורת המלך", בפרק העוסק בנקמה.
גדי גבריהו: "הנקמה היא חום של צדק, לעומת החום של תאוות הרשע.
גדי גבריהו: כשם שיש התלהבות של רשעות כך צריכה להיות התלהבות של צדקות להילחם ברשעות.
גדי גבריהו: כיוון שהרשעים פועלים בלי חשבון גם אנחנו פועלים בלי חשבון כדי לקיים איזון נכון ומידה כנגד מידה".
גדי גבריהו: למי הם מפנים?
גדי גבריהו: לאיזה ספר מפנים מחברי "תורת המלך" בתוך הספר בהערת שוליים?
גדי גבריהו: – מחברים אותו ל"ברוך הגבר".
גדי גבריהו: "ברוך הגבר", שרצח 29 מתפללים מוסלמים תוך כדי תפילה ופצע 125.
גדי גבריהו: זו היא ישיבת "עוד יוסף חי".
אלכס מילר: גברתי המנכ"לית, אני אתן לך להתייחס.
אלכס מילר: שוב, אמרתי את זה בעבר גם בנושאים אחרים: אני נגד ענישה קולקטיבית בתוך בתי ספר.
אלכס מילר: בגלל זה הכנתי הצעת חוק, אנחנו נגיש אותה ממש בימים הקרובים על כל הנושא של הגדרת מנהל מוסד חינוכי, עם אחריות אישית על כל מה שקורה.
אלכס מילר: לא יעלה על הדעת שבסופו של דבר יש ענישה של כלל הילדים.
אלכס מילר: וזה קרה בכמה מקומות.
אלכס מילר: ברגע שיש התנהלות לקויה, אחרי שימוע של אותו מנהל, אותו חינוך, מענישים קולקטיבית את כל הילדים, לוקחים את הרישיון ומתחיל הברדק.
אלכס מילר: אם יש – ואני שמעתי פה שמצביעים על אנשים ספציפיים – אם האנשים האלה בלתי ניתנים להחלפה מבחינת הישיבה אז אין מה לעשות.
אלכס מילר: אתם נותנים את ההתנהלות והתקצוב של המוסד, עושים מהלכים כלפי ההתנהלות הלקויה שזיהיתם בהיבט החינוכי.
אלכס מילר: אם הישיבה לא מצליחה להתקיים ללא אותם האנשים אז היא נסגרת.
אלכס מילר: אבל מראש לבוא ולתת ענישה לילדים?
אלכס מילר: אני עוד לא קיבלתי חומר מספיק מוצק בשביל לבוא ולהגיד שכל הילדים שם כאלו.
אלכס מילר: כי זה מה ששמו שם על כל אותם הילדים בסופו של דבר: כולכם אשמים.
אורי אריאל: בבקשה, אני יכול?
אורי אריאל: ברשות היושב-ראש, אני יכול להגיד שני משפטים שהמנכ"לית תוכל - - - ?
אלכס מילר: אני רוצה בעשר וחצי לסגור את הישיבה.
אורי אריאל: קצר מאוד כי לא הייתי פה בתחילת הדיון, הייתי בוועדת כספים.
אורי אריאל: ראשית, איחולי הצלחה.
אורי אריאל: יש לך הרבה עבודה חשובה ואנחנו נשתדל לעזור ככל שאפשר.
אורי אריאל: אני אגיד דבר שלא נאמר פה כי אתם לא מכירים אותו.
אורי אריאל: לפני כשנתיים הייתי אצל אחד מראשי זרועות הביטחון החשובים ביותר במדינת ישראל.
אורי אריאל: הוא אמר לי ואני מצטט: שמנו איקס על יצהר ואנחנו נטפל בהם.