GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אביבית ברקאי-אהרונוף: קודם כל מעבר ליידוע שזה דבר מאוד חשוב, אנחנו מדברים החל מפניות של קטינים שבאמת רוצים להתקדם לליגה, או קטינים שיש להם איזשהו קושי מהמאמן או עם הקבוצה, וכלה בפניות של קטין שעבר דירה ורוצה לעבור לקבוצה אחרת ונמנע ממנו לעבור לקבוצה אחרת - - -
משה אביבי: יש הסדר בחוק לעניין הזה.
משה אביבי: אם ישנה סיבה עובר ללא שום תנאי על פי ההסדר.
אביבית ברקאי-אהרונוף: זה לא בהכרח מה שקורה בפועל.
אלכס מילר: אם יש בעיה באכיפה זה משהו אחד מול מה שקורה בפועל - - -
אביבית ברקאי-אהרונוף: אני לא חושבת שהחוק נותן לזה מענה הולם.
מירב ישראלי: המנגנון במקרים חריגים הוא כך, ואז בעצם אם זה כך "הוא רשאי להודיע על רצונו לעבור לאגודה אחרת ויוכל בתוך 30 ימים.
מירב ישראלי: לא הסכימה האגודה וקבע שופט שמונה לפי הוראות סעיף 12 לפי בקשת הספורט כי המשך פעילותו באגודה הוא בלתי סביר ובלתי אפשרי מסיבות שאינן תלויות בו, או עלול לגרום לו נזק של ממש, יוכל הספורטאי לעבור מהאגודה לכל אגודה אחרת בתוך 30 ימים מהחלטת השופט".
מירב ישראלי: זאת אומרת, הוא צריך ללכת לשופט זה ההסדר, צריך להבין מה ההסדר.
אביבית ברקאי-אהרונוף: למשל קטין עבר דירה ורוצה לעבור לקבוצה אחרת - - -
מירב ישראלי: זה הסדר דיי מסורבל.
יעקב פרידברג: זה דבר חריג, איגודי הספורט לא נוהגים על פי חוק.
מירב ישראלי: השאלה היא האם האגודות כברירת מחדל אומרות כן או אומרות לא, זאת השאלה.
מירב ישראלי: הן יכולות פשוט לא, ואז - - - הולך למשפט.
אביבית ברקאי-אהרונוף: אדוני, מה קורה אם הם נמצאים בתזמורת עירונית ורוצים לעבור לתזמורת אחרת, הם לא צריכים איזשהו שחרור מהתזמורת?
יהושוע גורא: יש הבדל בין תזמורת, לקבוצת כדורגל או כדור יד או כדורסל.
יהושוע גורא: תזמורת הוא יכול לנגן פה הוא יכול לנגן שם, בכדור-יד הוא לא יכול.
יהושוע גורא: נניח שאותו אחד רוצה ועוד שניים רוצים, הרס את הקבוצה אין קבוצה.
אביבית ברקאי-אהרונוף: לגבי ההשקעה, ההשקעה של ההורים איננה פחותה – קטין איננו רכוש.
מירב כהן: אבל את צריכה לעשות איזשהו איזון בין האינטרסים של האגודות - - - שמשקיעים בהצמחה של התשתיות - - -
אביבית ברקאי-אהרונוף: נכון, לכן אני חושבת שההצעה שלנו כן משרתת איזשהו איזון, ובעצם מפרידה בין קטינים שגילם פחות מגיל 15 שלגביהם ניתן יהיה לאפשר מעבר חופשי, לבין קטינים שגילם מעל גיל 15 ושעליהם יחול ההסדר הנוכחי שמתייחס לקטינים שגילם פחות מגיל 15.
משה אביבי: פחות מגיל 15 יש להם שהם יכולים פעמיים בעונה לעבור, מה לא בסדר?
אביבית ברקאי-אהרונוף: היום לגבי קטינים שגילם פחות מגיל 15, יש איזשהו הסדר שמקשה עליהם.
יהושוע גורא: פעמיים בעונה, מה צריך יותר?
יהושוע גורא: אם זה יהיה יום יום אוי ואבוי.
אביבית ברקאי-אהרונוף: לקטין זו עוגמת נפש רבה.
מירב ישראלי: לא, זה לא פעמיים בעונה.
רונית תירוש: זה דיי חופשי.
אביבית ברקאי-אהרונוף: ההסדר מעל גיל 15 הוא הסדר אחר שמקשה עליהם הרבה יותר.
רונית תירוש: עד 15 פעמיים בעונה, זה בהחלט סביר.
אביבית ברקאי-אהרונוף: אנחנו סבורים שלא כך.
אביבית ברקאי-אהרונוף: העניין הוא ההמתנה לנקודת הזמן שבה הוא יכול לעבור לקבוצה אחרת.
מירב ישראלי: העניין הוא אם הוא מוסר במחצית הראשונה אז כך, ואם במחצית השנייה אז ככה, זה לא שהוא יכול פעמיים בעונה.
משה אביבי: בין 15 ל-17 הוא יודיע בפגרה שלפני תחילת העונה ובסיומה הוא עוזב ללא תנאי שזה כבר גיל של נוער שאלה קבוצות שלפני בוגרים שצריכות לדעת גם מבחינה מקצועית.
אלכס מילר: אם הבעיה מתעוררת באמצע העונה מה קורה?
מירב ישראלי: אין שכר לקטינים בכלל.
אלכס מילר: אנחנו נכניס פיק אחד בתוך העונה לכל הסיפור הזה.
אלכס מילר: אנחנו נכניס פעם אחת בעונה בחצי הראשון של העונה.
משה אביבי: בגיל 15-17?
משה אביבי: עד גיל 15 זה קיים.
אלכס מילר: עד גיל 17 זה קיים פעמיים, במשך כל העונה הוא יכול גם מההתחלה וגם בסוף.
משה אביבי: בגיל 17 הוא יכול בתחילת עונה.
משה אביבי: עד גיל 15 הוא יכול פעמיים, ישנן שתי תחנות יציאה.
מירב ישראלי: צריך לפני תחילת העונה.
רונית תירוש: מ-15-17 ברגע שהחלה העונה הוא יכול לצאת רק בסיומה, זה המצב היום.
מירב ישראלי: יוצא שאם הוא מודיע בעונה, הוא בעצם צריך את סוף העונה שאחריה, אם זה בפגרה הוא צריך להודיע בפגרה.
משה אביבי: לא.
אלכס מילר: אני אשאל שאלה.
אלכס מילר: עכשיו אני בפגרה, הכול בסדר, מצוין.
אלכס מילר: אני מתחיל עונה ואז פתאום יש לי בלאגן עם הקבוצה, לא מסתדר עם המאמן, ואז מה שקורה שאני צריך לעבור את העונה הזאת, לחכות לפגרה, להודיע, ואז לתפוס עוד עונה.
משה אביבי: אני רוצה להשיב על זה.
משה אביבי: נניח שישנן מקרים חריגים שלא מסתדר עם המאמן, ואז יש פנייה, ויש פניות גם לגופים, להתאחדויות ולאגודים והדברים נפתרים בסך הכול, כי יש בתי דין ואפשר לפנות ולבקש את הדברים.
משה אביבי: אם תתנו בגילאים של 15-17 יציאה חופשית שבאמצע העונה יעזבו שחקנים - - -
אלכס מילר: לא באמצע עונה, הוא יכול להודיע, אבל הוא לא יחכה עונה נוספת.
אלכס מילר: מה קורה עכשיו - אתה עכשיו בפגרה, הכול בסדר, התחילה העונה, מתחילות להיות בעיות, בשביל לצאת, מה אני צריך לעשות?
אלכס מילר: צריך לסיים את העונה, לחכות לפגרה, להודיע בפגרה, לעשות עוד עונה, אז אני יכול לצאת - זה לא הגיוני.
אלכס מילר: ההודעה תהיה במשך העונה, אבל אסור לעזוב במשך העונה, העזיבה תהיה רק אחרי סוף עונה, במחצית הראשונה.
רונית תירוש: סליחה, זה נכון מה שהוא אמר?
רונית תירוש: אם אני חודש מתחילת עונה, אז אני צריכה לחכות לפגרה שבה אני אודיע?
משה אביבי: על פי המצב החוקי היום כן, זו התוצאה.
משה אביבי: זה מה שהחוק קובע היום.
משה אביבי: אני אומר להודיע בפגרה או במהלך מחצית הראשונה.
אלכס מילר: אתם אחר כך תסדירו את זה.
רונית תירוש: וזה בין 15 ל-17.
מירב ישראלי: גיל 15 נשאר מצב קיים, אני מנסה להבין מה מתבשל פה.
אביבית ברקאי-אהרונוף: אז למה שההסדר שיש היום לגבי קטינים שגילם פחות מגיל 15, לא יחול כבר עד גיל 17?
מירב ישראלי: המחצית השנייה - - -
אלכס מילר: אני רוצה להכניס את כולם לפרופורציות.
אלכס מילר: קודם כל עד גיל 15 אני לא מזהה איזושהי בעיה, הכול מסתדר בסופו של דבר, אחרי חודש, חודש וחצי הוא יכול לעזוב.
אלכס מילר: מה שקורה מגיל 15 עד גיל 17, פה צריכים להיות מאוד זהירים, שלא יקרה מצב של ניצול.
אלכס מילר: מה שנעשה זה כך - הודעה בפגרה א', הודעה במחצית הראשונה של העונה, הודעה בלבד, לא עזיבה, העזיבה רק בסוף העונה, ואנחנו מבקשים שבכל ההתאחדות או באיגוד תהיה וועדה מיוחדת שבמידה ומתקבלת הודעה בחלק השני של העונה, אתם תקבעו בתקנונים מה הסיבות המיוחדות והחריגות שיאפשרו את העזיבה בתוך ההתאחדות.
אלכס מילר: זה אומר, שאם פתאום, סתם לדוגמה, קורה איזשהו מקרה שאתם בעיניכם רואים אותו חריג, וההודעה התקבלה במחצית, עבר דירה, יכול להיות כל דבר, אתם תבחנו את זה בפנים, כי אנחנו גם רוצים להשאיר משהו לשיקול דעת שלכם.
אלכס מילר: אתם תבחנו את זה בתוך המערכת שלכם, שאם במחצית השנייה מתקבלת החלטה, אתם יכולים לסרב, אתם יכולים לקבוע כללים, אבל בסופו של דבר שיהיה איזשהו משהו שנותן - מסיבות כאלה ואחרות או מיוחדות, תבדקו את זה במערכת שלכם, שזה לא יהיה סגור, כי עדיין זה תקופה של שנה ומשהו.
אלכס מילר: אם אנחנו מגיעים למצב שאדם בגיל 17, 17.5, נתקע במשך שנה וחצי ולא יכול להתקדם, יכול להיות במקום אחר, או שהוא יכול להגיע למצב שתוך שנה הוא עושה ספורטאי מצטיין ואז כל החיים שלו מתחלפים.
אלכס מילר: אם פתאום הוא סגור לגמרי, ויש איזשהו מצב שעושים את זה בכוונה, אז איבדנו ספורטאי.
אלכס מילר: צריך לבחון את הדברים, יכול להיות שיש שם אינטרסים פנימיים, יכול להיות שיש איזושהי בעיה, יכול להיות שיש מצב שהספורטאי הזה יכול להתקדם בצורה הרבה יותר משמעותית.
אלכס מילר: אנחנו ראינו מקרים, לא בכדורגל, דרך אגב, בנושא אחר ראינו.
אלכס מילר: ראיתי מספר מקרים לפני כמה שנים בהתאחדות להתעמלות אמנותית, היו שם בעיות שהתחילו לרוץ מכל מיני מקומות - היו.
אלכס מילר: בכל ספורט יש עונות?
יהושוע גורא: ברור, יש תקופות שונות, יש 9, 5, 8, זה תלוי באיזה ענפים.
אלכס מילר: נעלה את זה, יכול להיות שלגיל 18 אתם תבחנו את זה, אנחנו נכניס את זה לדבריי ההסבר.
אלכס מילר: זאת אומרת, עכשיו נשאיר את זה לגיל 17 בקריאה ראשונה, ולקראת קריאה שנייה ושלישית אתם תבדקו יחד עם משרד המשפטים, אני מקווה שמשרד המשפטים ידבר איתי לגבי הנושא הזה - להעלות עד גיל 18.
מירב כהן: כלומר בין 15 ל-18.
אלכס מילר: במידה ותגיעו להסכמות אז נכניס את זה בקריאה שנייה ושלישית.
משה אביבי: אני רוצה לציין בהקשר לגיל 18 – צריך להביא בחשבון שגיל 18 זה כבר גיל שמשחקים בקבוצות הבוגרים.
אלכס מילר: כשהוא נכנס לבוגרים אתה כבר מחתים אותו.
רונית תירוש: אתה יכול לקרוא לזה גיל הנוער לבוגרים.
משה אביבי: זה גיל נוער בוגרים.
משה אביבי: בשנתון של נוער, אם הוא שחקן מוכשר הוא יכול כבר לשחק עם השכבה הבוגרת.
אלכס מילר: אם הוא נכנס לבוגרים, הוא כבר חתום חוזה?
משה אביבי: אם גילו מתחת לגיל 18 לא, אבל יש לו לפחות את חלון הראווה הזה שהוא עלה לקבוצה הבוגרת ומתחיל לשחק שם, וגם הקבוצה והמאמן לוקחים בחשבון כחלק מהעניין המקצועי שלהם.
משה אביבי: לכן אני חושב שלהעלות את זה לגיל 18 שהוא יכול להודיע ממש - - -
אלכס מילר: מה יקרה למשל אם אני עכשיו בגיל 17, אני בקבוצה של נוער ויש קבוצה אחרת שהיא קבוצת בוגרים שרוצה אותי, אני יכול לעבור?
משה אביבי: במגבלה הקיימת היום בחוק.
אלכס מילר: אז אני צריך לחכות עונה, אז נגמר הסיפור.
אלכס מילר: זאת אומרת, פגרה, עונה, פגרה.
משה אביבי: אנחנו לא רוצים למסד מצב של חטיפות של שחקנים, שבאה קבוצה, ומתחילים לפתות שחקנים ומתחילים לפרק קבוצות, גם מזה מאוד צריך להיזהר.
משה אביבי: אנחנו רואים את האינטרס הכולל של כלל הקבוצות, ושל כלל השחקנים, לא רוצים להפוך את זה לזירה של מלחמה שכך רגע מישהו יתחיל לפחד.
אלכס מילר: אז מה הבעיה לעשות הסכמים עם ההורים, ובצורה מסודרת מבחינת היכולת שאם השחקן הזה כל כך טוב, אתה כל כך שומר עליו, אז יכול להיות שכדאי לך לתת לו גם משהו.
משה אביבי: לגבי טלנטים, לצערנו, הם לא רבים כל כך, לפחות בענף שלנו, יכול להיות שבענפים אחרים כן, עד שגוטמן יגלה אותם, הם לא כל כך רבים, אז הקבוצה חותמת עם ההורים שלהם על הסכמים.
משה אביבי: אבל מדובר במתי מעט, לפי דעתי באחוז אולי בשניים, מפני ששאר השחקנים ללא יוצא מן הכלל כשהם קטינים אין להם שום התקשורת חוזית, הם נמצאים באגודה.
אלכס מילר: אין בעיה, צריך להחליט פה, אם הוא שווה משהו, אז יכול להיות שצריך להחתים אותו ולתת לו משהו.
אלכס מילר: אם לא, אז אל תפחדו, אחד הלך השני נכנס.
משה אביבי: לקטינים הם לא מקבלים כסף, גם הטלנטים לא מקבלים כסף.
מירב ישראלי: מה יש בחוזה?
משה אביבי: יש בחוזה שעם הגיעו לגיל 18 למשל, אז יתחילו לשלם לו כספים בסכומים מסוימים, או הטבות מסוימות, או דברים מסוימים.
מירב ישראלי: אז הקבוצה מחוייבת בעצם להמשיך.
משה אביבי: בוודאי, יש לו חוזה.
משה אביבי: נניח חותמים איתו על חוזה לחמש שנים, והוא בגיל 16.5 או 17 לצורך העניין, אז בהתאם לתנאים ובהתאם למה שסוכם.
יהושוע גורא: יש גם את המגבלות של הצבא.
משה אביבי: אם הוא חייל אז הוא יקבל את זה אחרי הצבא, כי בצבא אסור לו לקבל יותר מאשר החזר הוצאות עד סכום מסויים לצורך העניין, וגם לא כל שחקן הצבא מאפשר לו בכלל.
מירב ישראלי: זאת אומרת, ההתחייבות של הקבוצה היא בעצם להמשיך את ההתקשרות איתו.
מירב כהן: יש לי שני דברים, אני רוצה רק לנסות להוסיף על מה שאמר עורך דין אביבי.
מירב כהן: נראה לי שעוד פאן של החשש על הבעייתיות הזאת של התפר ב-17, 18 זה גם מראה שמתחילים לפנות כאילו עם ההמלצות של האיגודים בכל הנושא של ספורטאים מצטיינים וספורטאי עילוי.
מירב כהן: אני לא הייתי רוצה לראות מצב שבו מופעל לחץ על הקבוצה שאם לא תמליצו עליי שאני אקבל מהצבא, אז אני עוזב, זאת אומרת, ואז להתחיל בתפר הבעייתי הזה, כי כן מקבלים פניות.
אלכס מילר: בסדר, מצד שני צריך גם לדאוג גם לאינטרסים של אותם האנשים, הם לא איזשהו טלוויזיה שעומדת בבית.
מירב כהן: הייתי רוצה לחזור על מה שאמרתם, אני צריכה לבדוק על ההסדר שרצית לתקן.
אלכס מילר: מה שאמרתי - שאני מכניס נקודה של הודעה בחלק הראשון של העונה.
מירב ישראלי: בין 15 ל-17.
אלכס מילר: זאת אומרת ברגע שהוא מודיע, בחלק הראשון של העונה, בסוף העונה הוא יכול לעזוב.
אלכס מילר: ואז הוספתי ואמרתי שבחלק השני יהיה מנגנון - - -
מירב כהן: בחלק השני של העונה האיגודים צריכים להקים ועדה מיוחדת - - -
מירב ישראלי: וזה צריכים להגיד – מבלי לגרוע מהסיבות המיוחדות ב-א(4) שהקראתי קודם.
אלכס מילר: כן, אבל שיהיה מוקדם שיידעו שאם יש איזשהו - - -
מירב ישראלי: לפי א(4) אם זה מסיבות מיוחדות, האגודה חייבת להסכים.
מירב כהן: אני יכולה לחזור עם ההצעה הזאת למשרד שלנו, אולי ירצו להתייעץ עם איגודים?
ואביבית ברקאי-אהרונוף: גם להוסיף את עניין היידוע בחקיקה.
אלכס מילר: עוד לא סיימנו.
אלכס מילר: אנחנו סיכמנו על מצב של ההודעה בחלק הראשון של העונה מגיל 15 עד גיל 17.
אלכס מילר: אנחנו מכניסים לדברי ההסבר את הסיפור של להעלות עד גיל 18 עם מנגנון שנגיע אליו בהסכמה כפוף למה שדיברתם כאן על העניין של הבוגרים, יכול להיות שצריך שם לעשות איזשהו הסדר מיוחד בין גיל 15 לגיל 18, שיהיה ברור בצורה מסודרת גם לשחקנים וגם לקבוצות, זה כרגע לא בחוק.
אלכס מילר: הנושא השני – הודעה לספורטאים ולהורים על זכויותיהם.
אלכס מילר: חוק הספורט עם הכללים זה לכולם.
אלכס מילר: מה שאני מבקש – אנחנו מוסיפים שתוך חודשיים-שלושה משרד הספורט יביא לאישור ועדת חינוך את - -
מירב ישראלי: גם היום יש תקנות.
מירב ישראלי: פשוט זה משהו שאני רוצה לבדוק כי זה חדש, אני רוצה לראות איך הכי נכון לנסח את זה.
אלכס מילר: אני רוצה שמשרד הספורט יבנה דף גיליון שמפרט את זכויותיהם של הספורטאים שאנחנו נאשר אותו, וכל איגוד יחלק את זה לספורטאים במנגנונים בעת ההרשמה.
מירב ישראלי: היום זה אגודה, אני מבינה.
אביבית ברקאי-אהרונוף: האגודה מחוייבת לתת מידע אבל בפועל נרשמים באיגוד.
אלכס מילר: אנחנו נעשה את זה בהרשמה ובתחילת העונה.
מירב ישראלי: כל הגופים לפי החוק.
רונית תירוש: תרשמי בעת ההרשמה.
יהושוע גורא: אתה דיברת על האפשרות לתת לאיגודים חופש מסויים, איפה החופש הזה?
יהושוע גורא: דיברו על איגודי כדורגל או משחקי כדור.
יהושוע גורא: מה קורה עם האיגודים הקטנים, האם זה צריך להיות אותו דבר?
יהושוע גורא: יש הבדל של זמנים, עונות והשקעה?
מירב ישראלי: אתה מדבר על המידע או על הקטינים?
יהושוע גורא: אני מדבר על הקטינים וגם על המידע, מפני שאחד קשור בשני.
מירב ישראלי: מה הבעיה לתת לספורטאי דף מידע על הזכויות שלו בכל איגוד?
רונית תירוש: אני אגיד מה אתה אומר, זה גם עלה בדיון, וגם ניסחנו את זה כך.
רונית תירוש: הם אומרים שמידת ההשקעה בכל שחקן, בכל איגוד, היא שונה, ולכן אי אפשר פה לחרוץ דין שווה לכולם.
רונית תירוש: היה הסכם מתפשר שיתקינו תקנונים כל איגוד או כל ענף יתקין תקנונים שייקח בחשבון את נושא השקעה בשחקן, ולפי זה יבנה מערך של העברה חופשית ככל שניתן מבלי לגרום נזק.
מירב ישראלי: יש הוראה לענפים האישיים, הוראה מיוחדת שהשר יכול לקבוע הוראות מיוחדות.
רונית תירוש: היא ממילא אמרה שהיא חוזרת למשרד עם זה, והיא תקבל את תגובת האיגודים.
יהושוע גורא: צריך להתייחס גם לזה.
מירב ישראלי: יש לשר אפשרות לפחות לגבי ענפי ספורט אישיים לקבוע הוראות אחרות גם היום בחוק.
מירב ישראלי: לגבי העניין של המידע, אנחנו צריכים לנסח את זה עוד.
רונית תירוש: אגב, סתם דוגמה, התעמלות זה ענף שאתה מכיר מאוד, הגילאים שם בכלל לא שווים לכדורגל ששם בגיל 34 אתה עוד משחק.
רונית תירוש: בהתעמלות אחרי גיל 16 בערך, אתה כבר פחות שווה.
רונית תירוש: לכן ההנחיה הגורפת יכולה לעשות עוול לענף מסוים.
אלכס מילר: אנחנו דווקא בהסדר שאנחנו מוציאים עכשיו, זה הסדר דיי הוגן, אני חושב שהייתה איזושהי בעייתיות בעבר כאשר ראינו שהעניין הזה קושר יותר משנה את אותם השחקנים ללא שום היגיון.
אלכס מילר: רבותיי, צריכה להיות איזושהי תמורה, אם אתם חושבים על השחקנים בצורה כל כך הדוקה.
אלכס מילר: אם אין שום תמורה לאותם השחקנים, וחוץ מזה גם משלמים על זה שהם משחקים ומתאמנים, אז לפחות תנו להם קצת אוויר לנשימה מבחינת ההתפתחות בעתיד.
אלכס מילר: כי לבוא ולקשור בן אדם בצורה כזאת בלי לתת לו שקל, עוד לקחת ממנו כסף כל חודש על האימונים, ועל הציוד - - -
רונית תירוש: אבל הוא גם לא מכניס שקל.
רונית תירוש: זה לא משחקים בתשלום שאני קונה כרטיס לצפות בהם.
אלכס מילר: סליחה, אם למשל האגודה מגיעה להישגים, אז כמובן שהיא מקבלת, אמנם לעתים מעטות אבל לפי ההישגים.
משה אביבי: בגדול אין פרופורציה בין ההשקעה של הספורטאי היחיד כשנרשם לאגודה, לבין, למשל, העלות שיש לאגודה להחזיק מחלקת נוער, שזה סכומים של הרבה מאוד מיליונים, כלומר, אף פעם זה לא מתקרב לכסות אפילו לא באופן חלקי את ההוצאות שיש לקבוצה.
רונית תירוש: הוא לא ביקש כסף, הוא רק אמר - - -
משה אביבי: לא, בהקשר לעניין שהם לא מקבלים – ההשקעה של הקבוצה בספורטאים - - -
אלכס מילר: בגלל זה אני אומר, שבסופו של דבר הדינמיקה תהיה של כולם.
אלכס מילר: זה לא שפתאום יש אגודה אחת שכל האגודות חמים על השחקנים של האגודה הזאת והיא קשרה את כולם.
אלכס מילר: הרי אתם מבינים שהכול כל כך דינמי.
יהושוע גורא: יש גם דברים כאלה.
אלכס מילר: אם היא כל כך חזקה, אז לא יהיה שום סיבה מהחבר'ה לזוז משם.
אלכס מילר: אם יש איזושהי בעיה, אז יכול להיות שיש בעיה שצריך לטפל.
אלכס מילר: הרי בסופו של דבר אנחנו מחפשים הגיון מסוים, מצד שני, גם לא רוצים לטרוף את כל המערכת.
אלכס מילר: אמרנו שבאמצע העונה הוא לא יכול לצאת, הוא חייב להישאר עונה.
אלכס מילר: דרך אגב, אם בחלק הראשון יש לו איזושהי בעיה ויכול להיות שצריך להיות איזשהו שיח ותשומת לב, אז יכול להיות למאמנים יש סיבה בצורה כזו או אחרת בחלק השני של העונה לשנות בעצם או לשפר, אם זה בעיה של מאמנים, זה לא סיבה אחרת שאי אפשר לתקן אותה, אז יכול להיות שיהיה לו סיבה לבוא ולשנות את זה.
אלכס מילר: כך הוא יודע, עכשיו ברגע שאני התחלתי את העונה, אני קשרתי שחקנים לשני עונות ופגרה באמצע.
אלכס מילר: אם התחלתי עונה עכשיו, השחקן קשור אצלי לשני עונות ופגרה באמצע – מה שאני רוצה אני יכול לעשות.
אלכס מילר: אז צריך להיות פה איזשהו גמישות שגם מהצד השני שתהיה הבנה.
חיים רמון: הערה, לגבי הזכאות בגדול בסעיף ה.
מירב ישראלי: אנחנו עכשיו עוברים לבגירים.
אלכס מילר: לגבי דבריי ההסבר, אחר כך תודיעו לי מה בכוונתכם לעשות.
מירב ישראלי: לגבי בוגרים כפי שאמרתי היום בחוק, יש למעשה כמה דרגות של גיל, שלגבי כל אחת מהם ההסדר קצת אחר.
מירב ישראלי: בעצם מה שמוצע פה זה לעשות הסדר אחיד מגיל 17 ומעלה.
מירב ישראלי: אני אקריא את ההסדר.
מירב ישראלי: "התאחדות או איגוד יתקינו תקנון והוראות בדבר העברה של ספורטאי מאגודה לאגודה כשהכוונה כאן היא ספורטאי מעל גיל 17.
מירב ישראלי: בתקנונים ייקבע גיל אשר לאחריו זכאי הספורטאי לעבור לאגודה אחרת ללא תשלום או גמול תוך התחשבות במספר השנים ששיחק באגודה ממנה הוא מבקש לעבור וההשקעה שהושקעה בו כספורטאי לצורך אימונו וקידומו.
מירב ישראלי: ספורטאי המבקש להשתחרר מקבוצתו עוד בטרם הגיע לגיל שנקבע בתקנון יכול לעשות כן באמצעות הגשת טופס כניסה להסגר אשר תקופתו תיקבע על ידי האיגוד או ההתאחדות ובלבד שלא תעלה על עונה אחת".
מירב ישראלי: זו ההצעה לגבי הבוגרים.
חיים רמון: בעניין הזה, מצד אחד בזכאות הזאת כתוב שהמעבר הוא ללא תשלום, או גמול, ומצד שני כתוב שיש להתחשב במספר שנים ששיחק באגודה, יש סתירה בניסוח, כך אני מבין את זה.
חיים רמון: מצד אחד לא, מצד שני כן.
מירב ישראלי: אני חושבת שהעניין של ההתחשבות במספר התקופות הוא נוגע לתקופות.
חיים רמון: אבל מצד שני את אומרת שהוא זכאי בגלל ההשבחה, אז או ללא תשלום או להתחשב.
רונית תירוש: זה נוגע למועד העברה, השחרור.
רונית תירוש: מועד השיחרור יכול להיות במיידי, יכול להיות אחרי כמה חודשים.
מירב ישראלי: ההתחשבות לא לגבי התשלום.
מירב ישראלי: השיקולים לא נוגעים לתשלום.
מירב ישראלי: אפשר להבהיר את זה בניסוח.
מירב ישראלי: בעיקרון, הכוונה היא שללא תשלום או גמול זה לגבי עצם העברה, והשיקולים, מספר שנים, ההשקעה, כל הדברים האלה לגבי התקופה שבה הוא רשאי לעבור.
רונית תירוש: המשפט "תוך התחשבות" צריך להעביר לסעיף ו' שהוא לא קשור לתשלום.
מירב ישראלי: בסדר, אפשר לעשות את זה.
רונית תירוש: אתה צודק, המשפט הזה נכנס במקום הלא נכון.
מירב ישראלי: אנחנו ננסח את זה אחרת.
משה אביבי: יש לי שתי הערות לסעיפים האלה, אני אתחיל מהסוף לגבי הנושא של ההסגר.
משה אביבי: צריך שיהיה ברור – שיתנו לאיגודים ולהתאחדויות כל אחד בהתאם לאופי של הפעילות שלו את האפשרות לעשות, קודם כל שיהיה ברור שכניסה להסגר יכולה להיות רק בפגרה ולא במהלך עונה, כפי שגם החוק היום קובע את זה.
אלכס מילר: מה קורה אם האגודות לא מגיעות להסכמה ביניהן?
אלכס מילר: התקנון צריך להיות בהסכמה של כולם.
אלכס מילר: אם יש מישהו שלא מסכים, אז מה אין תקנון?
משה אביבי: מי לא מסכים?
מירב כהן: אם איגוד בתוכו לא מצליח להגיע להבנה.
מירב ישראלי: עקרונית, היום בחוק קבוע שההודעה צריכה להיות בפגרה.
מירב ישראלי: לפי הסעיף הזה הגמישות נשארת בכל הדברים האלה לאיגוד בתקנון.
משה אביבי: אבל זה לא יהיה ברור מהניסוח.
מירב ישראלי: אתה יכול גם לקבוע בתקנון שזה לא בפגרה, אתה יכול לקבוע שזה במהלך עונה, מה איכפת לך, זה שיקול דעת שלך.
משה אביבי: אם אני אקבע שזה רק בפגרה, יבוא מישהו ויגיד לי אתה לא יכול לקבוע את זה כי כתוב התקופה היא שנה, אני נכנסתי באפריל, אני באפריל הבא חופשי.
משה אביבי: לא חשוב, נכנס במהלך עונה באפריל, אז יגיד לי, אני באפריל הבא נעלם לך באמצע מהקבוצה.
מירב ישראלי: אתה צודק שזה יוצר אי בהירות מתי סופרים את ההתחלה.
משה אביבי: צריך להיות עוד דבר ברור, פה אנחנו מדברים על בוגרים.
מירב ישראלי: אם זה בפגרה, אז זה רק עונה אחת אחרי הפגרה.
מירב ישראלי: זאת אומרת, הוא יכול להודיע רק בפגרה.
מירב ישראלי: הוא מודיע באמצע העונה, זה בעצם שתי עונות.
משה אביבי: זה עונה וחצי.
רונית תירוש: מהרגע שהוא מודיע הוא ממשיך לשחק עד תום עונה ואז הוא נכנס להסגר.
משה אביבי: אבל אין משמעות, הוא יכול להודיע בפגרה.
משה אביבי: נניח שהוא רוצה כבר באמצע עונה להיכנס להסגר, את ההודעה הוא יכול לתת בפגרה.
אלכס מילר: אין חוזה כמה עונות הוא מחוייב להיות?
משה אביבי: אנחנו פה מדברים על בוגרים.
מירב ישראלי: מה המצב היום לגבי הסעיפים הקיימים?
משה אביבי: שאם יש חוזה הוא לא יכול להיכנס להסגר.
משה אביבי: כלומר, אם יש חוזה עם אגודה שאני - - -
אלכס מילר: בחוזה כמה זמן בדרך כלל הוא חתום, עונה או שתי עונות?
משה אביבי: אין בדרך כלל.
אלכס מילר: השאלה מה האיגוד מחפש, האיגוד מחפש כמה שיותר לקשור את הספורטאי, או כמה שיותר להיות גמיש, כי אם הוא לא כל כך מצליח אז הוא יכול - - -
משה אביבי: אני יכול לדבר על הכדורגל, כי אני פחות מכיר את הענפים האחרים.
משה אביבי: בכדורגל, האחוז המאסיבי הגדול ביותר זה בכלל ליגות חובבים.
משה אביבי: זה ליגות אלף, ליגות בית, זה ליגות גימל.
משה אביבי: מבחינת מאסה, זה 80% מהספורטאים הבגירים שמשחקים, שהם לא מקצוענים בכלל לצורך העניין הזה.
משה אביבי: אנחנו למשל ניסינו להעביר אצלנו תקנה שספורטאים חובבים יוכלו לעבור ללא הסגרים בכלל.
משה אביבי: חברת הכנסת תירוש יודעת, אני דיברתי איתה בזמנו בנושא הזה, ובית הדין העליון שלנו בא ואמר לנו, לא, אתם לא יכולים לעשות את זה כי זה נוגד את הנושא של ההסגרים בחוק, כי אנחנו רצינו לתת מעבר חופשי בליגות חובבים.
משה אביבי: לעומת זאת בליגות מקצועניות, ששם יש הרבה כסף גדול גם לשחקנים מצד אחד, וגם האגודות משקיעות ובעלים פרטיים משקיעים הרבה כסף מצד שני, לא יכול שחקן – חתם שחקן לשלוש שנים עם אגודה, הוא לא יכול אחרי שנה להודיע שהוא נכנס להסגר וכאילו אין לו התחייבות חוזית כלפי האגודה, זה לא עובד, כלומר, צריך להיות ברור בעניין שאי אפשר להיכנס להסגר.
מירב ישראלי: זה מעורר שאלה האם הסעיפים האלה בחוק הם קוגנטיים, בעצם, הם מגנים על הספורטאים, או שהם סעיפים דיספוזיטיביים שאפשר להתנות עליהם בחוזה.
מירב ישראלי: זאת שאלה שאלתית.
יעקב פרידברג: לא חשבתי עליה.
מירב ישראלי: זאת אומרת, אתם מפרשים את זה היום שבעצם אתם יכולים לעקוף את הסעיפים האלה בחוזה, בעצם שאתה יכול להתנות על הסעיפים האלה בחוזה.
מירב ישראלי: בעצם יכול להתנות על הסעיפים האלה חוזה.
משה אביבי: נכון להיום, אם אני אתייחס לחוק הקיים, אני חושב שאם ספורטאי היה נכנס להסגר במהלך תקופת חוזה והקבוצה הייתה פונה לערכאה והייתה אומרת הוא לא יכול להיכנס, יש חוזה, והוא מכיר, יש את החוק ויש את התקנונים שלנו, והם מכירים את הדברים, אני חושב שהיו אומרים אתה לא יכול להיכנס להסגר, כי אחרת מה המשמעות של החוזה שאתה עשית?
משה אביבי: עשיתי איתך חוזה ונתתי לך סכומים מסוימים מתוך ידיעה שאתה אצלי שלוש שנים.
אלכס מילר: החוק לא יחול על מי שחתום חוזה.
מירב ישראלי: יש חוקים פשוט שבאים להגן על אנשים, והפרשנות שלהם היא שאי אפשר להתנות עליהם כי הם באים להגן על אנשים, זה נקרא קוגנטי.
אלכס מילר: לדוגמה בוועדת הכלכלה יש חוק סוכן שמגן על זכויותיו של כל מי שמייצג חברות זרות בארץ, כל סוכני המכירות וכו', גם שם אנחנו אמרנו, שאנחנו ניתן הגנה בחוק, אלא אם אין הסכם.
מירב ישראלי: זה בדיוק העניין, שנגיד בכל דיני הגנת הצרכן, גם אם אתה לא אומר שאפשר להתנות, להיפך הפרשנות היא שזה מגן על הצרכן, ואי אפשר להתנות על זה, גם אם אתה לא אומר את זה פה.
מירב ישראלי: יכול להיות שצריך להגיד את זה שאפשר או שאי אפשר.
משה אביבי: כמו שקבוצה יש לה הסכם לשלוש שנים עם ספורטאי, ואחרי שנה היא תבוא ותגיד, לא, אני החלטתי שאני לא רוצה להמשיך איתך את החוזה.
מירב ישראלי: החוק לא נותן לקבוצה את הזכות שהוא נותן לספורטאי.
משה אביבי: לכן הפרשנות שצריכה, וצריך להבהיר את זה בחוק שגם הספורטאי לא יכול באופן חד צדדי להפר הסכם, כבר מדובר בספורטאי בגיר, בספורטאי שהוא מקצוען, וקבוצה שהבעלים לפעמים - - - 30, או 40 מליון שקל בעונה כדי שהקבוצה שלו תהיה קבוצה רצינית, הוא לא יכול לבוא ולהפר את ההסכם בזכות איזשהו תנאי.
משה אביבי: אני רואה את הנושא של ההסגרים יותר בא לפתור בעיות של ספורטאים שהם ספורטאים חובבים, שהאגודה לא מחויבת כלפיהם בדרך כלל בכסף אלא בהחזר הוצאות, אולי בעוד איזשהן תשלומים קטנים.
משה אביבי: ספורטאי מקצוען שעשה הסכם והוא בגיר לתקופה, והקבוצה הבינה שהוא אצלה שלוש שנים, לא יכול לבוא ולהסתמך על איזשהו סעיף של הסגר ולמוטט אותם מהבחינה הזאת.
רונית תירוש: אין תלונות מהכיוון הזה.
מירב ישראלי: יש בזה הגיון.
אלכס מילר: נעשה מן הסדר כאן שיהיה כפוף לתקנונים, ואנחנו נוציא את כל מי שיש לו הסכם.
מירב ישראלי: או שהתקנון יקבע.
משה אביבי: אני חושב שזה נכון.
אלכס מילר: יהיה תקנון ויהיה את המנגנון שהוא בכל איגוד, ויהיה את המסלול השני שיש את החוזה, הסכם, ששם אנחנו לא נכנסים - - -
מירב ישראלי: לדעתי את זה אתם יכולים בתקנון גם לקבוע.
משה אביבי: אני חושב.
משה אביבי: כי אני חושב שגם צריכה להיות הפרדה בין החוק שקובע את הנורמות הכלליות לבין התקנונים.
אלכס מילר: אז מה סיכמנו?
מירב ישראלי: בעיקרון אנחנו באמת משאירים את ההצעה, שבעצם התקנונים יקבעו גיל שהוא יעבור ללא תשלום או גמול, כשהוא יבקש להשתחרר, אז הוא יוכל לעשות זאת באמצעות הגשת טופס כניסה להסגר, שתקופתו תיקבע, ובלבד שלא תעלה על עונה אחת, וכל זה תוך התחשבות – אנחנו ננסח את זה, נעביר את זה לסעיף הזה במספר השנים וכו'.
מירב ישראלי: מה שכן, השאלה שעלתה פה, איך ננסח את זה, ה"בלבד שלא תעלה על עונה אחת", זה בעצם עונה שלמה.
מירב ישראלי: זאת אומרת, בין אם הוא מודיע באמצע העונה, ובין אם הוא מודיע בפגרה, הוא צריך לחכות עוד עונה שלמה, זאת הכוונה.