GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מנואל טרכטנברג: הרי אוניברסיטאות המחקר צריכות להתמקד כלשונם יותר במחקר ועל כן בתארים הגדולים וכל עוד שהמערכת האחרת - המכללות והאוניברסיטה הפתוחה – צריכים להתמקד כמובן יותר בתואר הראשון.
אלכס מילר: דומני קראתי במעריב נראה לי, על העניין של איזו שהיא יזמה של משיכת הלימודים של תואר ראשון מהאוניברסיטאות והעברתם למכללות, זה משהו ש ---
מנואל טרכטנברג: המאמר ההוא, אני לא יודע מה המקורות שהשתמשו בו, אין מדיניות כזאת.
מנואל טרכטנברג: כלומר, כרגע אני אומר, מה שאתה רואה כאן לטעמי זה התפלגות נכונה.
מנואל טרכטנברג: כמובן יהיו אחוזים לפה או לשם, אבל אין שום כוונה בות"ת או במל"ג, לגרום לשינוי משמעותי בחלוקה הזאת.
מנואל טרכטנברג: גם באוניברסיטאות צריך את ה-B.A.
מנואל טרכטנברג: צריך להבין, ה-B.A זה פירמידה.
מנואל טרכטנברג: B.A שמזין M.A, M.A שמזין את הדוקטורט והמכללות מביאות פן נורא חשוב, שזה הפן של הנגישות המורחבת, גם גיאוגרפית, גם לשכבות אחרות של האוכלוסייה והחלוקה הזאת בהחלט נכונה.
מנואל טרכטנברג: מה שיש כן, אני חושב בשורה, זה בחלוקה האזורית.
מנואל טרכטנברג: הדרום והצפון יחדיו כיום מהווים 25% מכלל הסטודנטים.
מנואל טרכטנברג: שימו לב איפה היינו בתש"ן, כאשר לא היו כלל סטודנטים ומוסדות בצפון, ובדרום היו רק פחות מ-9% וכיום אנחנו מדברים ---
מוחמד ברכה: תש"ן – איזו שנה זו?
מנואל טרכטנברג: לפני 30 שנה.
מנואל טרכטנברג: וכיום אנחנו מדברים על 25% והמגמה הזאת תתעצם בחומש הקרוב, וזאת למה?
מנואל טרכטנברג: כי הגידול כל כולו במספר הסטודנטים, הולך למכללות, לא לאוניברסיטאות והמכללות נמצאות ברובן בפריפריה, ולכן אנחנו נראה גידול לאורך זמן בנתון הזה, ה-25% ילך ויגדל, וזו מגמה שצריך לברך עליה.
נסים זאב: בלי לפגוע באוניברסיטאות.
מנואל טרכטנברג: בלי לפגוע.
מנואל טרכטנברג: אני אומר המספר באוניברסיטאות לא גדל, הוא לא קטן, אבל הוא לא גדל.
מנואל טרכטנברג: הגידול מופנה למכללות שנמצאות ברובן ---
נסים זאב: בשונה מהמדיניות שהייתה אדוני, כפי שידוע לי לפני מספר שנים, לצמצם את מספר המכללות.
נסים זאב: לפני מספר שנים הייתה מדיניות של משרד החינוך לצמצם את המכללות יותר.
מנואל טרכטנברג: זה המכללות להוראה.
מנואל טרכטנברג: אוקי, לגבי המכללות להוראה אנחנו תיכף נתייחס, יש מדיניות גם לגבי זה.
מנואל טרכטנברג: לגבי תחומי הלימוד, אז אנחנו רואים גידול משמעותי בסטודנטים להנדסה ולאדריכלות, שיש בזה צורך רב במשק ושימו לב שאם אני סוכם את מספר הסטודנטים להנדסה ואדריכלות ובמדעים, אנחנו מגיעים ל-35% מכלל הסטודנטים, שזה אולי לא מספיק למשק הישראלי, אבל זה אחוז שהוא יותר גבוה לממוצע ב-OECD.
אלכס מילר: אני ראיתי שסוף סוף הצלחתם לעצור גם את העלייה בלימודי משפטים.
מנואל טרכטנברג: נכון, נכון, זה נעצר וזה חדשות טובות, בפרט לעורכי הדין, כי אז תהיה פחות תחרות.
אלכס מילר: יש לנו יותר עורכי דין בתל אביב מאשר בכל יפן.
נסים זאב: אבל גם מספר העבריינים ירדו במדינת ישראל.
נסים זאב: כמה שפחות עורכי דין יש פחות עבריינים.
אלכס מילר: לא, תקשיב, לא כל מתעסק בעבריינים.
מנואל טרכטנברג: פה השר אמר מילה, אז אני רוצה גם להגיד מילה על כך כאן.
מנואל טרכטנברג: תראו, נושא מדעי הרוח הוא נושא חשוב, הוא נושא שנמצא על סדר היום גם של הות"ת גם של המל"ג.
מנואל טרכטנברג: כבר התחלנו בהחלה של לימודי העשרה באוניברסיטאות, במוסדות, והמשמעות של לימודי העשרה זה שכל סטודנט, לא חשוב מה הוא לומד, איזה תואר הוא לומד, הוא ילמד גם מקצועות אחרים להעשרה, ובפרט מקצועות במדעי הרוח.
מנואל טרכטנברג: עכשיו, למה?
מנואל טרכטנברג: זה אחת מהדרכים לטעמי לתת מענה לדעיכה במדעי הרוח, מכיוון שאין מה לעשות, אם אתה מגדיל את הביקוש ללימודים למדעי הרוח, לקורסים, אז תהיה גם בתוך המוסדות סיבה להביא יותר סגל ולהקצות תקציבים לפיתוח קורסים וכדומה.
מנואל טרכטנברג: כלומר, אי אפשר, את הבעיה הזאת צריך לתקוף מכמה זוויות, ובהחלט הזווית הזאת, שהיא גם נכונה כשלעצמה, אני חושב שכל סטודנט במדינת ישראל, צריך להיחשף לערכי מדעי הרוח, לא חשוב אם הוא לומד פיזיקה או מדעי המחשב או מתמטיקה.
מסעוד גנאים: לפני כמה ימים קראנו על זה בקשר לבונוסים נדמה לי.
מסעוד גנאים: שרק הבונוסים למקצועות מדעיים – מתמטיקה, משהו כזה,
מנואל טרכטנברג: זה לגבי התיכון.
מנואל טרכטנברג: לא, אני מדבר כרגע על מה שקורה בתוך המוסדות.
מנואל טרכטנברג: על החלק ההוא אני לא אחראי, וזו שאלה חשובה שאתה אומר.
מסעוד גנאים: זה כן המועצה להשכלה גבוהה, נכון?
מנואל טרכטנברג: כן, אבל זה נוגע לפעילות של שר החינוך בממשק בין שתי המערכות – בין מערכת החינוך לבין מערכת ההשכלה הגבוהה.
מנואל טרכטנברג: אני לא מתנער מזה, אני אומר שאני מתייחס כרגע למה שקורה בתוך המוסדות ופה יש דרך ארוכה לעשות כדי להחזיר את מדעי הרוח למגרש, שיהיו ---
מסעוד גנאים: לא, אבל נדמה לי שהדברים כרוכים אחד בשני.
מנואל טרכטנברג: כן ולא.
מנואל טרכטנברג: אתה צודק, תראה, אני מסכים איתך לחלוטין שמה שקורה בתיכונים, מבחינת גם מדעי הרוח וגם מדעים באופן כללים, זה בעייתי.
מנואל טרכטנברג: אני לא רוצה להתייחס לזה כי זה הטריטוריה של שר החינוך, אבל אני לא מתנער מזה.
מנואל טרכטנברג: אני אומר שזה לא הנושא שאני רוצה לדבר עליו, אני לא אוטוריטה בזה.
מנואל טרכטנברג: אבל אני אומר, יש הרבה מה לעשות במדעי הרוח, וזה צעד שהוא בכיוון הנכון.
מנואל טרכטנברג: אני רוצה להתייחס לכמה דברים שקרו בשנתיים האחרונות, כדי שנדע לאן צריך להביא את זה הלאה.
מנואל טרכטנברג: לגבי מודל התקצוב – יישמנו שינוי במודל התקצוב, ששם דגש על תפוקות מחקריות תחרותיות להקצאת הכסף, לאמור – מוסד שמייצר יותר מאמרים מדעים חשובים, כפי שזה נמדד בז'ורנלים המדעיים הבין לאומים - מקבלים יותר תקציב.
מנואל טרכטנברג: אנחנו מתמרצים גם מצוינות בתחומי היתרון היחסי של כל מוסד.
מנואל טרכטנברג: לא כל מוסד יכול להיות טוב בכל תחום.
מנואל טרכטנברג: זו טעות להתפרש דק דק על פני כל התחומים.
מנואל טרכטנברג: מוסדות צריכים להחליט החלטות אסטרטגיות, באיזה תחומים הם רוצים להצטיין ולשים שם משאבים.
מנואל טרכטנברג: מודל התקצוב של ות"ת מעצים את זה.
מנואל טרכטנברג: נותן תמריצים לכך.
אלכס מילר: אבל מצד שני אתם גם צריכים לתת מענה לסטודנטים שרוצים ללמוד, במידה ותהיה התמחות של מקום, של מוסד כזה או אחר בתחומים מסוימים, שיהיה להם גם נגישות לאותם המוסדות.
מנואל טרכטנברג: ללא ספק.
אלכס מילר: זאת אומרת אם סטודנט גר בבאר שבע והוא רוצה ללמוד באיזה שהוא תחום בחיפה או הפוך, שתהיה לו גם נגישות להגיע לשם, כי עד היום בעצם ברוב התחומים בעיקרון לא היה איזה שהוא הבדל, לפחות לתארים הראשונים, במוסדות במקומות אחרים, וברגע שבאים ומתמרצים ומשקיעים יותר, אז כמובן שהנגישות זה גם כן דבר מאד חשוב.
מנואל טרכטנברג: מסכים איתך לחלוטין.
מנואל טרכטנברג: דרך אגב, האלמנטים החשובים בהגברת הנגישות זה מעונות סטודנטים.
מנואל טרכטנברג: מכיוון שאם, וזה דבר שאני רוצה לשים אותו על השולחן באופן מאד ברור.
מנואל טרכטנברג: כי היו טעויות לא מעטות שקרו בתחום הזה.
מנואל טרכטנברג: תראו, אומרים אנחנו רוצים נגישות לסטודנטים בפריפריה.
מנואל טרכטנברג: אז קמו מוסדות בפריפריה.
מנואל טרכטנברג: אבל אני אומר מבחן הנגישות הוא, שסטודנט מקריית שמונה יכול לבחור איפה ללמוד.
מנואל טרכטנברג: יש לו את תל חי, יפה מאד ואילולי תל חי, חלק ניכר מהאוכלוסייה לא הייתה מגיעה להשכלה גבוהה.
מנואל טרכטנברג: אבל אם יש סטודנט מתל חי, מקריית שמונה שרוצה להמשיך ל-M.A בתל אביב, באוניברסיטת תל אביב, אז זה גם צריך להיות אופציה.
מנואל טרכטנברג: העניין של מחסור במעונות פוגע באופציה הזאת, כי עלות יוקר המחייה לסטודנט מקריית שמונה, שהוא רוצה ללמוד בתל אביב, זה לא כמו סטודנט שגר בתל אביב, שמשפחתו גרה שם.
מנואל טרכטנברג: אז מה שאני רוצה להדגיש מאד זה שצריך מעונות סטודנטים שיהיו בכל המקומות, כי הטעות היא לחשוב שאת הנגישות אתה מגדיל רק אם אתה נניח בונה מעונות בפריפריה.
מנואל טרכטנברג: זה טוב, זה חשוב, אבל צריך גם בכל מקום, כי אם לא הסטודנטים בפריפריה לא יגיעו למכון ויצמן ולא יגיעו לאוניברסיטה העברית ולא יגיעו לאוניברסיטת תל אביב.
אלכס מילר: אז אפשר להגיד שבהיבט הקצאת הקרקעות ובהיבט של כל אותן ההטבות שצריכים להיות למוסדות להשכלה הגבוהה בבניית מעונות, זה איזה שהוא צעד שהממשלה צריכה ללכת אליו.
אלכס מילר: זאת אומרת אם אתה מקצה, אני יודע, אני שמעתי, אני לא בא להגיד את זה כעובדה, אבל אני יודע שיש מדיניות מסוימת של ראש עיריית תל אביב, כלפי כל מה שקשור למעונות הסטודנטים.
אלכס מילר: הוא לא הכי מעודד את זה, בוא נגיד ככה.
אלכס מילר: אני גם יודע שאין, אני ניסיתי להעביר הצעת חוק על פטור מארנונה למעונות הסטודנטים, גם זה לא הכי מתקדם.
אלכס מילר: עכשיו, אם יהיו קרקעות, אם יהיה שיתוף פעולה – בסופו של דבר זה יקום.
אלכס מילר: וגם המחירים יהיו הרבה יותר אטרקטיביים.
עליזה שנהר: יש קרקעות ולא קל לבנות מעונות.
עליזה שנהר: תלמיד מתל חי גם לא יכול להגיע לעמק יזרעאל.
מנואל טרכטנברג: מאה אחוז, אני אומר, הבעיה ---
קריאה: אין להם כסף לבנות.
מנואל טרכטנברג: כל מה שאני אומר זה שצריך להבין שבעיית הנגישות שאתה העלית, היא יותר מורכבת מאשר שזה נראה תחילה, ולפעמים מתוך כוונות טובות – עושים את ההיפך.
מנואל טרכטנברג: אני אומר לך בצורה חד משמעית, אחד המחסומים למשל לגבי האוכלוסייה הערבית ללמוד באוניברסיטאות את מה שהם רוצים – זה בגלל שאין מעונות.
מנואל טרכטנברג: חד משמעית.
מנואל טרכטנברג: אבל לא רק, גם אני אומר סטודנט מקריית שמונה – קשה לו מאד ואני יודע את זה כעובדות של יום יום, קשה לו להגיע לתל אביב ללמוד במכון ויצמן.
אלכס מילר: אני רק מקווה מאד שבדו"ח שלך, שאנחנו נדון עליו בשבוע הבא, אולי גם תהיה התייחסות לנושא הזה.
מנואל טרכטנברג: טוב, מאה אחוז.
אברהם מיכאלי: פרופסור טרכטנברג, האם במסגרת התמריצים שאתם חושבים עליהם, לא לתת עידוד גם למרכזים מסוימים להיות גם מרכזי מצוינות, כי אני יודע שיש לכם קריטריונים למרכזי מצוינות, אבל לא כולם אולי עומדים בקריטריונים שלכם, ו...
אברהם מיכאלי: מצטיינים בתחום מסוים, שהם כבר פיתחו את זה באותו מוסד שלהם.
מנואל טרכטנברג: כן, אז אני אמרתי יש עניין של פיתוח מצוינות בלא הכותרת של מכרז מצוינות, ואנחנו נותנים תמריצים לזה, ויש את מרכזי המצוינות כיצורים, כישויות שקמו ועומדים לקום גם בעתיד.
מנואל טרכטנברג: אז אני אומר, יש גם וגם.
מנואל טרכטנברג: מוסד יכול להחליט שהוא רוצה להצטיין בתחום מסוים, בלא שאתם שם את הכותרת של מרכז מצוינות.
מנואל טרכטנברג: אם הוא יעשה את זה המוסד, יקבל יותר כסף מאיתנו.
מנואל טרכטנברג: אם זה יתבטא בהצטיינות אמיתית – דרך פרסומים, דרך זכייה בקרנות תחרותיות וכו'.
מנואל טרכטנברג: אין פה, אני רוצה שתבינו, בתחום הזה אנחנו בהשכלה הגבוהה, בצורת התקצוב, אנחנו שונים ממערכות ציבוריות אחרות.
מנואל טרכטנברג: אין פה עניין של החלטה שרירותית.
מנואל טרכטנברג: אני לשמחתי הרבה לא יכול להחליט כמה כסף אוניברסיטת בן גוריון תקבל, לשמחתי הרבה.
מנואל טרכטנברג: כי יש מודל והמודל מבוסס על נתונים שהם לא נתונים שאנחנו מייצרים.
מנואל טרכטנברג: כשאתה סופר פרסומים בז’ורנלים שמתפרסמים בחוץ לארץ, בארצות הברית או באירופה, זה נתון אובייקטיבי ואין פה מקום לאיפה ואיפה.
מנואל טרכטנברג: וכשאני אומר מצוינות, הכוונה היא לאיכות ולכמות של המאמרים המקצועיים שמתפרסמים בז’ורנלים מהשורה הראשונה.
אלכס מילר: רבותי, אני רק רוצה להזכיר לכם שאנחנו עוד חצי שעה מסיימים, כך שפחות שאלות.
מנואל טרכטנברג: אני רוצה לגבי התקציב.
מנואל טרכטנברג: בשנה הראשונה של התכנית התקבלה תוספת תקציבית מאד משמעותית – 620 מיליון שקל.
מנואל טרכטנברג: בשנה השנייה שמתחילה עכשיו, התוספת היא הרבה יותר קטנה, התוספת היא של 117 מיליון ואני רוצה פה להגיד – יש רחשים שאתם שומעים, גם בתקשורת, על חוסר שביעות רצון במערכת גם מהמהלך התקציבי, ואני אומר – חוסר שביעות הרצון נובע מהמספר הזה, שהשנה התוספת היא הקטנה ביותר מתוך כל תוכנית החומש, השש שנתית.
מנואל טרכטנברג: תסתכלו על המספרים אחר כך ועל מה שקדם לזה.
מנואל טרכטנברג: השנה זה העלייה הכי נמוכה והסיבה לכך, אני רוצה להזכיר היסטורית, זה שבזמן שגיבשנו את התכנית גם ניהלנו משא מתן עם הסטודנטים על העלייה בשכר הלימוד.
מנואל טרכטנברג: השנה, לפי התכנית ההיא, שכר הלימוד היה צריך לעלות בצורה משמעותית ואז זה היה המקור השני שאיננו כרגע.
מנואל טרכטנברג: אני לא בא לערער על כך, אני אומר את זה כעובדה.
מנואל טרכטנברג: ולכן כשאנחנו מסתכלים על מה שקורה עם ההשכלה הגבוהה, לא לשכוח שחסר שליש ממה שהיה צריך להיות.
מנואל טרכטנברג: התוספת להשכלה הגבוהה בסוף הייתה צריכה להיות לא 2 מיליארד בסך הכל, אלא 3 מיליארד, והמיליארד הנוסף הזה חסר, וחלק ניכר ממנו היה צריך להגיע השנה.
מנואל טרכטנברג: אז כשאתם שומעים את הדברים, יש דברים בגו.
מנואל טרכטנברג: יש חסר שנגרם כתוצאה מזה.
מנואל טרכטנברג: אלה העובדות.
מנואל טרכטנברג: אנחנו צריכים להתיישר לפי זה.
אלכס מילר: אז אני מבין שהתאחדות הסטודנטים אשמים שבכך שיש אי שביעות רצון במערכת ההשכלה הגבוהה.
מנואל טרכטנברג: לא, הם לא אשמים.
מנואל טרכטנברג: אני אומר אלה העובדות, ואיציק מכיר את זה היטב.
קריאה: אפשר להביא את זה ממקור אחר.
מנואל טרכטנברג: כל מה שאני אומר זה שלא נחשוב שהתכנית היא כפי שהגינו אותה וגיבשנו אותה בזמנו.
מנואל טרכטנברג: חסר שליש, זה הכל.
מנואל טרכטנברג: זו עובדה.
נסים זאב: אז איך ממשיכים לתפקד?
מנואל טרכטנברג: אך ממשיכים.
מנואל טרכטנברג: ממשיכים.
מנואל טרכטנברג: אנחנו התאמנו את עצמנו לזה, אבל אני אומר – אין את הרווחה הזאת.
נסים זאב: איפה זה פוגע?
נסים זאב: במה?
מנואל טרכטנברג: אז למשל בגיוס סגל.
מנואל טרכטנברג: הם עוד לא באותו קצב.
מנואל טרכטנברג: אם היה אותו שליש שחסר, היינו מגייסים יותר סגל.
אלכס מילר: מהדקים חגורה שנה אחת ושנה הבאה משחררים קצת.
אלכס מילר: לא נורא.
מנואל טרכטנברג: עכשיו, מה עוד קרה וזה חשוב שתדעו.
מנואל טרכטנברג: מתווה להתפתחות המוסדות על פני החומש.
מנואל טרכטנברג: קודם כל הפיתוח הפיזי, הבינוי.
מנואל טרכטנברג: אנחנו מקצים לזה 400 מיליון שקל, מזה 100 מיליון תחרותי, ו-300 מיליון שקל הולך כל כולו לבינוי במכללות, כל כולו.
מנואל טרכטנברג: על כך לאוניברסיטאות יש טענות קשות נגדנו.
מנואל טרכטנברג: מה לעשות, המכללות הן יותר חדשות, יש להן יותר צרכים, הן גדלות, ראינו את זה, בקצב יותר מואץ, ולכן 300 מתוך ה-400 הולכים ישירות למכללות.
מנואל טרכטנברג: יש 10,000 מכסות סטודנטים, מכסות חדשות.
מנואל טרכטנברג: כל המכסות הולכות למכללות, לא מכסה אחת הולכת לאוניברסיטאות.
מנואל טרכטנברג: אמרתי, כל הגידול הוא לשם.
מנואל טרכטנברג: ולגבי המתווה האקדמי, אנחנו התווינו את המתווה לפתיחת תכניות לימוד חדשות על פני החומש.
מנואל טרכטנברג: הדגש בהקצאה של כל הדברים האלה הוא אלף על פריפריה גיאוגרפית ופריפריה סוציו כלכלית.
מנואל טרכטנברג: בפעם הראשונה אנחנו משתמשים בנתונים על מי הם הסטודנטים, לא רק איפה המכללה נמצאת.
מנואל טרכטנברג: כמו כן, אזורי עדיפות לאומית וגם אנחנו נותנים דגש על תחומים שחשובים למשק, למשל בהנדסה.
מנואל טרכטנברג: אז בהקצאת הבינוי, בהקצאת המכסות ובהקצאת תחומי לימוד חדשים, תכניות לימוד חדשות – אנחנו שמים דגש על הדברים האלה באופן מפורש.
אלכס מילר: כמה מתוך 10,000 קיבלו באריאל?
אלכס מילר: כי אני יודע שהבעיה שם היא אחת מהבעיות כי קשות מבחינת הקצאת הסטודנטים.
מנואל טרכטנברג: אני לא יודע, אני לא זוכר את המספר, אבל גידול לפי הקריטריונים.
מנואל טרכטנברג: אני לא יודע משה אם אתה זוכר את המספר.
משה ויגדור: אריאל – 1,600.
מנואל טרכטנברג: משהו כזה.
אלכס מילר: 1,600?
אברהם מיכאלי: ויש עדיין חסר של אלפים.
משה ויגדור: יש איתם הסדר ארוך טווח.
מנואל טרכטנברג: לגבי מרכזי מצוינות – הדברים נאמרו – הוקמו ארבעה כבר בקוגניציה, במחשבים וכו'.
מנואל טרכטנברג: אנחנו מקימים עוד עשרה בשנה הקרובה, בתהליך מאד מסודר של הוצאת קול קורא וקבלת הצעות וכו'.
מנואל טרכטנברג: אני רוצה להדגיש את זה, זה תהליך עם השקעה Bottom Up מלמטה למעלה.
מנואל טרכטנברג: קיבלנו הצעות מחוקרים על איזה נושאים ללכת עליהם וכו', זה לא החלטות שריריות שלנו, והקמנו, גם את זה צריך לציין, ועדה מדעית בין לאומית מייעצת, שמורכבת מ-11 חוקרים מובילים בעולם, מתוכם ארבעה זוכי פרס נובל והם מייעצים לנו בעניין הזה.
מנואל טרכטנברג: זה נותן הרבה מאד לגיטימציה לדבר הזה.
מוחמד ברכה: מובילים בעולם זאת אומרת ישראלים?
מנואל טרכטנברג: עדה יונת היא אחת מהארבעה, אבל עוד שלושה הם מארצות הברית.
אברהם מיכאלי: מנואל, היחס בין המכללות לאוניברסיטאות, אני מקווה שזה לא יישאר ביחס הזה, כי יש מכללות שאפשר להפוך אותן למכרזי מצוינות.
אברהם מיכאלי: יש מכללה אחת לפי ה---
אברהם מיכאלי: אני רואה בנתון שאתם כותבים פה שש אוניברסיטאות ומכללה אחת.
מנואל טרכטנברג: כן, הם שותפים ל ---
אברהם מיכאלי: למה היחס הזה?
אברהם מיכאלי: בגלל תשתיות או בגלל ש ---
מנואל טרכטנברג: לא, לא, לא.
מנואל טרכטנברג: תראה, זה מה שקרה בפועל והרי אנחנו לא מחליטים על זה.
מנואל טרכטנברג: יש הצעות, יש שותפויות בין אוניברסיטאות למוסדות אחרים, בתי חולים, מכללות.
מנואל טרכטנברג: מי שזכה – זכה.
מנואל טרכטנברג: אין החלטה מראש על זה.
מנואל טרכטנברג: לגבי הסדרת יחסי עבודה – הדברים נאמרו על ידי השר.
מנואל טרכטנברג: אני לא אחזור על זה.
מנואל טרכטנברג: אני רק אגיד מילה על הסגל הזוטר, כי זה חשוב וזה נמצא על סדר היום.
מנואל טרכטנברג: במהלך השבוע החולף אנחנו נכנסנו לעובי הקורה והצענו גם לפורום ור"ה וגם אל מול הסגל הזוטר, מתווה עקרוני לפתרון.
מנואל טרכטנברג: קיבלנו הדים חיוביים גם בישיבה בור"ה, ורבקה תוכל להרחיב על כך, וכמו כן קיבלנו תגובה חיובית מהסגל הזוטר.
מנואל טרכטנברג: כרגע יושבים הצוותים של ור"ה בראשותו של מוטי כהן, אל מול הסגל הזוטר ומנסים לתרגם את ההסכמה העקרונית הזאת להסכם ממשי.
מנואל טרכטנברג: זה לא קל, אבל זה אפשרי.
מנואל טרכטנברג: אנחנו לא נמצאים באותו מקום שהיינו לפני מספר שבועות, שהיה לכאורה תהום בין הצדדים.
מנואל טרכטנברג: אז עכשיו זה, המאמץ הוא לתרגם את העקרונות שהוסכמו, לא בחתימה, אני אומר ברוח הדברים – להסכמות ממשיות בין הצדדים.
מנואל טרכטנברג: ואם זה יקרה ואני בטוח שזה יקרה – נעשה צעד גדול קדימה.
מנואל טרכטנברג: וכמו כן, לגבי הסגל המנהלי באוניברסיטת תל אביב, אני לא אקדים את המאוחר, אבל נמצאים על סף הסכם גם שם.
אברהם מיכאלי: מה לגבי מורים מן החוץ?
מנואל טרכטנברג: זה חלק מהסגל הזוטר.
אברהם מיכאלי: אני הבנתי שזו קבוצה נפרדת.
מנואל טרכטנברג: יש מכלול ---
אברהם מיכאלי: אז הבנתי את זה מ ---
מנואל טרכטנברג: זה מכלול שכולל מורים מבחוץ, עמיתי הוראה, אסיסטנטים וכו', גם בקרב הסטודנטים.
מנואל טרכטנברג: זה כולל את כל המגוון.
קריאה: לא, במכללות זה אחר.
מנואל טרכטנברג: לא, במכללות לא.
מנואל טרכטנברג: אני מדבר על מה שקורה כרגע מול האוניברסיטאות.
מנואל טרכטנברג: טוב, כמה דברים נוספים במהרה.
מנואל טרכטנברג: פתיחת בית הספר לרפואה, אני לא אחזור על זה, אני רק אגיד שזו פעם ראשונה זה כמעט ארבעה עשורים שקם בית ספר לרפואה חדש במדינת ישראל.
מנואל טרכטנברג: אני רוצה גם בהזדמנות הזאת פה, בוועדה הזאת בכנסת להגיד מילה אחת.
מנואל טרכטנברג: הסיקור שזה זכה בתקשורת היה מינורי לחלוטין, ואני באיזה שהוא מקום מצר על כך, כי זה חדשות גדולות שבמדינת ישראל קם בית ספר לרפואה חדש.
אלכס מילר: אני בטוח שאם היית סוגר אחד, אז זה היה הרבה יותר.
מנואל טרכטנברג: זה נכון.
מנואל טרכטנברג: חדשות לא טובות בדרך כלל ---
מסעוד גנאים: אבל בנאומו של ראש הממשלה זה היה הדבר המרכזי.
מנואל טרכטנברג: מה?
מסעוד גנאים: בנאומו של ראש הממשלה בפתיחת מושב החורף, זה היה הדבר המרכזי.
מנואל טרכטנברג: בסדר, אבל אני פשוט מתייחס לעובדות.
מנואל טרכטנברג: זה חשוב להגיד את זה, כי אני חושב שגם לוועדת החינוך בכנסת יש תפקיד בעניין הזה של להוציא החוצה את הדברים הטובים שקורים במדינת ישראל.
מנואל טרכטנברג: זה דבר גדול שעשינו את זה.
מנואל טרכטנברג: ניהול תהליכי אישור תכניות מל"ג ות"ת – פה משה ויגדור מנהל תהליך מדהים של ייעול וזירוז התהליכים האלה.
מנואל טרכטנברג: מדינת ישראל התקבלה לסרן, סרן זה המאיץ הגדול ביותר בעולם שנמצא בשוויץ, היא חברה מלאה.
מנואל טרכטנברג: אני רוצה להגיד לכם – ארצות הברית לא חברה בסרן.
מנואל טרכטנברג: כלומר, יש מעט מאד מדינות מחוץ לאירופה שחברות בסרן.
מנואל טרכטנברג: זה כבוד גדול, זה עולה לנו גם, אבל זה צעד מאד משמעותי מבחינת המדע בישראל.
מנואל טרכטנברג: אנחנו התחלנו תהליך של שיתוף פעולה אקדמאי עם סין.
מנואל טרכטנברג: סין זה כבר המעצמה השנייה בעולם, ואנחנו צריכים להתחבר אליהם.
מנואל טרכטנברג: וכמו כן אנחנו שותפים מלאים בפרויקט תחליפי הנפט ובפרויקט הסייבר שהתניע ראש הממשלה את שניהם, והם דברים חשובים שקורים.
מנואל טרכטנברג: מה הם האתגרים לעתיד, ואני פה אקצר.
מנואל טרכטנברג: קודם כל המשך היישום של התכנית הרב שנתית זה לא דבר של מה בכך.
מנואל טרכטנברג: זה לא קורה בצורה אוטומטית.
מנואל טרכטנברג: צריך לעבוד קשה כדי שהדברים האלה יקרו.
מנואל טרכטנברג: הנגשת האקדמיה למיעוטים ולחרדים, אנחנו נמצאים בשלב מתקדם של גיבוש של הדברים האלה.
מנואל טרכטנברג: אני מודה כאן שאני הייתי אמור להקדיש את רוב זמני בקיץ לנושא הזה ולא יכולתי, בגלל עיסוקים אחרים שמוכרים, ולכן העניין הזה לא התקדם בקצב שרצינו.
מנואל טרכטנברג: צריך להגיד את הדברים, אני מצטער על כך, אבל הייתה סיבה, אני לא יודע אם טובה, הייתה סיבה מוצדקת.
מנואל טרכטנברג: אנחנו עמלים על הקמת תאגיד נפרד לתמיכה בסטודנטים, לרבות פר"ח ופעילות חברתית.
מנואל טרכטנברג: זה נושא חשוב מאד וכרגע העניין הזה לא מוסדר וצריך לעשות סדר, להקים תאגיד, משה מוביל את התהליך.
נסים זאב: לגבי פר"ח?
מנואל טרכטנברג: פר"ח גם, זה יכלול את פר"ח.
מנואל טרכטנברג: כלומר יהיה תאגיד שמטפל בכל הנושא של ---
נסים זאב: ואיך תהיה החלוקה?
נסים זאב: לפי מה?
נסים זאב: איך החלוקה של פר"ח תהיה לגבי הסטודנטים?
מנואל טרכטנברג: לא, לא, לא חלוקה.
מנואל טרכטנברג: אני אומר התאגיד הזה יטפל בנושא הזה.
מנואל טרכטנברג: יש את העניין של ההסדרה המוסדית, אני לא אכנס.
מנואל טרכטנברג: העניין של מעבר המכללות לחינוך לות"ת – הייתה התייחסות קודם לזה.
מנואל טרכטנברג: הנושא הזה נמצא בתהליך ובשיתוף פעולה מלא עם משרד החינוך.
אלכס מילר: הוא נמצא בתהליך כבר שנים, מתי הוא מסתיים?
מנואל טרכטנברג: לא, לא כבר שנים, לא, לא.
מנואל טרכטנברג: ההסכם על כך בין משרד החינוך לנו נסגר לפני כשנה וחצי וכבר כרגע יש ---
משה ויגדור: יש היום ארבע קבוצות כבר.
מנואל טרכטנברג: ארבע קבוצות כבר.
משה ויגדור: של מכללות שעובדות ביחד לאיחוד.
מנואל טרכטנברג: אחווה זה המכללה הכי מתקדמת בעניין הזה.
משה ויגדור: יש את לוינסקי וסמינר הקיבוצים ויש עוד אחרים.
אלכס מילר: אפשר להגיד שתוך שנה רוב הסטודנטים לחינוך יעברו לות"ת?
מנואל טרכטנברג: לא, לא, ממש לא.
מנואל טרכטנברג: רוב הסטודנטים לא, אבל חלק ניכר מהם, לא תוך שנה.
מנואל טרכטנברג: זה תהליכים מאד לא פשוטים גם מבחינה משפטית.
אלכס מילר: אבל מה היעד שלכם?
אלכס מילר: מתי אתם רוצים?
אלכס מילר: תוך שנה, שנתיים, שלוש?
מנואל טרכטנברג: לא, לא, היעד הוא שתוך תוכנית החומש, זה חלק מתוכנית החומש.
אלכס מילר: וגם כמובן שינוי של השם של התואר, נכון?
אלכס מילר: מ-B.D ל-B.A או שאתם ממשיכים עם הסוגיה הזאת, כי זה ---
מנואל טרכטנברג: אני לא יודע להגיד לך על זה.
אלכס מילר: דיברנו על זה כבר כל כך הרבה פעמים על ההמצאות ---
משה ויגדור: אנחנו מקווים שבתוך שנה יהיו לנו כבר שתי מכללות מאוחדות, ארבע מכללות שיתחברו לשתיים, כי זה התנאי ויוכלו להיכנס לתוך ות"ת תוך שנה.
משה ויגדור: ואנחנו מדברים על עוד קבוצת מכללות במהלך החומש.
משה ויגדור: זה התהליך ארוך, תהליך שדורש גם תקציבים, זה לא ילך בלי תקציבים נוספים ומל"ג במקביל תקיים דיון לגבי נושא התארים.
אלכס מילר: לפחות שאנחנו נדע שכל מי שעובר כבר לות"ת, שגם השינוי של התארים יהיה במקביל.
משה ויגדור: זה יעבור דיון במל"ג, מל"ג מודעת לזה, זה חלק מתהליך.
אלכס מילר: צריך לצמצם את כל ההמצאות האלה שעשו במשך שנים בישראל, של כל מיני תארים, כמו שעשיתם עם בי סיינס, והוצאתם את ביטק לגמרי, לדעתי לגמרי, אין ביטק היום בארץ, נכון?
אלכס מילר: או שיש.
מנואל טרכטנברג: ביטק?
מנואל טרכטנברג: אני חושב שאין.
אלכס מילר: אז יפה, אז אותו דבר אפשר גם לעשות עם החינוך, כי זה משהו באמצע.
מנואל טרכטנברג: טוב, לתשומת לב המל"ג.
מנואל טרכטנברג: והנקודה האחרונה זה הקמת חברה למסחור ידע, משותפת למספר מכללות.
מנואל טרכטנברג: אני חושב שזה דבר מאד משמעותי וזה משדרג גם את המכללות.
אלכס מילר: אנחנו פשוט עוד רבע שעה מסיימים, אני רוצה לתת לחברי הכנסת.
מנואל טרכטנברג: טוב, רק תנו לי להגיד מילה אחת על הסוגיות התקציביות דווקא, מילה אחת.
מנואל טרכטנברג: תראו, אנחנו בתוך המתווה התקציבי שהוסכם, אבל אמרתי את זה קודם – שליש חסר וזה בא לידי ביטוי במצוקות שעדיין מורגשות במוסדות.
מנואל טרכטנברג: יתרה מזאת, יש קושי גובר בגיוס תרומות בגלל המשבר העולמי, בכלכלה העולמית.
מנואל טרכטנברג: צריך לתת את הדעת על זה.
מנואל טרכטנברג: המערכת כרגע לא יודעת לתקצב תשתיות מחקר כבדות, וזה נושא שיותר ויותר יעסיק אותנו בשנים הקרובות.
מנואל טרכטנברג: גם התקצוב של בית הספר לרפואה בצפת, הוא עדיין לא סגור עד הסוף וגם ההשתתפות בתכניות בין לאומיות.
מנואל טרכטנברג: ולסיכום רבותי, אני חושב שזו הייתה שנה עם הרבה מאד עשייה חיובית לאקדמיה בישראל, אבל כפי שאמרתי – רק התחלנו לטפס במעלה ההר ואנחנו נחושים להמשיך בדרך הזאת, אבל העבודה עדיין מרובה.
מנואל טרכטנברג: תודה רבה לכם.
אלכס מילר: טוב, חבר הכנסת ברכה, אחריו עליזה בבקשה, וניסים אחריה ויש לנו עוד.
אלכס מילר: אז רבותי, עשר דקות, כל אחד 3 דקות בקצרה.
מוחמד ברכה: אוקי.
מוחמד ברכה: אני מבין שאפשר לשאול גם לגבי דברים שאמר השר לפני שיצא, שדובר על עלייה בשיעור של 70% בתלמידי רפואה בשנים האחרונות, זה כתוצאה ממה?
מוחמד ברכה: מהורדת רף הקבלה או ---
מוחמד ברכה: אני רוצה לשאול את כל השאלות ביחד, פרופסור טרכטנברג, אני אגיד את כל הדברים בבת אחת.
מוחמד ברכה: אני מבין שפרופסור שנהר תדבר אחרי.
מוחמד ברכה: כשהשר דיבר על גמישות ארגונית, זאת אומרת בקבלת אנשים סגל, האם אין סכנה של יצירת מצב של העסקת סגל בתנאים כפייתיים, אם לא הייתי אומר אפילו בתנאים שאינם מתאימים למוסד מכובד, וזה סוג אחר או שם קוד לעובדי קבלן מסוג אחר.
מוחמד ברכה: אני חושב שהכיבוס השפה של להגיד גמישות ארגונית על ידי העסקת אנשים בחוזה, ואז הם תמיד מתנדנדים כעלה נידף ברוח, אני חושב שזה לא מוסיף למוסדות להשכלה גבוהה, גם אם זה מכללות.
נסים זאב: אבל הם מקבלים יותר בפועל.
נסים זאב: בגלל שהם בחוזה מיוחד, הם מקבלים הרבה יותר.
מוחמד ברכה: תן לה לענות, היא יודעת מה לענות.
מוחמד ברכה: בעניין של סטודנטים ישראלים שלומדים בחו"ל אדוני, הרי הסטודנטים האלה לומדים, מסיימים וחוזרים, ברובם חוזרים ומשתלבים בשוק העבודה – אם זה אקדמאיים אם זה בעלי מקצועות.
מוחמד ברכה: אני חושב שהגיע הזמן שהמועצה להשכלה גבוהה וגם ות"ת, יקדישו מחשבה איך לייצר מצב של קליטת הסטודנטים האלה, רובם אני מניח לא לומדים שם מתוך בחירה, אלא מתוך בריחה, כי הם לא יכולים להשתלב כאן, ואני חושב שיש מקום ---
עליזה שנהר: לקלוט ללימודים אתה מתכוון?
מוחמד ברכה: כן, כן, בארץ.
מוחמד ברכה: אני חושב שהגיע הזמן לעשות מחקר מערכתי שינסה לתאר את הבעיה, את מקורותיה, את שורשיה ואיך אפשר לייצר פתרון ארוך טווח, על מנת שהסטודנטים ייקלטו כאן בארץ, היות ובסופו של דבר הם משתלבים בשוק העבודה כאן.
מוחמד ברכה: הנושא הנוסף הוא – מתוך 67 מוסדות אקדמאיים בישראל, כידוע יש רק אחד במגזר הערבי שמוכר על ידי המועצה להשכלה גבוהה, וגם ההתניה של ההכרה הייתה גם שהוא לא יהיה מתוקצב, שאני מדבר על המכללה בנצרת שפועלת כבר שנה שנייה.
מוחמד ברכה: אני חושב שזה מצב בלתי סביר לחלוטין.
מוחמד ברכה: אני ראיתי שבאתגרים לעתיד אתה שמת את זה כאחד הדברים, אבל אני חושב שזה נושא שאינו סובל דיחוי, וזה לא כסף גדול, במצב של המכללה כפי שהיא היום.
מוחמד ברכה: אמנם יש להם יומרות ואני באמת מלווה את זה מקרוב ויש להם כבר שטח של אדמה שרוצים לבנות משהו רציני וכו' וכו'.
מוחמד ברכה: אבל לפחות בכל מה שקשור לתחום שלך כראש הות"ת, אני חושב, אני מבקש לשנות את ההחלטה שהמוסד הזה לא יהיה מתוקצב.
מוחמד ברכה: זה כמעט כדי לקיים אותו אנחנו עוסקים כמעט בקיבוץ נדבות, כמעט, על מנת שהדבר הזה ימשיך לעמוד על הרגליים וזה לא כסף גדול.
מוחמד ברכה: באמת זה לא כסף גדול.