GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אבי גור: 750 שקלים זה לחודש או לשנה?
נפתלי דרעי: לשנה.
נפתלי דרעי: דמי חבר לשנה.
יוסי לוי: גם אצל אלה שגובות 750, חלק מהחניכים לא יכולים לשלם.
נפתלי דרעי: ודאי, בפריפריה זה הרבה פחות ולפעמים פוטרים לגמרי.
נפתלי דרעי: זה מקור כספי שנועד לאפשר לתנועה לקיים את עצמה.
נפתלי דרעי: בעניין הזה אני רוצה לומר.
נפתלי דרעי: אם בודקים את תנועות הנוער – גם בעבר, גם בנושא הביטחון, בטיחות– אנחנו אוהבים להחמיר עם עצמנו ואנחנו בהחלט מגיעים להסכמות עם משרד החינוך, גם בעניין הזה של דמי החבר.
נפתלי דרעי: אנחנו עכשיו במהלך עם משרד החינוך, בתיקון התקנה שיהיה אנחנו נכניס התייחסות לנושא דמי החבר בתנועות הנוער.
נפתלי דרעי: אנחנו רוצים שזה יהיה כתוב בתקנה, שזה יהיה שחור על גבי לבן, מה דמי החבר שתנועות הנוער יכולות לגבות.
אלכס מילר: וזה בלי שום קשר לציוד, לטיולים ולמחנות.
נפתלי דרעי: דמי החבר, כן.
נפתלי דרעי: חניך שמשלם דמי חבר, אם הוא יוצא למחנה קיץ הוא משלם עבור מחנה הקיץ, זה ברור.
נפתלי דרעי: זה לא כולל.
אלכס מילר: בממוצע, זה יוצא בערך 1,400-1,300 שקלים.
נפתלי דרעי: כן, לחניך צעיר זה יכול להגיע.
יוסי לוי: בממוצע לתנועה שגובה גבוה.
אלכס מילר: רבותי, לא צריך ללכת רחוק.
אלכס מילר: הילד שלי נמצא בצופים, אני יודע מה אני משלם.
נפתלי דרעי: נכון.
נפתלי דרעי: עדיין, כשאתה מחלק את זה, זה סדר גודל של 120 שקלים לחודש, עם הפעילויות.
אלכס מילר: בנוסף לתשלומי ההורים ובנוסף לחוגים נוספים.
נפתלי דרעי: כן, ברור.
נפתלי דרעי: זה נכון, אתה יכול לראות את התמונה הכללית.
אלכס מילר: רבותי, אתם צריכים להבין.
אלכס מילר: תפקידנו כאן לראות את התמונה הכללית.
אלכס מילר: אם אני אסתכל עכשיו פר עניין, כמובן שאתם יכולים לבוא ולהגיד: אצלנו יוצא 100 שקלים לחודש, איגודי ספורט שגם מקבלים תמיכות מטוטו וממשרד הספורט יגידו: זה יוצא 150 שקלים לחודש, משרד החינוך עם תשלומי ההורים יוצא בין 70 ל-80 שקלים לחודש, וכשזה מצטבר אנחנו מגיעים למצב שהורה בממוצע צריך לשלם על חינוך בלתי פורמלי קרוב ל-600-500 שקלים בחודש, ובנוסף יש גם החינוך הפורמלי שהוא משתתף.
אלכס מילר: זה בעצם נטל שהוא נטל מטורף עבור דברים בסיסיים שלדעתי צריך לקחת בחשבון שהמדינה ממילא משתתפת בהם, צריך לחשוב איך עושים זאת.
נפתלי דרעי: אני מסכים.
נפתלי דרעי: צריך לראות את היחס בין ההשתתפות.
נפתלי דרעי: ככל שהמדינה תגדיל את התמיכה שלה בתנועות נוער, הן יקטינו את הגבייה שלהן, זה ברור לנו.
נפתלי דרעי: הם לא גופים למטרות רווח.
אלכס מילר: אני מוכן לענות על השאלה שלך.
אלכס מילר: מה היה התקציב כאשר היה משבר?
יוסי לוי: התקציב של 2003?
יובל בנימין: סביב 32 מיליון, אם אני זוכר נכון.
יובל בנימין: 32 מיליון בבסיס.
אלכס מילר: אני לא חושב שדמי חבר השתנו בגלל שהיתה עלייה.
אלכס מילר: זה לא ירד.
נפתלי דרעי: לא, היתה גם עלייה במספר החניכים בשנים האחרונות, לשמחתנו.
נפתלי דרעי: אתה אומר – בואו נסתכל על התמונה הכללית – בואו נסתכל על התמונה הכללית.
נפתלי דרעי: ניקח את נושא שמירת חייו של החניך, שזה רפואה ואבטחה.
נפתלי דרעי: היום, כשאתה יוצא למחנה קיץ, כמעט 30% מעלות המחנה נובע מעלויות של אבטחה ורפואה, אלה דברים שעלו בשנים האחרונות, וכל שנה המשטרה מקשיחה את הדרישות שלה.
נפתלי דרעי: רק אתמול נפתח אצלנו פעם ראשונה קורס לקב"טים בתנועות הנוער.
נפתלי דרעי: עד עכשיו לא היה נדרש קב"ט בתנועת נוער.
נפתלי דרעי: ברוך השם, כל תנועה צריכה להחזיק קב"ט – זה עוד משרה, זה עוד עלות של שכר שנתי.
נפתלי דרעי: בעבר, נושא האבטחה – וכאן הכמות עולה ויורדת בהתאם לאיומים הביטחוניים – אנחנו יכולים למצוא את עצמנו בתקופה של איום ביטחוני שאנחנו צריכים להשקיע גם 50% מהעלות באבטחה ובביטחון.
נפתלי דרעי: אלה דברים שצריך לקחת אותם בחשבון, ובדברים האלה אנחנו לא מקלים ראש, אנחנו הולכים על המקסימום.
נפתלי דרעי: אף אחד לא יחסוך בדברים האלה.
נפתלי דרעי: ברור, כשיש דרישות כאלה אנחנו לא באים וקופצים ומעלים את המחירים בעשרות או במאות אחוזים.
נפתלי דרעי: לכן, כשאתה מסתכל על כלל התמונה, היא יותר מורכבת.
נפתלי דרעי: בנושא דמי החבר אנחנו נעשה תיקון בתקנה.
נפתלי דרעי: אנחנו רוצים שיהיה כתוב בתקנה מה דמי החבר, כשיבדקו את כלל הארגונים ואת כלל הגופים הנתמכים – כמה הם גובים, כמה אנחנו גובים, איפה אנחנו עומדים באותו יחס – יקבעו לנו את זה, אנחנו נעמוד בזה, וזה יצטרך לעמוד במבחן הכנסות והוצאות כספיות.
נפתלי דרעי: בנושא היחסים בין תנועות הנוער למשרד החינוך, כפי שאמר יוסי, לשמחתנו, בשנים האחרונות אנחנו בתקופה של עדנה.
נפתלי דרעי: גם השר הנוכחי, גם השרה הקודמת, רואים בתנועות הנוער דבר חשוב ומעמידים אותו בסדר עדיפות גבוה.
נפתלי דרעי: אנחנו מרגישים את זה גם בתקציבים וגם ביחס, והיחסים מאוד טובים.
נפתלי דרעי: ובצד הביקורת והדוחות, פה אנחנו עוברים מסלול לא פשוט, כשתנועה כל רבעון צריכה להעלות קלסרים של קבלות, על כל הוצאה מ-500 שקלים היא צריכה להגיש קבלה – חנן יושב פה, הוא היה שותף לתיקון התקנה, סעיף תקציבי שמחויב בהוכחת תשלום, קוראים לזה.
נפתלי דרעי: זה להגיש קבלות וזה סיפור.
נפתלי דרעי: אני לא מכיר הרבה גופים נתמכים שנדרשים להגיש קבלות על כל 500 שקלים שהם מוציאים.
נפתלי דרעי: אנחנו נבדקים ברחל בתך הקטנה בנושא התקציב וגם בנושא הפעילויות.
נפתלי דרעי: מבקרים במחנות קיץ, כל מחנה נדרש לרישוי עסק – ואתה היית שותף לנושא הפטור לקייטנות שהיה לאחרונה לתנועות הנוער מרישוי עסק.
נפתלי דרעי: בצד התוכני אנחנו לא פטורים משום דבר.
נפתלי דרעי: אנחנו מגישים את התוכניות, נבחנים עליהן, בודקים אותן, מעירים את ההערות ומפוקחים לחלוטין.
נפתלי דרעי: בנושא השכר אני חושב שניתנה התשובה.
נפתלי דרעי: ברגע שתהיה הנחיה של החשב הכללי, של שר האוצר, לגבי גופים נתמכים בכלל, תנועות הנוער יתיישרו לפי ההנחיה הזאת.
נפתלי דרעי: צריך לזכור, כל תנועת נוער היא עמותה, יש לה הנהלה ציבורית כזאת או אחרת, ועד מנהל שקובע את שכרו של המנהל, את שכרם של הבכירים בעמותה, ומגישים את הדיווחים האלה למשרד החינוך, לרשם העמותות.
נפתלי דרעי: הנתונים האלה מופיעים באתר "גיידסטאר".
אלכס מילר: הרי אתה מבין שלא הגיוני שמנכ"ל של תנועת נוער מקבל יותר ממנכ"ל של עירייה או של משרד ממשלתי.
נפתלי דרעי: אני מסכים אתך.
נפתלי דרעי: אני יכול להגיד לך שברוב תנועות הנוער לא מקבלים שכר כזה, אין שכר כזה.
אלכס מילר: אני רוצה לראות.
נפתלי דרעי: בסדר, אתה תקבל את הדיווח, זה מופיע באתר "גיידסטאר", זה שקוף לכל העולם.
נפתלי דרעי: כל מי שרוצה, מקיש את שם התנועה, עולים חמשת מקבלי השכר הגבוה.
נפתלי דרעי: אני מקבל את מה שחנן אמר – לפי ההנחיות של החשב הכללי ויתיישרו לפי זה.
אלכס מילר: אני כבר אומר, וזה לא קשור אליכם – ישיבה כזאת בדיוק אנחנו נקיים גם לגבי איגודי ספורט, גם שם יש דבר שלא מובן לי.
נפתלי דרעי: משפט סיכום אני רוצה לומר – לשמחתי, אנחנו ישבנו עם שר החינוך בסוף הקיץ, הראינו לו את הגידול בשלוש שנים האחרונות בפעילות תנועות הנוער, במספרי החניכים, בסניפים.
נפתלי דרעי: הוא פעל לנושא הגדלת התקציב של תנועות הנוער – זה ודאי יבוא גם לוועדה שלך או לוועדה אחרת, הנושא של טרכטנברג- יש שם תוספת משמעותית לתנועות הנוער, לפיצוי על הגדלת הפעילות ולהגדלת התמיכה בפעילות תנועות הנוער בפריפריה.
נפתלי דרעי: מזה שלוש שנים הכיוון הוא פריפריה, ואני מקווה שאנחנו נוכל בהחלט להגדיל ולעמוד בציפיות שתלו בנו בעניין הזה.
נפתלי דרעי: אני מאוד מודה לכם.
אלכס מילר: אתמול פנינו ליושב-ראש הכנסת וליושב-ראש הקואליציה בבקשה לפצל את כל הסעיפים הקשורים לחינוך ולהעבירם לוועדת החינוך, כולל דוח טרכטנברג, כך שאנחנו עוד ניפגש כאן.
נפתלי דרעי: מאה אחוז.
יוסי לוי: בשמחה רבה.
יוסי לוי: אנחנו כבר מוכנים עם החומר.
אלכס מילר: חבר הכנסת חמד עמאר, בבקשה.
חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, קודם כול למען הגילוי הנאות, אני מייסד ויושב-ראש תנועת הנוער הדרוזית – שיירשם בפרוטוקול.
חמד עמאר: אני לא אכנס לעניינים כספיים, אני אדבר באופן כללי.
אלכס מילר: אם חבר הכנסת נסים זאב יכול להשתתף בכל הנושא שקשור בסמינרים, גם אתה יכול להשתתף בנושא תנועות הנוער.
אלכס מילר: דווקא הידע והניסיון שלך בתחום הזה יכול להבדיל מכלל חברי הכנסת שאולי נחשפים לעולם הזה דרך הילדים שלהם, אבל לגבי המודעות לכל מה שקורה בתחום הם לוקים בחסר.
חמד עמאר: קודם כול, אני רוצה להודות לאנשי משרד החינוך, הם באמת עושים עבודת קודש, ואני רוצה להגיד, אחד הדברים הטובים שהמדינה מתקצבת ותומכת זה תנועות הנוער – תנועות שמחנכות לערכים, לנתינה, לתרומה, ואני מכיר את זה אצל הילדים ואצל החניכים בתנועות הנוער, ולא רק מתנועת הנוער הדרוזית, את רוב התנועות אני מכיר ומכיר טוב מאוד.
חמד עמאר: לעניין בדיקה וביקורת – אני עברתי את זה על בשרי, לקח לי ארבע שנים להקים תנועת נוער.
חמד עמאר: נבדקתי מכל פינה ומכל זווית, ואחרי שכבר הוכרתי, אפילו בסניפים בודקים אם יש את מגילת העצמאות, יש "התקווה", יש דגל, לאיזה ערכים אתה מחנך.
חמד עמאר: אני אומר לך שבדיקה כזאת לא קל לעבור.
יוסי לוי: כדאי להעיר שבתקנת התמיכה, תנועה שמקבלת אישור כתנועת נוער, במשך השנתיים הראשונות מקבלת - ללא שום קשר לגודל ולפעולות שלה – רק 0.48%.
חמד עמאר: תנועה בהקמה.
יוסי לוי: תנועה בהקמה.
יוסי לוי: בינתיים הם נבדקים כדי לראות עד כמה הרצינות שלהם אכן אמיתית.
חמד עמאר: גם אחרי כן, כשעושים את המפקד, בודקים את הסניפים, מגיעים, מבקרים – יש ביקורים כל הזמן.
חמד עמאר: אני חושב שעל הערכים אסור להתפשר, וזה מאוד חשוב – גם לאחראים במשרד החינוך.
חמד עמאר: לא יכול להיות שתוכר תנועה שאפילו לא מכירה במדינת ישראל, בקיומה של מדינת ישראל; לא יכול להיות מצב שיסובסד מחנה של תנועת נוער כשלא יסכימו להרים דגל ישראל.
אלכס מילר: אתה מכיר כאלה?
חמד עמאר: אני מדבר באופן כללי, אני לא רוצה להיכנס לפרטים.
חמד עמאר: אני אומר לך, אני רוצה שלא יהיה דבר כזה.
אלכס מילר: האם זה קיים?
חמד עמאר: אני לא מכיר.
יוסי לוי: אני לא מכיר תנועת נוער שלא מכירה במדינת ישראל, אחרת היא לא היתה מתקבלת כתנועת נוער.
יוסי לוי: אני לא רוצה להזכיר פה שמות.
חמד עמאר: זה אחד הדברים החשובים ביותר שמשרד החינוך צריך לבדוק ולעמוד על זה בתנועות הנוער, ואני יודע שאתם עושים את זה ובודקים את זה, אמרתי את זה בהתחלה, ואתם בודקים את זה בכל הכיוונים – גם בביקורים שמגיעים אנשי משרד החינוך, ומגיעים הרבה, ובודקים את זה גם עם המחוזות.
יוסי לוי: גם תנועות נוער שלא נתמכות על-ידי המדינה, שם באמת יש בעייתיות.
יוסי לוי: תנועה שלא מקבלת תמיכה מהמדינה אבל מקיימת בקיץ מפעלים שמותר לה לקיים על-פי חוק רישוי ופיקוח קייטנות, אנחנו מגיעים למקומות כאלה – ואני לא יודע אם אתה יודע או לא, אנחנו סגרנו מחנה של צופים לא מהתנועה שנתמכת על-ידינו, מחנה צופים במטה אשר, כשגילינו את זה.
יוסי לוי: זה בכלל לא שייך לתנועות הנוער הנתמכות.
יוסי לוי: אני מודיע בצורה הכי ברורה – אין תנועת נוער אחת שהיום מקבלת תמיכה מהמדינה, שלא מכירה במדינת ישראל, לא מתחנכת ברוח שאנחנו דורשים.
חמד עמאר: אלה הדברים החשובים ביותר, אני חושב שאתם עושים את זה ואנחנו רואים את זה.
חמד עמאר: גם לעניין הפעילויות המיוחדות של תנועות הנוער, משרד החינוך באמת רואה את הצורך בסבסוד פריפריה, יוזמות מיוחדות.
חמד עמאר: אני אספר לוועדה על יוזמה מיוחדת שעשינו אצלנו במגזר הדרוזי – נישואי קרובים.
חמד עמאר: אני זוכר שישבתי גם עם יוסי לוי, גם עם אירית ברוק לפני חמש שנים כששימשתי כיושב-ראש התנועה, ואמרו לי: איך תיכנס עם יוזמה כזאת למגזר הדרוזי?
חמד עמאר: אמרתי: יש לנו הרבה מחלות גנטיות בעדה.
חמד עמאר: לקח לי שנתיים לשכנע אותם, ואנחנו רואים היום את התוצאות ורואים את הפעולה המבורכת שאנחנו עושים, דרך משרד החינוך ביוזמה מיוחדת – יוזמה בעזרה לעיוורים, לחירשים, לקשישים.
חמד עמאר: תנועות הנוער עושות עבודה מעולה שמגיעה לכל אחד ואחד ביישוב שהוא נמצא בו.
חמד עמאר: דיברנו על דמי חבר.
חמד עמאר: הצטיירה כאן תמונה שתנועות הנוער לוקחות הרבה כסף דמי חבר.
חמד עמאר: אני מכיר את זה מהרבה תנועות וגם אצלי.
חמד עמאר: דמי חבר מהווה אחוז קטן מאוד מהתקציב.
חמד עמאר: ילד אצלנו בתנועה משלם 20 שקלים בחודש, מחצית מהילדים מסובסדים בגלל שאין להם 20 שקלים בחודש.
חמד עמאר: יש גם סעיף של סבסוד דרך משרד החינוך לנקודה הזאת.
חמד עמאר: אני לא חושב שהתשלומים שמשלמים החניכים הם כאלה גבוהים.
חמד עמאר: אם תיקח מחנה קיץ שאתה גובה עבורו 500-400 שקלים לחמישה לילות, שישה ימים, אתה מעביר שם הרבה ערכים, קורס מדריכים, מד"צים, אתה נותן שלוש-ארבע ארוחות ביום, אתה נותן את כל הבטיחות והביטחון לשמירה, ובסופו של דבר אותו חניך משלם 500-400 שקלים, אני חושב שבאף מקום אתה לא יכול למצוא את זה.
אלכס מילר: יש הבדל בין 20 שקלים לבין 120 שקלים, נכון?
חמד עמאר: יש הבדל אבל אני לא מכיר תנועות שגובות 120 שקלים בחודש.
אלכס מילר: עכשיו ספרנו.
נפתלי דרעי: עם הפעילות.
נפתלי דרעי: גם הוא מדבר רק על דמי חבר, לא כולל פעילות.
נפתלי דרעי: אם יוצאים לטיול, משלמים אצלו.
חמד עמאר: אני מדבר על דמי חבר.
אלכס מילר: בסופו של דבר צריך להבין את התמונה הכללית של מה שקורה.
אלכס מילר: רבותי, שוב, אל תתייחסו לעצמכם בפרט.
אלכס מילר: אנחנו מנסים לעשות כאן סדר במדינה מבחינת החינוך הבלתי פורמלי.
אלכס מילר: רק לא מזמן עבר החוק, אתם מכירים את החוק שהעביר משרד החינוך.
אלכס מילר: צריך לעשות סדר בכל העניין הזה, לא סתם אנחנו מקיימים ישיבה ראשונה בנושא הזה.
אלכס מילר: אנחנו מקיימים ישיבה אתכם, אנחנו נקיים ישיבה עם משרד הספורט, עם כל הגופים שמקבלים כסף מהמדינה ולוקחים על עצמם אחריות על חינוך בלתי פורמלי לילדי ישראל.
אלכס מילר: אנחנו מבחינתנו צריכים גם לגבש איזושהי אג'נדה ואסטרטגיה איך אנחנו נותנים לדבר הזה להתקדם.
אלכס מילר: אל תשכחו – כמובן שיש את המנגנון של המלגות, יש את מנגנון התמיכה, יש הרבה מאוד מנגנונים שהיום קיימים במערכת וצריך לחשוב בחוכמה איך מנצלים את זה כדי שכל ילד וכל משפחה שרוצים, תהיה להם אפשרות להיכנס ושהפרמטר הכלכלי לא יהווה בעיה וחסם לילדים להיכנס לפעילות בלתי פורמלית – אם זה בתנועות הנוער, אם זה בספורט, אם זה בכל תחום אחר.
אלכס מילר: לזה צריך להגיע אסטרטגית וצריך לעשות בחוכמה את הרגולציה של המדינה – ברגע שהיא נותנת כסף, שהיא יודעת מה המטרה.
אלכס מילר: ברגע שהמדינה קבעה לעצמה שהיא רוצה להשקיע בחינוך בלתי פורמלי, לפתח, ורוצה להשיג יעדים שהיא קבעה לעצמה – אם זה הוצאת ילדים מהרחוב ומניעת כניסתם לכל מנגנוני הפשע, אם זה סמים, אם זה אלימות, אם זה נושא מוטיבציה לגיוס לצה"ל לשירות לאומי, אם זה עידוד וקידום הישגים בספורט – אלה יעדים שהמדינה צריכה לקבוע לעצמה.
אלכס מילר: זה לא סתם שצריך לחפש מה לעשות לילדים, זאת לא המטרה.
אלכס מילר: צריך להיות יעד אסטרטגי למדינה לאן היא רוצה להגיע.
אלכס מילר: לכן, ברגע שהרגולטור מתערב, ברגע שיש תקציב כזה או אחר, צריך לראות האם מנצלים אותו בצורה החכמה ביותר כדי להגיע לאותם יעדים.
אלכס מילר: הרי כולם שומעים רק כאשר מפרגנים, אין פה עניין לבוא חס וחלילה לפגוע, אבל גם צריך לקחת דברים בפרופורציה – גם אם זה נושא של משכורות וגם אם זה נושא של דמי חבר.
חמד עמאר: בנושא הזה אני חייב להתייחס.
חמד עמאר: אני חושב שבתנועות הנוער – להבדיל מחוגים רבים שמקיימים בחינוך בלתי פורמלי – אין מצב שחניך ירצה להגיע לאיזשהו מפעל בתנועות הנוער, והמחסום שיהיה עבורו הוא הכסף.
חמד עמאר: אני יודע, ברוב תנועות הנוער יש את הוועדה שנותנת תמיכה מיוחדת לאותו חניך, נותנת לו פטור מתשלום משום שהוא לא יכול ואין לו כסף לשלם.
חמד עמאר: אני לא יודע ולא חושב – ואני מכיר את זה גם כשהייתי משתתף בישיבות מזכירות – גם את הנושא הזה העלינו שם.
אלכס מילר: כמה תנועות נוער יש בערד?
קריאה: כמה תנועות או כמה חניכים?
קריאה: בני עקיבא, צופים - - -
אלכס מילר: היתה שם איזושהי בעיה, אני זוכר, בביקור שהיינו עם השר.
אלכס מילר: מישהו רצה להיכנס, יצא.
אלכס מילר: בעוד כמה מקומות יש את הבעיה שיש מעט תנועות נוער שנמצאות בתוך העיר.
יוסי לוי: לכן אנחנו מעודדים פתיחת סניפים חדשים.
נפתלי דרעי: הצופים, נדמה לי בשנה האחרונה סיכמו עם ראש העיר.
אלכס מילר: כן, כשהיינו שם בביקור של השר.
חמד עמאר: אני אסיים את דבריי ואגיד – דבר מאוד חשוב, שתנועות הנוער יקבלו את כל התמיכה של ועדת החינוך, יתמכו גם בערכים שמחנכות עליהם תנועות הנוער ושוועדת החינוך תהיה משענת לתנועות הנוער כי באמת אנחנו צריכים את הגוף הזה, ונמשיך לתמוך בגוף הזה על מנת להמשיך להתקיים.
מאשה בורז'יקובסקי: אולי זאת בעיה ספציפית של התנועה שלי, אולי יש עוד תנועות שיש להן בעיות.
מאשה בורז'יקובסקי: היום, פתיחת סניף חדש מותנית בכך שבמקום לא יהיו סניפים אחרים.
אלכס מילר: מה זאת אומרת במקום?
אלכס מילר: במבנה?
מאשה בורז'יקובסקי: בעיר, ביישוב.
מאשה בורז'יקובסקי: למשל התנועה של "היכלי ענג" או "השומר הצעיר" – כדי לפתוח סניף חדש צריך שלא יהיה סניף כזה בעיר.
אלכס מילר: אם באופקים יש תנועת נוער הצופים, האם את לא יכולה לפתוח סניף באופקים?
קריאה: מדובר על אותה תנועה.
מאשה בורז'יקובסקי: אותה תנועה לא יכולה לפתוח.
קריאה: היא יכולה לפתוח, רק לא תקבל תמיכה.
אירית ברוק: תנועה שרוצה להיתמך על סניף חדש שהיא פותחת, היא לא יכולה להיתמך על סניף נוסף ביישוב אלא רק על סניף ביישוב חדש.
אלכס מילר: לא משנה מה גודל היישוב?
אירית ברוק: לא משנה מה גודל היישוב.
יהודית גידלי: עיר כמו ירושלים, שיש לה כמה סניפים של אותה תנועה.
אלכס מילר: קצת היגיון, רבותי.
אלכס מילר: להסיע ילד מקצה לקצה במשך שעה, שעה ורבע, בפקקים בשביל פעילות, זה לא הגיוני.
יוסי לוי: אנחנו לא מונעים מהם לפתוח סניפים.
יוסי לוי: התמיכה שאנחנו מכוונים בתקנת התמיכה שלנו היא בהחלט - - -
קריאה: לא נותנים להם את התמיכה של סניף חדש.
אלכס מילר: זה לא הגיוני.
יוסי לוי: יש ישובים – ראה העיר אילת; ראש העיר, רק השבוע התקשרו אלי מהלשכה שלו, הוא ישב עם אחת התנועות.
יוסי לוי: התנועות, יש להן בעייתיות – לפתוח סניף באילת זה רחוק.
חנן ארליך: אני אבהיר את מה שכתוב.
חנן ארליך: הסעיף אומר – כפי שהזכיר קודם מר לוי – יש אחוז מסוים מהתקציב שמיועד לפתיחת סניפים חדשים, זאת אומרת תקציב נוסף.
חנן ארליך: כל תנועה יכולה לפתוח כמה סניפים שהיא רוצה בכל מקום, והיא תיתמך על החניכים ועל הפעילות כמו בכל מקום, אבל ההגדרה שזה משהו חדש שלא היה קיים, שזה מה שהמבחן בא לעודד, את התוספת הזאת היא לא תקבל אם כבר קיים שם סניף.
אלכס מילר: יכול להיות שאני לא הבנתי.
אלכס מילר: אני עכשיו תנועת הצופים.
אלכס מילר: אני יושב בקצה א' של העיר, יש שם פעילות, ויש גם הקצה השני של העיר.
אלכס מילר: להגיע מקצה לקצה ייקח לי שעה, שעה ורבע – לא ריאלי.
אלכס מילר: איך אני נותן פתרונות לצד השני באותם מקומות?
אלכס מילר: לפחות הייתם קובעים איזשהו פרמטר גיאוגרפי.
אלכס מילר: יש הבדל בין עיר שיש בה 25-20 אלף תושבים לבין עיר עם 250,000 תושבים.
יוסי כוהל: אגיד לך מה קורה בירושלים.
יוסי כוהל: אני מנהל את המחלקה לתנועות נוער בעיריית ירושלים.
יוסי כוהל: אין שום בעיה לתנועה שרוצה לפתוח סניף או שבט או קן או מעוז בירושלים, בתנאי שיש מקום שאפשר לפעול בשכונה, והגוון של השכונה.
יוסי כוהל: יש עכשיו ויכוח גדול מאוד בשכונת גבעת משואה בירושלים – יש שם פעילות גם של הצופים וגם של בני עקיבא.
יוסי כוהל: היות שבני עקיבא היו שם ותיקים יותר ויש להם 220 חניכים, ונבנה רק מבנה אחד שם, ויש גם את תנועת הצופים שיש לה רק 40 חניכים, זה קריטריון.
יוסי כוהל: גודל התנועה קודם כול, וגוון או צבע של השכונה.
יוסי כוהל: אני מבין את השאלה של "היכלי ענג".
אלכס מילר: השאלה אם אנחנו יכולים ללכת על מהלך שאומר שאם בגלל צורך גיאוגרפי ובגלל שלא קיימת שום תנועת נוער בכלל באזור מסוים, תינתן אפשרות – כמובן מי שראשון הוא זוכה – לפתוח ולתת מענה, כי רבותי, אני אומר לכם, זה לא הגיוני.
אירית ברוק: אם אפשר לחדד, נראה לי שזה לא ברור עד הסוף.
אירית ברוק: זה בדיוק הולך על הקו שאתה אומר.
אירית ברוק: באים ואומרים – הבשורה של תנועות הנוער היא מאוד חשובה.
אירית ברוק: אדוני יזכור לא רק את הצופים אלא יש עוד תנועות – ההתנסות שלך היא מהצופים, תנועות אחרות הן קצת שונות.
אירית ברוק: אם ביישוב חדש יש צופים, ילד דתי לא ילך לצופים, הוא צריך שתהיה לו גם תנועה דתית-לאומית, או מי שבדתי-לאומי לא ילך לחרדי.
אירית ברוק: היות שלא בכל היישובים בארץ יש תנועות נוער פזורות, עדיין יש לנו עבודה עם הסעיף הזה שמאפשרת לנו למשל לעודד את "היכלי ענג", שזו תנועה של חסידות גור – לא לעשות את המהלך היותר קל עבורה ולפתוח עוד סניף ביישוב קיים, אלא להתאמץ יותר, וזה באמת להתאמץ יותר.
אירית ברוק: גם סניף נוסף ביישוב קיים הוא חשוב, במיוחד אם היישוב גדול, במיוחד אם זה אולי סניף לבנים, אבל פה זה בא ואומר לתנועה – תעשי מאמץ נוסף כדי להגיע גם ליישוב שליד מפני שככה אנחנו מפיצים את הבשורה הזאת של תנועות הנוער ואת היכולת לכל ילד במדינת ישראל, כפי שאתה אומר, שתהיה לו היכולת לבוא ולהשתמש בשירות החשוב הזה שקוראים לו תנועת נוער.
אירית ברוק: פה דווקא אני חושבת שהרגולטור עושה עבודה טובה כי אם הרגולטור יקל על התנועות, יהיה להן יותר קל להתרכז ביישובים הקיימים.
אלכס מילר: כן, אבל בסופו של דבר יש גם צורך במטרה.
אלכס מילר: אם יש בקשה ויש דרישה, ואתם יודעים שבאזור הזה של העיר לא קיימת שום פעילות, אני לא חושב שיש מניעה לתת להם אפשרות לפתוח.
אירית ברוק: שום דבר לא מונע.
קריאה: יש גם תמיכה עירונית.
יוסי לוי: לא מונע, אנחנו מברכים על זה.
יוסי לוי: אני מבקש לציין נתון אחד שהרגולציה הזאת גרמה מ-2009 להיום, נפתחו בארץ 77 סניפים של תנועות שונות ביישובים שלא היתה להם פעילות בשנים קודם.
יוסי לוי: זה הרבה מאוד.
יוסי לוי: מתוכם – שזה עוד יותר חשוב – 44 ביישובי פיתוח.
אלכס מילר: האם יש ערים שיש בהן שני סניפים של אותה תנועת נוער?
יוסי לוי: ודאי.
יוסי כוהל: יש בירושלים 33 של "בנות בתיה" למשל.
אירית ברוק: זה המקרה הרגיל.
יוסי לוי: ודאי, אבל מצד שני התקנה דורשת פיזור.
יוסי לוי: אתה לא יכול לשבת רק בירושלים ולקבל תמיכה מהמדינה, אבל בהחלט כן.
מאשה בורז'יקובסקי: אני מבקשת לשאול.
מאשה בורז'יקובסקי: אולי זה אופייני באמת לתנועה חרדית, שבנים ובנות לא פועלים ביחד.
מאשה בורז'יקובסקי: לדוגמה בירושלים יש לי שלושה סניפים אבל אין לי סניף לבנים – ויש לי בקשה.
מאשה בורז'יקובסקי: יכול להיות שבאמת יש עניין של ישוב חדש, אבל בירושלים יש את רמות, כל האזור של רמות פולין, רמות ג', ד', שיש שם אנשים, אין לי אפשרות לפתוח שם סניף.
יהודית גידלי: מאיזו סיבה?
מאשה בורז'יקובסקי: לא שאין לי אפשרות, אני לא אקבל תמיכה.
יוסי כוהל: אל"ף, תפני בצורה מסודרת וננסה לפתור את הבעיה.
יוסי כוהל: אני פעם ראשונה שומע על סיפור של בנים ב"היכלי ענג", אני שמח על כך שאתם רוצים לפתוח שם.
מאשה בורז'יקובסקי: ברמות.
יוסי כוהל: דברו אתנו ישירות, נראה איך לטפל בבעיה.
מאשה בורז'יקובסקי: וירושלים.
יוסי כוהל: לגבי ירושלים, דבר נוסף.
יוסי לוי: גם הצופים בחוץ-לארץ עובדים בנים ובנות בנפרד.
אלכס מילר: אתה יודע ש"ישראל ביתנו", אנחנו בתקנה של תנועות הנוער העולמיות - - -
יוסי לוי: זה משהו אחר.
יוסי לוי: תנועת הצופים העולמית, בכל העולם חוץ מאשר בישראל, פועלת באידיאולוגיה שלה כך.
רועי טרויינר: Boys
יוסי כוהל: אני חושב שמועצה מקומית או עיר או כל ישוב אחר, צריכים לקבוע את המדיניות באותה עיר.
יוסי כוהל: אנחנו "מייבשים" גם – לא מתבייש להגיד את המשפט – תנועה שרוצה לפתוח למשל בשום מקום תנועה מסוימת, היא צריכה לפעול אצלנו שנתיים בחוץ קודם כול.
יוסי כוהל: אין לנו מבנים מיותרים בעיר.
אלכס מילר: האם אתה מייצג כאן גם את השלטון המקומי?
יוסי כוהל: אני שלטון מקומי.
אלכס מילר: אבל אני צריך את העמדה.
יוסי לוי: לא, הוא לא הגיע.
אלכס מילר: מוזר.
אלכס מילר: מה התמיכות של השלטון המקומי בכל הנושא של תנועות הנוער?
קריאה: ביישובים.
יוסי כוהל: תלוי.
יוסי כוהל: אנחנו תומכים 1.6 מיליון שקלים בתמיכות, ועוד 1.2 מיליון שקלים - - -
אלכס מילר: אני מבקש באחוזים.
יוסי כוהל: באחוזים של מה?
יוסי כוהל: של תקציב?
אלכס מילר: כן, של תנועת נוער.
אלכס מילר: נניח משרד החינוך מתקצב כמה אחוזים מתוך פעילות התנועה?
נפתלי דרעי: אמרתי, בין 15% ל-40%.
יוסי לוי: תלוי.
יוסי לוי: בין 12% ל-35%.
יוסי כוהל: אין לי את הנתון הזה.
יוסי לוי: אני מבקש לציין – מתקציבים, כל ישוב הוא בפני עצמו.
אלכס מילר: ברור, אבל בסופו של דבר אני רוצה להגיע בתכל'ס לתקציב - - -
אירית ברוק: יש שונות מאוד גדולה.
נפתלי דרעי: שלטון מקומי יכול להגיע ל-5%.
יוסי לוי: נפתלי, נכון ולא נכון.
יוסי לוי: 5% בכסף – יש הרבה פעולות שווה-כסף שהרשות מסייעת, מבנים ועוד כל מיני.
יוסי לוי: דרך אגב, חלה התקדמות מאוד גדולה – אני לא מייצג את מרכז השלטון המקומי, אבל נחתמה אמנה לפני כמה שנים בין מרכז השלטון המקומי, תנועות הנוער, משרד החינוך, המועצות האזוריות, והרבה ראשי רשויות חתמו על האמנה, ומאותו רגע שהם חתמו על האמנה הם התחילו פתאום להסתכל על התנועות אחרת ולתמוך בהן.
יהודית גידלי: מה יש באמנה?
נפתלי דרעי: זה מסדיר את היחסים בין תנועות הנוער למשרד החינוך.
אבי גור: מה קורה עם הורים שלא יכולים לשלם?
אלכס מילר: אני מניח שכל תנועת נוער, יש לה מנגנון של מלגות.
יוסי לוי: יש קרן סבסוד, גם בתוך דיקנט התמיכה, והרבה מאוד כסף, ועכשיו בתיקון התקנה יהיה עוד יותר.
יוסי לוי: התנועות יודעות את הכלים איך להגיע לנושא הזה, לסבסד חניכים נצרכים על-פי מדד הטיפוח האישי שלהם.
אלכס מילר: האם סיימתם, יש עוד מישהו שמעוניין להתייחס?
יוסי לוי: אני מבקש להגיד לפרוטוקול.
יוסי לוי: הם הגוף הנתמך, אבל הסיפור של תשלומי חניכים, כמו שאמרתי, הוא לא נמצא בתקנה.
יוסי לוי: אנחנו כבר מעל חצי שנה יושבים בגלל צורך שגם עלה אצלנו, ושמועות ותלונות, ואנחנו הולכים לגמור היום – אנחנו צריכים לקבל את האישורים גם של משרד המשפטים לגבי המודל הנכון.
יוסי לוי: הכוונה היא שב-2012, עם כל שינוי התקנה, בהחלט תהיה התייחסות בתוך המבחן של התמיכה לתשלומי חניכים, ואז גם נפעל בהתאם.
אלכס מילר: רבותי, אני רוצה להתייחס לכמה דברים שנאמרו כאן.
אלכס מילר: ראשית, אני מבקש מכם, בהתייחסות למה שנאמר על-ידי חבר הכנסת חמד עמאר בעניין קידום הערכים.
אלכס מילר: לפי מה שאני יודע, 98% מהפעילות של תנועות הנוער אכן עוסקת במה שאתם קבעתם בהיבט של מגילת העצמאות, נאמנות למדינה וערכים שהם ערכים חינוכיים במסגרת הפעילות הזאת, אבל אכן קיבלנו שמועות ואני מבקש מכם להדק את הפיקוח בכל הנושא הזה.
אלכס מילר: אני לא רוצה כרגע להיכנס לשאלה מאיפה ועל מה בדיוק דובר כאן, אבל לא יעלה על הדעת שאני יושב בבית-המשפט כאשר אנחנו דנים שם על חוק אחר, על חוק הנכבה, ונעמד עורך-דין - צח, את מי ייצג שם העורך-דין?
צח סער: תיכון של הנוצרים האורתודוכסים, שהם הגישו את העתירה, בעצם את כל העותרים.
אלכס מילר: ואומר לשופטת בייניש דבר כזה - גם במשרד החינוך, לתנועות נוער מסוימות באים ואומרים: אתם תצהירו אבל אנחנו לא נפקח על הפעילות שלכם בשטח, על כל הנושא שקשור לנאמנות ולעידוד לשירות לאומי או לגיוס לצה"ל.
אלכס מילר: זה נאמר בפרוטוקול לשופטת בייניש בבית-המשפט העליון – יש פרוטוקול, אתם יכולים להוציא את זה, אלה דברים של עורך-דין.
אלכס מילר: כשאני שומע דבר כזה ואנחנו מתחילים לבדוק, אני חושב שאם המדינה קבעה שצריך להיות כלל לקריטריון לקבלת תמיכות, והכלל הוא אחיד לכולם, צריך לפקח ולראות מה באמת קורה בשטח.
אלכס מילר: אנחנו התכנסנו כאן לברך על הפעילות הרחבה שלכם בכל עניין החינוך הבלתי פורמלי והעברת ערכים לילדי ישראל, אבל צריך גם בדברים כאלה לעמוד על שלכם ברגע שאתם קובעים שזה הקריטריון, וזה אני חושב קריטריון לא פחות חשוב מהמפקד או מכמות הפעילויות שעושות התנועות עצמן.
אלכס מילר: זה בעצם קריטריון פיזי, זה קריטריון טכני, אנחנו מדברים כאן על דברים שהם הרבה יותר חשובים לנו כמדינה, כיעדים שאנחנו קובעים.
אלכס מילר: גם בעניין שירות לאומי, גיוס לצה"ל, מוטיבציה, מורשת – גם שם צריך לקבוע דברים ברורים, מה אתם רוצים ואיך אתם רואים את החניכים שיוצאים מתנועות הנוער, אם יש צורך לקבוע תוספת תקציב לאותן התנועות שאתם רואים שאחוז היוצאים מהתנועות מתגייסים לצה"ל או לשירות לאומי, גם שם להסתכל על הפרמטר הזה לא רק בהיבט שבאים ועושים איתם איזושהי פעילות ומסבירים עד כמה זה חשוב, גם לראות עד כמה הפעילות שלהם היא נכונה וגם מביאה למטרה.
אלכס מילר: אנחנו כן שמענו את הודעת משרד המשפטים על כך שבכוונתם ללכת על שינוי התקנה בנושא שכר בגופים הנתמכים.
אלכס מילר: אנחנו צריכים לקבל מכם את הדוח של חמש המשכורות הגבוהות.