GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שלמה בוחבוט: הצו היה צריך לומר: 75% הרשויות המקומיות מקבלות וב-25% הן משתתפות, ולא אחת 60%, אחת 53% ואחת 40%.
שלמה בוחבוט: הוא הקריא לך.
שלמה בוחבוט: למשל, פסיכולוגים – 68%.
שלמה בוחבוט: למה זה 68% ולא 75%?
שלמה בוחבוט: אני חושב שהמחוקק צריך לבוא ולומר, שזה לא מספיק ששר הפנים בא להתייעץ עם ועדת החינוך.
שלמה בוחבוט: זו רק התייעצות.
שלמה בוחבוט: לאחר ההתייעצות, השר עושה מה שהוא חושב.
אלכס מילר: אבל זה מה שקבוע בחוק.
שלמה בוחבוט: אני יודע.
שלמה בוחבוט: היו שיחות ביני לבין השר, אבל צריך עוד השנה לקיים דיונים עם המשרד.
שלמה בוחבוט: יש חוסר של 500,000,000 שקלים לשלטון המקומי בכל הסעיפים, שחברנו הטוב הקריאה.
שלמה בוחבוט: לכן, אנחנו צריכים לקיים דיונים משמעותיים, אחרת יהיו הרבה מאוד רשויות שיחזירו את המפתחות למשרד החינוך.
שלמה בוחבוט: אין להן את היכולת.
זבולון אורלב: לעומת מה חסרים 500,000,000 שקלים?
שלמה בוחבוט: אני אגיד לך במה: בנושא של הסעות.
זבולון אורלב: לעומת מה?
זבולון אורלב: לעומת מצב בו הכל היה 75%?
שלמה בוחבוט: נכון.
זבולון אורלב: כלומר, אם היו רוצים שכל הצו הזה יהיה 75% לא היו צריכים להוסיף 500,000,000 שקלים.
אלכס מילר: בינתיים, אני רואה שרק הנושא של הפסיכולוגים מתוקצב בפחות מ-75%.
קריאה: גם ה-87% לפני 8 שנים היה 100%.
גדעון סער: נושא הפסיכולוגים בקדנציה הקודמת היה פחות 4%.
גדעון סער: הוא היה 64%.
גדעון סער: בקדנציה הזו הוא 68%.
שלמה בוחבוט: כבוד השר, יש דברים שלא רשומים בצו וחייבים להיות רשומים: החינוך המיוחד, שעולה הון תועפות, נושא ההסעות.
גדעון סער: זה לפי חוק אחר.
שלמה בוחבוט: אבל צריך להסדיר זאת, ולהכניס את הכל לתוך הצו.
אלכס מילר: שלמה, אני חושש ממצב בו אנחנו נטעה את הציבור.
אלכס מילר: צריך להתייחס ספציפית לנושאים.
אלכס מילר: נאמר שהנושא של ההסעות לא מופיע בצו, אבל זה כרגע במשא ומתן.
אלכס מילר: זה לא נמצא כאן, ובגלל זה אנחנו לא יכולים להתייחס לכך.
קריאה: הוא לא במשא ומתן להכנסה לצו.
אלכס מילר: במשא ומתן על ההפרש המגיע לכם.
אלכס מילר: פה לא מופיע הנושא של ההסעות.
יבינה זכאי בראונר: כי זה לא חלק מקיום מוסד חינוך רשמי.
יבינה זכאי בראונר: הרכיבים פה הם ספציפיים לקיומו של מוסד חינוך רשמי.
אלכס מילר: אני מבקש מכם: תתייחסו למה שכתוב כאן.
אלכס מילר: אני מכיר את המצוקה הכללית, אבל זה דיון אחר.
אלכס מילר: אני מבטיח, שנקיים גם דיון על כל מה שקשור באופן כללי להשתתפות של הרשויות המקומיות בכל מערכת החינוך.
אלכס מילר: אם נתחיל עכשיו לגלוש לדברים שלא קשורים, יוצר מצב בו אנו מעבירים ביקורת, כביכול, על משהו שלא נמצא כאן בכלל.
אלכס מילר: תתחילו להתייחס ספציפית לסעיפים.
אלכס מילר: ככה נהיה הרבה יותר חכמים.
אלכס מילר: דיברת על הנושא של פסיכולוגים.
שלמה בוחבוט: בגדול, כל הסעיפים האלה צריכים להיות בהשתתפות של 75% המדינה ו-25% הרשות המקומית.
שלמה בוחבוט: זה נכון שאתם תאשרו את הצו והצו יהפוך להיות רשמי וחוקי, אבל הרשויות המקומיות ישלמו מהכסף שאין להן.
שלמה בוחבוט: אני קורא לוועדה ולשר, לשבת על מנת לקיים דיון משמעותי, כך שהצו הבא בשנה הבאה יהיה צו באמת משמעותי.
נסים דהן: אבל העברת הכספים זה תנאי.
אלכס מילר: חה"כ תירוש, בבקשה.
רונית תירוש: אני אשמח, לקבל הסבר, מה ההבדל בין שיטת תקצוב לפי שושני לבין שיטת תקצוב לפי שטראוס.
גדעון סער: לצערי, זה היה טרם זמני.
גדעון סער: לדעתי, שיטת שושני עדיפה על שיטת שטראוס.
זבולון אורלב: אני תומך בדברי השר.
רונית תירוש: אז אתה גם תומך בי.
גדעון סער: לא את כל הירושות של הקדנציה הקודמת ניתן לתקן בקדנציה אחת.
רונית תירוש: אני פשוט מסבה את תשומת לבך, אדוני השר.
רונית תירוש: אני חושבת, שיש מקום לבחון את זה שוב.
רונית תירוש: בסופו של דבר, בא לברך ויצא מקלל.
רונית תירוש: לפי שיטת שושני, הפריפריה הגיאוגרפית והחברתית היתה נהנית מתקצוב המתאים לה יותר.
רונית תירוש: יש מקום לשקול את זה ולהחזיר את הגלגל אחורה.
רונית תירוש: לגבי הסעיפים כאן – אין כאן את הנושא של ההסעות.
רונית תירוש: שאלתי, והבנתי שזה נמצא במשא ומתן על ההתייקרויות ולא על נוהל החזר עבור הסעות.
רונית תירוש: אני רוצה להוסיף דבר שהתוודעתי אליו לאחרונה.
רונית תירוש: יש לי חוק עם חה"כ לשעבר מלכיאור, ואולי גם חה"כ אורלב שותף לו: "חוק חינוך חובה עד כיתה י"ב".
גדעון סער: הוא יושם.
זבולון אורלב: לא רק שאני שותף, אלא זו גם יזמת חוק עצמאי שלי.
רונית תירוש: שותף ביזמה, התכוונתי.
גדעון סער: הוא מיושם יפה מאוד, החוק הזה.
רונית תירוש: אני טוענת, שהנגזרות של החוק הזה הן לתת גם את התשלומים הנגזרים כתוצאה מהחוק הזה, לטובת השלטון המקומי.
רונית תירוש: מצאתי, שכל הרשויות המקומיות אינן משלמות עבור הסעות לתלמידי י"א-י"ב.
רונית תירוש: הן גרעו את זה.
רונית תירוש: יש לי דין ודברים עם עיריית רמת גן, אבל היא שלחה אותי חזרה לדודו לוי.
גדעון סער: י"א-י"ב זה מוכר שאינו רשמי.
גדעון סער: ברמה המשפטית, אני לא יודע אם זה נכנס.
רונית תירוש: כל בית ספר על יסודי הוא מוכר שאינו רשמי.
זבולון אורלב: לא בצו.
יבינה זכאי בראונר: זאת לא האכסניה לנושא של י"א-י"ב.
רונית תירוש: אני מדברת על כל בית ספר: עירוני א', עירוני ב'.
רונית תירוש: עצם היותו עירוני, הוא מוכר.
רונית תירוש: עובדה שאתם כן נותנים היסעים בכיתות ט' ו-י'.
רונית תירוש: זו רעה חולה.
רונית תירוש: בואו נדבר על המהות ונעזוב את ההגדרות.
רונית תירוש: זה אותו תלמיד.
רונית תירוש: חלה על מערכת חינוך החובה להכיל אותו עד כיתה י"ב, ולא להנשיר אותו, גם מכוח החוק ולא רק מכוח מוסרי.
רונית תירוש: להם לא נותנים הסעות.
רונית תירוש: הילדים הללו לא נולדו חדשים במערכת.
רונית תירוש: מעיריית רמת גן נמסר לי, שדודו לוי לא נותן.
רונית תירוש: דיברתי עם דודו לוי, והוא אמר לי: את צודקת, שמשרד האוצר יתקצב ואז אני אתן.
רונית תירוש: הדרישה היא לגיטימית והגיונית.
גדעון סער: אני מסכים איתך.
גדעון סער: כאשר עבדנו על התקציב, אחד הדברים שהיו בטייס האוטומטי היה חוק י"א-י"ב, ופרסנו את זה בצורה קצת שונה.
גדעון סער: יכול להיות שלא כללנו בתחשיב את האלמנט הזה, וצריך לדבר עליו.
משה גפני: הנושא הזה לא נכלל בתחשיב.
גדעון סער: אני מציע להעלות אותו.
רונית תירוש: הילדים צריכים להגיע לבית הספר.
גדעון סער: זה יוצר דלתא נוספת.
גדעון סער: אמנם לא מאוד גדולה, אבל יש פה משהו.
רונית תירוש: אני מברכת על דברי השר, שמיהר כדרכו להבין את העניין.
רונית תירוש: אני מבקשת שישלח עדכון לוועדה ולי באופן אישי, כי אני לא חברה עכשיו בוועדה.
יצחק בוקובזה: ברמה הטכנית – כדאי לדעת שהיוועצות זו לא רק הודעה.
יצחק בוקובזה: יש התייעצות, יש הודעה.
יצחק בוקובזה: מה שקורה כאן זו כמעט הודעה ולא התייעצות.
יצחק בוקובזה: התייעצות נועדה גם כדי לשמוע את המתייעצים.
יצחק בוקובזה: כאשר הרכבת נוסעת והחבילות איתה, את הנעשה אין להשיב.
יצחק בוקובזה: אם בשנים הקודמות עשינו את זה לפני ספטמבר, הפעם זה קורה אחרי.
יצחק בוקובזה: עושה רושם שההתייעצות הזו היא לא מהסוג שהחוק מכיר בה.
יצחק בוקובזה: ברמת החוק – השר אמור להיות רגולטור ולא תקציבן.
יצחק בוקובזה: פירוש הדבר: אני מתקנן את ההוצאה שנראית לי במכלול התקציב, בהתחשב בכלל הרשויות.
יצחק בוקובזה: בתקנון הזה השר אמור לחלק את האחוזים בסעיפים א' ו-ב'.
יצחק בוקובזה: השר משחק כאן את התפקיד של הברון.
יצחק בוקובזה: 100% איפה שהוא רוצה, ו-70% איפה שהוא לא רוצה.
יצחק בוקובזה: אני מעריך מאוד את העשייה של השר בהרבה תחומים חשובים, אבל בנקודה הזו הוא צריך לראות את עצמו כרגולטור ולא כתקציבן.
יצחק בוקובזה: כמושכל יסוד בעניין הזה: חינוך חובה – ונעזוב את התיכון וחטיבות הביניים.
יצחק בוקובזה: בואו לא נלך לאוניברסיטה ולטרכטנברג - בשונה מדברים אחרים, אמור לחייב את הילד ללמוד במקום מגוריו.
יצחק בוקובזה: כאשר ילד לומד במקום מגוריו, הוא נושא על כתפיו את מקום מגוריו החלש, המסכן והדפוק.
יצחק בוקובזה: לכן, החוק הזה נועד להבטיח, שהילד לא ייסע.
יצחק בוקובזה: פה זה לא מעמד הביניים.
יצחק בוקובזה: זה שוויון הזדמנויות בהתגלמותו.
יצחק בוקובזה: מי שלא מתחיל גן ילדים וכיתה א'-ב' טוב, עם הכלים הדרושים, הוא לא יגיע לכיתה ו'.
יצחק בוקובזה: לשווא ייתן השר תוספות לחטיבות ביניים ותוספות בכיתה י"ב.
יצחק בוקובזה: מי שלא מתחיל גן ילדים וכיתה א'-ב' טוב, הוא לא ימשיך טוב.
יצחק בוקובזה: לכן, החוק נועד להגן על הילד הקטן בשכונה שלו, בעיר הקטנה שלו, לפעמים בעיר החלשה שלו.
יצחק בוקובזה: כנגד חובתו של הילד ללמוד במקום מגוריו, הסעיף הזה נועד לחייב את השר לשקול איך הוא מאזן אותו.
יצחק בוקובזה: קוברים את חוק פוגל, שבא בעקבות העתירה הראשונה שלי לבג"צ לפני 3 שנים.
יצחק בוקובזה: קוברים את דוח דברת, שעמלו עליו מיטב הכוחות והמוחות המקצועיים, גם בהרכב של הוועדה, גם במשתתפים ובדיונים של הוועדה.
יצחק בוקובזה: הוועדה הנכבדה הזו, לפני שנה-שנתיים, ביקשה לקיים דיון על סל התלמיד, אבל הדבר לא קורה ולא מסתייע כי חלו חילופי משמרות.
יצחק בוקובזה: אם קברנו את דוח דברת ופוגל, אולי באמצעות הוועדה הזו נרוויח דוח חדש שיאגם את כל הדוחות.
אלכס מילר: האם אתה יכול להתייחס ספציפית לסעיפים?
יצחק בוקובזה: אני רוצה להתייחס לדבר אחד שלא קיים בחוק – הבנייה היא לא קיומו של חינוך אלא הקמתו של חינוך חובה.
יצחק בוקובזה: לא דומה האפשרות של תל אביב למנף את הבנייה ואת התקציב, לאפשרות של ירוחם.
יצחק בוקובזה: אם ירוחם תקבל 1,000, היא תוציא 1,000.
יצחק בוקובזה: אם תל אביב תקבל 1,000, יהיה לה בנוסף היטלי פיתוח והשבחה ברמות אדירות, ולכן היא תוכל לבנות ב-1,500 ויהיו לה גם מחשבים וחדרים גדולים.
יצחק בוקובזה: הנושא של הבנייה לא מצוי כאן, למרות שהוא חייב להיות כאן.
יצחק בוקובזה: לפני שלוש שנים, בימי מלכיאור והמנכ"לית הקודמת, ניסו להכניס את נושא הבנייה לדוח.
יצחק בוקובזה: כיום הוא לא נמצא כאן, והוא חייב להימצא.
יצחק בוקובזה: אני רוצה לומר משהו על דיפרנציאליות.
יצחק בוקובזה: מר אורלב דיבר כאן בפעם הקודמת והיום על הסגנון של הצו, על כך שאנחנו עדיין נמצאים בסגנון של "כתבן".
יצחק בוקובזה: זו בהחלט הערה משעשעת.
יצחק בוקובזה: עם זאת, משרד החינוך מתקדם מאוד.
יצחק בוקובזה: בנושא הפרסום הוא כבר לא מסתפק ברשומות אלא עובר לאינטרנט.
יצחק בוקובזה: כאשר מדברים על משרות הוראה – ושאלה הגברת כאן מה התקינה ומה התקנון – שולחים מיד לאינטרנט.
יצחק בוקובזה: לדעתי, השר מנסה לתקן מה שלא עשו שנים.
יצחק בוקובזה: הוא עושה את זה ברוח שהיתה קיימת שנים - מנסה לטשטש ולזרות חול - במחילה מכבוד השר, שאני מעריך אותו מאוד.
יצחק בוקובזה: יש כאן בעיה.
יצחק בוקובזה: כתוב שהוצאות הקיום הן מקשה אחת.
יצחק בוקובזה: הרשויות המקומיות הן נפרדות.
יצחק בוקובזה: השר מפרק את הוצאות הקיום ונותן כמקשה אחת לכל הרשויות.
יצחק בוקובזה: זה בדיוק הפוך מלשון החוק, ממטרתו ותכליתו.
יצחק בוקובזה: השר צריך להגיד מה שיעור ההוצאות במקשה אחת.
יצחק בוקובזה: שלמה בוחבוט שואל: האם לא חלו שינויים בכל שנה ובכל רשות?
יצחק בוקובזה: האם לשווא אומר המחוקק את המילים האלה?
יצחק בוקובזה: עם כל הכבוד לשר, לא יעלה על הדעת שלא חל שום שינוי באחת מ-200 הרשויות או ב-2 מהרשויות, המחייב התייחסות שונה בצו הזה.
יצחק בוקובזה: ישאלו, האם אתה בכל זאת רוצה לפרק את כל התקציב על הצו?
יצחק בוקובזה: זה לא בדיוק ככה.
יצחק בוקובזה: תדעו לכם שבכל בית ספר תיכון יש ספר מסודר.
יצחק בוקובזה: אם היה לי ספר כזה מסודר על הרשויות, לא הייתי רוצה רשומות.
יצחק בוקובזה: על כל תיכון נכתב מספר התלמידים והתקציב ממנו הוא נהנה.
יצחק בוקובזה: משרד החינוך יכול להגיד לנו בלחיצת כפתור כמה כל רשות מקבלת עבור שרתים, מזכירות, פסיכולוגים וכו'.
יצחק בוקובזה: כך נדע כמה כל תלמיד שווה במקום איקס וכמה כל תלמיד שווה במקום ווי.
יצחק בוקובזה: אף אחד לא רוצה לתת לנו לדעת את הדבר הזה.
יצחק בוקובזה: את זה אנחנו מנסים לספר באלף סיפורים.
יצחק בוקובזה: הדבר הציני ביותר הוא, שעל דמי השכפול הטריוויאליים, שכל העלות שלהם בתקציב הוא כמה מיליונים, אנחנו מקבלים פה פירוט של 10 שורות ו-150 מילים.
יצחק בוקובזה: חצי מהצו הוא על הדבר האווילי הזה שאין לו שום חשיבות.
יצחק בוקובזה: דיברתי עם השר לפני שלושה חודשים, והוא היה מודע לדיפרנציאליות.
יצחק בוקובזה: הוא התגאה בזה שלנסיעות לפולין הוא פעל כך, אבל הנסיעות לפולין זה כסף קטן.
יצחק בוקובזה: אדוני השר, טוב שאתה נותן לצפון ולדרום, אבל אנחנו רוצים לראות את זה בא לידי ביטוי ברשומות, כדי שנדע ונכיר את המדיניות של משרד החינוך.
יצחק בוקובזה: זה למען שתדע כל אם בישראל מהו הכסף הזורם לילד שלה, ולמה הוא חייב ללמוד במקום איקס לא טוב או פחות מוצלח מבלי שיתאפשר לו ללמוד במקום אחר לפי בחירתו אלא רק לפי חוק חינוך חובה.
אלכס מילר: אריה מצליח, בבקשה.
אריה מצליח: כמו שנאמר, צו החינוך הזה הוא צו היסטורי, שבא להסדיר את אופן חלוקת האחריות על מימון החינוך בין המדינה לבין הרשויות המקומיות.
אריה מצליח: המספרים שאתם רואים כאן הם תולדה של התפתחות היסטורית.
אריה מצליח: לצערנו הרב, ברוב הדברים חל סחף כלפי מטה ברבות הימים.
אריה מצליח: אמנם יש שינוי אחד לטובה שחל לפני כמה שנים - גידול ב-4% במשרות הפסיכולוגים.
אריה מצליח: לפני פחות מעשור הפחיתו את ההשתתפות של המדינה בכוח העזר: שרתים, מזכירות ואחראי משק מ-100% ל-87%.
אריה מצליח: מדובר במהלך שהמשמעות שלו היא עשרות רבות ואולי מאות מיליוני שקלים.
אריה מצליח: אנחנו מבקשים כמה שנים להחזיר את הדבר הזה למה שהיה במקור.
אריה מצליח: כמדומני, זה היה עד שנת 2003.
אריה מצליח: בשנת 2003, בעקבות משבר כלכלי, הוחלט לתקן את זה באופן זמני, והזמניות נותרה בעינה.
אריה מצליח: משמעות הדבר היא, שהרשויות המקומיות צריכות לשים את החלק הזה שבעבר נקבע שהמדינה צריכה לשים.
אריה מצליח: יש כאן כמה דברים ארכאיים, ובהחלט צדק מר בוקובזה שהזכיר את עניין דמי השכפול, שזה באמת נושא קטן, גם תקציבית וגם עניינית, שנותנים לו ביטוי רב מדי בצו הזה.
אריה מצליח: לעומת זאת, חסרים דברים מאוד משמעותיים בצו, אולי בגלל שבמשך השנים לא טרחנו כולנו להכניס אותם, והגיע הזמן שנעשה את זה.
אריה מצליח: אחזקת בתי הספר – מי אמר שהרשויות המקומיות צריכות למלא באופן מלא, בלעדי ואקסלוסיבי את אחזקת בתי הספר?
אריה מצליח: מדוע שהמדינה לא תתרום מעט משלה לאחזקת בתי הספר?
אריה מצליח: אגב, זו הסיבה מדוע יש שונות כזו גדולה בהשקעה בתלמידים.
אריה מצליח: יש רשויות מקומיות שלא יכולות להשקיע בבתי הספר כמו אחרות.
אריה מצליח: היום המדינה לא שמה כלום למען אחזקת בתי הספר.
אריה מצליח: מעבר לנושא של שיפוצי קיץ ותקציבי פיתוח מעת לעת, בכל הנוגע לאחזקה השוטפת אין השתתפות של המדינה.
אריה מצליח: זה נושא, לדעתי, שמן הראוי ייכנס לצו.
אריה מצליח: אגב, הוא מקפל מאחוריו סכומי עתק.
אריה מצליח: להערכתי, הרשויות המקומיות משקיעות באחזקת בתי ספר 3-4 מיליארד שקלים בשנה.
אריה מצליח: לדעתי, זה נכון שהמדינה תתחיל להשתתף בעניין הזה.
אריה מצליח: אפשר שזה יהיה באופן דיפרנציאלי – איפה שצריך.
אריה מצליח: לא צריך אצל כולם.
אריה מצליח: זה בוודאי נושא המחייב שינוי.
אריה מצליח: הנושא השני – הנושא של ההסעות.
אריה מצליח: אני לא מבין למה הנושא של הסעות תלמידים לא מופיע בצו החינוך.
אריה מצליח: זה חלק אינטגראלי מכל ההליך החינוכי.
אריה מצליח: לדעתי, בהחלט נכון לקבע את העניין הזה.
אריה מצליח: אגב, בנושא ההסעות שיעורי ההשתתפות הם דיפרנציאליים ונכונים.
אריה מצליח: עשינו מהלך חשוב מאוד עם משרד החינוך, לפני כמה שנים, והעלינו טיפה את שיעורי ההשתתפות.
אריה מצליח: יש היום כמה שיעורים: ממוגני ירי מקבלים מקסימום, 80% ברשויות פריפריאליות ממעמד סוציו-אקונומי נמוך, 40%-50% ברשויות אחרות.
אריה מצליח: לדעתי, נכון להכניס את זה לצו.
אריה מצליח: גם מרכז המועצות האזוריות חושב ככה, והוא ביקש שנעביר את העמדה הזו בשמו, כפי שאני עושה כרגע.
אריה מצליח: אפרופו מה שנאמר כאן קודם, המדינה כן משתתפת בתקציבי הסעות בגילים מבוגרים, אבל רק במועצות האזוריות ולא ברשויות העירוניות.
אריה מצליח: ליווי בחינוך המיוחד – אני לא מבין מדוע הוא לא בצו החינוך.
אריה מצליח: לדעתי, יש מקום להכניס אותו.
גדעון סער: אולי כי הוא בחוק.
אריה מצליח: זה לא קשור.
אריה מצליח: צו החינוך מקבע את שיעורי ההשתתפות.
אריה מצליח: לדעתי, זו הפלטפורמה הנכונה שלו.
אריה מצליח: יש לי הערה לגבי ועדת פוגל, שמזכירים אותה כאן כל הזמן, כאילו שזה משהו שהוחמץ.
אריה מצליח: אדוני השר, אני חושב שאתה היית מעורב בסיפה של זה.
אריה מצליח: ועדת פוגל היא ועדה מאוד בעייתית, כיוון שמה שהיא רצתה לעשות הוא להשאיר את שיעורי ההשתתפות כפי שהם ברשויות הפריפריאליות, או להוריד כלפי מטה בכל הרשויות האחרות.
אריה מצליח: המטרה היתה לקחת כסף מהרשויות המקומיות כדי לממן את הסכם השכר לפי "אופק חדש".
אריה מצליח: בסופו של דבר, הצליח השר הנוכחי להביא כספים מתקציבים אחרים לעניין הזה.
גדעון סער: בראש ובראשונה, מי שהיה אמור להיות מוקרב לטובת הרפורמה ההיא, על פי הסכמים שהיו בין האוצר לבין משרד החינוך, זה השלטון המקומי.
אריה מצליח: נכון מאוד.
אריה מצליח: מדובר פה על סכומי עתק של 750,000,000 שקלים.
אריה מצליח: זה בהחלט הישג מאוד גדול שהיה לנו בזמנו.
אריה מצליח: ועדת פוגל לא התכוונה לעשות טוב בהקשר של דיפרנציאליות, אלא לעשות פחות טוב.
אריה מצליח: לכן, אנחנו בוודאי נגדה.
אריה מצליח: אין לנו שום עניין עקרוני לגבי תקצוב דיפרנציאלי שהוא תקציב תוספתי.
אריה מצליח: הוא רק יכול לשפר את המצב.
אריה מצליח: לסיכומו של דבר – אני חושב שנכון יהיה להיכנס לעדכונו של הצו הזה, להכניס אליו דברים נוספים, ובתהליך מדורג לתקן את שיעורי ההשתתפות שנלקחו במשך השנים מהרשויות המקומיות.
אריה מצליח: לדעתי, זה מאוד נכון.
אריה מצליח: הוזכר כאן הנושא של הסעות תלמידים.
אריה מצליח: בכל פורום אני אומר אותו, כי זה נושא שהוא עתיר תקציב אבל מטופל באופן לא תקין על ידי המדינה מול השלטון המקומי.
אריה מצליח: למה הכוונה?
אריה מצליח: אגב, למעט שכר המורים, הנושא היקר ביותר בקיום ההליך החינוכי הוא נושא הסעות התלמידים.
אריה מצליח: תקציב הסעות התלמידים לא צמוד לשום דבר, לצערנו.
אריה מצליח: למרות שיש הסכם היסטורי לשלטון המקומי עם האוצר ומשרד החינוך, שאמורים לשפות את הרשויות המקומיות על התייקרות מדדים, המדינה לא עושה את זה באופן אוטומטי.
אריה מצליח: אגב, תקציב המדינה מוקפא כבר 9 שנים.
אריה מצליח: כל סעיפי הפעולות בתקציבי המדינה מוקפאים כבר 9 שנים, והרשויות המקומיות לא מקבלות תוספת התייקרות אוטומטית על נושא ההסעות.
אריה מצליח: התוצאה היא ברורה.
אריה מצליח: בסופו של דבר זה יכול להקרין על בטיחות של תלמידים, כיוון שהקבלנים הזוכים הם הקבלנים הזולים ביותר, שהרשויות לא יכולות לשלם להן תוספת התייקרות.
אריה מצליח: הדבר הטוב שקורה, הוא שבימים אלה אנחנו על סף הבנות עם משרד האוצר.
אריה מצליח: יש פה את נציג משרד האוצר, המקיים איתנו משא ומתן לקבל תוספת התייקרויות אחרי 4 שנים שבהן הרשויות לא קיבלנו תוספת התייקרויות – לתקן את בסיס התקציב של ההסעות בגין שחיקת המדדים ב-4 שנים האחרונות.
אריה מצליח: כמובן שזה לא רטרואקטיבי, אבל גם זה משהו.
אלכס מילר: לסיכום, אני רוצה לעביר את רשות הדיבור לשר.
גדעון סער: אני רוצה להתייחס להערות שעלו מצד הדוברים השונים.
גדעון סער: בנוגע להערות של עו"ד בוקובזה - למיטב הבנתי, לא ניתן, ברמה של בלתי אפשרי, לנהל את המערכת אם כל שנה נעשה אינדקס חדש להשתתפות של כל רשות בנפרד.
גדעון סער: לדעתי, זה דבר לא מעשי.
גדעון סער: הערת את מה שהערת לגבי המסעות לפולין, אבל לא התייחסת למה שאמרתי– וזה אולי יותר נוח לך להתייחס ככה, כי אחרת אתה מקעקע לעצמך את התיזה שבנית - שבמרכיבים הכבדים של שעות לימוד, של צפיפות בכיתות, של תקשוב ודברים אחרים, יש תקצוב דיפרנציאלי.
גדעון סער: אני חוזר על מה שאמרתי בהתחלה: התבוננות על סוגיית הדיפרנציאליות אך ורק דרך הסוגיות המוסדרות בצו הנמצא כרגע בפני הוועדה, היא לא נכונה.
גדעון סער: השלטון המקומי מציג בקשות, שבחלקן אני מזדהה איתן, בוודאי בנושא ההסעות – אני אמרתי וגם התערבתי.
גדעון סער: כאשר השלטון המקומי עושה סכסוך או משבר וצריך לגמור עם משרד האוצר, הוא אף פעם לא מכניס את הדברים האלה לפתרון.
גדעון סער: כלומר, הוא גומר על מענקי איזון ודברים אחרים, ואת זה הוא משאיר לשר החינוך.
גדעון סער: אולי שר החינוך יוכל לעשות עוד כמה קסמים.
גדעון סער: אני רוצה להגיד: אם הנושאים האלה הם ברמה כל כך חשובה, כפי שאני רואה אותם, היה ניתן בהחלט לכלול אותם כחלק ממערכת הסכמית, כאשר מגיעים להסכם אחרי משבר עם האוצר.
גדעון סער: אני אומר עוד פעם: אנחנו נבחן את הדרכים איך ניתן לשפר, עם המגבלות שעומדות בפנינו.
גדעון סער: אנחנו לא קוסמים.
גדעון סער: הדבר האחרון שאני רוצה להגיד, שעלה פה על ידי מנכ"ל מרכז שלטון מקומי שהתייחס לדוח פוגל: אני מזהיר את הכנסת ואת כל מי שיושב פה, מפני דיפרנציאליות שהיא כסות להורדת השתתפות המדינה בחינוך.
גדעון סער: זו מילה מאוד יפה כאשר מדובר בכסף תוספתי.
גדעון סער: אם אתה לא מבטיח את זה אלא אומר: "אני עושה משהו בסגנון דוח פוגל", בסופו של דבר זה יכול לפגוע בצורה קשה ביותר במערכת.
גדעון סער: יכול להיות שהיום זה לא עומד על השולחן, כי כרגע אין את האווירה הזו.
גדעון סער: יכולות להיות סיטואציות, בעתיד, של משברים כלכליים, ואז הדבר הזה יישלף במסווה של דאגה לחלשים, ובסופו של דבר יפגע.
גדעון סער: מזה צריך להיזהר.
אלכס מילר: אני רוצה לסכם את הישיבה: ועדת חינוך שמעה את הודעת משרד החינוך, לפי סעיף 7ב הקובע להיוועץ עם ועדת החינוך בנושא של יחס והשתתפות של השלטון המקומי אל מול המדינה.
אלכס מילר: אנחנו פנינו בעבר, והיום שמענו את הודעת השר, על כך שלקראת תקציב 2013 משרד החינוך ביחד עם משרד הפנים יקימו ועדה, תחת מנכ"לית משרד החינוך, בנוגע להכנת מתווה שונה מזה ששמענו היום.
גדעון סער: אני לא מתחייב שזה יהיה מתווה שונה.
אלכס מילר: אני רוצה להתייחס לכל אותן התוספות בהיבט של ההשתתפות המבוקשת על ידי משרד החינוך.
אלכס מילר: אם יש תקציב, אנחנו מבקשים שהמתווה החדש יקבע חלוקה דיפרנציאלית.
אלכס מילר: אנחנו ראינו את המצוקה.
אלכס מילר: אני הבנתי, שזה מתבצע כבר היום בפועל.
אלכס מילר: גם היום כל כסף שאתה מקבל מחולק לפי חלוקה דיפרנציאלית.
אלכס מילר: בסופו של דבר, אני מקווה שתוכלו להגיע למצב, בו באותן הנקודות עליהן השלטון המקומי מצביע כהכרחיות למתן שירות לתלמיד ומתן שירות השווה לכלל התלמידים בישראל, תתמקדו בעניין של חלוקה תקציבית כזו שלא יקרה מצב בו ילד הגר בעיר קטנה יותר לא יקבל את אותם השירותים המינימאליים שמקבל ילד הגר בעיר גדולה יותר, רק בגלל גודל העיר.
אלכס מילר: אנחנו גם מבקשים מאותה ועדה שתקום, שתבדוק את אותם העניינים שעלו כאן על ידי השלטון המקומי: האם יש צורך להכניס לצו את כל הנושא של בינוי, האם יש צורך להכניס לצו את הנושא של ההסעות, האם יש צורך להתייחס בצו לכל הנושא של חינוך מיוחד.
אלכס מילר: עלו בפני על ידי נציגים שונים של השלטון המקומי, שכל אחד הצביע על סוגיה אחרת.
אלכס מילר: אני חושב, שזה אך ורק בגלל שנוצר מצב בו במקומות שונים בארץ יש חוסר יכולת להשקיע בנושאים מסוימים.
אלכס מילר: שלמה בוחבוט דיבר איתי על הנושא של ההסעות בחינוך המיוחד.
אלכס מילר: בערד דיברו איתי על דברים אחרים.
אלכס מילר: אני חושב, שהוועדה שתקום תוכל לבדוק כל טענה של כל עיר ועיר.
אלכס מילר: אם עושים כל מיני שינויים או תוספות במקומות כאלה או אחרים, אפשר יהיה להתחשב במה שהערים צריכות בפועל.
אלכס מילר: לאור הדברים האלה וסיכומים שיש לנו עם משרד החינוך, אני מקווה שגם משרד הפנים יקבל את הסיכומים של ועדת החינוך.
אלכס מילר: בכך אנחנו לא מאשרים, אבל אנחנו נותנים אור ירוק למשרד החינוך להמשיך בדרכו בעניין של הפעלת המערכת.
אלכס מילר: אנחנו מצפים שלקראת שנת התקציב 2013 יהיו כאן מסקנות.
אלכס מילר: אגב, היה לנו ניסיון מאוד טוב עם כל הנושא של תשלומי הורים.
אלכס מילר: הוועדה שקמה תחת מנכ"ל משרד החינוך ביצעה את עבודתה והביאה את המסקנות.
אלכס מילר: אם נצליח לאשר אותן השנה, נוכל להקל על ההורים בשנה הבאה.
אלכס מילר: זה בעקבות הצעת החוק של חה"כ אורלב, יו"ר ועדת חינוך לשעבר.
אלכס מילר: אני מקווה שגם בנושא של צו החינוך התוצאה תהיה זהה.
זבולון אורלב: אתה קובע שחובת ההיוועצות קוימה.
אלכס מילר: חובת ההיוועצות התקיימה.
גדעון סער: אני רוצה להבהיר, איך אני רואה את עבודת הצוות בראשות המנכ"לית: אל"ף, לבחון את מכלול ההסדרים הקיימים בפועל, בנושא של תשלומים של השלטון המרכזי והשלטון המקומי.
גדעון סער: בי"ת, לפעול לנסות לשפר נקודות מסוימות ברשויות מקומיות חלשות מול האוצר.
גדעון סער: אני אומר: "לנסות לשפר", כיוון שזה לא דבר שהוא באופן מכריע בידנו.
גדעון סער: גימ"ל, האם יש צורך והאם נכון להכניס לצו נושאים נוספים.
גדעון סער: איפה שהחוק מסדיר את האחריות בצורה שונה – למשל, חינוך מיוחד – אז לא ניתן.
אלכס מילר: צריך לבדוק.
אלכס מילר: יכול להיות שיש דברים שניתן לעשות.
גדעון סער: הוועדה תבחן את הנקודה הזו, והיא תראה אם יש מקום או אין מקום.
זבולון אורלב: שלום לכולם, באחור אופייני של נושאים שקשורים בציבור הדתי שעובד לפי שעון בני עקיבא, למרות שהשבת היא שבת הארגון, אז אנחנו פותחים את הישיבה.
זבולון אורלב: הצטערתי להיוודע שהופצה איזו שהיא שמועה שאני לא יודע את מקורה, שכאילו הישיבה מתחילה ב 9:30, דבר שאין לו ידיים ואין לו רגליים הועדה פרסמה את השעה 9:00 ובאתר האינטרנט בשעה 9:00 ובכל המקומות כתוב ב 9:00 וגם אלו שקיבלתי עליהם הודעה שיאחרו ברבע שעה, אז עברה רבע שעה גם כן.
זבולון אורלב: אבל, אנחנו קצרים בזמן ולכן אנחנו נתחיל את הישיבה.
זבולון אורלב: הישיבה הזו נועדה לדון בסוגית תשלומי ההורים וכשאני חושב על מושג תשלומי ההורים במקרה הזה הוא לא הקשר נכון כי מיד אני אגדיר, מדובר בעיקר באותם תשלומים שאני קורא להם רכישת שירותים מרצון במוסדות העל יסודיים שלנו בעיקר בישיבות התיכוניות ובאולפנות שבהם הורים נדרשים לשלם סכומים בדרך כלל הממוצע של כאלף שקלים לחודש אם מדובר במוסד לא פנימייתי ואם מדובר במוסד פנימייתי זה יכול להגיע עד 1500 שקלים.
זבולון אורלב: הבעיה הזו היא לא בעיה חדשה והיא כבר נמשכת שנים ארוכות ונדמה לי שכבר לפני כעשר שנים הקמנו ועדה תנועתית מטעם המפד"ל בראשה עמד ד"ר מתי דגן לברור הסוגיה הזו, אבל היא לא הניחה כנראה תוצאות, עובדה היא שהבעיה הזו נמשכת.
זבולון אורלב: לאחרונה, הגיעו שתי פניות צולבות.
זבולון אורלב: מצד אחד, המשיך המבול של פניות הורים וועדי הורים על התשלומים הכבדים שלא יכולים לעמוד בהם, לטענת המורים זה אפילו גורם לכך שהורים רבים שרוצים חינוך ישיבתי / אולפני, נמנעים מלעשות כן עקב התשלומים הגבוהים.
זבולון אורלב: מאידך גיסא, פורום ראשי הרשתות, רשת ישיבות בני עקיבא שמנכ"לה נמצא פה, אלחנן גלט ורשת האולפנות והישיבות של "צביה" שמנכ"לה יושב פה והרשת של אור תורה סטון שמנכ"ל אחימן יושב כאן, פנו ביוזמתם וכל הרשתות הוזמנו.
זבולון אורלב: קיבלתי פנייה בכתב, שגם עמית חתומה עליה, שהם מבקשים ממני ליזום ועדה כי הם היו רוצים ותכף הם יסבירו את העניין, שהתשלומים האלה יהיו שקופים, גלויים ואין כאן שום דבר שהוא במחתרת שכולם ידעו שאם במידה והמוסדות גובים את אותם תשלומים הם נגבים כראוי ותכלית ראויה במידה ראויה.
זבולון אורלב: לכן, מאחר והייתה פנייה גם מצד המוסדות וגם מצד ההורים חשבנו שהדבר הנכון לעשות, לבוא בדברים עם ד"ר אברהם ליפשיץ, מנהל החינוך הדתי.
זבולון אורלב: סיפרתי לו את הפניות האלה ושאלתי לדעתו, הוא אמר לי שהוא תומך נלהב לכך שתקום ועדה ציבורית, שתברר את העניין הזה וישבו בה כל הגורמים, גם הורים וגם נציגים של ראשי הרשתות, אשר יבררו את הסוגיה, כדי שהציבור הדתי לאומי ששולח את ילדיו למוסדות האלה, ידע אכן מה התשלום הראוי.
זבולון אורלב: כמובן, גם מתוך מטרה לברר האם המדינה ממלאת את חובתה, האם יש מקום שהמדינה תגדיל את תשלומיה, למצוא את אותם הסדרים על מנת להבטיח שאף תלמיד או אף הורה לא ימנע מלשלוח את ילדיו, במידה והילד כמובן מתאים, והילד רוצה וההורים רוצים, שלא ימנע מלשלוח את ילדיו למוסדות האלה רק בגלל בעיית התשלום.
זבולון אורלב: אנחנו לא היינו רוצים להגיע למצב שהחינוך הזה נמנע מתלמידים, רק בגלל בעיית התשלומים.
זבולון אורלב: העניין הזה, להערכתי ולמיטב ידיעתי, לא הוסדר עד הסוף, בהוראות של משרד החינוך.