GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רונן מיר: אני שמח לומר שלמידת מדע במוזיאוני מדע נמדדת והוערכה כיעילה ובעלת השפעה אדירה למטרות אלו במדינות רבות כמו ישראל, ארצות הברית, שם יש במחוז לוס אנג'לס, למשל, 12 מליון אנשים והוחלט שמוזיאוני המדע יהיו משאב מקומי, פתוח חינם לכל הילדים ולכל האזרחים, קנדה, הודו: שם הוקמה רשת של ארבעים מוזיאוני מדע ברמה לאומית, תאילנד: מליון תלמידים באים למוזיאון המדע של בנגקוק בכל שנה במימון ממשלתי.
רונן מיר: דרום אפריקה: מחוז יוהנסבורג החליט לתת למוזיאון המדע המקומי לשפר את רמת הלימודים של עשרה אחוז מן הכיתות שלא הצטיינו במדע וכן הלאה.
רונן מיר: הלמידה במוזיאון המדע נגישה לכל הרמות.
רונן מיר: אותנו מדאיגים ה 85% שלא נחשפים היום למדע במוזיאוני מדע.
רונן מיר: אנחנו מטפלים בכ-15% אבל מה קורה עם 85% שלא מטופלים?
רונן מיר: חוץ מזה שרציתי להציג את זה רציתי גם להציג תכנית.
רונן מיר: יש לנו תכנית שאנחנו קוראים לה תכנית נובל למצויינות מדעית, נובל ולא נוובל, יש לנו גם פארק מדע בשם הזה אבל זה מקום אחר.
רונן מיר: התכנית הזו מציעה להקים צוות שיכלול את ראשי מוזיאוני המדע במשרדי הממשלה, משרד החינוך עושה עבודה מצויינת, עופר אמר קודם שהוא מנסה למצוא דרך להביא עוד תלמידים אבל זה לא מספיק.
רונן מיר: הצוות יפעל בחסות חתני פרסי נובל למדע ישראלים, פרופ' דני שכטמן מן הטכניון, ראש הועדה האקדמית של מדע טק, מאחורי תכנית זו.
רונן מיר: ודוגמאות ליישום יכולות להיות ימי למידה במזיאוני מדע שייכנסו לתכנית הלימודים הסטנדרטית של מדינת ישראל, מוזיאוני מדע והיחידות לנוער שוחר מדע באוניברסיטאות או במכללות יקדמו את הילדים שרוצים להתקדם במדע.
רונן מיר: מדובר פה על self selection ולא על זיהוי, שאנחנו עושים להם, ופסטיבלים של מדע יתקיימו ברחבי המדינה כמו ליל המדענים השנתי, שבו נשבר לאחרונה שיא גינס לשיעור כימיה הגדול בעולם.
רונן מיר: פרוייקט ליל המדענים נתמך על ידי האיחוד האירופאי, מדוע איננו מצטרפים ברמה לאומית לפרוייקטים כאלה?
רונן מיר: תודה.
נעמה אזולאי: רק אגיד שלקחנו לעצמנו כמשימה לקדם בנות בפריפריה החברתית לנושא המדעים, זה נושא מאד מורכב כי אנחנו נתקלים בשתי "תקרות זכוכית" גם יחד, אנחנו רוצים שהן תסיימנה עם תעודת בגרות מדעית איכותית שפותחת להן פתח קדימה, אנחנו מבינים שכדי לעשות את זה אי אפשר לעשות רק סוג של דבר אחד אלא שזו חייבת להיות תכנית מאד הוליסטית, היא משלבת גם אימוץ על ידי חברות הייטק, גם מודלים של נשים מצליחות בתחום, גם תגבור, גם עבודה מאד אינטנסיבית עם הצוותים החינוכיים בתוך בתי הספר לא רק על "מה קורה אצל מורה בכיתה כשנסגרת הדלת" אלא גם מה קורה במנגנונים הבית ספריים, למשל, גילינו שבבתי הספר שעברנו בהם ועשינו מחקר מקדים, כמות הבנות שנושרות מחמש מתימטיקה לשלש מתימטיקה, בין כיתה י' לכיתה י"ב היא פי שנים מאשר כמות הבנים באותם בתי הספר, אז את מנגנוני ההנשרה האלה אנחנו רוצים לעצור.
נעמה אזולאי: בוועדת ההיגוי שלנו יושבות גם נשים מאד מכובדות, יושבת הראש שלנו היא פרופסור גבי גפני, האישה הראשונה שכיהנה כמנכ"לית, היא ניהלה את "שורק" ודוקטור זלינה בן גרשון -שלצדי, יושבים מפמ"רים, מפמ"ר הפיסיקה ומפמ"רית המדעים, נציגי חברות ההייטק ואנחנו -מעבר למה שאנחנו עושים בבתי הספר שלנו, אני בעצם באתי הנה כי אנחנו חושבים שאנחנו רוצים שותפות והחלפת ידע.
נעמה אזולאי: כל אחד מאלה שיושבים פה, אם הוא יודע על תכנית של קידום נערות למדעים בתיכון, בצורה כזו או אחרת, אני אשמח אם יפנה אלי, אנחנו רוצים לרכז כל ידע שקיים בענין.
נעמה אזולאי: אנחנו עושים לא מעט בענין הזה בחודשים האחרונים ונשמח לעוד, תודה רבה.
זלינה בן-גרשון: עיקר הדברים נאמרו.
רונית תירוש: רק לציין שאת סגנית יו"ר ועדת ההיגוי, תכנית "סודקות את תקרת הזכוכית".
אסתי חשין: שדולת ההיי-טק בכנסת היא השדולה של חבר הכנסת אילטוב הקים אותה, הוא יושב הראש שלה, זה תפקיד שאני עושה אותו בהתנדבות, ביומיום אני שותפה לקרן השקעות פרטיות בהייטק, כלומר, אני באה לכאן בשם התעשיה.
אסתי חשין: אמרה דוקטור לוטן קודם שחסרים לנו מהנדסים בהייטק וגבירתי יושבת הראש, אמרת קודם שחסר שיח שמערב את כלל הגורמים אז באמת חסרים מהנדסים בהייטק, המספר שניתן לנו בוועדת משנה שנערכה ביוני השנה הוא 7,500 מהנדסים, 7,500 משרות הנדסה נוספות להייטק מדי שנה, זה נתון שמסרה אותו המעוצה הלאומית לכלכלה.
אסתי חשין: כיום, כפי שראינו מן הנתונים של עופר רימון, כמות התלמידים שמגיעה לרמה של המצויינות בחינוך הטכנולוגי-הנדסי-מדעי היא יותר נמוכה מאשר ה-7,500 משרות האלו.
אסתי חשין: המשמעות המיידית היא שיש היעדר מהנדסים.
אסתי חשין: היעדר מהנדסים גורם מצד אחד לעלייה מאד חדה בשכר הממוצע של מהנדס בתעשיה.
אסתי חשין: אני לא יודעת אם אתם יודעים אבל פורסמו הנתונים של הלמ"ס לאחרונה: בתחום המחקר והפיתוח, שהוא מאויש כמעט ברובו על ידי בוגרי מדעי המחשב ואגב, למדתי את התחום הזה באוניברסיטה הפתוחה, אז בוגרי מדעי המחשב מצד אחד ובוגרי הנדסת אלקטרוניקה מצד השני הם המאיישים והשכר הממוצע ב-2009 היה בערך 20,000 שקל בחודש, שימו לב, זה שלש פעמים השכר הממוצע במשק, ב 2010 השכר הממוצע היה 21,000 שקל לחודש, לכאורה, כל אֵם היתה שמחה שהבן שלה יגיע למקצועות האלה אבל המספרים האלה הם מוגזמים, הם מוגזים והמשמעות המיידית שלהן היא שהמישרות "זולגות" לחו"ל וכל מישרה ש"זולגת" לחוץ לארץ היא משרה שלא חוזרת לישראל.
אסתי חשין: ולכן, אנחנו חייבים מיד לפעול להגדלת כמות המהנדסים בישראל.
אסתי חשין: הפתרונות הם להתחיל back to the basics, כמו שאומרים, להתחיל מכיתה ז' והתכנית של עופר רימון -שאנחנו מברכים עליה פעם אחר פעם בכל דיון שאנחנו רק שומעים עליה, בגלל שהיא תכנית הוליסטית, בגלל שהיא מתחילה כל כך מוקדם, היא תביא את השינוי אבל בטווח הקצר אנחנו צריכים למנוע מצב שבו יהיו פחות ופחות לומדי מחשבים בבתי הספר, ובמובן הזה ביטול הבונוס הוא -ואני לא אשתמש במילה מכת מוות אבל, הוא בוודאי גורם שפוגע משמעותית בתעשיית ההייטק ובהקשר הזה, שלושת המקצועות הטכנולוגיים -ואני מסכימה עם מי שטוען שמדעי המחשב לא צריכים להיכלל במקצועות הטכנולוגיים אלא דווקא במקצועות המדעיים, אבל שלושת המקצועות הטכנולוגיים שהוזכרו הם מקצועות חיוניים, קיים חסר גם במהנדסי מכונות, גם במהנדסי אלקטרוניקה וגם במהנדסי מחשבים.
חן פיליפס: רציתי להוסיף על דבריו של דין זהר, נציג המועצה שדיבר אתנו קודם, משהו שחשוב לי להדגיש: אם אני הבנתי נכון המטרה בהורדת נקודות הבונוס היא להפנות יותר תלמידים למקצועות הכימיה, הפיסיקה והביולוגיה.
חן פיליפס: אבל, בעצם אנחנו מפספסים פה את המטרה כי אלה שנמצאים בפני הדילמה אם ללכת למחשבים -למדעי המחשב, סליחה, או ללכת לפיסיקה ילכו לפיסיקה, הם ממש לא ילכו למדעי המחשב, אלה שמגיעים למדעי המחשב הם אלה שרוצים להגיע למקצוע יותר מאתגר, ללמוד מקצוע יותר מחשבתי ופועל ושהוא גם יתן להם משהו לעתיד.
חן פיליפס: כמו שאנחנו שמים לב, אנחנו מתקדמים לעולם מלא בטכנולוגיה ובפיתוח מחשבים, שהוא כולו בעתיד יהיה דרך המחשבים אז אנחנו חייבים תלמידים שילמדו במגמות מחשבים ואני חושבת שהורדה של נקודות הבונוס לא תוביל תלמידים למקצועות של פיסיקה להיפך, זה יביא אותם להרחיב היסטוריה כדוגמה, היסטוריה שהוא מקצוע שכן מקבל נקודות הבונוס האלה אז זה קצת מפספס מן המטרה.
יחיאל סליט: אני במקצועי מורה לפיסיקה כארבעים שנה, עוד מעט אני מסיים את הקריירה הרשמית שלי ועובר לפיסיקה.
יחיאל סליט: רציתי להתייחס לנושא החינוך המדעי הטכנולוגי, מפי אדם שצפה בתחום הזה ועקב אחריו במשך מספר עשרות שנים.
יחיאל סליט: אני מאד לא אופטימי, אני אומר את זה עכשיו בגלוי, ואני אגיד את האמת כמו שאני חושב, אני לא חושש מכלום.
יחיאל סליט: אקריא לכם, כדי שתבינו את הרעיון, אקריא לכם חצי עמוד שכתבתי בזמנו לאיזשהו חבר כנסת שחשב שיקריא את זה כנאום של דקה.
יחיאל סליט: "...
יחיאל סליט: ברצוני לדווח ולהתריע בזאת על מה שאני מעריך כמחדל המתמשך הגדול ביותר בתולדות מדינתנו הצעירה.
יחיאל סליט: זהו מחדל הזנחת החינוך המדעי טכנולוגי מקצועי.
יחיאל סליט: ." אגב, אני בוגר בית ספר מקצועי.
יחיאל סליט: "..
יחיאל סליט: אז 'נהרגנו' כדי להתקבל לבית הספר והיינו עוברים בחינות כניסה והחבר'ה שלי, הרבה מהם מחזיקים על הכתפיים חלק גדול מן המדע הטכנולוגי.
יחיאל סליט: רבים חושבים, אולי בצדק, שישראל היא מדינה מאד מתקדמת בתחומי המדע והטכנולוגיה אבל הם לעולם לא ידעו עד כמה היינו יכולים להיות מתקדמים לו היינו עושים את הדרוש בתחום החינוך המדעי טכנולוגי מקצועי.
יחיאל סליט: מדינת ישראל נמצאת תחת איום קיומי ולכן היא אינה יכולה להרשות לעצמה את המותרות של פיגור או אפילו דריכה במקום בתחומים הללו.
יחיאל סליט: אנחנו נמצאים במירוץ מטורף, הבעיה שלנו היא שהפערים בינינו לבין אויבינו הולכים ומצטמצמים ויחד אתם גדלה גם הסכנה.
יחיאל סליט: הם רוכשים בכסף דרכים אחרות טכנולוגיות שאנחנו נאלצים לפתח בכוחות עצמנו ובמקביל הם גם משקיעים הון בתלמידים ובמדענים שלהם.
יחיאל סליט: ואנחנו "על הפנים".
יחיאל סליט: ההישגים במבחנים הבינלאומיים והרמה של הבוגרים שלנו הולכת ויורדת.
יחיאל סליט: לימודי המדעים בבית הספר מתחת לכל ביקורת, מכוני הלימוד הם לא ראויים ורוב המורים לא מתאימים.
יחיאל סליט: אתם רואים כמה אני אופטימי?
יחיאל סליט: משרד החינוך לא עומד בפרץ והמצב הולך ומחמיר.
יחיאל סליט: מדובר בתהליך הדרגתי שעלול להביא אותנו לכליון.
יחיאל סליט: כדי למנוע מצב זה עלינו להעמיד מדי את נושא החינוך המדעי טכנולוגי מקצועי בראש סדר העדיפויות הלאומי ולהעמיד אותו גם במרכזו של החזון הלאומי שלפיו, באמצעות המדע, הטכנולוגיה והתעשיה, ישראל תהיה אור לגוים ובלתי ניתנת להכחדה.
יחיאל סליט: זה הסיכום, שלדעתי הקיצונית, אולי, אני מוכן להגן עליה, יש לי פה מסמך תכנית הצעות, מטורף או לא מטורף, כדאי לקרוא, להתרשם ולהגיד מה דעתכם עליו בדרך כלשהי.
יחיאל סליט: תודה רבה..".
רונית תירוש: מציעה להעביר למשרד החינוך את התכנית.
רועי גולדשמידט: זה בשלב קצת מאוחר בדיון, אבל הייתי שמח אם הייתי יכול לקבל התיחסות מפרופסור פייגין.
רועי גולדשמידט: עבור חלק מכם, מה שאני אומר הוא טרוויאלי אבל לאחרים הוא עדיין חשוב.
רועי גולדשמידט: מדיניות הקבלה לאוניברסיטאות משפיעה על המקצועות שהתלמידים בוחרים עוד לבגרות וההשלכות של זה עשויות להשפיע גם על מבנה הבגרות כלומר, גם על מקצועות הבחירה וגם 'נטו' על מבנה הפעילות של משרד החינוך כי משרד החינוך יקצה מורים למקצועות בהתאם ויצטרך להתמודד עם ההשלכות שמופנות אליו מגורם חיצוני, מור"ה והשאלה שלי לפרופסור פייגין -אגב, רק הערה לפרופסור פלדור: אני חושב שלמרות שהלימוד של מקצועות אחרים הוא מאד מבורך אבל, בפועל יש אלמנט נאיבי כי התלמידים חושבים במונחים אינטרסנטים, אולי לא כולם אבל רובם ולכן, צפויה להיות השפעה לתהליך הזה על טווח הבחירה של התלמידים.
רועי גולדשמידט: והשאלה היא האם הועדה, הצוות הבינ-אוניברסיטאי למדיניות קבלה לאוניברסיטה חשב מה ההשלכות שצפויות גם על תלמידי התיכון -על מרחב הבחירה שלהם וגם על האוניברסיטה ובהקשר של האוניברסיטה אחדד:
רועי גולדשמידט: השאלה היא האם הציפיה היא הגדלת מספר המועמדים הפוטנציאליים למקצועות המדעיים באוניברסיטה -לצורך הענין זו הפקולטה למדעי הטבע או למקצועות במדעי הרוח או מדעי החברה ומה הציפיה שלכם בהתחשב בהשלכות של זה על מדעי החברה או מדעי הרוח, וגם: האם זה היה בכלל שיקול?
חיים הררי: מספר דוברים התייחסו לנושא הבינ-תחומי לפרסי נובל ואני רק רוצה להעיר שכל ששת הישראלים שזכו בפרס נובל זכו בו במיקצה שאיננה מיקצה שלהם, בלי יוצא מן הכלל.
חיים הררי: מר אומן קיבל פרס נובל לכלכלה והוא למעשה מתמטיקאי, כהנמן קיבל פרס נובל לכלכלה והוא למעשה פסיכולוג, ארבעה קיבלו פרס נובל לכימיה ואף אחד מהם לא כימאי, דני שכטמן קיבל את הפרס עבור עבודה בפיסיקה והוא מהנדס במקצועו ושלושת האחרים -הרשקו, צ'כנובר ועדה יונת, עשו עבודה בביולוגיה וקיבלו עבורה את הפרס בכימיה אז זה אם אתם רוצים קוריוז, אם אתם רוצים הוכחה ניצחת לבינתחומיות של הדברים האלה.
חיים הררי: 'זרקתי' כך, בהסח הדעת, את המלכה והנסיכים - יש מדינה לא רחוק מכאן שיש בה כמה מאות נסיכים והיא ערב הסעודית וברור לי לגמרי שאם הגדרת הנסיכות, הנסיך, קשורה בבונוסים או בעדיפויות כאלו ואחרות של בחינות הבגרות, מיד יקומו חמש מאות נסיכים בארץ.
חיים הררי: יש לנו את כל המקצועות המגוונים שנותנים בהם בחינת בגרות של חמש יחידות, אין סוף לרשימה הזו, מדי פעם מצוטטים כל מיני דברים מגוחכים וחלקם גם דברים מאד מאד חשובים אבל מקומם לא בתיכון, חלקם לא חשובים לעניות דעתי אבל חלקם דברים מאד מאד חשובים אבל אין מקומם בתיכון.
חיים הררי: התחרות, ה beauty contest הזו, תחרות היופי הזו, בין כל המקצועות, נדמה לי שהיא מפספסת את כל הענין ואני הייתי מאושר ביותר אילו היתה נמצאת דרך שמשרד החינוך וור"ה ילכו בה יחד -לא לדבר על בונוסים, אלא לקבוע סדרי עדיפויות ברורים, באמת לקבוע מיהם ה"מלכים", מיהם ה"נסיכים" ומיהם ה"אזרחים הפשוטים" ולבנות את המערכת בצורה כזאת.
חיים הררי: כי לא ייתכן שור"ה תכתיב מה ילמדו תלמידים בתיכון אבל לור"ה יש זכות מלאה להחליט מי מתקבל לאוניברסיטה ואיך ולא ייתכן שמשרד החינוך יתערב בדבר הזה.
חיים הררי: כמו כן היה הרבה יותר טוב שבאיזשהו מקום יהיה גוף משותף שיקבע את העדיפויות האלו.
חיים הררי: הפעילות הזו של ור"ה להקטנת מספר הנסיכים היא מבורכת אבל היא ריאקציה לפעילות לא מבורכת משך עשרות שנים של משרד החינוך, שהוסיף עוד ועוד ועוד מקצועות וזה מה שקורה כשמישהו פורץ את כל הגדרות אז מישהו אחר צריך לבוא ולשים מחסום באיזשהו מקום, אולי אין לו סמכות ואולי הוא לא היה צריך לעשות את זה אבל כאן נוצר המצב הזה.
חיים הררי: ואני חושב שהפתרון היחיד לטווח ארוך, של כל הבעיה הזו, הוא באמת הגישה היותר אינטגרטיבית כפי שאמרה יושבת הראש.
חיים הררי: לידידי הטוב והמיטיב, דוד הראל: לגבי כל המקצועות האלה, כולל פיסיקה, כולל מתימטיקה, אנחנו לא מלמדים אותם בתיכון כדי ליצר מתמטיקאים או מדעני מחשב או פיסיקאים.
חיים הררי: לדעתי אנחנו מלמדים פיסיקה בתיכון בעיקר כדי לייצר מהנדסים כי אין כמעט מהנדס שיכול להתקיים בלי פיסיקה.
חיים הררי: אנחנו מלמדים מדעי המחשב בתיכון, פחות או יותר מאותה הסיבה, אחוז האנשים שבאמת יעסקו במדעי המחשב בצורה שאתה מדבר עליה כלומר, לא בשימושי המחשב, הוא קטן מאד.
חיים הררי: וכנ"ל אחוז האנשים שיעסקו בפיסיקה ועוד יותר קטן אחוז האנשים שיהיו מתמטיקאים אבל זה לא מקטין את הצורך ללמוד מתימטיקה.
חיים הררי: ולכן, להערכתי, גם תכנית הלימודים, גם הגישה למקצוע וגם הערכת חשיבות המקצוע בתיכון, צריכה להישען על הרבה אנשים שהם מייצגים גם את הסקטורים שניבנים מן המקצוע הזה ולא רק את אנשי המקצוע עצמו.
חיים הררי: אני הייתי רוצה לראות תכנית לימודים במתמטיקה שלא נבנית על ידי מתימטיקאים אלא על ידי צוות של מתמטיקאים במדעי המחשב, פיסיקאים, מהנדס, כלכלן, כל אלה שהמתמטיקה היא שפתם.
חיים הררי: הייתי רוצה לראות תכנית למדעי המחשב לתיכון שלא נבנית רק על ידי אנשי מדעי המחשב אלא גם על ידי מהנדסים ואנשים אחרים שהדבר הזה נחוץ להם והייתי רוצה לראות תכנית בפיסיקה של מהנדסים ושל עובדי משאבי input ולא רק של חבורת פיסיקאים שכל הזמן תגיד: תורת הקוונטים, תורת הקוונטים, תורת הקוונטים, כי לא בגלל זה אנחנו מלמדים פיסיקה בתיכון ואת זה אני אומר כפיסיקאי.
חיים הררי: אגב, תכנית לימודים באנגלית הייתי רוצה לראות שמורכבת לא על ידי פרופסורים לאנגלית אלא על ידי אנשים שילַמדו אותנו לקרוא חוברת הוראות, לכתוב מכתב, לקרוא עתון, לשוטט ברחבי האינטרנט בצורה אינטליגנטית, לא מבחינת החיפוש אלא מבחינת הבנת השפה ואת אותו הדבר בעברית ובכל המקצועות האלה.
חיים הררי: כך שזה לא "תחרות היופי" אם מדעי המחשב יותר חשוב מכימיה.
חיים הררי: בעיניי מדעי המחשב יותר חשוב מכימיה, אני אגיד את זה בפומבי אבל זו דעתו של בן אדם אחד.
חיים הררי: כמקצוע בעולם, כמקצוע בלימוד התיכון, בעיני כימיה יותר חשובה, אז זו דעתי, דעתי לא כל כך חשובה, אני לא חבר בור"ה, אני לא מקבל תלמידים מתיכון ואני לא מורה בתיכון אז אני רק מביע את דעתי.
חיים הררי: צריך להבחין כפי שנאמר כאן בין הדברים האלה, ולנציגת צה"ל אומר: זה שאתם מוצאים מיתאם בין בוגרי מדעי המחשב ובין כישורים מסויימים, זה לא בהכרח מפני שהם למדו מדעי המחשב, ייתכן שהם הולכים ללמוד מדעי המחשב מפני שיש להם את הכישורים האלה.
חיים הררי: אני רוצה רק לגלות לך שאני חניך קורס התיכנות הראשון של צה"ל ומשם הלכתי לחולייית אכ"א בממר"מ, אני באותה ברנז'ה שלך ועשיתי את זה בלי ללמוד מדעי המחשב, ודווקא הצלחתי לא רע.
חיים הררי: כדי לגמור בחיוך, לגבי הצורך למצוא מילה שמאחדת את המדע והטכנולוגיה - באנגלית אין, אבל, באנגלית you want to connect science and technology והדבר הטבעי -אבל הוא נגנב על ידי אנשים אחרים, הוא לקרוא לזה scientology.
חיים הררי: אז כיוון שזה נגנב על ידי מרעין בישין אנחנו לא יכולים להשתמש בזה.
חיים הררי: ולגבי המלצת מנהלת הוועדה לפנות אל האקדמיה, ובכן, כבר דובר על זה רבות.
רונית תירוש: פרופ' פייגין, האם תביא את הנימוקים בפני הוועדה, האם יש מקום להתייחסות, לשינוי, כן או לא?
רונית תירוש: האם השתכנעת, האם לא השתכנעת?
פאול פייגין: קודם כל הצוות שלנו הוא מאחד נציגים מכל האוניברסיטאות אז אנחנו לא נכנסים לתכנים של מקצועות והנציגים מתייעצים עם המומחים במוסדות שלהם.
פאול פייגין: לגבי הנושא של מדעי המחשב, אני כרגע -ויכול להיות שזו שמרנות, אני לא יודע לקרוא לזה אחרת, שהחליטו הנציגים שהמקצוע הזה הוא לא באותה רמה כמו פיסיקה, כימיה וביולוגיה, יכול להיות שזה לא נכון, אני לא יכול להכריע, הדבר בדיון, הוא ימשיך להיות בדיון, יכול להיות שתהיה התייחסות אחרת.
פאול פייגין: גם מה ששמענו מדוקטור עופר רימון, שהוא מדבר על המסלול הטכנולוגי האיכותי, מדבר על מתימטיקה, מדע ומקצועות טכנולוגיים, זה בעצם, כרגע, ההחלטה שעומדת על הפרק, להכניס את המקצועות הטכנולוגיים ונכון, כולל מדעי המחשב, ואלה שיקבלו בונוס מוגבר בתנאי שילמדו מתימטיקה ומדע ברמה אחרת - - -
רונית תירוש: האם זו החלטה או זה מה שעל סדר היום?
פאול פייגין: זה על סדר היום כרגע, אני לא יכול להבטיח אבל זה כנראה מה שיהיה ומה שבעצם מוצע פה הוא שאולי אפשר להכניס את מדעי המחשב ביחד עם מתימטיקה ולא צריך את המדע הנוסף -פיסיקה, כימיה וביולוגיה, זה אולי פירוש מדרש שהוא קצת שונה אבל, - - -
דוד הראל: האם אפשר להופיע בפני הוועדה שלך?
פאול פייגין: ודאי, אתה יכול להופיע, גם פרופסור גל-עזר מופיעה שם, אין בעיה.
פאול פייגין: השאלה הכללית, גם מן התלמידים, שהיא האם אנחנו יודעים שמה שאנחנו מחליטים משפיע על תלמידים?
פאול פייגין: בוודאי.
פאול פייגין: האם אנחנו יודעים שזה משפיע על ההיערכות של משרד החינוך?
פאול פייגין: אולי זו לא אותה ועדה משותפת שפרופ' הררי דיבר עליה אבל כל המהלך הזה שנמשך יותר משנה, זה היה בתיאום עם משרד החינוך.
פאול פייגין: גם משרד החינוך אין לו דיעה אחידה לגבי הנושא הזה אם אתה שואל את האנשים השונים ואנחנו גם היינו צריכים לשמור על האינטרסים של האוניברסיטאות אבל אני חושב שבאופן כללי ההחלטה שקיבלנו -ושמענו את זה גם מכל מיני גורמים פה, באופן בסיסי היא נכונה רק שצריך להמשיך לעדן אותה.
פאול פייגין: רק כמה מלים על הנושא "מאיפה יבואו המורים האלה למדעים?
פאול פייגין: וזו באמת שאלה חשובה.
פאול פייגין: הטכניון עשה נסיון השנה ופתחנו אפשרות לבוגרים שלנו, לחזור ללימודים לקבל תעודת הוראה ותואר בהוראת טכנולוגיה ומדעים, וקיבלנו 36 אנשים, הם לא צריכים לשלם שכר לימוד כי אנחנו יודעים כמה זה חשוב לפתח את הקהל הזה של מורים במקצועות המדעים וזה כולל מדעי המחשב כמובן.
פאול פייגין: סך הכל אני חושב שור"ה בוודאי והמערכת בכלל, הן מאד קשובות לצרכים של המשק ואני מקוה שאנחנו נפתור את הענין.
רונית תירוש: שמחה על ההזדמנות לפרוש בפניך דעות מגורמים נוספים שרצו להוסיף שיקולים לדיוני הועדה.
רונית תירוש: אסכם את הדיון כך: הועדה רואה חשיבות עצומה בלימודי המדעים והטכנולוגיה כיסוד להבנת חיינו ביומיום -לא הרחבנו את הדיבור על זה אבל זה הדבר הכי בסיסי, וכתנאי לפיתוחים מדעים טכנולוגיים ותעשיתיים.
רונית תירוש: הועדה מברכת את משרד החינוך, על החלטתו למנף לימודים אלה, לקדמם לחזית, לראש סדר העדיפויות.
רונית תירוש: החלטה זו -שבצידה משאבים חשובה, ומבטיחה מימוש החזון.
רונית תירוש: בנקודה זו חשוב להזכיר את המלצות "מחר 98'" ותכנית "מחשב כתום", שלא מומשו במלואן עקב עצירת התקציב.
רונית תירוש: התנהלות זו גורמת נזקים ליכולתה הטכנולוגית של מדינת ישראל.
רונית תירוש: הצהרתו של ראש הממשלה להקים רשות סייבר מחייבת להחיות את התכניות הללו שנעצרו כמו גם תיקצוב התכניות החדשות.
רונית תירוש: הועדה מברכת על היוזמה, לצמצום מספר תכניות הלימוד ובתוכם ההחלטה לצמצם את מספר המקצועות לבונוס.
רונית תירוש: הקריטריונים לבחירת המקצועות לבונוס ראויים אך יש לבחון את מדעי המחשב -ומקצועות טכנולוגים אחרים, כמקצוע תשתיתי אשר עונה על הגדרת הקריטריון שנקבע.
רונית תירוש: כחלק מן השיקולים, הועדה קוראת לור"ה לבחון את צרכי המדינה עם משרד המדען הראשי והאקדמיה הישראלית למדעים.
רונית תירוש: הן נציגי צה"ל והן נציגי התעשיה ציינו את חשיבות לימודי המחשב ומתן הבונוס כקטליזטור וכתמריץ.
רונית תירוש: תודה רבה, הישיבה נעולה.
אלכס מילר: בוקר טוב לכולם, נפתח את ישיבת ועדת החינוך, 15.11.2011, י"ח בחשוון תשע"ב.
אלכס מילר: הנושא – הצעה לסדר היום (דיון מהיר), הארכת יום לימודים לילדים עם פיגור שכלי של חברת הכנסת וילף, של חבר הכנסת ברכה ושל חבר הכנסת מקלב.
אלכס מילר: אנחנו בפרוטוקול 492.
אלכס מילר: גברתי, אני אתן לך לפתוח, הבנתי שיש מחקר שהוכן על-ידי מרכז המחקר והמידע של הכנסת, אז אחרי דברייך, אנחנו ניתן לנציג.
עינת וילף: האמת היא שאני אשמח אם נתחיל עם המחקר.
עינת וילף: אם זה בסדר מבחינתך.
אלכס מילר: בבקשה רק תשתדל לעשות את זה קצר, כי בסך-הכל יש לנו שעה לדיון.
אורי פנסירר: שלום רב.
אורי פנסירר: כתבתי מחקר שעוסק בשירותים במערכת החינוך, לילדים בעלי פיגור שכלי.
אורי פנסירר: ילדים בעלי פיגור שכלי מוגדרים כילדים בעלי צרכים מיוחדים.
אורי פנסירר: יש בסך-הכל 146,000 ילדים כאלה במערכת החינוך.
אורי פנסירר: ילדים בעלי צרכים מיוחדים מסווגים ב- 16 לקויות שונות, במשרד החינוך קוראים לזה חריגויות.
אורי פנסירר: הפיגור השכלי נחשב כלקות מורכבת, במשרד החינוך.
אורי פנסירר: זאת קבוצה של לקויות, יחד עם אוטיזם ונכויות רב-בעייתיות.
אורי פנסירר: הלקות המורכבת היא לקות שדורשת צרכים מיוחדים וטיפול מיוחד.
אורי פנסירר: הפיגור מוגדר על-ידי חמישה סיווגים שונים של לקויות, פיגור קשה, פיגור בינוני מורכב, פיגור בינוני רב בעייתי, פיגור קל וחשד לפיגור.
אורי פנסירר: סך-הכל יש 11,000 ילדים כאלה.
אורי פנסירר: יש עוד 6,000, קרוב ל- 6,000 ילדים בעלי אוטיזם ועוד בסביבות 2,000 או 3,000, קרוב ל- 3,000 בעלי שיתוק שהם גם נחשבים כילדים בעלי לקויות מורכבות.
אורי פנסירר: המסמך הוא בעצם השוואה של השירותים שמוענקים לילדים בעלי פיגור שכלי בין קבוצות הסיווג השונות ובהשוואה לאוטיזם, שזאת הקבוצה הגדולה יותר, של הלקויות המורכבות, של ילדים בעלי לקויות מורכבות.
אורי פנסירר: המסקנה הראשית מהמחקר היא שקיימים הבדלים בכל הפרמטרים בשירותים שמקבלים ילדים בעלי פיגור שכלי, לעומת בעלי לקויות מורכבות אחרות, אבל המסקנה העוד יותר משמעותית היא שבעלי פיגור קל מקבלים בפירוש פחות משאבים ושירותים מופחתים לעומת ילדים בעלי פיגור קשה ופיגור בינוני.
אורי פנסירר: אני רוצה לעבור על הפרמטרים בקצרה.
אורי פנסירר: נעשתה בעצם השוואה מול חוזרי המנכ"ל של משרד החינוך, בפרמטרים השונים – אורך יום לימודים, זאת אומרת יום לימודים ארוך, ילדים בעלי אוטיזם מסיימים ב- 4:45 את יום הלימודים.
אורי פנסירר: בעלי פיגור קשה ובינוני – 14:30, פיגור קל – 12:45, לכל היותר.
אורי פנסירר: לכל המאוחר.
אורי פנסירר: שעות תקן, שזה בעצם נגזרת של, זה די דומה לאורך יום הלימודים.
אורי פנסירר: ילדים בעלי אוטיזם מקבלים 57 שעות בכל הגילאים.
אורי פנסירר: אגב, נקודה חשובה, אוטיזם שהוא ספקטרום, יש ילדים בעלי אוטיזם קשה וילדים בעלי אוטיזם קל, יש בעצם הגדרת סיווג אחת – אוטיזם.
אורי פנסירר: כל ילד אוטיסט, לא משנה אם מוגדר כקשה או קל, מקבל את אותו סל שירותים.
אורי פנסירר: פיגור קל, מקבלים מקסימום 37 שעות תקן, כשבעצם זה רלוונטי רק לחטיבת הביניים, בדרך-כלל זה פחות.
אורי פנסירר: מספר התלמידים בכיתה.
אורי פנסירר: חוזר מנכ"ל של משרד החינוך קובע את הרף המינימאלי לפתיחת כיתה של חינוך מיוחד.
אורי פנסירר: אם לא מגיעים למספר הזה באזור נתון, לא יכולים לפתוח כיתה.
אורי פנסירר: המספר הזה, לגבי פתיחת כיתה של ילדים בעלי פיגור קל או בינוני רב בעייתי, היא שמונה ילדים.
אורי פנסירר: בינוני, מורכב וקשה, שישה ילדים, ואוטיזם – חמישה ילדים.
אורי פנסירר: ילדים בעלי אוטיזם.
אורי פנסירר: זאת נקודה משמעותית כי בסך-הכל יש בסביבות 2,000 ילדים בעלי פיגור קל בכל הארץ, 2,000 וקצת פיגור קשה, זה די מתחלק די שווה, למעט חשד לפיגור קל שזאת קבוצה קטנה ושונה.
אורי פנסירר: במהלך המחקר דיברתי עם הורים.
אורי פנסירר: לדוגמה, יש מקרים של הורה לילד בטבריה, לא תיפתח עבורו כיתה באזור, הוא יצטרך לנסוע עד חיפה.
אורי פנסירר: יש מקרים כאלו.
אלכס מילר: מי מממן את ההסעות ודברים כאלו, במידה וקורה מצב כזה?
אורי פנסירר: יש נוהל הסעות שבעצם משרד החינוך מתקצב את הנושאים האלו.
אורי פנסירר: ההסעות, יש גם סעיף לגבי ההסעות, נגיע לזה.
אורי פנסירר: שירותי הזנה.
אורי פנסירר: ההזנה ניתנת לפי אורך יום הלימודים.
אורי פנסירר: אם לילד לא מוגדר יום לימודים ארוך, שירותי ההזנה לא רלוונטיים לגביו.
אורי פנסירר: שוב פעם, נושא של פיגור קל – הוא לא רלוונטי כאן, הם לא מקבלים.
אורי פנסירר: חופשות, נושא משמעותי.
אורי פנסירר: נוהל חופשות.
אורי פנסירר: ילדים בעלי פיגור קשה ובינוני, לומדים עד 15 באוגוסט.
אורי פנסירר: ילדים בעלי פיגור קל, עד סוף יולי.
אורי פנסירר: כך גם בפסח, אם אני לא טועה בסוכות ובחנוכה גם.
אורי פנסירר: הילדים בעלי פיגור קשה ובינוני מגיעים, ילדים בעלי פיגור קל לא אמורים להגיע.
אורי פנסירר: יש עוד כמה פרמטרים.
אורי פנסירר: טיפולים פרא-רפואיים.
אורי פנסירר: מספר שעות ממוצע שמגיעים לילדים בעלי פיגור קל, נמוך מאשר ילדים בעלי פיגור קשה ובינוני.
אורי פנסירר: סייעות.
אורי פנסירר: מפתח ההקצאה לסייעות נותן העדפה ללקויות כמו אוטיזם ופיגור קשה ופיגור בינוני.
אורי פנסירר: הסעות, זה נושא קריטי כי הקריטריונים לקבלת הסעה אינם זהים לכל סוגי הפיגור.
אורי פנסירר: פיגור קל, בעצם, זה כתוב במסמך, הקריטריונים לקבלת הסעה די דומים לקריטריונים של ילדים רגילים במערכת החינוך.
אורי פנסירר: בנוסף למשרד החינוך, יש את משרד הרווחה שמטפל ביום לימודים ארוך, לאחר שעות הלימודים והם מעניקים מספר שירותים, יום שהות ארוך סיעודי, יום שהות ארוך טיפולי ומועדונית אימונית.
אורי פנסירר: יש כ- 3,000 ילדים בעלי פיגור שכלי שמקבלים את השירות הזה.
אורי פנסירר: 1,000 מתוכם, בעלי פיגור.
קריאה: לא, אוטיזם מקבלים, הפיגור לא מקבלים.
אורי פנסירר: מקבלים.
קריאה: מעל 4,000 ילדים.
קריאה: 3,000 פלוס 1,000.
אורי פנסירר: יש, מקבלים לא את כל הפרמטרים.
אורי פנסירר: יום שירות ארוך, סיעודי – כן.
אורי פנסירר: הפעילות הזאת תלויה במימון ההורים.
אורי פנסירר: ההורים משתתפים.
אורי פנסירר: לא תלויה כולה, אבל יש השתתפות של ההורים בפעילות הזאת.
אורי פנסירר: הנושא הזה הוא משמעותי, כי כשמסתכלים על הפרופיל הסוציו-דמוגרפי של ילדים בעלי פיגור שכלי לעומת ילדים בעלי אוטיזם, אנחנו נמצא יותר ילדים בעלי פיגור, בקרב אוכלוסיות חלשות.
אורי פנסירר: שיעור הילדים בעלי פיגור בקרב אוכלוסייה ערבית הוא יותר גבוה, בקרב אוכלוסיות חלשות, זה מאוד משמעותי.
אורי פנסירר: אצל האוטיזם זה קצת שונה.
אורי פנסירר: ככל שבעצם המסה הסוציו אקונומית יותר גבוהה, אנחנו נגלה שיעור אוטיזם יותר גבוה.
אורי פנסירר: אני חוזר אחורה, לנושא של המספרים שדיברנו.
אורי פנסירר: במערכת החינוך יש 11,000 ילדים, בעלי פיגור.
אורי פנסירר: יש את תוכנית השילוב.
אורי פנסירר: רק קרוב ל- 1,000 ילדים, מבין ילדי הפיגור, משולבים במערכת החינוך הרגילה.
אורי פנסירר: רובם בעלי חשד לפיגור קל.
אורי פנסירר: כשנוהל הכנסת הילדים לתוכנית השילוב הוא דווקא להעדיף את הילדים בעלי פיגור קל.
אורי פנסירר: בפועל, זה כמעט לא קורה.
אורי פנסירר: בגדול, אלו ממצאי המחקר.
אורי פנסירר: את המחקר הזמינה חברת הכנסת עינת וילף.
אורי פנסירר: אם יש לכם עוד שאלות.
עינת וילף: קודם כל, תודה רבה למרכז המחקר והמידע, אני מאוד שמחה על המחקר הזה.
עינת וילף: בעצם, את המחקר ביקשתי להזמין בעקבות פנייה שהיתה אלי, שהעלתה את הנושא הזה.