GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
זבולון אורלב: הצעירה מרטה את שערות השיבה והמבוגרת מרטה את השערות השחורות והוא נשאר קירח מכל הצדדים.
זבולון אורלב: לכן אני רוצה להזהיר ולומר שכל אלה שרוצים לשים רגל לאישור ההמלצות, שהולכים על הכול או לא כלום, בסוף יישארו בלי כלום, יצאו קרחים מכאן ומכאן.
זבולון אורלב: אני חושב שיש אינטרס גדול מאוד, לא רק לממשלה, גם לכנסת, בלי קשר בין אופוזיציה לקואליציה, להעביר את ההמלצות האלה.
זבולון אורלב: אם עכשיו כל אחד, כל מפלגה וכל זרם יתחיל להגיד: זה לא מוצא חן בעיניי – אני בטוח שעל כל המלצה יש מישהו שחושב שזה לא נכון.
זבולון אורלב: אם נתחיל לשמוע את הדברים האלה, נישאר בלי כלום.
זבולון אורלב: לכן אני בין אלה שנותנים גיבוי ואומר לשר החינוך וליושב ראש הוועדה: תפקידנו לעשות כל דבר אפשרי כדי שההמלצות האלה ייושמו.
זבולון אורלב: הן יסגרו פערים, הן יקלו על יוקר המחיה והם יעשו שינוי מהותי לטובת הילדים.
זבולון אורלב: אני רוצה גם לומר מילת חיזוק לחברי הוועדה שבאמת סופגים מכיוונים שונים.
זבולון אורלב: אבקש להודות לפרופסור קליין ולכל יתר חברי הוועדה על תרומתם.
זבולון אורלב: אני רוצה לומר להם שהם עשו עבודה חשובה למרות שבוודאי אפשר להשלים עוד כהנה וכהנה.
זבולון אורלב: סוגיית הגיל הרך, אפס עד 3, עד שיחליטו ליישם את ההמלצה, נדונה בוועדה לזכויות הילד, כולל החוק שבעיניי החוק חוק היסטורי ובעצם הוא מיישם באופן די מלא את החזון שוועדת טרכטנברג הציבה ונותן פעם ראשונה מסגרת מפוקחת, עם רישיון, עם דגש טיפולי, חינוכי ופדגוגי לילדים.
זבולון אורלב: אני מסתכל על ה-20 בנובמבר כתאריך יעד שבו הממשלה התחייבה לפרק את ההמלצות האלה להצעות מחליטים מתוך תקווה שיהיה קונצנזוס בממשלה.
זבולון אורלב: מי שרוצה לפעול לטובת ילדי ישראל חייב לתת את הגיבוי המלא להמלצות.
זבולון אורלב: אני קורא לאנשי המחאה החברתית, שלא ילכו בשיטה של הכול או לא כלום ושלא יתחיל להיראות כאילו יש כאן מאבק פוליטי להפלת הממשלה.
זבולון אורלב: זה מבחן מאוד חשוב, לתת יד להעביר את ההמלצות האלה.
אלכס מילר: שר החינוך, בבקשה.
גדעון סער: אדוני היושב ראש, אני צריך להתייחס לדברים שהועלו.
גדעון סער: ראשית, אכן בפרק תעסוקת חרדים יש המלצות אשר יש להן נגיעה לתחום החינוך.
גדעון סער: חבר הכנסת פלסנר יודע היטב שבדיוק אלה כיווני העשייה שלנו היום.
גדעון סער: חבר הכנסת פלסנר יודע שיש רשת חרדית, "מעין החינוך התורנית" שבמאי האחרון הצטרפה למבחני המיצ"ב שמהם פרשה בתקופת הממשלה הקודמת, בדיוק כמו הרשת השנייה.
גדעון סער: הוא יודע שכבר הכפלנו את מצבת הפיקוח על החינוך החרדי.
גדעון סער: אגב, היעדר מפקחים זה פגיעה בחינוך החרדי, שהוא לא קיבל את אותם המשאבים שהוא היה צריך לקבל.
גדעון סער: בכל שכבות הגיל היו 14 מפקחים, מהגיל הרך עד גיל תיכון בנים ובנות זה היה מצב לא תקין.
גדעון סער: זאת הפעימה הראשונה בשלוש פעימות על-פי הסיכום שלנו עם האוצר.
יוחנן פלסנר: יש המלצות קונקרטיות.
גדעון סער: דובר על פיקוח, דובר על מיצ"ב, אני נוגע בנקודות האלה.
גדעון סער: בנושא של חינוך טכנולוגי מקצועי פתחנו השנה כיתות של חינוך טכנולוגי מקצועי בתוך בתי ספר עם לימודי קודש לבחורים שנושרים מעולם הישיבות.
גדעון סער: אלה בדיוק הדברים שאנחנו עושים.
גדעון סער: נכון שיש המלצה שטעונה החלטת ממשלה, שנוגעת ללימודים של "חולניקים" והדבר הזה הוא מעוגן בהחלטת ממשלה והוא טעון החלטת ממשלה.
גדעון סער: אבל אלה כיווני העשייה שלנו.
גדעון סער: אני מציע גם לחבר הכנסת פלסנר ובאמת, למרות שאנחנו יושבים באולם מלא, הוועדה בשידור ישיר.
גדעון סער: אל תיצור את הרושם, כי אני בטוח שזה לא כך, שביסוד הדיבור שלך על הנושא עומדת שנאת חרדים ואובססיה כלפי החרדים.
גדעון סער: הנושאים האלה הם נושאים מורכבים.
גדעון סער: עבור הציבור החרדי נושא החינוך זה ציפור הנפש.
יוחנן פלסנר: אני מדבר על יישום עקרונות שאימצת אז למה אתה אומר שנאה?
יוחנן פלסנר: אלא אם כן אתה חושב שיש בזה שנאה.
גדעון סער: אני מנסה להסביר לך.
גדעון סער: אם ניקח את הנושא של המיצ"ב, הוא לא נושא אידיאולוגי.
גדעון סער: איך אני יודע?
גדעון סער: מכיוון שהוא נעשה בעבר.
גדעון סער: גם היום מוכר שאינו רשמי שאינו ברשתות ורשת אחת מתוך השניים, הצטרפו למבחני המיצ"ב שהיו בחודש מאי האחרון.
גדעון סער: צריך בנושאים האלה לטפל באחריות, לא מתוך רצון ללבות ריב ומדנים אלא מתוך רצון לעשות התקדמות ואת זה נעשה.
יוחנן פלסנר: אז בשורה התחתונה, אמרת מיצ"ב, אתה תחייב את כולם?
משה גפני: כל הזמן הוא מפריע לשר.
משה גפני: ריבונו של עולם, אתה לא מבין שהוא רוצה לפרק את הקואליציה?
גדעון סער: אבל זה לא ילך לו כמו שלא הלך לו עד עכשיו.
משה גפני: הוא מפריע לשר כל הזמן.
משה גפני: למה אתה מתייחס אליו באדיבות כזאת?
יוחנן פלסנר: כתוב "לחייב את כולם".
משה גפני: לחייב את כולם, לחייב את כולם.
יוחנן פלסנר: כי אתה לא רוצה - - -
משה גפני: מה שאני רוצה אני אגיד לשר ולא לך.
יוחנן פלסנר: השאלה מה יהיה?
משה גפני: מה יהיה?
משה גפני: מה שעשיתם בקדנציה הקודמת.
גדעון סער: תנוח דעתך, בתקופת הממשלה הקודמת היתה הפקרות טוטאלית בנושא הזה ואיש לא התעניין מה קורה בכלל בנושא.
גדעון סער: שר חינוך צריך להתעניין וצריך לטפל בכל המגזרים ואני עושה את זה.
משה גפני: צריך לעשות את זה בהידברות, צריך לעשות את זה בשכל.
משה גפני: אי-אפשר לעשות את זה כמו שפלסנר רוצה – ליישם.
יוחנן פלסנר: אני מדבר על דוח קיים שהוא החלטת ממשלה.
יוחנן פלסנר: אתה כבר הבעת את דעתך.
משה גפני: ישבו 60 איש ואף אחד מהם לא היה חרדי.
יוחנן פלסנר: הוא מתנגד לדוח.
משה גפני: אני לא מתנגד, לא אמרתי את זה.
משה גפני: יש לך אג'נדה פוליטית, אתה רוצה לפרק את הקואליציה.
אלכס מילר: חבר הכנסת פלסנר, יש לי פה חדר.
אלכס מילר: אתם יכולים ללכת לשם ולצעוק אחד על השני.
גדעון סער: אני רוצה להתקדם.
גדעון סער: לגבי הנושא של בינוי גנים.
גדעון סער: אנחנו הצגנו את הדבר הזה בפני ועדת טרכטנברג וזה קיים בהמלצות.
גדעון סער: על-מנת למצות גם את הפוטנציאל, בצירוף של ילדים שהיום לא לומדים במסגרות, צריך להקים כמות גדולה של גנים ציבוריים, זאת אומרת לבנות.
גדעון סער: זה קיים והוקצב לזה כסף תוספתי בהיקפים מאוד גדולים.
גדעון סער: יהיה מסדרון מסוים כי אנחנו מתחילים לבנות מה שרלוונטי ל-1 ספטמבר בשנה הבאה ובינתיים תיכנס גם מסה של תלמידים שהיום לא מסובסדים אבל בסופו של דבר, אם המהלך של הבינוי יגרום גם לתוצאה שדיברתי עליה, זה תוספת של ילדים שהיום לא נמצאים במסגרת של גנים, בוודאי שאנחנו נפעל במרץ כדי לבנות גנים כמו שצריך.
גדעון סער: לדברים שהתייחס יו"ר התאחדות הסטודנטים.
גדעון סער: קודם כל לגבי תקצוב דיפרנציאלי.
גדעון סער: הישיבה הקודמת עסקה בנושא התקצוב דיפרנציאלי.
גדעון סער: תקצוב דיפרנציאלי הוא דבר חשוב מאוד ומסוכן מאוד.
גדעון סער: תקצוב דיפרנציאלי שאנחנו מבצעים כמעט בכל פעולה תוספתית, הוא מסוכן אם הוא בא להוריד את השתתפות המדינה בתקציבי חינוך ברשויות מקומיות, כפי שהומלץ למשל בדוח ועדת פוגל.
גדעון סער: לכן אני מזהיר, זאת סיסמה שבעבר נעשה בה שימוש כדי לפגוע בחינוך וליצור מצב של נסיגה מאחריות של המדינה לחינוך.
גדעון סער: לכן, תקצוב דיפרנציאלי הוא רלוונטי רק כאשר יש בסיס שאתה נותן מעליו.
גדעון סער: אי-אפשר לענות על כל הצרכים.
גדעון סער: אני הייתי יכול להוסיף דברים מאוד מאוד כואבים שאין להם מענה.
גדעון סער: לגבי מורים בהעסקה קבלנית.
גדעון סער: קודם כל, יש מצבים שונים.
גדעון סער: לא בדיוק אותו דבר קרן קר"ב ומורה בתיכון ברנה קסן או במקום אחר.
גדעון סער: אומר רק הערה כללית רחבה כי אני מתכוון להיכנס לנושא הזה.
גדעון סער: צריך לצמצם את מימדי התופעה הזאת.
גדעון סער: בוודאי שהיא לא תתרחב ואנחנו נפעל לצמצם אותה.
גדעון סער: יש הבדל בין פרויקט שהוא פרויקט תוספתי ששותפים לו כמה גורמים ויכול להיות שהוא לא יתקיים בשנה הבאה ואז אתה לא בהכרח קולט אותו, לבין מצב שאין שום סיבה לא לקלוט.
גדעון סער: דיברתי אתמול בישיבת שרי הליכוד ואמרתי לשר האוצר שדיבר במוצאי שבת על זה שקליטתם של עובדי קבלן היא קלקול כלכלי.
גדעון סער: אמרתי שלא בכל מצב צריך לקלוט אבל יש מצבים שבהם צריך לקלוט.
גדעון סער: ההתרחבות של התופעה היא קלקול מוסרי.
גדעון סער: אנחנו צריכים לפעול כדי באמת לבחון את זה בצורה רצינית ואחראית.
גדעון סער: דברים גורפים לא יכולים לעבוד פה ואיך אנחנו יכולים לצמצם את התופעה.
גדעון סער: איציק שמולי, הייתי רוצה שתיכנס למערכת החינוך.
גדעון סער: לא בטוח שתעשה את זה אבל מאוד הייתי רוצה שתעשה את זה.
יוחנן פלסנר: זה אומר שאתה לא רוצה אותו בפוליטיקה?
גדעון סער: הייתי רוצה שהוא ייכנס ללא תלות בתכניות אלטרנטיביות ככל שהן קיימות.
גדעון סער: אם הוא יצטרף לפוליטיקה הוא יהיה כוח חשוב בפוליטיקה ואם הוא יצטרף לחינוך, הוא יהיה כוח חשוב בחינוך.
גדעון סער: לגבי חובת מעורבות חברתית תמורת נקודת זכות.
גדעון סער: אני בעד זה ואני אעלה את זה יחד איתכם במסגרות שלנו.
גדעון סער: לגבי הצעות של "הכול חינוך", אני אשב איתם על זה.
גדעון סער: יש שם יסודות שאנחנו יכולים לקבל ויש שם יסודות שאי-אפשר לקבל והן אפילו מזיקות.
גדעון סער: צריך לבחון את הדברים.
גדעון סער: לגבי הנושא של סגל זוטר.
גדעון סער: אני רוצה להגיד משהו לדוקטור אסתר סרוק.
גדעון סער: דיברנו קודם ואני עוקב אחר הדברים כדי לוודא.
גדעון סער: היום יש עוד ישיבה של משא ומתן.
גדעון סער: אני מאוד מקווה שתהיה התקדמות והיתה התקדמות מסוימת בימים האחרונים.
גדעון סער: אבל, מה זאת אומרת רפורמה שלא עסקה בסגל הזוטר?
גדעון סער: אין שום קשר בין הדברים.
גדעון סער: הרי גם ההסכם שלנו עם הסגל הבכיר שהושג בספטמבר האחרון הוא לא היה חלק מהרפורמה שסיכמנו עם האוצר באוגוסט לפני שנה וחודש קודם לכן.
גדעון סער: גם ההסכם עם הסגל במכללות, שהגענו אליו לפני חצי שנה, הוא לא היה חלק מהרפורמה בהשכלה הגבוהה.
גדעון סער: ממה זה נובע?
גדעון סער: מדבר שאני מאוד לא אוהב והוא מאוד מקובל במדינת ישראל.
גדעון סער: יש כסף?
גדעון סער: למה אני לא חלק מהחגיגה?
גדעון סער: ומייד מקצינים דרישות.
גדעון סער: אותו דבר שאמרתי לגבי מורי הקבלן אני רוצה להגיד בנושא הסגל הזוטר ואמרתי אותו דבר בדיון שהיה פה בשבוע שעבר.
גדעון סער: התופעה התרחבה מידי וצריך לטפל בזה.
גדעון סער: התובנה הזאת משותפת היום ליו"ר ות"ת ולמנכ"ל מל"ג ות"ת ואנחנו נחפש פיתרונות.
גדעון סער: הדרישות חלקן נכונות וחלקן לא נכונות אבל אי-אפשר לתלות ולקשור ברפורמה.
גדעון סער: הרפורמה עשתה דבר אחד: היא אפשרה לקלוט סגל.
גדעון סער: בניגוד לשנים הקשות בהשכלה הגבוהה נקלטו מאות חברי סגל חדשים.
גדעון סער: האוניברסיטאות פועלות לפי שיקולים של איכות ומצוינות בקליטה אבל קליטה של משרות היא נותנת משקל למי שלא מועסק במשרה קבועה.
גדעון סער: לא צריך ליצור זיקה בין המהלכים שבוצעו במסגרת הרפורמות לבין דרישות של סגל מנהלי, סגל אקדמאי בכיר, סגל אקדמאי זוטר.
גדעון סער: צריך לנהל את זה ואנחנו מנהלים את השיחות ברצינות.
גדעון סער: אם הן יתנהלו ברצינות ובסבלנות גם נגיע לתוצאות.
אסתר סרוק: אנחנו מדברים על - - -
אלכס מילר: לא פותחים בויכוח עם השר.
אלכס מילר: נציגי השלטון המקומי, בבקשה.
אתי אלוני: צהריים טובים.
אתי אלוני: בשם יו"ר השלטון המקומי אנחנו מברכים את הפרק על החינוך שקיבל יותר ביטוי מכל הפרקים האחרים.
אתי אלוני: אנחנו רוצים לברך על ההחלטה האידיאולוגית לטפל בגיל הרך מאפס עד 3.
אתי אלוני: אנחנו מצטרפים לעניין הזה גם מטעמים שמר קדמן מנה ושפרופסור קליין מנתה וגם מהטעמים שהשר נוקט בהם כל הזמן, לדבר על רציפות, לראות את ראיית הרצף בנקודת זמן אחת על-ידי מערכת אחת.
אתי אלוני: אני רוצה לומר לך אדוני השר שמכיוון הכול הולך באופן דחוף לעבודה, ליישום ולפירוק לגורמים.
אתי אלוני: אמרת שזה הולך למערכת החינוך, אמרת שזה הולך לרשויות המקומיות.
אתי אלוני: זה נעשה כמעט בנשימה אחת.
אתי אלוני: מאחר וזה כך, אנחנו מבקשים להיות שותפים - - -
גדעון סער: שותפים במה?
אתי אלוני: אמרת שזה יעבור תחת חסות מלאה - - -
גדעון סער: אני מציע שתבואו בדברים עם מנכ"לית המשרד שעומדת בראש צוות היישום.
גדעון סער: בדיונים מסוימים אתם יכולים להשתתף.
גדעון סער: תבואו איתה בדברים בנושא הזה.
אתי אלוני: אנחנו מאוד שמחים כי אין לנו ספק, לפחות מקריאה מדוקדקת בסעיפים הספציפיים יש לזה החלטות ומשמעויות מאוד רלוונטיות לרשויות המקומיות, כולל משמעויות משאביות לא קטנות.
אתי אלוני: אנחנו מבקשים לשמוע אותנו שעה אחת קודם.
אלכס מילר: שמענו את ההודעה של הנציגים של ועדת טרכטנברג.
אלכס מילר: זה נראה טוב.
אלכס מילר: כל הנוכחים וכל חברי הכנסת העלו את החשש שבסופו של דבר זה יכול להתמסמס, להתבצע באופן חלקי או להיבלע.
אלכס מילר: שמענו גם הודעה של נציגי האוצר שב-20.11 כל פרק החינוך צריך לעלות לממשלה.
אלכס מילר: אני מקווה מאוד שזה יאושר כמקשה אחת כפי שזה הוצג בפנינו.
אלכס מילר: בוועדה הזאת אנחנו לא צריכים לעסוק בנושא של המקור התקציבי למימון פרק החינוך.
אלכס מילר: בזה נעסוק בוועדת הכספים.
אלכס מילר: אני חושב שדווקא בעניין זה אנחנו כמובן נהיה כאן וניתן תמיכה כאשר כל העניין הזה יגיע לוועדות השונות בכנסת.
אלכס מילר: אנחנו מצפים שזה יגיע לכנסת ונוכל להתקדם עם זה.
אלכס מילר: מבחינתנו זאת המחויבות שלנו.
אלכס מילר: כמובן שלא ניתן לעשות פה משחק כזה או אחר שיאפשר פגיעה בילדים.
אלכס מילר: מבחינתנו יש חשיבות וצורך אמיתי בכל מילה ומילה שכתובה בדוח.
אלכס מילר: אנחנו מצפים שזה באמת יגיע ליישום מלא.
אלכס מילר: מבחינתנו הבשורות יגיעו אחרי 20 בנובמבר ונעשה ישיבות בהתאם להתקדמות.
אלכס מילר: היתה כאן התייחסות של יו"ר התאחדות הסטודנטים בעניין של עובדי קבלן במערכת החינוך.
אלכס מילר: ביקשתי ממחלקת המחקר של הכנסת לעשות מחקר בעניין הזה.
אלכס מילר: אולי בשבוע הבא גם נעשה או בעוד שבועיים נקיים ישיבה בנושא הזה.
גדעון סער: אני מציע לקיים ישיבה בדצמבר כי גם אנחנו התחלנו לטפל בזה.
גדעון סער: היינו רוצים לבוא לישיבה כאן בצורה הרצינית ביותר כי הנושא רציני.
אלכס מילר: אנחנו נבחן את כל מה שיש לנו על השולחן בנושא הזה.
אלכס מילר: יכול להיות שהוועדה תוכל לסייע בהתקדמות בסוגיה הזאת.
אלכס מילר: ישנו נושא שעלה אתמול והוא הנושא של גני הילדים בעיריית פתח תקווה.
אלכס מילר: ראיתי כתבה בערוץ 10 וזה נראה מזעזע.
אלכס מילר: אני פונה אליך, אדוני השר.
אלכס מילר: זאת סכנת נפש וסכנת חיים לילדים שנמצאים במבנים תחת מנופים וכל שנייה יכול ליפול משהו על ראשם של הילדים בלא שיש להם הגנה.
אלכס מילר: גם בנושא הזה יש אפשרות ששבוע הבא נקיים כאן ישיבה.
אלכס מילר: עיריית פתח תקווה עולה פה כל שבוע והגיע הזמן שיעשו שם סדר בנושא החינוך.
זבולון אורלב: באחת מהישיבות הקודמות, נחשפנו לבעיה שבתי ספר שבהם הקהילה החינוכית החליטה לעשות הפרדה מגדרית בין בנים לבנות בכתות יוצרת בעיה קשה של תקן השעות בבית הספר.
זבולון אורלב: רצינו לעמוד על הבעיה הזו, לחשוף אותה ולראות אם היא קיימת, אם היא לא קיימת ואם היא קיימת איך אנחנו מתמודדים איתה.
זבולון אורלב: אני בקשתי מעדי ספראי שעובדת איתי בועדת הכספים, סטודנטית לכלכלה שמלווה אותי בדיונים בועדת הכספים, לנסות להכין מסמך לדיון והמסמך הזה כמו שאתם רואים מונח לפניכם, הוכן בהתייעצות עם הרב אוריאל עובדיה שהוא המפקח הארצי על החינוך היסודי במינהל החינוך הדתי שעולה ממנו שאכן במציאות כיום, איננו מדברים כרגע על העתיד, אבל במציאות כרגע הקיימת היום יש היום בתי ספר לא מעטים שבעקבות ההפרדה בין בנים לבנות יש מחסור בתקן השעות כיוון שההקצאה של משרד החינוך לבתי ספר איננה מתחשבת בהפרדה מגדרית אלא רואה את כל הילדים בשכבת גיל כקבוצה אחת והדוגמא שמובאת כאן היא אם בבית ספר מסוים יש מאה וחמשה עשר תלמידים על פי התקן מחלקים כל מספר לארבעים אז הכתה הזו לבית ספר הזה יש תקן של שלוש כתות אבל רוצים לחלק בין בנים לבנות אז יש ארבע כתות, אז בית הספר הזה מפעיל ארבע כתות אבל בפועל הוא מקבל תקן רק עבור שלוש כתות ואז קורים אחד משלושת המצבים האלה: או שמחלקים את השעות האלה בין הכתות וכל כתה לומדת פחות, או שמנהל בית הספר לוקח שעות אחרות שהוקצו למטרות אחרות ומשתמש בשעות האלה כדי שכל כתה תקבל את מלוא תוכנית הלימודים, או שגובים מההורים, לוקחים כסף מההורים.
זבולון אורלב: אלו שלושת המצבים.
זבולון אורלב: המסמך הזה עוסק רק בחינוך היסודי ועוסק במציאות הקיימת .
זבולון אורלב: אפשר לדון מה יקרה אם יכירו או לא יכירו בעתיד אבל זה דיון נפרד כרגע נוח לנו לדבר על מציאות קיימת ולא על ספקולציות שמשמעותן שבעצם חסרים 2200 שעות תקן שמשמעותן התקציבית היא בערך 11 מליון שקלים.
זבולון אורלב: אלו המשמעויות.
זבולון אורלב: מה יקרה אם זה ייפתר או יגדל או לא יגדל?
זבולון אורלב: מעבר לשעות יש בעיות נוספות כי אם הכתה לא מוכרת, אז יש בעיה עם המחנך שמלמד שם וכדומה.
זבולון אורלב: אני מציע שהזמנו את רמי הופנברג שהוא פעיל מאד באיגוד מנהלי מחלקות החינוך.
זבולון אורלב: סגן יו"ר מנהלי איגוד מחלקות החינוך ברשויות המקומיות שגם כתב מסמך על הדבר הזה ומבין אלה ששכנעו אותי להיכנס לעובי הסוגיה הזו, אז בבקשה רמי.
רמי הופנברג: שלום לכולם , אני חושב שהכובע העיקרי שמאפשר לי להגיד כמה דברים פה זה דווקא מנהל מינהל החינוך של עיריית פתח תקווה כי פתח תקווה זה בניין אב לחלק גדול מהאתגרים שיש בחינוך הדתי.
רמי הופנברג: אני רוצה להגיד, תראו, אני לא יכול להגיד באיזה היקפים , ראינו פה ששים וחמש כתות, לעניות דעתי זה מספרים גדולים יותר, חלק משמעותי כזה או אחר בחינוך הדתי רוצים את הפרדת כיתות בתוך בתי הספר.
רמי הופנברג: ההורים רוצים.
רמי הופנברג: להורי הקהילה הם רוצים.
זבולון אורלב: האם מדובר במצב קיים?
רמי הופנברג: כן, אני מדבר על מצב קיים, רוצים הפרדת כתות.
רמי הופנברג: חשוב לציין שאלה דווקא המוסדות האינטגרטיביים יותר שבתוכם ישנם גם אוכלוסיות יותר מתונות דתית וגם אוכלוסיות יותר תורניות דתית, גם אינטגרציה מובהקת יותר וכולי.
רמי הופנברג: באיזה שהוא מקום היא ליבת המוסדות של החמ"ד.
רמי הופנברג: המוסדות האלה ברובם נמצאים בתחרות פנימית וחיצונית.
רמי הופנברג: חיצונית עם מוסדות פרטיים למיניהם לא בכל מקום יש חגיגה כמו בפתח תקווה אבל גם פנימית כי רשתות של המוסדות התורניים בתוך החמ"ד זה גורם שמתחרה עם אותם מוסדות שסך הכול קולטים בנים ובנות ויותר אינטגרטיביים.
רמי הופנברג: המוסדות התורניים למרות שבהחלט שותפים באחריות חברתית ורק דברי שבח יש לי להגיד עליהם, הם באופן טבעי קולטים פחות אוכלוסיות מסורתיות, פחות מגוון של רמה דתית וכולי.
רמי הופנברג: כך הסיפור לא פשוט.
רמי הופנברג: צריך לזכור שבסופו של דבר שהורה שולח את הילדים שלו, הוא מסתכל על הרבה מאד דברים אבל הוא מסתכל גם על חתך החברתי של המוסד, יש אומרים רק ובעיקר אבל גם.
רמי הופנברג: האוכלוסייה התורנית שמוצאת את מקומה באותם מוסדות ממלכתיים דתיים אם לא יהיה לה הפרדה לפחות בחלק מהכתות היא תעזוב את המוסדות האלה ואז מתחילה סחרחורת.
רמי הופנברג: כיון שמבחינה חברתית החלוקה הפנימית של המוסד יורדת ואז מתחילים לברוח החוצה עוד ועוד.
רמי הופנברג: אנחנו מכירים אגב את התופעות האלה בכל מיני מקומות.
רמי הופנברג: מה שקורה היום?
רמי הופנברג: יו"ר הועדה החסיר רק את הסוגיה שאכן קיימת גם בכמה מקומות שחוץ ממשאבים של ההורים יש גם משאבים של רשויות מקומיות שנכנסות לתוך העניין.
זבולון אורלב: אתה צודק, גם רשויות מקומיות וגם קרנות שונות.
רמי הופנברג: קרנות שונות, גורמים שונים וכספים שלא מגיעים מהמשרד, אלא מגיעים מכל מיני גורמים שרוצים ומעוניינים בהצלחת המוסדות האלה כי דווקא כי אלה מוסדות שמובילים אחריות חברתית ואינטגרציה ועולים וכן הלאה.
רמי הופנברג: היום יש קושי גדול מאד.
רמי הופנברג: התיאור בנייר שקבלנו מתאר נכון את הקושי אבל לא מזכיר את הפתרון.
רמי הופנברג: ברוב המקומות באמת משתמשים בכספי הורים במסגרת הגבייה המותרת וכספי רשויות במקומות שהרשויות משקיעות, במקומות שיש קהילות דתיות הרשויות מסייעות בעניין , אגב בהרבה מקומות היום הרשויות מסייעות לא רק בבתי הספר הממלכתיים דתיים אז בממלכתי ישתמשו במשאב של הרשות להוסיף מוזיקה ועניינים אחרים שאולי חסרים בתקן של משרד החינוך ובממלכתי דתי יקדישו קודם כל את השעות של הרשות לעניין הפרדת מינים כי הוא תנאי לקיומם של המוסדות בנסיבות הקיימות.
רמי הופנברג: כספי הורים וכספי רשויות מקומיות, קרנות וכולי עודפי שעות שיש בתוך בית ספר באמת בלי לעשות דברים שהם לא לפי הנוהל אי אפשר לשאוב 3-5 שעות מכל כתה תקנית לצורך הכתות הלא תקניות.
רמי הופנברג: והיום בעיית הגמול חינוך שהיא בעיית טכנית לכאורה אבל היא לא בעיה טכנית בכלל מכיוון שבעבר כל הגמולים האלה היו בשעות אז בסדר בית ספר היה צריך מתוכו 30 שעות לכתה לא תקנית אז הוא היה מגייס 30 וכמה שעות ועז גם היה אפשר לתגמל את המחנך אבל היום כשאי אפשר לעשות את זה כי זה גמול באופק חדש שהוא לא גמול שעתי, אז ארגוני המורים מתחילים לאט להתעורר ולהגיד מה אתם עושים פה כל מיני דברים וזה יוצר גם בעיה גדולה.
רמי הופנברג: יש מקומות, שהתוצאה היא ואנחנו מכירים את זה מקרוב, שמתחילים להפריד בתי ספר כי כשאתה עושה בית ספר לבנים ובית ספר לבנות, אז אין בעיה.
רמי הופנברג: הכול תקני יש לך ילד אחד מעבר לארבעים ילדים מיד יש לך עוד כתה ואין בעיה.
רמי הופנברג: כשאתה מפריד בתי ספר, קודם כל כדאי לדעת, זה עולה למדינה הרבה הרבה יותר כסף כי כאשר אתה לא מפריד בתי ספר, בתוך בית ספר בדרך כלל לא תמיד צריך כתה לא תקנית.
רמי הופנברג: אם המספר הוא זוגי בדרך כלל לא צריך אלא אם כן יש איזו סטיה מיוחדת ביחס בין הבנים לבנות.
רמי הופנברג: כאשר המספר לא זוגי תמיד צריך אבל יש מקרים שלא צריך.
רמי הופנברג: כשאתה מפריד בתי ספר תמיד אתה צריך כתות לא תקניות למספרים.
רמי הופנברג: נוצרות כפילויות של הנהלות, מנהלים, בינוי ואלף דברים אחרים.
רמי הופנברג: שקהילה מסוימת מחליטה ועושים שני בתי ספר זה עולה למדינה הרבה יותר מאשר הפתרון להפריד בתי ספר.
רמי הופנברג: מה עוד קורה?
רמי הופנברג: יש בעיה קשה מאד לאוכלוסיות בתוך החמ"ד כי אותה אוכלוסיה גדולה מאד שאומרת אנחנו לא רוצים ללכת למקום שלצורך הדיון כי כולם מכירים את הדיון, נקרא לו חרד"לי, זה מקום שבו ההפרדה היא עד כדי כך קיצונית שמפרידים לגמרי את בתי הספר.
רמי הופנברג: בפתח תקווה הייתה התקוממות גדולה מאד סביב העניין הזה של חלק מהאוכלוסייה סביב אפשרות כזו הם אומרים אנחנו רוצים בכל זאת שבנים בנות יהיו ביחד בתוך אותו בית ספר במערכת היסודית וזה נתפס כסמל אבל גם בעיה אובייקטיבית ויש שעברנו כל מיני תהליכים באו פסיכולוגים וכולי הסבירו מה יתרונות ומה חסרונות אבל בסופו של דבר זו התפיסה של הציבור ואז או שהציבור חורק שינים והחינוך הממלכתי דתי לא מסוגל לתת פתרון מרכזי לנתח מאד חשוב לנתח חשוב מהציבור שלו כמו שהוא מאמין ורוצה וזה לא בסדר והקצוות מתחילים לברוח ושוב אנחנו לא יכולים, המדינה לא יכולה לתת לציבור הממלכתי דתי בית ספר הטרוגני ואנחנו שוב מגיעים לתהליך של ריצה לקצוות של בתי ספר שאו מאפיינים אוכלוסיה באידיאולוגיה אחת או באידיאולוגיה שנייה וזה מגדיל את הפרוד ואת המחלוקות ואת חוסר יכולת לזרם חינוכי מרכזי שחשוב לכל חברה וגם לחברה הישראלית.
זבולון אורלב: אמרת בורחים, אתה מתכוון לבורחים לחינוך הפרטי?
רמי הופנברג: בורחים לחינוך הפרטי או לרשתות התורניות שהם לא החינוך הפרטי "נועם" למשל, בקצה השני בורחים לבתי הספר תל"י או לכל מיני מסגרות אחרות ומהקצה התורני יותר גם אלו שבורחים ל"נועם" שהיא רשת ממלכתית דתית, אחראית, רצינית כתוצאה מזה אתה מאבד את היכולת לקיים אינטגרציה בתוך הממלכתי דתי.
רמי הופנברג: בדרך כלל הרשתות התורניות הרבה פחות אינטגרטיביות, מטבע הדברים הציבור הדתי לאומי התורני יותר - - -
זבולון אורלב: אמרת פה משהו, הנתונים לא עולים בקנה אחד עם מה שידוע.
רמי הופנברג: יכול להיות שבישובים מסוימים כן וביישובים אחרים לא כי אנחנו יודעים שזה מאד תלוי ביישוב.
רמי הופנברג: אז במקומות מסוימים זה כן ככה.
זבולון אורלב: אנחנו לא מכירים ישוב אחד.
זבולון אורלב: למשל, ברשת "נועם" אין אינטגרציה שוות ערך לבית הספר ממלכתי באותו אזור.
רמי הופנברג: אני מוכן לבדוק את הדבר הזה.
רמי הופנברג: מדובר רק על הממ"ד, מה שקורה, שאוכלוסיה נאלצת לעבור לרשתות מסוימות.
זבולון אורלב: צריך לבדוק אם אין נתון אחר.
רמי הופנברג: אני חושב שאני אקח על עצמי את האתגר להביא לכם קצת נתונים אחרים אבל ודאי שזה הכל לפי המקום.
זבולון אורלב: יש פה מפקח ארצי על החינוך היסודי.
רמי הופנברג: ברור שהאינטגרציה החברתית היא פחותה כיון שזו אוכלוסיה בעיקר תורנית מובהקת ולא אוכלוסיה שמורכבת מקבוצות שונות ועמדות שונות בתוך הממלכתי דתי ואנחנו יודעים שממלכתי דתי הוא קשת פרושה של עמדות ותפיסות.
רמי הופנברג: בבית ספר הממלכתי הדתי הרגיל בדרך כלל חלק גדול מהקשת חיה בפנים טוב.
רמי הופנברג: יש הרבה דוגמאות כאלה.
רמי הופנברג: כאן אתה מאלץ את הקשת ללכת לקצוות לעשות או בתי ספר כאלה או בתי ספר כאלה.
רמי הופנברג: יש לזה בהחלט מחירים או שאתה יוצר מצב שבו אתה לא יכול לתת לציבור את מה שהוא באמת רוצה וגם צריך ולעניות דעתי גם צריך ציבורית או שאתה יוצר מצב שבו אוכלוסיה בורחת והאתוס הברור והמדיניות הברורה של מדינת ישראל כולה.
רמי הופנברג: חשוב לנסות לפתור את הנושא ברמה של משאבים והתערבות המדינה שזה עולה לה בסוף יותר להפריד בין בתי ספר אבל גם חשוב ליצור את הכלי הרבה פחות דרמטי תקציבית הוא טכני , הוא שולי , הוא לא משמעותי כדי לאפשר לאותם קהילות שהם מסוגלות לממן את ההפרדה הזו במסגרת מותר בתשלומי הורים ובמסגרת ההשקעה הקיימת של הרשויות המקומיות והקרנות, לאפשר להם ע"י כמה שינויים טכניים לקיים את ההפרדה הזו.
זבולון אורלב: טוב , תודה רבה.
אוריאל עובדיה: יש לנו כ 400 בתי ספר יסודיים להוציא חינוך מיוחד וכולי.
אוריאל עובדיה: אני מדבר כרגע על נתונים בהתייחס ל 391 בתי ספר שלגביהם יש לנו, לחינוך היסודי ממלכתי דתי, מתוכם 100 א-ח וכל היתר 300 בתי ספר הם א-ו.
אוריאל עובדיה: בכתות ז-ח שבבתי הספר הללו יש הפרדה מלאה.
אוריאל עובדיה: אני מתייחס כרגע רק ל א-ו אנחנו מדברים על 251 בתי ספר שהם או נפרדים לגמרי כבית ספר לבנים ובית ספר לבנות או בתי ספר שהם נפרדים בכתות החל מכתה א' או מכתה ג' או מכתה ד'.
אוריאל עובדיה: זה בערך 65% ועוד 140 בתי ספר שהם מעורבים מ א-ו כלומר באותה כתה יושבים בנים ובנות.
אוריאל עובדיה: זה 35% אלו הנתונים היבשים.
זבולון אורלב: תודה, גברת שפירא בבקשה.
ריקי שפירא: אני רוצה להעלות את ה"איפכא מסתברא" בדברים שאתה אמרת.
ריקי שפירא: אני רוצה להפנות את תשומת הלב שבעצם א, אנחנו עכשו למדנו ש 65% מבתי הספר, הכתות הנפרדות, אני הבנתי נכון שרק 35% הם מעורבות כלומר מיעוט הכתות הם מעורבות.
ריקי שפירא: עכשיו אני מבינה שהרעיון הוא לתת תקצוב נוסף כדי לאפשר את ההפרדה.
זבולון אורלב: לא תקצוב נוסף אלא להכיר בהפרדה הזו ולתת לכתה הזו את הבית ספר נפרד, זה מה שרמי אמר.
זבולון אורלב: יש 115 תלמידים בשכבת גיל בשכונה.
זבולון אורלב: אם יקימו שני בתי ספר לבנים ולבנות, משרד החינוך יתקצב 4 כתות, 2 לבנים ו-2 לבנות בהנחה שזה יתחלק חצי חצי פחות או יותר.
זבולון אורלב: אם הם לומדים בבית ספר אחד, משרד החינוך מתקצב רק שלוש כתות, כך שיש כתה אחת שאין לה תקצוב ואז מתחילה הבעיה.
ריקי שפירא: אוקיי, אבל אני רוצה להפנות את תשומת הלב לבעיה הפוכה והיא שהתוצאה של המדיניות הזו היא עידוד מכוון להפריד בין בנים ובנות כי ברגע שאתה מפריד אתה תקבל עוד כתה ואם אתה לא מפריד אתה תישאר עם 35 ילדים בכתה .
ריקי שפירא: עכשיו זה במפורש התהליך שעובר על ממלכתי דתי ואני רוצה להסב את תשומת הלב שזה פוגע באותה אוכלוסיית הורים שממלכתי דתי כשהוא הוקם כוון אליה, האוכלוסייה הרחבה שמחפשת חינוך דתי שעדיין רוצה לקלוט גם הורים שאולי הם לא התורניים, שרוצה להיות כמה שיותר אינטגרטיבית ואתה עכשיו גורם לה ומעודד אותה במדיניות שלך להפריד מכיוון שאם לא תפרידו, הכתות נשארות "חנוקות".
ריקי שפירא: אני רוצה להביא את הדוגמא מבית ספר שהילדות שלי לומדות בו.
ריקי שפירא: ממלכתי דתי יהודה הלוי, הכתות שם עמוסות, מחר תגיד להם את זה, תבוא קבוצת לחץ של הורים ותגיד מה אנחנו משוגעים , בואו נפריד ונקבל עוד כתות.
ריקי שפירא: כלומר זה בהכרח מוביל לתהליך של המשך ההפרדה.
ריקי שפירא: אנחנו נמצאים באווירה שלצערנו ההפרדה מובילה אותנו למקומות לא טובים, למקומות שבו ציבור הנשים הדתיות מתריע שההפרדה מובילה להדרה ושאלה אם אנחנו רוצים שהממלכתי דתי ימשיך במגמה הזו או שהממלכתי דתי יהווה את הקול השפוי שיבוא ויאמר, רגע ממלכתי דתי הוא חינוך דתי , יסודי שמיועד לכלל האוכלוסייה, הוא מעניק חינוך דתי, ערכים דתיים אבל הוא לא חושב שבנים ובנות לומדות יחד.
ריקי שפירא: זה מעלה את שאלה ההפרדה, בין ממלכתי דתי לבין ממלכתי.