GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
פאול פייגין: אז ההחלטות שקיבלנו היו בתיאום עם גורמים של משרד החינוך, היו לי שיחות גם עם דר' שושני ועם דר' צמרת ובשלב יותר מאוחר עם השר והעלינו את הנושאים.
פאול פייגין: אחד הנושאים שעלו הוא הנושא של המקצועות הטכנולוגים -שאנחנו לא העדפנו אותם בשלב הנוכחי אבל אלו הצביעו על כך שזה אינטרס לאומי, ושמענו על כך שוב מפרופסור הררי ואז אנחנו אמרנו: בסדר, אנחנו נעשה מחדש.
פאול פייגין: הרי היה לי ברור שמקצועות טכנולוגיים יקבלו את הבונוס המוגבר לתלמיד שרוצה לעבור לטכניון - - -
דוד הראל: למה אתה קורא מקצועות טכנולוגיים?
פאול פייגין: כרגע התמקדנו בשלושה נושאים: מדעי המחשב, אלקטרוניקה וחשמל ומכונות.
פאול פייגין: יש בעצם שלש מגמות עיקריות בתחום.
פאול פייגין: יש גם ביוטכנולוגיה שאנחנו -כמו שפרופ' הררי ציין- בגלל חפיפה עם טכנולוגיה לא נכניס אותו לרשימה כרגע.
פאול פייגין: כאמור, הסבירו לנו, כמו ששמענו היום, שזה אינטרס לאומי, אז אנחנו עכשיו פועלים לעשות את זה.
פאול פייגין: ברור שגם בפקולטות להנדסה ולמדע באוניברסיטאות השונות לא בעיה להשיג אותם.
פאול פייגין: השאלה היא האם אנחנו רוצים שבאוניברסיטה -גם תלמיד שהולך ללמוד מדעי המדינה או משהו כזה, האם גם עבורו צריך להכיר בזה שהוא למד מקצוע טכנולוגי, האם זה יהיה בסיס רחב?
פאול פייגין: ההמלצה של הועדה שלי שכן, בגלל החשיבות הלאומית של הלימודים הטכנולוגיים.
פאול פייגין: זה חוזר עכשיו לאוניברסיטאות לדיון כי צריך להסתכל על המספרים, בכמה אנשים מדובר ומה ההיקף שלהם, אני מניח שנגיע לסיכום ותהיה ישיבה מסכמת בסוף השנה הקלנדרית הזו, כדי לסכם את הנושא.
פאול פייגין: אז אני מניח שהצד הטכנולוגי יסתדר.
פאול פייגין: יש עוד בקשות רבות, קיבלתי הרבה פניות שנוגעות להרבה מקצועות ספציפיים ואני הייתי מחלק אותם לשתי קבוצות.
פאול פייגין: יש מקצועות ספציפיים שיש איזשהו גורם שמעונין בהם אבל אין הסכמה רחבה שזה מקצוע בסיסי, יש מקצועות כמו אזרחות וגיאוגרפיה שלגביהם אתה יכול לטעון: איך יכול להיות שתלמיד שמסיים במוסדות משרד החינוך שתים עשרה שנה לא יודע את המפה, לא יודע את הבירה של מדינה כזו, לא יודע את זה או את זה אז אני מסכים אבל, יש לנו לפחות תשע שנות לימוד עד שמגיעים לכיתה י' והדברים הבסיסיים האלה, אתה לא תכניס אותם לרוב התלמידים על ידי זה שאתה נותן בונוס למקצועות האלה.
פאול פייגין: זה תפקיד של משרד החינוך לדאוג שמי שגומר תשע שנות לימוד ידע את הגיאוגרפיה הבסיסית ואת ההסטוריה הבסיסית ואת הדברים של התרבות שלנו ושל העולם.
פאול פייגין: לגבי הקבוצה הזו של מקצועות יש לי תשובה, וגם אולי על אזרחות וזו בעצם השאלה שעומדת כרגע לפתח משרד החינוך, הוא כמובן מכיר במקצוע הזה כמקצוע ליבה ולכן הוא שואל למה לא הכנסנו אותו למקצועות בסיסיים, כי כרגע הגישה שלנו היא שלהביא את המודעות לאזרחות אפשר בתשע שנות לימוד בדרגות שונות, מה גם שזה מקצוע חובה לבגרות.
פאול פייגין: לא ברור לי למה לתת לזה בונוס, דווקא לחמש יחידות לימוד באזרחות אבל זה עדיין "על השולחן", אנחנו מדברים על זה.
רונית תירוש: האם יש חמש יחידות לימוד באזרחות?
רונית תירוש: אני יודעת שיש שתים.
רונית תירוש: יש יחידת לימוד אחת שהיתה כל הזמן.
רונית תירוש: בשלהי כהונתי הכנסתי תכנית חדשה כדי להכניס עוד יחידה, וזה עוד מספר שנים של כתיבת תכניות, הכשרת מורים, כתיבת ספרי לימוד וכו'.
רונית תירוש: כשעזבתי, לימים, זה התגבש ובימיה של השרה יולי תמיר זה יצא לפועל ונוספה יחידת לימוד שהיא בעצם כתיבת עבודה בקנה מידה מדעי.
רונית תירוש: אני לא יודעת -אני יודעת שיולי תמיר תמיד הצהירה שצריך חמש יחידות לימוד אבל, אני לאי ודעת שיש מי שכותב תכנית לימודים או סילבוס או ספרי לימוד, אין אז חבל לדבר על זה, אין חמש יחידות באזרחות.
פאול פייגין: אני דיברתי עם מנהלת משרד החינוך, דלית שטאובר, ושאלתי אותה בדיוק את השאלה הזו, האם יש תכנים לחמש יחידות לימוד והיא ענתה לי: כן.
רונית תירוש: זה מאד תמוה בעיניי.
פאול פייגין: בסדר, לכן אנחנו נחקור את הנושא הזה.
רונית תירוש: אולי פרופסור הררי צודק, נותנים עוד איזו מטלה של עבודה מורחבת וקוראים לזה חמש יחידות.
רונית תירוש: אין שעות לימוד תיאורטיות שנוספו לנושא הזה.
פאול פייגין: אז אם כך אנחנו כנראה לא נצטרך לתת את הבונוס.
פאול פייגין: לגבי הנושא של מדעי המחשב שהיה בפני - - -
רונית תירוש: מאחר והגזירות או הבשורות תתממשנה רק בתשע"ו יכול להיות שעד אז מתכננים לתת חמש יחידות אזרחות והויכוח מתחיל כבר היום.
פאול פייגין: אני מסכים עם פרופסור הררי, לגבי האופק וההשפעה של ההחלטות שלנו, חוץ מזה שזה יכנס להוראה, עד שאנחנו נראה באמת איזשהו שינוי בדפוסי לימוד בתיכון זה יקח עשר שנים.
פאול פייגין: לגבי מדעי המחשב, כי זה על סדר היום של היום, הגב' גלייזר היתה גם אצלנו בוועדה בצוות שדן בנושא, הציגה את הנושא ואנחנו שקלנו אותו.
פאול פייגין: כרגע בעצם, כמו שפרופסור הררי אמר, זה עדיין במידרג השלישי עם המקצועות הטכנולוגיים ואני יכול לראות מצב שהעולם משתנה ובאמת מדעי המחשב יהפכו להיות מקצוע בסיסי, אנחנו לא הרגשנו שהגענו למצב הזה כרגע.
פאול פייגין: ואם אני שואל חלק מחבריי במדעי המחשב באוניברסיטאות, אני שואל: האם היית מעדיף שהוא ילמד פיסיקה -חוץ ממתימטיקה שזה ברור, שילמד פיסיקה או מדעי המחשב בתיכון אז רובם עדיין אומרים: הייתי מעדיף שילמד פיסיקה בתיכון וילמד בהמשך מדעי המחשב אז יש פה איזשהו עדיין דיון פתוח.
פאול פייגין: מילה אחרונה היא שהצוות שלנו, כמו שהוא עבד עשרים שנה הוא ימשיך לעבוד ולבחון מקצוע מקצוע ולהחליט על הדברים זאת אומרת, זה לא שזה סגור לצמיתות אבל צריך להתחיל מאיזשהו מקום, אני חושב שההתחלה שלנו כרגע היא במקום הנכון.
רונית תירוש: לפני שדוקטור עופר רימון משלים את הצגת תמונת המצב ונעבור למשתתפים האחרים שביקשו לדבר ולהתיחס, כמה הערות כדי קצת למקד את עצמנו יותר.
רונית תירוש: ראשית, שאלה לי לפרופסור הררי, כשאתה אומר שכל בוקר או כל שבוע צריך לקום שר חינוך ולדבר על החינוך המדעי, האם זה בשונה מן החינוך הטכנולוגי?
רונית תירוש: זאת אומרת כשאנחנו מדברים על "מדעי" האם אנחנו מתכוונים למקצועות כמו ביולוגיה כימיה פיסיקה או - - -
חיים הררי: רק אומר את דעתי.
חיים הררי: חסרה מילה -לא רק בעברית אלא בכל השפות, למושג מדע וטכנולוגיה.
חיים הררי: אילו היתה לנו מילה אחת שכוללת מדע וטכנולוגיה, זה החינוך שהייתי מבקש משר החינוך להתייחס אליו בעדיפות עליונה.
חיים הררי: ברגע שאומרים מדע וטכנולוגיה מיד יוצרים אשליה שהם שני דברים שונים ואחר כך יוצרים מיד גם קונפליקט ביניהם, וכיוון שיש לנו גם הסטוריה, שהיה חינוך מקצועי שאחר כך קראו לו חינוך טכנולוגי מצד אחד, והיה חינוך עיוני מצד שני, ואחר כך קמו בתי ספר מקיפים שכללו גם את זהו גם את זה, ועד היום, במרבית הבושה, יש לנו מפמרי"ם למקצועות המדעיים של המזכירות הפדגוגית ומפמ"רים למקצועות הטכנולוגיים, או חלקם במקום אחר של משרד החינוך אז אנחנו, עד היום, שבויים באיזה קונספט גרמני אוסטרו-הונגרי מ- 1920 שיש חינוך מקצועי בגימנסיה.
חיים הררי: כך קראו לזה אז.
חיים הררי: ונשארנו תקועים עם הדבר הזה.
חיים הררי: האנשים שמתעסקים ביום יום של חטיבת הביניים -ששם המדע והטכנולוגיה הם ביחד, הם כבר התייאשו מלהגיד כל הזמן מדע וטכנולוגיה אז הם קוראים לזה מו"ט בראשי תיבות.
חיים הררי: ויש תכנית חדשה למו"ט ותכנית ישנה למו"ט ועושים שינויים במו"ט ומו"ט זו לא מילה טובה, לזה אני מתכוון, לצירוף שלהם, אבל לא חלילה שמיד השר יגיד "מדע וטכנולוגיה" ומיד יקום נשיא התאחדות התעשיינים ויגיד: הורסים את החינוך הטכנולוגי כי עושים רק מדע.
חיים הררי: לא כי עושים רק מדע.
חיים הררי: זה - - -
רונית תירוש: חייב להיות משולב.
חיים הררי: זה דבר מלפני שמונים שנה עוד, סטף וורטהיימר, למשל, שזכויותיו במדינת ישראל גדולות מאד, הוא כל הזמן מטיף שילמדו רק מקצוע, מקצוע, מקצוע, ללמוד פיסיקה מתימטיקה זה בזבוז זמן.
חיים הררי: נכון, ב 1920 זה היה כך, כשרצית להכשיר אינסטלטורים אבל זה כבר לא המצב היום.
רונית תירוש: טוב, אז ברשותך, אבקש להציב לך אתגר, אולי תמצא לנו שם מתאים ואני יודעת שבחטיבות אומרים מו"ט, או מוט"ב, והמורים ללימודי מוט"ב, בדרך כלל -לפחות בזמן שכיהנתי במשרד אלה היו מורים שעברו הסבה ממקצועות מלאכה וממקצועות שרצינו להוריד מן המדף, והסבנו אותם במהירות ללימודי מוט"ב והמקצוע קיבל סטיגמה לא נעימה.
רונית תירוש: אני שוב רוצה להרחיב בעקבות המילגות עם קצת היסטוריה 'על קצה המזלג'.
רונית תירוש: בתחילה, עם קום המדינה בשנות ה-60, קצת אחרי, מצאנו שיש הלימה בין אוכלוסיה יוצאת עדות המזרח ליוצאי עדות מערב למיניהם ומי שיושב במגמות המקצועיות הם אלה ואלה, וקמו תנועות שונות ועמותות שונות ויצאו נגד הסטיגמה של מי נשלח ללימודים מקצועיים ומאז ועד היום -אני חושבת, לא השתחררנו מזה, פרופסור הררי, לא השתחררנו מהענין הזה וככל שאנחנו מנסים לתקן את העיוות הזה, גם אם אנחנו על פניו משנים גם את השמות וזה כבר לא בית ספר מקצועי וזה בית ספר טכנולוגי, יש איזה סרח עודף שנשרך ומתקשר ישירות ולכן, יש תדמית קצת פחותה לנושאים הללו כשהמטיבים להגדיר מנסים לעשות עוד פעם אבחנה נוספת בין low tech ו- high tech.
רונית תירוש: ואז הייטק הוא בכל זאת קצת משודרג כשמדעי המחשב -לצורך הענין, הם בהייטק והלימודים האחרים הם בלווטק.
רונית תירוש: זה חסם אחד שהוא חסם כמעט נתון, אני לא רוצה להגיד אובייקטיבי אבל זה חסם שנכפה על המשרד ועל המדיניות שמשתקפת כתוצאה מכך.
רונית תירוש: יש נושא של עלויות שזה חסם נוסף.
רונית תירוש: המגמות הללו מצריכות קבוצות למידה קטנות, בחלק מן המקרים, במרבית המקרים, זה יותר כסף, יותר תקנים, זה מצריך מעבדות, זאת אומרת, זה גם לימוד מעשי שכסף בצידו, אני רק עכשיו עודכנתי למשל בלימודי הכימיה ויתרו על לימודי מעבדה, מסיבות כאלו ואחרות אז איך אפשר ללמוד כימיה רק בתיאוריה בלי החלק המעשי?
רונית תירוש: זו ברכה לבטלה בעיניי.
רונית תירוש: ואתה הזכרת -לא יודעת כמה הבינו, מפמר"ים כפולים.
רונית תירוש: במשך שנים, במשרד, מינהל מדע וטכנולוגיה, ידע לצרוך הרבה מאד ממשאבי המשרד לטובת הלימודים הללו, בנה לעצמו גם -הייתי אומרת, אימפריה, עם יחידת מפקחים משלו והתקשורת ביניהם היתה בעייתית מאד, זאת אומרת, זה אותו מקצוע שנמצא בשני מקומות תחת שני מנהלים וזה דבר שלא נפתר למיטב הבנתי מדבריך, זה עדיין קיים.
רונית תירוש: כל הדברים הללו יוצרים הרבה מאד בעיות בלימוד וביישום התכנים הללו בבתי הספר ועל כל אלה אנחנו מוסיפים עכשיו את הבונוסים שיש לזה השלכות אמיתיות.
רונית תירוש: אני מבינה את המשרד ואני מאד בעד, גם בעקבות דוח ועדת דברת, יש צורך אדיר לצמצם את מקצועות הלימוד.
רונית תירוש: יתרה מזאת, הגיע הזמן שאנחנו -בראייה אסטרטגית ארוכת טווח, נגיד מה אנחנו רוצים כמדינה.
רונית תירוש: לי מאד חסר בשיח הזה למשל המדען הראשי, או משרד לפיתוח ואסטרטגיה של ממשלת ישראל.
רונית תירוש: מישהו שיקום ויאמר: אני רואה לְשָׁנִים מה הצרכים בקנה מידה בינלאומי עולמי, אלה הצרכים של מדינת ישראל, יחליטו להתמחות בהייטק - נהדר, יחליטו להתמחות בלימודי סביבה גם נהדר, אני לא מתערבת כרגע אבל, שנחליט אנחנו מה אנחנו רוצים ואחרי שהחלטנו, נוודא שגם הכשרנו כח אדם לנושא וגם תקצבנו בהתאם.
רונית תירוש: אין פה שיח רב מערכתי, יש פה משרד חינוך שמתנהל עם הרצונות של השר המתחלף, שרה אחת תבוא ותגיד שלימודי דמוקרטיה-אזרחות זה מה שמעניין אותה, שר אחר יבוא ויגיד מורשת ויהדות, שר אחר יבוא ויאמר טכנולוגיה או טכנולוגיה ומדעים ולכן אין גם המשכיות בדברים ובוודאי שאין שיח עם מה שמדינת ישראל באמת זקוקה לו ואז אנחנו נמצאים בפני שוקת שבורה.
רונית תירוש: פתאום אנחנו מגלים שלמרות שהצהרנו ורצינו אין לנו מורים, או אין לנו כסף, או אין לנו תשתיות מבחינת מעבדות או מיכשור או מחשבים, אז השיח הוא באמת הרבה יותר מורכב ממה שאנחנו מתכווננים אליו היום.
רונית תירוש: אני רק רוצה -לַשַׁלָב הזה- לומר לור"ה: אם החלטתם שמקצועות היסוד הם אלה שצריכים לקבל את הבונוסים כדי לוודא שאת הדברים הבסיסיים יש לכל תלמיד כזה או סטודנט כזה, ואחר כך שיתמחה במה שיתמחה, אני -ואולי אני טועה אבל, אני חושבת שלימודי מחשב הם שפה, הם סוג של שפה וראיתי שבלימודי היסוד אנחנו גם מתייחסים ובעיקר מתייחסים ללימודי שפה.
רונית תירוש: זה העברית או הערבית, זה אנגלית, זה המתמטיקה שהיא שפה, ןכמו שפרופ' הררי אמר: זו התשתית לכל בעצם, ואני חושבת, אני חושבת -ותקנו אותי אם אני טועה, לימודי המחשב הם סוג של שפה, מדעי המחשב הם סוג של שפה, שהיא כלי שבעזרתו אני יכולה כבר להגיע לתחומים אחרים ולכן, אולי מן הטעם הזה, כן היה ראוי להכליל אותם, למרות הרצון המוצדק והצורך המוצדק לצמצם את המקצועות ככל שניתן.
עופר רימון: תודה.
עופר רימון: אנחנו הכנו סקירה קצת יותר קצרה על המהלכים שאנחנו מקדמים בתחום המדעים והטכנולוגיה וכחלק מזה אתייחס לבונוסים, אנחנו רואים את זה כחלק ממכלול, לא הפעולה היחידה, פעולה חשובה כדי לחזק את החינוך המדעי טכנולוגי בישראל וסתם כקוריוז, חזרתי לפני שבועיים מדרום קוריאה, ושם משרד החינוך נקרא משרד החינוך, המדע והטכנולוגיה.
עופר רימון: להם אין דילמות, וזה רק קוריוזי שהתפקיד של משרד החינוך הוא לחזק את היכולת התחרותית של דרום קוריאה מול מדינות אחרות, להם זה מאד ברור הענין הזה.
עופר רימון: עוד הערה אחת לפני שנתחיל, בענין המחשבים, אנחנו השנה מסיימים למחשב -דיברו על מאה כיתות, מאה שלושים כיתות, אנחנו מסייימים את התכנית הלאומית למחשב, קרוב לעשרת אלפים כיתות עד סוף שנת הלימודים הזו כחלק מתכנית רב שנתית.
עופר רימון: כשאנחנו מדברים על מדע וטכנולוגיה, חינוך למדעים טכנולוגים, אנחנו מדברים על שני אלמנטים: מצד אחד חיזוק היכולת התחרותית של מדינת ישראל ומצד שני חשיפת עולם המדע והטכנולוגיה ליותר תלמידים.
עופר רימון: המטרות שלנו הן שיפור הידע והמיומנויות של כל התלמידים בתחומי המדע והטכנולוגיה, שיפור המצויינות בתחום המדע והטכנולוגיה וכאן פרופסור הררי אמר והציג את הדברים בדיוק כמו שאנחנו רואים אותם ובצורה היפה והטובה ביותר.
עופר רימון: לתת מענה חינוכי ליותר תלמידים שמעוניינים לשלב טכנולוגיה והיבטים ישומיים התנסותיים בלימודים שלהם, יש ילדים שבלי הפרקטיקה, בלי לראות את האפליקציות של הדברים, חסר להם משהו.
עופר רימון: יצירת מסלולי התקדמות לצד תעודת בגרות שמעודדים השתלבות בתעשיה ועידוד תלמידים להתמחות בתחומי מדע וטכנולוגיה ברמה מוגברת.
עופר רימון: אנחנו בנינו סדרה של תכניות שצריכות לתת מענה למטרות האלו.
עופר רימון: אני לא אעבור תכנית תכנית כדי לא להלאות אתכם אבל אני כן רוצה להתייחס ל"מדעים לכל" ו"חינוך למצויינות מדעית", אז כשאנחנו מדברים על התכנית ל"מדע וטכנולוגיה לכל" אנחנו יצאנו עם תכנית אסטרטגית לחיזוק לימודי המדעים לכל התלמידים מכיתה ז' עד סוף כיתה י', תכנית שמתעצמת משנה לשנה, תוספת גדולה של שעות, אכיפה של השעות שניתנות בבסיס, חשוב להגיד, כשנכנסנו לפני שנתיים המצב של השעות שניתנות בבסיס לכל התלמידים במדעים לא היה טוב ומאד חיזקנו את האכיפה בנושא - - -
רונית תירוש: כשאתה אומר כל התלמידים - מאיזו כיתה?
עופר רימון: אנחנו כרגע התחלנו את התכנית כשהיא צומחת מכיתה ז', וח', - - -
רונית תירוש: מחטיבת ביניים?
עופר רימון: מחטיבת ביניים.
רונית תירוש: האם יש כוונה לרדת ליסודי?
עופר רימון: מתרחב לכל שכבות הגיל, הוספנו שעת לימוד לכל כיתה, אנחנו מוודאים את זה שבכיתה י' כל התלמידים ילמדו מדעים, אנחנו מגדירים יותר ברור מה ללמד, מתי ללמד, דגש על ידע דיסיפלינארי בכימיה, פיסיקה וביולוגיה, ובאמת אנחנו שמחים להראות שהתוצאות לא מאחרות לבוא, המיצ"ב למדע המדע והטכנולוגיה בכיתה ח' בעלייה זה המקצוע שיש בו את העלייה הגדולה ביותר במיצ"בים ומדובר לא רק בשיפור בהישגים אלא גם במטען הידע אתו יוצא תלמיד, כי אם תקחו את המיצ"ב האחרון תשוו אותו למיצ"ב מלפני שנתיים במדע וטכנולוגיה אז תראו שאל"ף אנחנו לא מאפשרים בחירה, לפני שנתיים במיצ"ב היתה בחירה בין פרקים כי כל אחד לימד משהו אחר אז שאלו את המורה: אתה מלמד את זה - תיבחן בזה ואילו עכשיו, אין יכולת בחירה, כולם לומדים את אותה התכנית.
עופר רימון: דבר שני הוספנו עוד נושאים כדי להתאים את התכנית לסטנדרטים בינלאומיים.
עופר רימון: הדבר הבא המשלים של זה, הוא הנושא של חינוך המצויינות במדע וטכנולוגיה ואנחנו מדברים על תלמידים שלומדים חמש יחידות מתימטיקה, חמש פיסיקה, חמש כימיה, חמש ביולוגיה, וגם המקצועות המוגברים בחינוך הטכנולוגי.
עופר רימון: אנחנו הגדרנו מושג חדש והוא נקרא - - -
רונית תירוש: התבוננתי קודם לכן במצגת, והבחנתי ירידה בכל המקצועות - - -
עופר רימון: לא.
רונית תירוש: לפי הצבעים.
רונית תירוש: 2010 זה הכחול!?
עופר רימון: 2010 זה הכחול.
רונית תירוש: אז זו, או עמידה במקום או ירידה.
רונית תירוש: במדעי המחשב ראיתי עלייה.
רונית תירוש: יש פה ביולוגיה, כימיה, מתמטיקה, פיסיקה, אלקטרוניקה, מחשבים, מערכות ביו טכנולוגיה.
עופר רימון: בביולוגיה את רואה סוג של עלייה בשלש שנים האחרונות, אם את משווה את 2010 - - -
רונית תירוש: אני לא רואה עלייה, אני רואה ירידה.
עופר רימון: ב 2008 11,000 תלמידים וב 2009 -- -
רונית תירוש: אבל יש ירידה ב 2010.
רונית תירוש: קטנה.
רונית תירוש: אני טוענת שיש ירידה או עמידה במקום והמקום היחיד שאני רואה עלייה זה השקף הבא.
נתן פלדור: על כמה תלמידים שמסיימים את התיכון אנחנו מדברים?
עופר רימון: אנחנו מדברים מתוך הלומדים בי"ב שזה סדר גודל של 95,000 תלמידים.
נתן פלדור: האם 7% למדו כימיה?
עופר רימון: בהמשך נגיע לאחוזים.
עופר רימון: אנחנו הגדרנו את המושג תעודת בגרות-מדעית-טכנולוגית-איכותית ואנחנו בדיוק לשמחתנו -כמו המתווה של פרופסור חיים הררי, קודם כל היסוד חמש יחידות מתימטיקה, מדרגה שניה חמש יחידות פיסיקה, כימיה וביולוגיה והמדרגה השלישית עוד מקצוע של חמש יחידות, שאם זה בנתיב העיוני זה פיסיקה, כימיה, ביולוגיה או מדעי המחשב, ואם זה בנתיב הטכנולוגי זה אחד מחמש מקצועות העלית כמו שהוגדר בוועדת ההיגוי למדע וטכנולוגיה בראשותו של קני פרייס ב 2006, מה שנקרא מגמות ההנדסה בחינוך הטכנולוגי, אלקטרוניקה, הנדסת תוכנה, הנדסת מכונות, ביו טכנולוגיה ומדעית-הנדסית שאנחנו בחינוך הטכנולוגי מתייחסים אליהם באופן שווה.
עופר רימון: כשאנחנו עושים בדיקה במדינת ישראל מה אחזו התלמידים בשכבת גיל שמגיעים לתעודת בגרות מדעית טכנולוגית איכותית כמו שהצגנו כאן, אנחנו מדברים על בערך ששה אחוזים וחצי.
עופר רימון: אנחנו בנינו תכנית ייעודית שמטרתה להגדיל באופן משמעותי את שיפור הישגי התלמידים המצטיינים בתחומים האלה.
עופר רימון: התכנית הזו אני חושב שהיא סוג של מהפיכה בחינוך המדעי טכנולוגי בישראל כי זו פעם ראשונה שאנחנו בונים מסלול מכיתה ז' עד י"ב, מסלול של שש שנים, מכיתה ז' ילד מקבל תוספת של שעתיים במדעים, לומד פיסיקה על ידי מורה לפיסיקה, שיורד מן החטיבה העליונה, כי מצאנו שרוב המורים בחטיבת הביניים כרגע אין להם את היכולת ללמד פיסיקה לכיוון חמש יחידות.
עופר רימון: התלמיד לומד פיסיקה כימיה וביולוגיה ותכנית אחרת תוספתית, שבדגש כאן מקבל תוספת של שעתיים במתמטיקה לכיוון חמש יחידות מתימטיקה, מקבל פעם ראשונה תוספת של שעתיים מדעי המחשב, מתחיל ללמוד מדעי המחשב מכיתה ז', כי לנו אין כל כך דילמה בענין הזה, ברור לנו שגם מי שילך לחמש יחידות, המדע בכימיה ובפיסיקה יישען על מדעי המחשב ודרך אגב, מעניין, נפגשנו עם פרופסור שכטמן שהוא בבסיס מהנדס מכונות וזכה בפרס נובל בכימיה, וזה מאד מתחבר לדברים ולשילובים שאתה דיברת עליהם, והתכנית הזו היא תכנית ששמה לה יעד בבתי ספר שהיא עובדת להגיע ל 20% תלמידים בעלי תעודת בגרות מדעית טכנולוגית איכותית.
עופר רימון: זה שינוי תרבותי בבתי הספר האלה כי מנהלי בתי הספר בעבר הופנו לענין של זכאות לבגרות ופתאום אומרים להם: אתם מקבלים תקציב תוספתי בתנאי שתגדירו יעד שאפתני מבחינת שיעור התלמידים שיגיעו לתעודת בגרות מדעית טכנולוגית איכותית וכשאנחנו אומרים להם: תגדירו יעד אנחנו לא נותנים להם לברוח לפינות, מה זאת אומרת, אתן לכם דוגמה על הדיינות, מול כל בית ספר, אנחנו מדיינים עם מאתיים בתי ספר כרגע, באים לבית ספר כאן במרכז, שיש לו 198 ילדים שלומדים בשכבת י"ב.
עופר רימון: אנחנו אומרים לו: בתש"ע הצלחתם להוציא שבעה עשר תלמידים שהגיעו לתעודת בגרות מדעית טכנולוגית איכותית שהם מהווים 8.6%, עכשיו אנחנו מבקשים שכבר עכשיו לתלמידי כיתה י' יצביע על יעד שיגיע ל 14% תוך שלש שנים, תוך שלש שנים נוספות ל- 20% אז הוא צריך להצביע על שלושים וארבעה תלמידים בכיתה י'.
עופר רימון: למה שלושים וארבעה תלמידים?
עופר רימון: עשרים ושמונה תלמידים מספיקים כדי להגיע ל 14%, אבל בגלל שיש גם נשירה והוא צריך כבר לעשרים ושמונה תלמידים בבית הספר שלו להגדיר מה היעד לשהם, כל אחד צריך להיות לו ברור שהוא ילמד חמש יחידות מתימטיקה - זה הבסיס, הוא צריך ללמוד חמש יחידות כימיה, פיסיקה וביולוגיה והוא צריך לבחור עוד חמש יחידות ואם זה הנתיב העיוני אז שוב פיסיקה, ביולוגיה או מדעי המחשב ואם זה בנתיב העיוני אז אחת ממגמות העלית.
רונית תירוש: מה התמריץ לבתי הספר שילכו לתכנית המאתגרת הזו?
עופר רימון: אנחנו נותנים להם תוספת גדולה של שעות.
רונית תירוש: זה כמו הביצה והתרנגולת.
רונית תירוש: אני, כמנהל בית ספר, מכריזה שאני רוצה להיכנס לאתגר הזה ואתה ישר נותן לי את השעות ואם אני לא עומדת בזה אז לקחת לי את השעות?
עופר רימון: קודם כל דבר ראשון, זה סך הכל קורה ואז בית ספר צריך להתחייב שהוא יעמיד מורה לפיסיקה, כמו שביקשנו מורה למתמטיקה, אחרי שהתחייבת, בגלל שאנחנו נותנים את השכר דרך מערכת מת"מ אנחנו כל חודש יכולים לסגור את התקציב.
עופר רימון: כמנהלי בתי ספר, אנחנו באים ועושים בדיקה שבבית ספר יש את התשתית ללמד את התכנית ובעצם ובמקביל אנחנו פותחים גם כיתה ז' וגם כיתה י'.
עופר רימון: הוא צריך לאתר את התלמידים, צריך להגדיר את גודל הקבוצה ואנחנו, כרגיל, יש לנו את הבקרות שלנו, וכל בית ספר עובר בקרה שהמורים המתאימים מלמדים בכיתות, שהם לומדים לפי התכנית, נתנו לכיתות ז', ח', ט' תכנית חדשה והיא מפורסמת באתר שלנו.
עופר רימון: מדעי המחשב - לא היו מדעי המחשב לכיתה ז', יושב כאן דוקטור אבי כהן המפמ"ר למדעי המחשב שבנה תכנית ייעודית ל- ז', ח', ט', מבחינת התלמידים האלה.
עופר רימון: כמו שאמרתי, ב- י', הם מגדירים את קבוצת התלמידים ואנחנו בעצם מלווים את בית הספר ועוקבים אחריו, דרך אגב, בכיתות ז', ח', ט' אנחנו מעבירים מבחן כל שנה, בסוף כיתה ז', בסוף כיתה ח', בסוף כיתה ט', שגם לגבי התלמידים האלה אנחנו בודקים שבתכנית הלימודים הרגילה, מתימטיקה, מה שמלמדים, שהתלמידים האלה מגיעים להישגים יותר גבוהים ויש להם גם תכנית תוספתית על החלק התוספתי.
עופר רימון: התכנית מאד מובנית, החלק השני בענין של המצויינות הוא לתלמידים בעלי הצטיינות יתרה, אנחנו מאד חיזקנו את כל תהליך האיתור של תלמידים שמשתתפים באולימפיאדות בינלאומיות, לא רק תהליך האיתור אלא גם תהליך האימון, מדובר בתוספת מאד גדולה של שעות לתלמיד, אנחנו עובדים מאד חזק על כל הפעולות העודפות, שווק, הטבות, כנסים, לתת מילגות לימודים חינם לתלמידים שמצליחים, פרופ' הררי יושב כאן, מכון דייוידסון הוא חלק מן המהלך הזה במתמטיקה, יושבת כאן חגית נציגת אינטל, שמסייעת לנו היום לזהות את הסטארט-אפיסטים של המחר בתחום האלקטרוניקה, תלמידים ברוכי כשרון שכל אחד מקבל חניכה אישית ממהנדס, גם כאן התוצאות כבר מתחילות לזוז קדימה, בפיסיקה, עלינו ממקום תשעה עשר באולימפיאדה הבינלאומית למקום שלשה עשר, במתימטיקה קפצנו ממקום חמישים ושלושה למקום עשרים ושלושה, במדעי המחשב קפצנו, בכימיה עדיין יש לנו קצת בעיה אבל כבר דיברנו עם הטכניון - - -
רונית תירוש: חבר הכנסת מיכאלי מעיר שזה פנטסטי אבל זה לא משקף כי מדובר פה נקודתית על מספר תלמידים מאד מיוחדים.
עופר רימון: אנחנו מסתכלים כמו - - -
אברהם מיכאלי: בפרסי נובל אנחנו הכי חכמים בעולם.
עופר רימון: הצגנו שלושה רבדים: הראשון "מדעים לכל", השני זה "עשרים אחוז מהתלמידים למצויינות" אבל לא לשכוח את הקטר, נכון שהוא מתי מעט אבל גם אותם - -
רונית תירוש: וזה תמיד מביא כבוד.
רונית תירוש: אני רואה בשקף הזה, בסעיף 10 בונוסים ללימודים אקדמאיים.
רונית תירוש: איך זה מתיישב עם ור"ה?
רונית תירוש: האם החלטתם לתת בונוסים?
עופר רימון: תחילה, אולי על שני דברים אחרונים, ממש בשתי דקות.
עופר רימון: אחד הוא הקמפיין.
עופר רימון: אנחנו נערכים לקמפיין לאומי לחיזוק המדע והטכנולוגיה.
עופר רימון: בשנה שעברה התמקדנו בתלמידים והשנה הוא יהיה בשני גלים, הגל של ההורים, אנחנו עוד חודש נצא לקמפיין בנושא פנייה להורים לבחור, לכוון לכיווני המדע והטכנולוגיה, אנשים כמו דב מורן, שהקים את אם.
עופר רימון: סיסטם, שהמציא את הדיסק און קי, הקים חברה שנמכרה ב 1.6 מיליארד דולר ויגיד: כשהייתי בתיכון נחשפתי לנושא מחשבים ותוכנה, החלטתי שאני אהיה שם כדי להמציא, ליצור ולהצליח או פרופ' חגית מסר-ירון מהנדסת חשמל ואלקטרוניקה שגם פונה אל הילדים ללכת אל הכיוונים האלה ומזכירה במיוחד ואני פונה דווקא אליכן, הנשים, להתקרב אל העולם המרגש והמרתק הזה.
עופר רימון: מעבר לקמפיין -אם אנחנו חוזרים אל הבונוסים, אנחנו, כמו שנאמר כאן, היינו בדיונים מול ור"ה ובעצם אמרנו להם שני דברים: הראשון, שאנחנו מאד שמחים על המהלך של הבונוסים כי היתה כאן אינפלציה וברור שצריך לצמצם וזה מהלך נכון אבל, אי אפשר -ושמחנו שהיתה אוזן קשבת, לא להתייחס ל 40% מן התלמידים שלומדים בנתיב הטכנולוגי.
רונית תירוש: אני רואה את הרשימה.
רונית תירוש: מה התשובה שקיבלתם?
עופר רימון: התשובה שקיבלנו היתה מאד חיובית על החלק הראשון, על א', שמדבר על הכללת מקצועות העלית של חינוך טכנולוגי, יש לנו בעיה קטנה עם ביו טכנולוגיה ואני מקווה שנוכל להציג את זה כי ביוטכנולוגיה הוא מקצוע שמכוון לבנות ומושך הרבה מאד בנות, רובו בנות, שהולכות לכיוונים הטכנולוגיים, ליישומים טכנולוגים, כל הילדים שם לומדים חמש ביולוגיה וחמש כימיה, זאת אומרת, זה לא בא במקום המדרגה שדיברנו כי בניגוד לתלמידי ביולוגיה -שבדרך כלל לא עושים גם חמש ביולוגיה וגם חמש כימיה, רובם לומדים חמש יחידות מתימטיקה, בניגוד לתלמידי הביולוגיה ולכן, לדעתי, לא להכניס את המקצוע הזה זו טעות אבל, אני מאד אשמח אם לור"ה תהיה את המוכנות לבוא אל ועדת המקצוע ולהציג את המקצוע הזה כי חבל.
עופר רימון: בגלל שאנחנו הולכים למהלך -ופרופ' הררי דיבר ותמך בזה, בגלל שאנחנו הולכים למהלך של חיזוק ילדים למצויינות במדע וטכנולוגיה, אנחנו רוצים בונוס מיוחד לילד שעושה גם חמש פיסיקה וגם חמש כימיה ולילד שעושה גם חמש פיסיקה וגם חמש מדעי המחשב.
עופר רימון: כי זה לא שאחד ועוד אחד שווה שתיים, כולנו יודעים, למי שיש ילד כזה בבית, כולם יודעים איזה מאמץ נדרש ממנו.
עופר רימון: אם היום יש לנו 6% תלמידים כאלה ואנחנו רוצים להגיע ל 20% אז בעולם שבו ילדים אומרים: 'מה יוצא לנו מזה?
עופר רימון: ' אנחנו מאד צריכים את התמיכה של ור"ה, או לפחות את הפתיחות, לחשוב ולתת לילדים האלה בונוס מוגדל.
רונית תירוש: נסיים פה.
רונית תירוש: תהיה אולי אפשרות בהמשך, אני שמחה על הסיפא של הדברים שלך.
רונית תירוש: אחרי שנשמע את שאר החברים כאן נחזור לפרופ' פייגין ונשמע מה בכוונת ור"ה לעשות ביחס למה ששמענו.
נדב כהן: אבקש ברשותכם, להתייחס לנקודה אחת בלבד בקשר לחינוך למצויינות.
נדב כהן: הוא עלה כאן מספר פעמים והוא עלה בעיקר כתוספת שעות ותיגבור ההשכלה, במפא"ת, במהלך השנים, פותחו תפיסות הכשרה למצויינות טכנולוגית שלפיהן, הפן של ההשכלה המקצועית הוא רק אחד משלושה נדבכים שנדרשים כדי לקבל מצויינות אמיתית.
נדב כהן: כאשר שני הנדבכים האחרים הם הפן האישי והבין אישי, היכולת של אותו אדם להתמודד עם כשלונות, להתמודד עם התנגדויות מצד אחד ויכולת לעבוד בקבוצה מצד שני.
נדב כהן: והפן הערכי.
נדב כהן: התפיסות האלו מיושמות כבר מספר שנים במסגרת תכנית "תלפיות" שמפא"ת מקדמת בהצלחה יתרה, ובשנים האחרונות גם עשינו לזה התאמה לדרישות של התיכונים במסגרת תכנית "נחשון", שפועלת כבר שלש שנים, באותה תפיסה ובאותה שיטות לימוד, מבחינת מדובר בתרומה נטו לקהילה, בתי ספר שפונים אלינו, מקבלים מאתנו את התפיסות ואת היכולות שפותחו במהלך השנים, אנחנו אפילו מסייעים לאותם תלמידים שנכנסים לתכנית בגישה למכוני מחקר ובתי חולים שנמצאים אתנו בקשר.
נדב כהן: ואני חושב שכאשר מדובר על חינוך למצויינות, צריך לשים לב שמדובר לא רק על תוספת של שעות לימוד פרונטאליות וללמד את התלמידים עוד קצת מתימטיקה ועוד קצת פיסיקה אלא להרחיב את היריעה ליכולות האישיות שלהם.
רונית תירוש: אני רק רוצה לשאול אותך, דוקטור, כהן, אם וכאשר יבוטל הבונוס למדעי המחשב האם זה פוגע בתכנית שלכם?
נדב כהן: להערכתי לא.