GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
צביקה וייץ: אני רוצה שאולי הוא יענה על הכל, אחרי שאנחנו.
אבי בן חמו: אני רוצה ברשותכם, לתאר את כל המצב ואני מבקש שכמו שאני לא הפרעתי, גם שלא יפריעו לי באמצע הדברים.
אבי בן חמו: היום אנחנו בפתח תקווה עומדים על 226,000 תושבים.
אבי בן חמו: אנחנו עיר שגדלה ומתפתחת היום בשלטון המקומי בצורה המואצת ביותר, אנחנו מאכלסים מדי שנה כ- 2,000 יחידות דיור.
אבי בן חמו: קצב הפיתוח אצלנו הוא קצב פיתוח מאוד גדול ומאוד מואץ.
אבי בן חמו: הגיל הממוצע אצלנו בפתח תקווה עומד היום על גיל של 36, כאשר בשכונות החדשות, אנחנו עומדים על גיל ממוצע של 28.
אבי בן חמו: אם נדבר בכלל ואחרי זה אני אגע בשכונת אם המושבות שנמצאים פה נציגי הוועד.
אבי בן חמו: בכלל השכונות בעיר, אנחנו בשנים 2009 עד 2011 כולל, בנינו 54 גני ילדים חדשים בעלות של 200 מיליון שקל.
אבי בן חמו: אני רוצה רק לתאר בתחילת הדברים, שעיריית פתח תקווה, למרות שהיא לא מחויבת, על-פי חוק, אנחנו, כמו שיודע אדוני, מחויבים לבנות גני חובה, שעליהם משרד החינוך מתקצב אותנו ויש לנו שיתוף פעולה מלא.
אבי בן חמו: עיריית פתח תקווה לא רק שבונה רק גני חובה, בונה גם גני טרום חובה וגם גני טרום טרום חובה, שזה החל מגיל שלוש.
אבי בן חמו: אנחנו לא מחויבים.
אבי בן חמו: דבר שהתושבים לא מבינים.
אבי בן חמו: אני מאוד מאוד אשמח שהדיון הזה יהיה פורה ואולי בסופו של דבר נגיע למסקנות שאנחנו צריכים רק לבנות גני חובה ואז אולי התושבים יצטרכו למצוא מענים.
אבי בן חמו: אנחנו תוך מדיניות מאוד מאוד נוקבת, מוכנים להשקיע כספים.
אבי בן חמו: דרך אגב, מתוך ה- 200 מיליון שקל, ההשתתפות של מפעל הפיס ושל משרד החינוך, עומדת על בערך כ- 10% מזה.
אבי בן חמו: וזאת בגלל שגם משרד החינוך לא מתקצב אותנו בגני טרום חובה וטרום טרום חובה.
אבי בן חמו: כמו שיודע אדוני, ועדת טרכטנברג האחרונה, ממליצה שאנחנו נתחיל, הרשויות המקומיות תתחלנה להיות מתוקצבות גם בגני טרום חובה, כמו שאתם יודעים זה כרגע עדיין לא קיים וזאת ההשקעה שלנו.
אבי בן חמו: מעבר לזה, בשנים 2012 עד 2014, יש לנו תוכניות מסודרות.
אבי בן חמו: זה שהתושבים אומרים שאין לנו תוכניות, אני לא יודע מאיפה זה מצוץ.
אבי בן חמו: יש לנו תוכניות מסודרות והתוכניות האלה מעוגנות בתוכניות פיתוח רב שנתיות שמאושרות מדי שנה במסגרת תוכניות הפיתוח ותקציב העירייה.
אבי בן חמו: בשנים 2012 עד 2014, אנחנו אמורים לבנות עוד 61 גני ילדים וגם שם עלות כוללת של 230 מיליון ש"ח.
אבי בן חמו: דרך אגב, לא מזמן, לאחרונה, ישיבת מועצת העיר האחרונה, אישרנו אפילו אישור עקרוני לקחת הלוואה של 150 מיליון ש"ח והכל לטובת בינוי של מוסדות חינוך בעיר.
אבי בן חמו: אם ניקח את ספר התדריך, מה שנקרא, ספר התדריך למי שלא יודע, זה בעצם המלצות של הוועדה הבין משרדית, גם של משרד החינוך, הפנים, האוצר והבינוי.
אבי בן חמו: אם נלך לפי ספר התדריך, בשכונת אם המושבות צפויות להיות 7,100 יחידות דיור.
אבי בן חמו: נכון להיום, שמעתם, אנחנו עומדים על סדר גודל של כ- 50% מהשכונה מאוכלסות, קצת פחות, 3,200 משפחות, מתוך ה- 7,100 המאוכלסות.
אבי בן חמו: לפי ספר התדריך שלא עיריית פתח תקווה הוציאה, אלא הממשלה הוציאה, אנחנו אמורים לבנות סך-הכל בשכונה הזאת 46 גני ילדים.
אבי בן חמו: מאחר ואנחנו עושים עוד עבודה גם במסגרת תוכנית אב אסטרטגית וגם במסגרת היחידה האסטרטגית ונמצא אתנו כאן מנהל האגף לתכנון אסטרטגי, ליאוניד, אנחנו הגענו למסקנה שלמרות שלפי ההמלצה שאנחנו אמורים לבנות רק 46 גנים, אנחנו אמורים להגיע ל- 62 גנים.
אבי בן חמו: זה מה שאמר החבר צביקה לפניי, שכשהם היו אצלי בדיון אז הם הסכימו למספר הזה.
אבי בן חמו: זה המספר, 62.
אבי בן חמו: נכון להיום, יש לנו 36 גני ילדים בשכונה.
אבי בן חמו: כמו שנאמר פה.
אבי בן חמו: ב- 2012 אנחנו צפויים לבנות עוד עשרה גני ילדים, ב- 2013 עוד שמונה, וב- 2014 עוד שמונה.
אבי בן חמו: זאת אומרת, שב- 2014, ספטמבר 2014, אנחנו אמורים להגיע ל- 62.
אבי בן חמו: אני חוזר עוד פעם, אם אנחנו נלך לפי ספר התדריך, הרי שבספטמבר 2012 הקרוב, אנחנו נעמוד ב- 46 שזה ארבעה גנים יותר מספר התדריך.
אבי בן חמו: כאשר אני בא ואומר שספר התדריך מדבר על אכלוס של 100% מיחידות הדיור ואנחנו עדיין עומדים ב- 50%.
אבי בן חמו: משנת 2007, מבחינת מבני ציבור בשכונות החדשות, אני מדבר רק על השכונות החדשות בלבד, אני לא כולל את שאר הדברים בעיר.
אבי בן חמו: בשכונות החדשות, השקענו מבני ציבור בעלות כוללת של 245 מיליון ש"ח ואם אני בא ומנסה לסכם את הדברים האלה, אז בשנים האחרונות השקענו בפיתוח השכונות 405 מיליון ש"ח.
אבי בן חמו: הצגנו פה איזה שהוא פירוט, אני מניח שזה נמסר לאדוני ולכל הנוכחים כאן, בדיוק איפה בנינו, לפי כתובות.
אבי בן חמו: הן גני ילדים, כמובן הן בתי-ספר וכל הדברים האלה.
אלכס מילר: יכול לקרות מצב שיש בעצם כניסה גדולה מאוד של התושבים ואין להם מענה לעניין החינוכי?
אבי בן חמו: אני שמח שאתה שואל את זה.
אבי בן חמו: נכון לרגע זה שאנחנו יושבים וגם נכון ל- 1 בספטמבר שפתחנו את שנת הלימודים, לא היה ילד אחד שלא נמצא במוסד חינוכי.
אבי בן חמו: זאת אומרת, למרות כל מה שנאמר כאן, אני דווקא מאוד מאוד אשמח שמהדיון הזה, אולי אנחנו נצא עם שתי מסקנות.
אבי בן חמו: מסקנה אחת, שאולי העירייה באמת לא צריכה לבנות את מה שהחוק לא מחייב אותה, ואולי באמת נקבל החלטה שהעירייה לא צריכה לבנות גני טרום טרום חובה.
קריאה: טרום חייבים.
אבי בן חמו: טרום טרום חובה, אמרתי טרום טרום חובה, יכול להיות.
אבי בן חמו: יכול להיות שההורים יצטרכו להסיע את הילדים למעונות, כי העירייה לא חייבת ואנחנו נשקיע את הכספים בעוד גנים אולי עוד מבני ציבור וכהנה וכהנה.
אבי בן חמו: אני אישית קודם כל כאבא ואחרי זה כמנכ"ל, לא חושב שאנחנו לא צריכים, למרות שהמדינה לא מחייבת אותנו, אני לא חושב שראוי שהורים ייקחו את הילדים שלהם או ברכב או בהסעה או בדרך כזו או אחרת, למעונות שמרוחקים ממקום מגוריהם ולכן אני כן חושב שאנחנו כן צריכים לבנות.
אבי בן חמו: יחד עם זאת, לבוא ולהגיד שאנחנו לא מסודרים ואין לנו תוכניות ואנחנו לא בונים ולא עומדים בצפי, אז יש הייתי אומר קצת הבדל בין החזוי לבין המצוי.
אבי בן חמו: ואני חושב שראוי שהחברים יקראו וילמדו את החומר וייראו בעצם את המצב הקיים היום בשכונה.
אבי בן חמו: מבחינת מבני ציבור, מוסדות ציבור.
אבי בן חמו: גם פה אנחנו משקיעים חשיבה רבה, הרי אתם יודעים שאין עודף קרקעות לא במדינה ולא בפתח תקווה וגם פה אנחנו בונים בבנייה קצת יותר חכמה ויותר מותאמת לשנות ה- 2000 וזה שאנחנו בונים בכל הגנים שלנו גם קומה שנייה, שהמטרה שלה זה לכהן כמתנ"ס או כמקום ציבורי או בבית-הכנסת, כל מקום כמובן והצרכים שלו.
אבי בן חמו: עוד איזה שהיא מילה אחת על שכונות, אם תרצו לשמוע, אז יש לנו בצפון פתח תקווה 41 מיליון שקל שהשקענו, בדרום גיסין 32 מיליון שקל.
אבי בן חמו: הסכם פיתוח אפריקה ישראל עוד 45 מיליון שקל.
אבי בן חמו: בכפר גנים, כפר גנים זה גם שכונה חדשה בפתח תקווה, 193 מיליון שקל.
אבי בן חמו: בנווה עוז עוד 69 מיליון שקל וחד-משמעית, רוב הכסף שמושקע בפתח תקווה בהיבט של פיתוח מוסדות חינוך וציבור, מגיע מהכספים של הרשות המקומית ולא מכספי המדינה.
אבי בן חמו: אם יש פה מקום לוועדה לראות איך המדינה תוכל לתקצב אותנו יותר, גם בזה אנחנו נשמח מאוד.
אלכס מילר: לנושא של הבטיחות, לא התייחסת.
אבי בן חמו: בנושא של הבטיחות, אנחנו השקענו במספר ימי טרקטור ששלחנו על-מנת גם להפוך את הקרקע, גם להוציא, לנכש את כל העשבים שהיו.
אבי בן חמו: בגנים הספציפיים שהגיעו עקרבים, אנחנו אטמנו, אנחנו שלחנו נציגים שלנו.
אבי בן חמו: החברים פה לא ציינו, אבל פה אולי חשוב שאני אציין.
אבי בן חמו: החברים ביקשו ממני איש קשר שיהיה מטעמי, איש קשר לשכונה, שמעבר לזה הוא גם עושה עוד תפקיד בעירייה, שכל מה שהם צריכים, שהוא יעמוד לצדם בבקרים, בערבים בלילות, בשישי ובשבת, ואכן זה מה שקורה.
אבי בן חמו: לבחור הזה קוראים צחי בק.
אבי בן חמו: כל מה שהחברים רוצים, כל מה שהחברים מציינים, כל פעם שהם מתקשרים, הוא עומד שם, נעמד שם, ואנחנו עושים את כל מה שניתן לעשות.
אבי בן חמו: עוד דבר אחד ראוי לציין – אכן פעם בפתח תקווה, כדי לעמוד בביקושים ובלחץ הזמן, היו גם מציבים קרוואנים.
אבי בן חמו: מהרגע שאני נכנסתי לתפקיד, קיבלתי החלטה ואנחנו עומדים בזה בשנתיים האחרונות, לא להציב קרוואנים אלא ללכת למבני קבע וזה מה שאנחנו עושים.
אלכס מילר: תוך כמה זמן הקרוואנים שכרגע נמצאים יוצאים מהשטח?
אבי בן חמו: אני לא רוצה כרגע להתייחס לזה כי אני חושב שכרגע זה לא רלוונטי.
אבי בן חמו: כרגע מה שאותי מעניין זה להשלים את מבני הקבע, ב- 2012, 2013, 2014, וזה מבחינתי בשלב הבא.
אבי בן חמו: שלב ב'.
אלכס מילר: 14 קרוואנים עדיין שם.
אבי בן חמו: חלקם, יכול להיות שחלק מהם נצליח כן להוציא.
אלכס מילר: לא מטריד אתכם העניין הבטיחותי?
אבי בן חמו: מאוד מאוד מטריד אותנו ואנחנו נפעל.
אלכס מילר: אז מה עושים עם זה?
אבי בן חמו: אני אמרתי, במקומות שאנחנו הגענו לגנים והיתה בעיה, מקום שהיינו צריכים לאטום – לאטום, מקום שהיינו צריכים כל פעולה, גם הבאנו יועצים מבחינתנו.
אבי בן חמו: הבאנו יועצים שמבינים בזוחלים, אנחנו לא מבינים בזוחלים.
אלכס מילר: למה זוחלים?
אלכס מילר: אני ראיתי שם מנופים והכל.
אלכס מילר: אם זה נופל, מה קורה?
אורי אוהד: זה נפל.
אורי אוהד: לא נופל, זה נפל.
רותי שני: נפל פעמיים.
אורי אוהד: נפל פעמיים בחצי השנה האחרונה, מנוף התרסק, אמנם לא בגן, אלא ברחוב סמוך, ובפעם אחרת בהפרש של שבועיים, נפלה חבילה גדולה שמנוף הרים, אם זה שק חול ענק או משהו, נפל.
אורי אוהד: זה לא אם, זה קורה.
לאוניד סמוליאנוב: לגבי המנוף הזה שמדובר, שנמצא מעל בית-הספר, בעצם לא מעל, הוא נמצא בסמוך לקירוי מגרש הספורט, אנחנו בשיתוף יושב-ראש ועד ההורים, יניב חליבה טולדנו, בבית-הספר, הבאנו איש מקצוע, מהנדס, שהיה אמון עליו.
אלכס מילר: יושב-ראש ועד הורים של מה, של פתח תקווה?
לאוניד סמוליאנוב: של אותו בית-ספר ספציפי, של אותו בית-ספר ספציפי ששם מדובר על המנוף המפורסם.
רותי שני: זה תשעה מנופים.
לאוניד סמוליאנוב: ששם היה ויכוח איך קושרים את המנוף, איך מהדקים את המנוף, באיזה צורה ובאיזה זווית.
לאוניד סמוליאנוב: הבאנו מהנדס שזה התפקיד שלו, מהנדס בטיחות.
לאוניד סמוליאנוב: אני לא מהנדס בטיחות.
לאוניד סמוליאנוב: הבאנו מהנדס בטיחות והתחייבנו שכל מה שמהנדס הבטיחות יגיד, ימליץ, אנחנו נעשה ואכן כך נעשה.
לאוניד סמוליאנוב: מעבר לזה, אני בא פה ואומר ומצהיר – כל מה שיבוא מהנדס בטיחות או יועץ זוחלים או יועץ כזה או אחר וימליץ בפנינו, אנחנו נעשה.
אלכס מילר: אם אתם מזמינים אותו.
רותי שני: זה אחרי מלחמות.
אלכס מילר: סליחה, לא ביקשתי.
לאוניד סמוליאנוב: לא הבנתי את השאלה.
אלכס מילר: אני אמרתי – אם אתה מזמין אותו, הוא נותן לך את ההמלצות.
אלכס מילר: אם אתה לא מזמין אותו, הוא לא ייתן לך המלצות.
אלכס מילר: זה בסמכותכם.
לאוניד סמוליאנוב: אני אומר עוד פעם, אנחנו הזמנו והוא היה שם והוא עשה את העבודה.
לאוניד סמוליאנוב: מעבר לזה, אם חושבים ורואים לנכון, כרגע אומרים שהם לא סומכים, הם רוצים עוד יועץ, עוד זה.
לאוניד סמוליאנוב: אני גם הייתי מוכן יותר מזה, באתי ונשאלתי – תגיד, אתה תביא יועץ שלכם?
לאוניד סמוליאנוב: אתה משלם לו, אז הוא יעשה מה שאתה רוצה, נכון?
לאוניד סמוליאנוב: אמרתי – לא.
לאוניד סמוליאנוב: תביאו איזה יועץ שלכם, אנחנו נשלם את דמי הייעוץ, ומה שהוא ימליץ, אנחנו נעשה.
רותי שני: זה נכון.
לאוניד סמוליאנוב: תודה שאת מאשרת.
אלכס מילר: עוד שאלה אחרונה.
אלכס מילר: באזור הקרוואנים, שכרגע יש קרוואנים שם, האם יש תכנון לבנייה נוספת או שמשם כבר אין, משם כבר אתם ממשיכים הלאה, זאת אומרת אין בנייה?
לאוניד סמוליאנוב: להחליף את זה למבנה קבע.
לאוניד סמוליאנוב: לא הבנתי.
אלכס מילר: לא על הקרוואנים עצמם.
אלכס מילר: באזור הקרוואנים, האם מתוכננת בנייה נוספת?
לאוניד סמוליאנוב: אני רק אגיד מי האיש המכובד לידי.
לאוניד סמוליאנוב: משה ספקטור, תת אלוף במילואים, היה מנכ"ל העירייה שבע שנים, 15 שנים, סליחה, 15 שנים, ומאז ועד היום, מאז שהוא הפסיק להיות מנכ"ל העירייה הוא יועץ שלנו שהתחום שהוא עוסק בו בעיקר זה האסטרטגיה ובינוי ותוכניות עבודה של מבני ציבור וחינוך.
לאוניד סמוליאנוב: היה לי חשוב לתאר את כל זה ועכשיו, בבקשה, משה.
אלכס מילר: משה, שאלה ששאלתי, אני רוצה.
משה ספקטור: אני אתן לך תשובה.
אלכס מילר: האם איפה שכרגע נמצאים קרוואנים, כמוסדות חינוך, האם יש תכנון לתחילת הבנייה והולכים להיכנס שם מנופים, שיכול להיות שתהיה סכנה לאותם הגנים, ממשית, מאותם מנופים, מהבנייה שהולכת להיות באזור הזה?
משה ספקטור: בניית מגורים לא מתוכננת ברצועה הזו, זה רצועה בחלק הצפוני של השכונה, באמת גובלת עם הקצה.
משה ספקטור: אנחנו נוהגים ונהגנו, כולל שיפורים מלפני שנתיים וגב' רות שני יודעת את זה, אנחנו שמים גדר אטומה, כולל אספלט מסביב, בחלק החיצוני, למניעת חדירה פנימה ועובדה, זאת העובדה, בעצם עשינו את זה כבר לפני שנתיים, בעובדה הזו לא נכנסים נחשים.
משה ספקטור: לגבי עקרבים, המנכ"ל נתן הנחיה אנחנו מחליפים את כל משטחי החול במשטחי בטון וגומי אוויר.
משה ספקטור: אנחנו בנינו באותו אזור בקצה, שלושה גני ילדים קבע שנפתחו עכשיו בקיץ, כולל קומה מעל לפעילות קהילתית והגדר – אותו דבר, עשינו את הגדר האטומה שאנחנו מדברים.
משה ספקטור: אין קשר לקרוואן או מבנה קבע, מה שקשור לחצר או לגדר.
משה ספקטור: הגדר התקנית היא גדר סבכה.
משה ספקטור: אבל בגלל שהיא סמוכה לשטח פתוח ובעייתי, אנחנו נוהגים באופן אוטומאטי, להניח גדר אטומה, מיוחדת, שאוטמת כל אפשרות של כניסה.
רותי שני: ועדיין נכנסים.
משה ספקטור: עדיין נכנסים, לכן אנחנו הולכים לעשות שם משטחי בטון וגומי אוויר, בכל הגנים שנמצאים בפאתי השכונה.
משה ספקטור: אלה שנמצאים בתוך השכונה – לא צריכה להיות בעיה מיוחדת.
משה ספקטור: זה מה שאני יכול לומר.
לאוניד סמוליאנוב: רק ברשות
לאוניד סמוליאנוב: כם, לפני שאתם עוזבים אותנו, אני רוצה לציין פה שמעבר לכל מה שנאמר, יש לנו שיתוף פעולה מצוין גם עם משרד הפנים וגם עם משרד החינוך שמלווים אותנו בתוכניות, באישורי התב"רים, באישורי התוכניות, בחשיבה קדימה.
לאוניד סמוליאנוב: ההערה שלי שהלוואי ונצליח לקבל יותר כסף, זה סוג של בקשה לגיטימית שלי, אבל מעבר לזה, שיתוף פעולה מצוין ומדהים.
אורי אוהד: קודם כל, אדוני היושב ראש, אני, לי חבל מאוד שלדיון החשוב הזה נעדרים ממנו שלושה נבחרי ציבור שזה התפקיד שלהם.
אורי אוהד: נעדר מכאן ראש העיר, נעדר מחזיק תיק החינוך, סגן ראש העיר, יעקב בן שמחון, ונעדר יושב ראש ועדת החינוך העירונית, שגם הוא סגן ראש עיר, איציק ברוורמן.
אלכס מילר: לא, אני זוכר שראש העיר שלכם כתב מכתב שהוא לא מוכן להגיע לוועדת חינוך כל עוד אני יושב ראש הוועדה.
אלכס מילר: איפה הוא כרגע?
אורי אוהד: אין לי מושג איפה הוא כרגע.
אורי אוהד: אני הפסקתי לעקוב אחריו.
אבי בן חמו: ראש העיר שלח אותי לכאן, אני נמצא פה, אני מייצג אותו.
אבי בן חמו: אני אתן את כל התשובות, בואו.
אורי אוהד: העניין הוא שמי שנמצא כאן, אבי, שנייה, אבי.
אורי אוהד: מי שנמצא כאן כרגע, זה בעצם אנשים שהם פקידים, שאין לי בכלל ספק שרוצים לעשות הכל כדי למלא את התפקיד שלהם ולכן הטענות שלי הן לא בהכרח כלפיהם, לא כלפי אבי בן חמו, מנכ"ל העירייה, לא כלפי משה ספקטור שאחראי על נושא החינוך, אלא כלפי אותם קובעי מדיניות, אלה שמתווים את הדרך שבחרו במודע, אתה, אדוני היושב-ראש, מספר לי עכשיו שזה איזה שהיא החלטה מדינית ממש של ראש העיר, לא להגיע לכאן כל עוד אתה יושב.
אורי אוהד: זה נושא לדיון אחר, אולי.
אורי אוהד: אבל בחרו במודע לא להגיע לכאן.
אורי אוהד: מה שקורה בעיריית פתח תקווה, אדוני היושב-ראש, במילה אחת זאת הפקרות, בכל הנושא הזה.
אורי אוהד: מצד אחד, באה העירייה ומספרת בגאווה גדולה כי זאת העיר עם ההתפתחות הגדולה ביותר, עם קצב האכלוס הגדול ביותר, עם קצב הבנייה הגדול ביותר, רק ששם שכחו דבר אחד מאוד פשוט – באותם בניינים שנבנים ומתאכלסים, גרים אנשים.
אורי אוהד: גרים שם תושבים וכנראה העירייה שכחה שהתפקיד החשוב ביותר שלה הוא לספק שירותים לתושבים.
אורי אוהד: אז באים ומסבירים לנו שהשקענו מאות מיליונים במקום כזה ומאות מיליונים במקום אחר וכהנה וכהנה דברים שעובדתית הם נכונים, אבל בשורה הסופית, לפי קצב האכלוס, הם לא מספקים את הצרכים של התושבים.
אורי אוהד: ואם מדברים אתנו על נושא של פתרנו את הבעיה של הזוחלים, מתי פתרנו את הבעיה של הזוחלים?
אורי אוהד: אחרי שילד נפצע, אחרי שכבר קרה משהו.
אורי אוהד: לא לפני זה.
אורי אוהד: אין שום מחשבה מקדימה, היכן יוקמו הגנים האלה, איך ילמדו בהם הילדים ואם אומר פה, אומרת העירייה – סליחה, לא תפקידנו להקים גני טרום טרום חובה, מאוד יכול להיות.
אורי אוהד: אבל אתם הבטחתם לאותם קבלנים שבנו את הבניינים, שיהיה תשובה מלאה לכל נושא החינוך, לכל הגילאים, בשביל זה הם מכרו את הדירות כמו שהם מכרו אותן.
אורי אוהד: אבל גם אם נקבל את זה לצורך הדיון כעמדה נכונה, בתי-ספר יסודיים חייבים לבנות?
אורי אוהד: אין מחלוקת שחייבים לבנות.
אורי אוהד: חטיבות ביניים ותיכונים חייבים לבנות?
אורי אוהד: אין בשכונה הזאת חטיבת ביניים.
אורי אוהד: התחילו השנה באיזה שהוא מבנה מאולתר מעל גני ילדים, ומספרים לנו שב- 1 לספטמבר 2012, תהיה חטיבת ביניים ויהיה תיכון שש שנתי.
אורי אוהד: אני, לצערי הרב, כבר היום יכול להגיד שב- 1.9.2012, רוב הסיכויים שלא תהיה חטיבת ביניים ולא יהיה תיכון.
אורי אוהד: יש בעיה בעיריית פתח תקווה.
אורי אוהד: בגלל חוסר התכנון, בגלל חוסר התיאום, בעיריית פתח תקווה 1 לספטמבר, פתאום הוא מגיע.
אורי אוהד: לא יודעים שהוא מגיע.
אורי אוהד: לא יודעים שהוא צריך לבוא.
אורי אוהד: בערים אחרות, אולי בממשלה, יודעים שבסוף אוגוסט מגיע ה- 1 בספטמבר.
אורי אוהד: בעיריית פתח תקווה הוא פתאום נוחת.
אורי אוהד: ואז צריך פתאום להעביר.
קריאה: דרך אגב, השנה זה ב- 26 באוגוסט.
אורי אוהד: עוד יותר גבוה.
אורי אוהד: יהיו חסרים ארבעה ימים לעירייה.
אורי אוהד: ולכן, אני אומר עוד פעם, אין את התכנון המסודר, משקיעים כסף – אני לא חולק.
אורי אוהד: אבל אין שום תכנון מסודר.
אורי אוהד: הקצאות למשרד החינוך, לבתי-ספר, לא יוצאות בזמן, כתוצאה מכך מתעכב הדיון במשרד החינוך, ההקצאות של הכסף, האישורים של התקציבים, מגיעים באיחור, אם בכלל.
אורי אוהד: הבעיות האלה הן ידועות, הן ברורות, הן לא מפתיעות היום אף אחד.
אורי אוהד: גם נושא הבטיחות.
אורי אוהד: דיברנו על זה קודם.
אורי אוהד: באחד ממקבץ גני הילדים שאנחנו מכירים היום בשכונה, ברח' יוני נתניהו, אני אישית טיפלתי לפני שלוש שנים, ספקטור זוכר, בלהזיז קו מתח גבוה.
אורי אוהד: כי בדיוק חתך את המקבץ גני הילדים, יש שם שלושה או ארבעה גנים, לפחות בתקופה ההיא, חתך את זה קו מתח גבוה.
אורי אוהד: אז התווכחו בעירייה, אם המתח הוא מתאים, הוא מסכן את הילדים או לא מסכן את הילדים, כשכל ההורים בעצם חיים בחרדה ויודעים שילדים קטנים שלהם צריכים ללמוד שם.
אורי אוהד: בסוף גם העירייה שילמה וגם הזיזו את הקו.
אורי אוהד: אותו דבר בשטח שאמור להיות היום מוקמת אותה חטיבת ביניים ובית-ספר תיכון שש שנתי.
אורי אוהד: נמצא שם מה שקרוי בסלנג המקומי הר הזבל.
אורי אוהד: זה מקום שבמשך שנים הקבלנים שפיתחו את השכונה ובנו אותה, היו שופכים שם את הזבל שלהם.
אורי אוהד: אז אם דיברנו קודם על הפקרות וחוסר תכנון ואני אומר, יש חוסר תכנון, אף אחד לא דאג שיפנו את זה אז.
אורי אוהד: העירייה לא דאגה לקנוס אותם או לטפל בהם, וההר הזה הלך וצמח מגבעה קטנה להר גדול.
אורי אוהד: היום העירייה גם צריכה לשלם משהו כמו שישה-שבעה מיליון שקל לפנות את זה, כדי שזה יהיה מוכן ל- 1 לספטמבר 2012 ועד הרגע הזה, לפי מה שאני יודע, לא פינו שם אפילו שקית של חול, לא הר שלם.
אורי אוהד: לא פינו ואין את הטיפול הזה.
אורי אוהד: לכן, בשורה הסופית, מה שצריך לדעתי להיות מהדיון הזה, מהוועדה הזאת, זה שעיריית פתח תקווה תעצור את המרוץ המטורף וחסר הפשרות אחרי הקבלנים, אחרי הריצה להיות העיר המתאכלסת הכי גדולה.
אורי אוהד: תעצור ותתאים את זה לקצב האמיתי של לספק את הצרכים הברורים של התושבים.
אורי אוהד: אמר צביקה – מדובר בשכונה עם חתך אוכלוסייה צעיר, עם ילדים, שצורכים חינוך מגיל הגן ועד גיל התיכון.
אורי אוהד: הילדים האלה היום לא מקבלים את מה שהם צריכים לקבל ואם הם מקבלים, ופה אני עונה לשאלת היושב-ראש שנשאלה פה, אם יש ילד שאין לו פיתרון, יש ילדים, לכל הילדים יש פיתרון, לרבים מהם הפיתרון הוא מחוץ לשכונה, בהסעות, בהסעות לפעמים למרחקים גדולים.
אורי אוהד: הנושא הזה הוא נושא שמתמשך בעיריית פתח תקווה ואותו צריך לשים, לדעתי, על השולחן.
אלכס מילר: משרד החינוך כאן?
אלכס מילר: תראו, אני שומע ורואה כאן דברים שהם די מוזרים.
אלכס מילר: קודם כל, את העניין מבחינתכם, את עניין התכנון של אותן שכונות שקמות, עם מענה לתושבים בעניין החינוך.
אלכס מילר: נושא הבטיחות עדיין מרחף כאן בסימן שאלה ועל כל הדברים האלו, מה שקשור לחינוך שהוא תחת הפיקוח שלכם, איפה אתם עומדים בכל העניין הזה.
אלכס מילר: האם משרד החינוך מודע לכך שבעצם הבעיות שגם ראינו בעבר וגם לפי מה שאנחנו שומעים כאן הולכות להיות גם בעתיד, האם אתם מודעים לכך ואתם בעצם מאשרים או שלוקחים חלק מתכנון האסטרטגיה של העניין של מוסדות חינוך בשכונות שקמות, זה לא שכונות של 20 אנשים, זה שכונות של אלפים ובעצם מה ההערות שלכם לגבי כל העניין הזה.
גנאדי קמנצקי: אני מנהל אגף א', מיפוי ותכנון.
אלכס מילר: במשרד החינוך?
גנאדי קמנצקי: משרד החינוך, מנהל לפיתוח, כן.
גנאדי קמנצקי: אנחנו עם עיריית פתח תקווה עובדים לפחות מאז שאני הפכתי להיות מנהל אגף, מזה שנתיים, אנחנו נפגשנו כבר פעמיים לפחות בפגישות על תוכניות, על תכנון אסטרטגי של העיר, על תכנון מערכת על-יסודית, יסודית וכן הלאה.
גנאדי קמנצקי: חוץ מזה, כל שנה, שנה לפני פתיחת שנת הלימודים, אנחנו מבקשים להגיש בקשות לתקציב שאנחנו אחראים עליו, כמובן, לתקציב של מוסדות, בתי-ספר, ותקציב של גני חובה.
גנאדי קמנצקי: אני חייב להגיד שכל התקציב שהעירייה ביקשה, אנחנו נתנו.
גנאדי קמנצקי: לצערי, זה לא תמיד, לפחות לגבי בתי-הספר, אנחנו מצליחים לתת בזמן, כי פשוט הצרכים של מערכת החינוך בתוכנית החומש הקודמת, היו 4,500 כיתות, והתקציב ממשרד האוצר – 1,600 כיתות.
גנאדי קמנצקי: זה הכניס אותנו כמובן לסד מאוד בעייתי.
אלכס מילר: איפה התרעתם?
אלכס מילר: התושבים, האנשים שנכנסים לאותן שכונות, מודעים לכך שיכול להיווצר מצב שלא יהיה להם פיתרון חינוכי לאותם ילדים שבעצם נכנסים לגור בשכונות?
גנאדי קמנצקי: אנחנו עובדים עם העירייה, אנחנו לא עובדים עם התושבים.
גנאדי קמנצקי: אין שום אפשרות.
אלכס מילר: אני אשאל אותך עכשיו שאלה: נגיד נכנסו 2,000 איש עכשיו לשכונה חדשה, ואין להם פיתרון חינוכי.
אלכס מילר: מה משרד החינוך עכשיו, לפי החוק שצריך לבוא ולתת מענה חינוכי לאותם ילדים, מה אתם אומרים על הדבר הזה?
אלכס מילר: מה הצעד הבא?
גנאדי קמנצקי: קודם כל, אנחנו דואגים שכן יהיו בניינים וברוב מוחלט – יש בניינים.
גנאדי קמנצקי: אם אין, אז יש מערכת של מבנים יבילים שאנחנו מממנים.
גנאדי קמנצקי: אם צריך, בבתי-הספר או במתחם חדש.
גנאדי קמנצקי: אין דבר כזה שיש ילד שאין לו פיתרון.
גנאדי קמנצקי: או לפעמים מערך הסעות, בחינוך העל-יסודי, ילדים נוסעים.
גנאדי קמנצקי: ועיקר המאמץ שלנו זה כן לשכנע את משרד האוצר והגורמים הרלוונטיים, לתת לנו תקציב שיוכל לתת תקציב רציני ואמיתי.
אלכס מילר: לפני שמתוכננת שכונה חדשה, בפתח תקווה או במקום אחר, האם משרד החינוך לוקח חלק בתכנון העתידי של השכונה החדשה או שאתם נכנסים לפעולה אחרי שכבר התוכניות אושרו ואתם צריכים לחשוב על מענה כזה או אחר לתושבים שנכנסים.
גנאדי קמנצקי: אתה קלעת באחת מהבעיות המהותיות שקיימות עד כה.
גנאדי קמנצקי: על-פי החוק הקיים, תכנון ובנייה, אנחנו לא חייבים בוועדות מחוזיות.
גנאדי קמנצקי: אין לנו מושג מה קורה ברשות המקומית, כל עוד העירייה לא באה.
אלכס מילר: זאת אומרת, אתם ניצבים מול העובדה שעירייה עכשיו וקבלנים בונים מגדלים ואתם צריכים כביכול לחפש פתרונות לתושבים שנכנסים, בלי בכלל לקבל אינפורמציה מלפני שהולך להיות שם שכונה חדשה או כמות כזו או אחרת של תושבים חדשים?
גנאדי קמנצקי: נכון להיום, זה המצב.
גנאדי קמנצקי: אבל זה עומד להשתנות בחוק החדש שעובדים עליו והיום יש ישיבה ועל-פי החוק החדש הזה, אנחנו נהיה חברים בוועדות מחוזיות, אז אנחנו מראש נדע על כל התוכניות יוכל להשפיע גם על הגודל מגרשים, גם על הזמינות שלהם, באמת, אנחנו נוכל לא רק לחכות מהעירייה, אלא גם נוכל ליזום את התהליכים.
גנאדי קמנצקי: ובאמת ניהלנו מאבק לא פשוט כדי שאנחנו נהיה חברים שם וניסינו להסביר את זה ואני יכול להגיד לך שזה מה שמתוכנן.
אלכס מילר: לפי הדבר של המנכ"ל, עיריית פתח תקווה, נאמר שבעצם אין להם שום חובה לבנות גנים שהם גנים מתחת לחובה.
אלכס מילר: טרום טרום חובה-?
גנאדי קמנצקי: גיל שלוש-ארבע לא חובה.
גנאדי קמנצקי: כאילו מבחינתנו, גיל חובה, אנחנו מממנים רק גיל חובה, רק לגיל חמש.
גנאדי קמנצקי: וזה המצב.
גנאדי קמנצקי: באמת, אין לנו מה לעשות לגבי זה.
גנאדי קמנצקי: כי הרבה רשויות ביקשו.
גנאדי קמנצקי: עיריית פתח תקווה היא עירייה חזקה ודעו לכם שיש, ואתה כיושב ראש ועדת כנסת חשובה כזאת, צריך לדעת שיש ערים, יישובים, שלא מסוגלים לבנות גני טרום חובה ולא בונים ואנחנו גם דיברנו על זה והתרענו על זה וכמובן היו פונים אלינו ואנחנו אומרים – אבל אין לנו תקציב לזה, לא מסוגלים לתת פיתרון.
אלכס מילר: אני בצורה מסודרת רוצה לסיים כאן עם משרד החינוך.
אלכס מילר: בעניין הבטיחות, מה ששמענו כאן, דברים שנאמרו גם על-ידי התושבים וגם על-ידי מועצת העיר.
אלכס מילר: בעניין של אישור המוסדות שהם מוסדות חינוכיים, בפיקוח שלכם, בנושא של הבטיחות שמצד אחד יש, היתה, לא יודע מה בעתיד, צריך לראות את זה אולי בתקופת הזמן הקרובה.
אלכס מילר: מבחינת אותם זוחלים שמסתובבים ועקיצות וכו', וגם מבחינת הבנייה שיש מסביב לאותם מבנים יבילים שאתם שמתם, האם בעצם לא נחשפת היום הסכנה לאותם הילדים שנמצאים במבנים היבילים שיש בנייה מסביב לאותם המבנים?
גנאדי קמנצקי: האחריות על הבטיחות היא על הרשות המקומית.
גנאדי קמנצקי: יש לנו פיקוח במחוזות, כאשר מפקח נותן אישור לפתיחת מוסד וכן הלאה.
אלכס מילר: מתי הנציג שלכם היה בפעם האחרונה במקום?
גנאדי קמנצקי: אני לא יודע, זה לא בתחום אחריותי.
גנאדי קמנצקי: זה נמצא במחוזות, לא בירושלים.
גנאדי קמנצקי: אבל בגדול, אנחנו מצפים שהעירייה תהיה אחראית על דברים כאלה.
גנאדי קמנצקי: כי אי-אפשר, עוד פעם, ממרכז לשלוט בכל דבר כזה.
גנאדי קמנצקי: יש יועצים, הם חייבים לשכור יועצים, לקבל חוות-דעת ולפעול כדי להסדיר את זה.
רותי שני: מאוד, מאוד רציתי.
רותי שני: הם נתנו לך פירוט של גנים עתידיים בשנה הבאה, עשרה גנים הוא אמר, הוא רק לא אומר שבשנה הבאה הם הולכים לבנות ברחוב שיש אנטנה ממנה, אנטנה סלולארית של ארבע הרשתות.
קריאה: אתר שידור, לא אנטנה.
רותי שני: אתר שידור, משהו ענק, מהמתחם שהם אמורים לבנות.
רותי שני: רחוב נוסף, אני יודעת היום שהרחוב הזה מלא מנופים.
רותי שני: איך בשנה הבאה הוא ייפתח?
רותי שני: יש שם המון מנופים.
רותי שני: אז הוא נותן לך בתיאוריה תכנון עתידי שנראה יפה על הנייר, אבל בתכל'ס במקום – לא.
רותי שני: דבר נוסף, בטיחות, אנחנו מדברים על בטיחות.
רותי שני: אני במקרה עליתי בתור הורה, היה תרגיל ארצי ששמונה קרוואנים פועלים ללא ממ"ד.
רותי שני: במשך שנים.
רותי שני: אסור לעשות את זה.
רותי שני: אני יודעת שבפיקוד העורף לא מאשר את זה והיום הם כן בנו כי אני עליתי על זה.
רותי שני: אבל בתור הורה מודאג, לא בתור ועד ולא כלום.
רותי שני: אז אתה אומר לי – תכנון נכון.
רותי שני: אתה אומר לי משקיעים, הם מנסים.
רותי שני: אבל סליחה, מי שמגיע לסיור במקום ורואה את כל האלתורים, הם אומרים שרק העירייה, אבל סליחה, מישהו צריך לפקח על העירייה.
אלכס מילר: כן, דרך אגב, בנושא הממ"דים, אנחנו רק בשבוע שעבר, בחוף אשקלון, אני חושב, או באשקלון, איפה זה אז היה לנו בעניין הבטיחות בדרום.
אלכס מילר: נאמר לנו בצורה מפורשת שכל מבנה חדש קם לפי התכנון שבעצם אושר עם המבנים שהם אחראיים על הנושא של הבטיחות וממ"דים.
אלכס מילר: איך זה יכול להיות שקיימים מבנים ללא ממ"ד?
גנאדי קמנצקי: כל בניין קבע, חייב להיות עם ממ"ד.
גנאדי קמנצקי: כל תוכנית שעוברת.
אלכס מילר: ואיזה פיתרון נותנים לבניינים שאין שם קבע?
גנאדי קמנצקי: על-פי החלטה של פיקוד העורף, הם מחליטים איפה מקום מסוכן ואז הם מממנים את המקלטים הזמניים.
אורי אוהד: סליחה, אני יכול לענות, בבקשה?
אורי אוהד: בסוגיה הזאת.
אלכס מילר: תכף אתם תתייחסו בסוף לכל השאלות.
אלכס מילר: אני רוצה פשוט לרכז אותן.
אלכס מילר: בבקשה, אל תחזרו על דברים שנאמרו.