GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
גנאדי קמנצקי: אני רוצה להגן על מבנים יבילים, הם לא כאלה רעים.
גנאדי קמנצקי: אם יש מבנה יביל בן 15-10 שנה במצב קטסטרופלי, אפשר לר על החלפה שלו.
גנאדי קמנצקי: אבל בגדול, מבנים יבילים זה לא נורא לכמה שנים, עד שייבנה בית-ספר בגוש עציון וייתן מענה.
יעקב כץ: אבל זה לא ייתן מענה, חוזרים ואומרים.
גנאדי קמנצקי: גם בנייה זה לא מיידי, גם בנייה לוקחת שלוש שנים מתקופת התכנון - - -
יעקב כץ: גם אחרי שייבנה בית-הספר בגוש עציון, לפי כמות האנשים שגדלה, יצטרכו את החללים האלה.
זבולון אורלב: אתה צריך להתייחס למה שאומר ידידך, שאול גולדשטיין.
זבולון אורלב: הוא אומר שגוש עציון, על-פי תוכנית האב, לא מתכוונת לתת שום חלל כיתה של גוש עציון שייבנה באפרת.
זבולון אורלב: אפרת אומרת ביושר: ביקשתי להגדיל את "אורות עציון" אבל משרד החינוך עשה לי חשבון שהוא סיפק לי מספיק חדרי כיתות באפרת, על-פי ממוצע של 37 תלמידים בכיתה, ולכן אין לי טענה.
זבולון אורלב: אבל לקחת את כל הילדים, כסלט אחד – לשים את "אורות עציון" עם הממלכתי-הדתי הרגיל, את הבנים עם הבנות – החישוב - - -
עודד רביבי: החישוב הזה הוא לא נכון כי ב"עשה חיל" אני עומד בתקנים.
עודד רביבי: העודף של הכיתות שיש לי הוא ב"אורות עציון", כי שם קיבלו בינוי עבור ילדי גוש עציון בעבר והיום זה כבר לא רלוונטי.
עודד רביבי: אם נשים בקליפת אגוז את כל מה שקורה פה, זה מאוד פשוט: מספר הילדים מגוש עציון שרוצים ללמוד בתוך אפרת גדול מהחללים הקיימים לי בתוך אפרת.
עודד רביבי: השאלה היא איך מביאים חללים נוספים לתוך אפרת והאם זה אפשרי.
עודד רביבי: אומר משרד החינוך שהחללים האלה מיועדים לגוש עציון וגוש עציון יחליט איפה לבנות אותם.
עודד רביבי: זו טענה שכל ראש רשות מקבל, והוא פועל על-פיה.
עודד רביבי: פה הוועדה מנסה להגיד שיש צורך.
עודד רביבי: הצורך ימשיך.
יעקב כץ: שייבנו בשני המקומות.
עודד רביבי: אי-אפשר לבנות בשני המקומות, כי בונים לכל ילד כיתה אחת.
יעקב כץ: אפשר, אפשר.
עודד רביבי: נו, כמו שהפשרת את ההקפאה.
עודד רביבי: אי-אפשר.
יעקב כץ: עכשיו הוא בא אליי בטענות בנושא ההקפאה.
יעקב כץ: כמו כל מצביעי הליכוד, גם הוא אומר שזו בעיה שלי.
עודד רביבי: אני לא אומר שזו בעיה שלך, אני רק זוכר את האמירות שלך, שאם היית שר השיכון היית בונה.
עודד רביבי: בסופו של ר, משרד החינוך נותן לנו עבור כל ילד כיתה אחת.
עודד רביבי: הוא לא יודע לתת עבור כל ילד שתי כיתות, וזה כל המשחק.
עודד רביבי: הביקוש ל"אורות עציון" רק הולך וגדל, הצפיפות באה מנתוני רישום בעודף ביקושים.
עודד רביבי: העמותה מקבלת את כל מי שפונה כי הם רוצים לתת מענה חינוכי לילדים שרוצים להתחנך בזרם הזה, אבל הכיתות נגמרות.
זבולון אורלב: שאול, אתה רוצה שכל הבנייה תיבנה בגוש עציון, ואני מבין אותך.
זבולון אורלב: זו גישה עקרונית נכונה.
זבולון אורלב: אתה בעצמך מכיר בכך ש-X תלמידים לא ילמדו בגוש עציון.
שאול גולדשטיין: פנו אליי מקרית ארבע - יש לי עשרות בנות שלומדות באולפנה בקרית ארבע – שאתן להן בינוי בקרית ארבע.
שאול גולדשטיין: הן קיבלו את אותה תשובה: בשום פנים ואופן.
שאול גולדשטיין: הבנות רוצות ללמוד שם?
שאול גולדשטיין: יש להן הסעות, יש להן תקצוב.
שאול גולדשטיין: בינוי בקרית ארבע אני לא אתן.
שאול גולדשטיין: ראש רשות, וזה לא משנה אם אני או מישהו אחר, צריך שליטה במערכת שלו, לכן משרד החינוך תובע, בצדק, שהקרקע תהיה שייכת למועצה.
זבולון אורלב: אני מכיר באופן אישי את המנכ"ל שחתום על חוזר המנכ"ל הזה.
זבולון אורלב: זה כתוצאה מקיבוץ אחד שבעבר בנה על הקרקע של הקיבוץ ולאחר מכן שדד את המבנה הזה, ולא אומר את שם הקיבוץ.
זבולון אורלב: אז למדו את הלקח.
זבולון אורלב: אתה מכיר בזה שבכל שנה X – לצורך העניין, כיתה, 35 תלמידים – תאפשר להם ותסיע אותם מגוש עציון ל"אורות עציון".
זבולון אורלב: אתה אומר שאתה מוכן שהם ילכו, אבל כיתה – לא.
שאול גולדשטיין: במגבלות האפשרויות של אפרת לקלוט.
שאול גולדשטיין: אם מחר אפרת מקימה על חשבונה חמישה בתי-ספר לילדי גוש עציון וילדי גוש עציון מחליטים ללכת לשם, אני לא מונע מהם.
זבולון אורלב: אבל באופן פרקטי, אתה יודע שאפרת לא זכאית לקבל.
זבולון אורלב: אנחנו לא מרים כרגע על תיאוריה, אנחנו מרים על רים מעשיים.
זבולון אורלב: כולכם צודקים, גם בית-הספר צודק.
זבולון אורלב: הוא נמצא במצוקה אמיתית.
זבולון אורלב: אני מבין שאין חולק שהוא נמצא במצוקה אמיתית, גם לרי קוטלר חסרות שמונה כיתות.
זבולון אורלב: שמונה הכיתות האלה תהיינה חסרות עכשיו לפחות כמה שנים טובות.
יעקב כץ: הן גם תהיינה חסרות אחר כך.
עודד רביבי: שאול אומר: אין שום בעיה.
עודד רביבי: ההורים רוצים לפתוח?
עודד רביבי: אני הולך לפתוח בית-ספר נוסף, שיבואו וישפיעו מבפנים.
עודד רביבי: יחליטו בגוש עציון שיהיה בית-ספר נוסף של "אורות עציון", אז זה מה שיהיה.
עודד רביבי: אבל אתה לא נותן מענה לעובדה שכבר היום אני מפעיל באפרת בית-ספר של גוש עציון מבלי שאני מקבל על זה כיסוי.
עודד רביבי: כל התקורות שחלות עלי, אקבל עוד בית-ספר?
עודד רביבי: בסופו של ר, חצי מהמערכת היסודית שלי תהיה של רשות ואני צריך לתת לה מענה?
עודד רביבי: אני לא מקבל לזה תקציב.
זבולון אורלב: אז גם אתה לא רוצה שייבנה שם?
עודד רביבי: השאלה היא יותר מורכבת מאשר איפה מציבים את הכיתות, זו שאלה גם של ההפעלה אחרי זה.
זבולון אורלב: אגיד לך מה הבעיה שלי – אני בא מהצד של התלמידים.
זבולון אורלב: כרגע אני רואה את הצרכים החינוכיים.
זבולון אורלב: הייתי גם מנכ"ל משרד החינוך, אני מכיר בסדרים ואמרתי שהמערכת לא יכולה לפעול כתוכנית כבקשתך, והדגשתי את הר הזה.
זבולון אורלב: לא כל הורה יכול לעשות תוכנית כבקשתך ומערכת צריכה להיות מסודרת.
זבולון אורלב: אבל אם אומרים ש"אורות עציון" היא לא דרך חינוך לגיטימית, היא לא ראויה, החינוך הדתי לא תומך – זה עניין אחד.
זבולון אורלב: אבל אני מבין שהחינוך הדתי תומך ורואה בזה דרך חינוך לגיטימית, אני מבין שראשי המועצות רואים בזה דרך חינוך לגיטימית.
זבולון אורלב: שאול, ביושרו, אומר: גם בעתיד אאפשר להורים שרוצים ללמוד בשיטת ברקאי שילמדו ב"אורות עציון".
זבולון אורלב: אי-אפשר להתעלם מזה, יש מציאות.
זבולון אורלב: צריך לפתור כאן את הבעיה הזאת.
זאב אלקין: קודם כול, אחזור ואבהיר שאני נוגע בר.
יעקב כץ: אני מאחל לך שיהיו הרבה ילדים ותהיה כל החיים בניגודים כאלה.
זאב אלקין: אני חושב שיש פה כמה רים, שכדאי לשים אותם על השולחן.
זאב אלקין: אתה גם מנסה לכוון לשם, אדוני היושב ראש, ואני אולי ארצה לחדד.
זאב אלקין: שאול אומר ר פשוט: אין לי בעיה, אם ההורים מתעקשים, שילכו לשם ילדים.
זאב אלקין: אבל את הכיתות עבור הילדים האלה אני רוצה אצלי, לא שם.
זבולון אורלב: את המבנה, החללים.
זבולון אורלב: כשאתה אומר "כיתה", הכוונה לתלמידים.
זאב אלקין: את המבנים עבור הילדים האלה הוא רוצה אצלו, מכל מיני סיבות: כי הוא לא מתלהב מזה שהם נוסעים לשם, אולי כי הוא חושב שבעתיד הם לא ירצו לנסוע לשם והוא רוצה להיות מסודר ברשות אצלו לקלוט את כל הילדים.
זבולון אורלב: רוצה לממש את האחריות שלו.
זאב אלקין: מאלף ואחת סיבות.
זאב אלקין: עכשיו משרד החינוך אומר שהוא לא יתקצב אותו ילד פעמיים, הוא לא ייתן לו מבנה גם שם וגם פה.
זאב אלקין: הוא ייתן לו בגוש עציון.
זאב אלקין: גוש עציון רוצה לנ את זה לאפרת – שתנ, אבל משרד החינוך לא ייתן פעמיים.
זאב אלקין: אני מבין את עודד, שלפי הילדים שיש לו לא מגיע לו נוסף.
זאב אלקין: בפלונטר הזה כל המערכת הזאת מסתובבת כבר כמה שנים טובות, וזה הולך ומחריף.
זאב אלקין: דיברנו כרגע על מבנים, יש עוד סוגיות של בית-הספר הזה, שכל הזמן עולות בגלל העניין הזה.
זאב אלקין: אתם אומרים לשאול: אתה לא מתנגד, אתה ממילא אומר שיסעו, אז למה לא לתקצב?
זאב אלקין: אז הוא אומר שיש הבדל.
זאב אלקין: ר אחד זה לא להתנגד ולשחרר לשם את המימון פר ילד, ר אחר זה לתת את כל המעטפת, של המבנים ושל כל השאר.
זבולון אורלב: את כל המעטפת הוא מוכן, רק לא המבנה.
זאב אלקין: אני יודע שהיו קשיים גם עם המעטפת בעבר.
זאב אלקין: יש כל הזמן רגישות ובעיות בין שתי המועצות על הרקע הזה, אי-אפשר לברוח מזה.
זאב אלקין: אתה אמרת, בצדק, זבולון, שזה לא סתם בית-ספר באפרת שטיפין-טיפין ילדים מגוש עציון התחילו לנסוע לשם.
זאב אלקין: הוא הוקם בכלל בגוש עציון - נדמה לי שהיוזמה הייתה של ההורים של גוש עציון אפילו יותר מאפרת - לפחות זה היה משכנו הראשון, אחר כך הוא עבר לאפרת.
זאב אלקין: לכן הוא מלכתחילה תפקד כבית-ספר משותף של שתי הרשויות ולא בית-ספר של רשות אחת.
זאב אלקין: לדעתי, הפלונטר הזה יכול להיפתר בכמה כיוונים.
זאב אלקין: אחד, שינוי תפיסה לחלוטין, וזה אומר פיצול של בית-הספר לשני "אורות עציון" – "אורות עציון" אפרת ו"אורות עציון" גוש עציון.
זאב אלקין: השאלה היא אם מספרית, מבחינת ילדי אפרת, הם יוכלו להחזיק בית-ספר "אורות עציון" בנפרד.
זאב אלקין: נניח שאתה מוציא היום את כל ילדי גוש עציון מ"אורות עציון" באפרת, האם מאגר הילדים באפרת מספיק כדי להצדיק בית-ספר?
זאב אלקין: לא בדקתי אתה מספרים, יכול להיות שלעודד יש.
שאול גולדשטיין: אתה הולך לתכנן מחדש את תוכנית האב של גוש עציון?
שאול גולדשטיין: אני לא מבין את הגישה הזאת בכלל.
שאול גולדשטיין: אז בואו נביא את ההורים, בואו נביא את המומחים.
שאול גולדשטיין: מה זה בכלל הדיון הזה?
שאול גולדשטיין: אני לא מבין אותו בכלל.
שאול גולדשטיין: יש תוכנית אב, שהתקבלה פה אחד במליאת המועצה, אז עכשיו נדון בזה מחדש?
שאול גולדשטיין: עם כל הכבוד.
זאב אלקין: אחרת אין פתרון לפלונטר הזה, שאול.
שאול גולדשטיין: אמרתי שאני למדתי בבאר-שבע בבית-ספר, וכשהוא התמלא עברתי לבית-ספר אחר.
שאול גולדשטיין: לא היה מקום.
שאול גולדשטיין: אם אין מקום אז אין מקום.
שאול גולדשטיין: אם רוצים להשפיע מבפנים על סוגיות החינוך ושתהיה תוכנית הרב בארי או תוכנית אחרת, אין לי בעיה, שישפיעו מבפנים.
זבולון אורלב: שאול, אני מבין את הטיעונים שלך, אבל אסביר לך מה ההבדל בין מה שקרה כשאתה למדת בבאר-שבע לבין מה שקורה היום.
זבולון אורלב: זה נכון שהגישה היותר טכנית, היותר אדמיניסטרטיבית, באמת הייתה תקיפה בזמן שאתה היית תלמיד.
זבולון אורלב: היום יש התחשבות גדולה יותר ברצונות החינוכיים, באופי של הקהילה החינוכית, ברצונות הפדגוגיים.
זבולון אורלב: היום זה שונה.
זבולון אורלב: "אורות עציון" לא היה יכול לקום בזמן שאתה היית תלמיד.
זבולון אורלב: להקים בית-ספר משותף לעומר, מיתר ובאר שבע – לא היה כזה ר.
שאול גולדשטיין: בית-ספר "ראשית", שנמצא בתחומי המועצה שלי, השנה נרשמו אליו 35 ילד מעבר לרישום.
שאול גולדשטיין: איפה הם לומדים היום?
שאול גולדשטיין: לא ב"ראשית".
שאול גולדשטיין: למה?
שאול גולדשטיין: כי אין מקום ב"ראשית".
שאול גולדשטיין: אז מה, אני בונה עכשיו עוד בית-ספר "ראשית"?
זבולון אורלב: מהמועצה?
שאול גולדשטיין: כן, מהמועצה שלי.
שאול גולדשטיין: יש שם מקום ל-X תלמידים, נרשמו 35 ילד מעבר.
זבולון אורלב: ובבקשות שלך ממשרד החינוך אתה לא מכניס את צורכי הבינוי?
שאול גולדשטיין: לא כל שנתון אני בודק כמה ילדים יותר רוצים ב"ראשית" ובונה ב"ראשית", אחר כך ירצו ב"אורות עציון" ואחר כך - - - לכן עשינו תוכנית אב, בשיתוף הורים.
שאול גולדשטיין: אדוני היושב ראש, אתה צודק במאה אחוז, אנחנו לא עובדים כמו שפעם – רק אדמיניסטרציה – למרות שאתמול קלאג'י עמד מול כל ראשי הרשויות בארץ, שר האוצר ושר הפנים ואמר: לי אין שום סמכויות יותר.
שאול גולדשטיין: אנחנו מכירים את הבעיה, הכנו תוכנית אב בשיתוף ההורים, וההורים החליטו, ההורים כיוונו את המערכת.
שאול גולדשטיין: אנחנו לא עשינו משהו חד-צדדי, זה לא שהמועצה אמרה: זה מה שאני רוצה.
שאול גולדשטיין: דרך אגב, הזמנו באי-מיילים ובאסיפות עם, ועשינו תהליך חברתי אדיר כדי לשתף את כולם.
זבולון אורלב: איפה היו ההורים של "אורות עציון"?
שאול גולדשטיין: בתוך הוועדות.
שאול גולדשטיין: חלק מהנוכחים פה ישבו בתוך הוועדות.
שרה בוימל: ומה המסקנה?
שאול גולדשטיין: הדוח פורסם לרבים, מופיע באתר האינטרנט של המועצה.
שרה בוימל: בכל סצנריו הכנסת 500 תלמידים של גוש עציון, שימשיכו ללמוד ב"אורות עציון" באפרת.
שרה בוימל: סליחה, 480 תלמידים.
זבולון אורלב: גם בנים וגם בנות?
שרה בוימל: כן.
שאול גולדשטיין: אם אני זוכר נכון, המספר היה 60 ילד למחזור, כפול שמונה כיתות.
שאול גולדשטיין: צודקת שרה, זה יוצא 480 ילד.
שאול גולדשטיין: לזה אני מחויב.
זבולון אורלב: לזה יש מבנים.
שרה בוימל: לא, אין מבנים.
יעקב כץ: יבילים.
שאול גולדשטיין: לא, לזה יש גם קבועים.
שרה בוימל: אין מבנים לילדים האלה.
זבולון אורלב: את אומרת שאם לפני תוכנית האב ימשיכו לשלוח 60 ילדים מגוש עציון ל"אורות עציון", אין ב"אורות עציון" מקום.
זבולון אורלב: זה לא הנתונים שמסרו.
אילן קוטנר: יש מקום לסדר גודל של 1,200 תלמידים.
גנאדי קמנצקי: כמה ילדים מאפרת יש בכיתה א'?
זבולון אורלב: כמה ילדים מאפרת יש בשכבת גיל ב"אורות עציון" בערך?
עודד רביבי: בערך חצי.
עודד רביבי: אם שנתון הוא 160, אז חצי מהם שלי.
זבולון אורלב: כלומר 80, גוש עציון ישלחו 60 אז זה 140.
זבולון אורלב: כמה כיתות זה בשכבת גיל, לפי ממוצע של 37 ילדים בכיתה?
אילן קוטנר: זה ארבע כיתות – שתיים בנים ושתיים בנות.
זבולון אורלב: זה א' עד ח'?
זבולון אורלב: אז זה 32 כיתות.
זבולון אורלב: וזה המבנה שיש?
זבולון אורלב: גברתי, אני רוצה לחזור על הנתונים.
זבולון אורלב: אומר ראש המועצה המקומית שבשנתון יש בממוצע 80 תלמידים מאפרת, לפי תוכנית האב 60 תלמידים יגיעו מגוש עציון.
זבולון אורלב: יחד זה 140 תלמידים, זה ארבע כיתות בשכבת גיל – 2 בנים ו-2 בנות – כפול שמונה שנתונים, זה 32 כיתות.
זבולון אורלב: הם טוענים שיש 32 חללים תקניים של כיתות במבנה.
זבולון אורלב: מה התשובה?
שרה בוימל: התשובה היא שהיום יש לי בפועל 45 כיתות, שימשיכו לפחות בתשע השנים הבאות, כי יש לי בגן 190 ילדים, ואין לי מקום בשביל תשע השנים הבאות.
שרה בוימל: זה שאתה תבנה, אולי, בית-ספר שאולי תשכנע את ההורים לא לשלוח אותם – זה ר שלא נולד בעולם, ואתה לא בונה על מה שלא נולד.
זבולון אורלב: נחלק את זה לשני חלקים.
זבולון אורלב: נחלק את זה לתוכנית אב ארוכת טווח, שאלה הנתונים, ולתקופה הקרובה, כי כל אחד מבין שעד שייבנה - - -
שרה בוימל: אז תהיה גם תוספת מאפרת.
זבולון אורלב: אמר לך עודד רביבי שמספר הילדים באפרת קטן.
שרה בוימל: ותוך תשע שנים אתה מצפה שזה לא יגדל?
זבולון אורלב: הוא לא גדל.
שרה בוימל: אני מרת על עוד תשע שנים.
זבולון אורלב: צריך להפריד בין שתי התקופות - בין הטווח הארוך לבין הטווח הקצר.
זבולון אורלב: בטווח הארוך, כפי שזה נראה כרגע, המבנה הנוכחי נותן מענה.
זבולון אורלב: ברור לחלוטין שהוא לא נותן מענה למספר התלמידים הקיימים בו היום בפועל.
זבולון אורלב: לזה הוא לא נותן מענה.
זבולון אורלב: גם מר קוטנר אמר, שהיום יש פער.
שרה בוימל: סליחה, מר אורלב.
שרה בוימל: זה גם לא ייתן מענה לפחות לעוד חמש שנים.
זבולון אורלב: במקום חמש שנים אני רוצה להגיד X שנים.
זבולון אורלב: אני מציע שבסיכום שלנו נחלק את התקופה לשניים.
זבולון אורלב: יש תוכנית אב מסודרת, ועל פי הנתונים צפוי שבתוכנית האב "אורות עציון", בנים ובנות יחד, יקלוט כ-140 תלמידים – שתי כיתות בנים ושתי כיתות בנות.
זבולון אורלב: פירושו 32 כיתות מ-א' עד ח'.
זבולון אורלב: על-פי הדיווח של משרד החינוך, במבנים הנוכחיים יש 32 חללים של כיתות תקניות שאמורות לתת מענה.
זבולון אורלב: על פי הנתונים שנמסרו לוועדה, במצב הנוכחי, שבו יש כ-1,500 תלמידים, ברור ומובן שבמבנים הנוכחים אין מענה ראוי מבחינת המבנים למספרי התלמידים והכיתות למספר שנים, שהוועדה לא יכולה לקבוע בכמה שנים מדובר.
זבולון אורלב: לכן, מה שאנחנו מבקשים ממשרד החינוך ומשני ראשי הרשויות זה לשקול לקיים ביניהם דיון על מנת לדווח לוועדה תשובה מה התשובה שאנחנו נותנים לבית-הספר לתקופה שאתם תקבעו, ומהו המענה.
דוד אזולאי: ואחר כך לחזור לתוכנית האב?
זבולון אורלב: כשתיכנס תוכנית האב היא תיכנס.
דוד אזולאי: אני מר על התקופה.
עודד רביבי: לפי הנתונים של "אורות עציון" יש היום צורך בהקמת בית-ספר נוסף, על-פי הביקושים שהם מצביעים עליהם.
עודד רביבי: על-פי נתוני הרישום יש צורך וביקוש לבית-ספר נוסף, כי אין לי אפשרות פיזית להגדיל אף אחד משני בתי-הספר, לא הבנים ולא הבנות, לתת מענה לבינוי.
זבולון אורלב: השולחן הזה הוא לא שולחן תכנון והוא לא שולחן מיפוי, ואנחנו לא מחליפים את הרשות המבצעת ולא את ראשי המועצות ולא את המליאות שלהם.
זבולון אורלב: תפקידנו רק לפקח ולוודא שאתם מבצעים את תפקידכם כראוי.
זבולון אורלב: זה התפקיד שלנו, אנחנו לא מחליפים אתכם ואתם לא מחליפים אותנו.
זבולון אורלב: הוועדה רשאית לתבוע מכם לתת מענה לתקופה – אני לא יודע איך.
זבולון אורלב: אתם צריכים לתת את המענה.
שאול גולדשטיין: אבל יש מענה, כבוד חברי הכנסת.
זבולון אורלב: אני מציע שלא תיתן אותו עכשיו.
גנאדי קמנצקי: נבדוק עוד פעם.
זבולון אורלב: אני מציע שתעשו ישיבה משותפת שלכם, משרד החינוך, עם ראשי הרשויות ותודיעו לנו מה המענה שאנחנו נותנים למצוקת הדיור לתקופה שאתם חושבים שתיכנס תוכנית האב.
זבולון אורלב: אגב, תוכנית האב לא תהיה ביום אחד, לא ביום אחד עושים שינוי.
זבולון אורלב: יש כאן תהליך ארוך טווח, ולכן צריכים להציג לוועדה איך יהיה התהליך מהמצב הנוכחי לתוכנית האב - כמה שנים היא תיקח; איך יהיו הפתרונות – על מנת שהתלמידים יוכלו ללמוד באופן סביר.
זבולון אורלב: ניתן לכם עד אחרי החגים, עד ליום השלישי השני של חודש מרחשוון – ככה בטוח שלא עולים על שבת.
זבולון אורלב: אנחנו מבקשים ממשרד החינוך ומהרשויות המקומיות יחד את הצעת התוכנית שלהם, ועל-פי התשובה שנקבל נשקול האם זה מניח את דעתנו והאם צריך לקיים דיון נוסף.
זבולון אורלב: אנחנו רוצים להבטיח מצד אחד שאתם תממשו את הסמכויות שלכם, את התהליכים שאתם מבצעים.
זבולון אורלב: זו זכותכם המלאה וחובתנו להגן על הר הזה, אבל יחד עם חובתנו להגן על כך שהתלמידים שלומדים ב"אורות עציון" יוכלו לקבל את המענה הראוי גם בטווח הקצר וגם בטווח הארוך.
זבולון אורלב: האם חברי הכנסת מסכימים לסיכום הזה.
זבולון אורלב: תודה רבה, הנושא הראשון של הישיבה נעול.
זבולון אורלב: גני ילדים במצפה אילן
זבולון אורלב: פנו אליי מהיישוב מצפה אילן, שאני מבין שנקרא על שם אילן רמון.
זבולון אורלב: זה יישוב שהוקם ביוזמת תנועת אור.
זבולון אורלב: אפילו ביקרתי פעם ביישוב, לפני שנתיים.
זבולון אורלב: אני אישית מאוד מעריך את המתיישבים ביישוב הזה, שאני רואה בו הגשמה חשובה וערכית בעיניי של הציונות, של ההתיישבות.
זבולון אורלב: זה מקום חשוב ונחוץ, בוואדי ערה.
זבולון אורלב: כריתי אוזן להקשיב לבעיה של המתיישבים, ואני חושב שהמתיישבים שם ראויים מאוד להתייחסות וסיוע בכל מה שאפשר ומותר.
זבולון אורלב: אני מדגיש – מה שמותר, לא כל מה שאפשר זה גם מותר.
זבולון אורלב: תמיד אמרתי שאני מוכן לעזור במותר, באפשר, בגלוי ובנסתר.
זבולון אורלב: זאת הסיטואציה של יישוב מבודד, מבחינת היותו יישוב דתי לאומי, שההורים מקיימים אורח חיים דתי ומעוניינים לשלוח את הילדים לגן ילדים, ואני מבין שיש שם בעיות.
זבולון אורלב: אני מציע שמישהו יציג את הבעיה, נמצאים פה אנשים משרד החינוך, שיכולים גם לתת מענה.
יוחנן אשחר: שלום, אני מנהל מחלקת החינוך של המועצה האזורית מנשה.
זבולון אורלב: מי ראש המועצה האזורית?
יוחנן אשחר: אילן שדה.
זבולון אורלב: תמסור לו דרישת שלום.
יוחנן אשחר: אמסור.
יוחנן אשחר: תיכף אתן לחגי, מזכיר היישוב, לפרט יותר את הנושא של המספרים.
יוחנן אשחר: אני רוצה לפתוח בקווים כלליים.
יוחנן אשחר: לפני כן ובלי שום קשר, אני מוכרח להגיד שאהבתי את רי הפתיחה שלך לגבי החינוך המיוחד, כי זה גם - - -
זבולון אורלב: רי הפתיחה שלי חלים על כל יישוב מיישובי מנשה.
יוחנן אשחר: תודה.
יוחנן אשחר: אני מר על ריך מתחילת הישיבה, לגבי החינוך המיוחד.
יוחנן אשחר: אני מאמין במדיניות הזאת שדיברת עליה, והייתי חייב להגיד.
יוחנן אשחר: המועצה האזורית, כפי שאתם מכירים אותה, היא מועצה מעורבבת, כמו שכתב מאיר אריאל בשיר שלו.
יוחנן אשחר: יש בה קיבוצים, מושבים, יישובים דתיים, יישוב קהילתי, יש בה כפרים ערביים.
זבולון אורלב: יש רק שני יישובים דתיים – כפר פינס - - -
יוחנן אשחר: כפר פינס, מצפה אילן ומאור, שהוא חצי דתי וחצי חילוני.
זבולון אורלב: למרות שמאור לא שייך לאיגוד המושבים של "הפועל המזרחי", אבל יש בו אנשים דתיים.
יוחנן אשחר: יש בו חצי-חצי, ואנחנו אתם בהרבה מהלכים.
יוחנן אשחר: יש לנו גם את האולפנא המפורסמת בכפר פינס.
יוחנן אשחר: היום יצלמו אותם לערוץ 2, כי אנחנו עושים חפירות ארכיאולוגיות בתל אסאוויר.
יוחנן אשחר: זה ממש על-יד המועצה האזורית, ליד צומת משמר הגבול.
יוחנן אשחר: היום הבנות של האולפנא חופרות - - -
זבולון אורלב: האולפנא הזאת היא אם האולפנות – אולפנת "בני עקיבא" הראשונה שהוקמה.
יוחנן אשחר: במועצה חיבקנו את מצפה אילן בשמחה, כיישוב חדש שנבנה בארץ ישראל.
יוחנן אשחר: אנחנו מעודדים אותם ומנסים לתמוך בכל הכוחות שלנו.
יוחנן אשחר: בעקבות ההצטרפות שלהם אנחנו הולכים להקים משהו שלא הייתה לנו עד עכשיו אפשרות – בית-ספר ממלכתי-דתי בתמיכת משרד החינוך.
יוחנן אשחר: אם ירצה השם, תוך שנה-שנתיים נקים אותו.
יוחנן אשחר: בקריית החינוך של המועצה האזורית מנשה, ליד בתי-הספר האחרים, כחלק מהמערכת שלנו.
יוחנן אשחר: הנושא של הגן בנווה אילן הוא נושא מאוד חשוב מבחינתנו, וחגי יפרט אותו.
יוחנן אשחר: היישוב, כמו שאמרת, הוא יישוב חדש.
יוחנן אשחר: לא הרבה יישובים חדשים נוספו בארץ, אם בכלל, ויש פה באמת צעד ציוני חלוצי חשוב, שצריך לעודד אותו.
יוחנן אשחר: היישוב היה שייך למועצה המקומית חריש-קציר, ובתור שכזה גם הגן לגילאי 3 קיבל את צו ההרחבה של גיל 3 כחינוך חובה ב-85%, כמו שאר הגנים.
יוחנן אשחר: במועצה האזורית שלנו רק גני החובה נמצאים בתקן הזה, של 85% משרד החינוך ו-15% המועצה.
יוחנן אשחר: הגנים הם גנים ברשות חינוך עצמאית עדיין.
יוחנן אשחר: ברגע שקיבלנו אלינו את היישוב, בשמחה, פתאום קורה תהליך הפוך, שהוא מנוגד לתהליך ששמעתי עליו משר החינוך בכנסי פתיחת השנה, שאמר שהתהליך הוא לצרף יותר ויותר גנים לגילאי 3 למערכת החובה, שמקבלת את התשלום של משרד החינוך.
יוחנן אשחר: ברגע שהם עברו אלינו נלקח מהם הסיפור הזה.
זבולון אורלב: איזה סיפור?
יוחנן אשחר: גן טרום-טרום חובה של גילאי 3 היה מתומחר, כמו כל גני חריש-קציר, כגן משרד החינוך, חינוך חינם.
חגי פלמר: שיקום שכונות.
יוחנן אשחר: ברגע שהוא עבר למועצה המקומית, שבה אין בגיל 3 חינוך חובה ואין שום סיוע של משרד החינוך אז הלכנו אחורה, בניגוד לתהליך שרוצים ללכת.
יהודית גידלי: הגן, באופן פיזי, נשאר במקומו.
יוחנן אשחר: הגן נשאר במקומו, היישוב נשאר במקומו – התהליך הפוך.
יוחנן אשחר: הבקשה שלנו היא לסייע ליישוב להמשיך להיות כמו שהוא היה קודם.
יוחנן אשחר: זאת אומרת, אם התהליך יהיה להעביר את כל הגנים לכיוון הזה, לא צריך ללכת אחורה.
זבולון אורלב: מר אשחר, תסביר לי שוב.
זבולון אורלב: אתה תסביר לי?
חגי פלמר: אסביר ב-20 שניות.
יוחנן אשחר: יש היום במדינת ישראל גני גיל 3 – טרום-טרום חובה – שמקבלים את התקצוב של משרד החינוך כמו גן חובה.
יהודית גידלי: לא כמו גן חובה.
זבולון אורלב: לא משנה, הבנתי.
יוחנן אשחר: במועצה האזורית – לא.
זבולון אורלב: אתה אומר שהשינוי של הסטטוס שלהם משכונה של קציר ליישוב עצמאי במועצה האזורית, שינתה את הסטטוס שלהם באופן שהשתתפות המדינה בגן הילדים שונתה והיא גרעה מההשתתפות של המדינה בגן הזה, הפחיתה מאוד את השתתפות המדינה בגן.
יוחנן אשחר: ולכן מה שמוטל על ההורים הוא הרבה יותר כבד מאשר קודם.
זבולון אורלב: צדק חברתי, בקיצור.
חגי פלמר: אני מזכיר היישוב מצפה אילן וגם תושב היישוב, ממקימי היישוב עוד כשישבנו בפתח-תקווה וחלמנו מה עושים אחרי הצבא.
חגי פלמר: אם חשבנו שהחומה והמגדל של הקמת יישובים בארץ ישראל והמשימות של מתיישבים, שמחליטים לעבור מאזור המרכז קצת צפונה ולהקים יישוב חדש, נגמרה אז הגדרות המשימה קצת השתנו, אבל המשימות קיימות.
חגי פלמר: אנחנו יישוב שהוא היאחזות הנח"ל האחרונה שאוזרחה במדינת ישראל.
חגי פלמר: מי יודע, אולי יהיו עוד, אבל נראה שלא.
חגי פלמר: זה התחיל מהיאחזות נחל עירון בשנת 2003 וב-2005 עלינו לקרקע.
חגי פלמר: היום אנחנו מונים 48 משפחות, 187 ילדים בתוך היישוב, ואנחנו זוכים לממש את הקמתו של יישוב בארץ ישראל בתוך הקו הירוק.
חגי פלמר: שמעתי פה על הקפאה – אנחנו מתכננים את יישוב הקבע כבר שש שנים, וכנראה שבארבע השנים הקרובות נמשיך לתכנן עד שנוכל, בעזרת השם, לבנות את בתינו.
חגי פלמר: זה עובר דרך כל הביורוקרטיה של הקמת יישובים בארץ ישראל, דרך משרדים.
זבולון אורלב: אתם לא יכולים להיכנס דרך חוק הווד"לים?
חגי פלמר: לא נראה לי.
חגי פלמר: יש החלטת ממשלה מסודרת, שמנחה בדיוק – החלטה 11800 של היועץ המשפטי – איך מקימים יישוב.
חגי פלמר: אנחנו מהיום הראשון הולכים במסלול.
חגי פלמר: זה אומר שאנחנו 48 משפחות כבר שש שנים וכנראה נמשיך ונהיה 48 משפחות בשלוש-ארבע השנים הקרובות.
חגי פלמר: היום יש 200 משפחות שרוצות לבוא, בלי שפרסמנו.
חגי פלמר: כשנוכל, בעזרת השם, לבנות את הבתים נוכל להגיע ל-100 משפחות ביישוב קבע, שיהיה יישוב מבוסס, עם כמות ילדים, עם צמיחה דמוגרפית.
חגי פלמר: עשינו פרוגרמה למשרד החינוך לבית-הספר וכו', ועובדים על זה.
חגי פלמר: זה אומר שמספר הילדים בגנים בשנים הקרובות, עד שנוכל להגדיל את היישוב – וחלק מההגדרה זה לקלוט משפחות צעירות שיוכלו לעבות את מערך החינוך והגנים – יישאר כמות שהוא היום.
חגי פלמר: מה שקורה זה שהנטל שמוטל על ההורים ביחס לתקצוב שמשרד החינוך נותן גדל.
חגי פלמר: אני רוצה לציין שמשרד החינוך בשנה האחרונה, ואני מקווה שגם השנה, עזר ליישוב ונתן הנחה נוספת, אבל זה עדיין נטל כבד על ההורים.
חגי פלמר: צריך לזכור שמשרד החינוך מגדיר הגדרה מאוד ברורה מה זה עלות של 100% גן, הוא רק שוכח שצריך לנהל את הגן הזה, ואנחנו רשות חינוך עצמאית.
חגי פלמר: המועצה הטילה עלינו את הסמכויות של ניהול הגן מ-א' עד ת'.
חגי פלמר: אלה גנים בהקמה, לא גנים מבוססים – צריך לבנות אותם, להדריך אותם ויש הוצאות נלוות.
חגי פלמר: לכן העלות פר הורה היא לא פשוטה.
חגי פלמר: חשוב להגיד שאנחנו, כהורים, כשהקמנו את היישוב אמרנו לעצמנו שאנחנו עוזבים את הנוחות של המרכז והולכים לצפון, אבל ר אחד לא נעשה – לא נפגע באיכות החיים של הילדים.
חגי פלמר: אמרנו שאנחנו עוזבים את העיר הנוחה, מטר מההורים, נלך ליישוב ונעגן לילדינו את היכולת להמשיך לחיות בצורה טובה אף יותר.
חגי פלמר: לכן אנחנו משקיעים רבות, כיישוב, המון משאבים וזמן במערכת החינוך של היישוב שלנו.
זבולון אורלב: ועכשיו לעניין.
חגי פלמר: אני מבקש - - -
גנאדי קמנצקי: הנושא פה הוא לגמרי לא בינוי, אז אני מבקש - - -
זבולון אורלב: לא, הנושא הוא מיפוי.
זבולון אורלב: אתה צריך להיות, אחרת אבקש ממך להעביר את הגן למקום אחר, כדי שהם יוכלו לקבל את הזכויות.
זבולון אורלב: תיכף תשמע מאודי את הבעיה.
חגי פלמר: אני מבקש, מתוך הבנה שיישוב בארץ ישראל זה ר חשוב והקמת יישוב חדש זה גם ר חשוב, שייחדו את מצפה אילן כיישוב חדש וייתנו לו יכולת לשמר את הגנים שלו במתכונת הנוכחית שלהם ויקלו על ההורים בתשלומים.
זבולון אורלב: מה פירוש לשמר את הגנים במתכונת הנוכחית?
חגי פלמר: להמשיך ולחיות כשני גנים, עם כמות הילדים, שעוברת את התקן.
חגי פלמר: חייבים לפתוח את שני הגנים האלה, זה יותר מ-35 ילדים.
יהודית גידלי: זה משהו חדש, שאתה אומר עכשיו.
זבולון אורלב: אני לא מבין מה הבעיה, חוץ מהבעיה העקרונית, שהמעבר מחריש-קציר למועצה האזורית יצרה איזושהי בעיה.
חגי פלמר: הבעיה העקרונית היא שבגלל שמשרד החינוך מתקצב אותי היום לא ב-100% על הגנים – בגן הגדול ב-85% - - -
זבולון אורלב: הגן הגדול, איזה גילאים?
חגי פלמר: גן חובה, ויש בו לפעמים גם ילדי טרום-חובה, לפי החלוקה - - -
זבולון אורלב: גן חובה לא מתוקצב 100%, מ-א' עד ת'?
חגי פלמר: לא, 85% במועצה האזורית.
יוחנן אשחר: 85% כל הגנים במועצה האזורית.
חגי פלמר: הגן הקטן, שזה ילדי 3-4, מתוקצבים - - -
זבולון אורלב: כמה ילדים בגן הקטן?
חגי פלמר: היום יש 24 ילדים – סליחה, זה הפוך: 24 בגן החובה שמחולק - - -
זבולון אורלב: לא חשוב, שתי כיתות גן.
חגי פלמר: נכון.
חגי פלמר: מכיוון שכמות הילדים ביישוב הקטן שלנו היא קטנה יחסית, הנטל הוא מאוד גדול על ההורים.
זבולון אורלב: אודי, תסביר לי מה הבעיה.
אורי אריאל: ברשותך, אסרוק חמש קבוצות התייחסות שמקבלות סבסוד מהמדינה, ואז נראה איך הם נופלים לתוכן.
אורי אריאל: קבוצה ראשונה היא קבוצה שמנויה בצווים מ-1999-2001 - זה לא המקרה – או שיקום שכונות בתוך יישובים.
זבולון אורלב: איזה צווים, של מה?
אורי אריאל: צו שר, שאומר שגילאי 3, 4 ו-5 יקבלו מימון מהמדינה.
זבולון אורלב: למה אי-אפשר להוסיף אותם לצו?
אורי אריאל: ברשותך, אמשיך להסביר.