GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שאול גולדשטיין: אגיד בהערת שוליים שאני לאורך כל השנים התנגדתי להקמת בתי-ספר פריפריאליים.
שאול גולדשטיין: כשהגעתי למועצה סגרתי בית-ספר שהיה בנוקדים ואיחדתי אותו עם בית-ספר בתקוע.
שאול גולדשטיין: אנחנו עובדים על אזורי חינוך וקריות חינוך.
שאול גולדשטיין: אני חושב שזה הרבה יותר נכון, גם מצד האינטגרציה שבין התלמידים של גוש עציון בין היישובים השונים, וגם המענה החינוכי הפונקציונאלי – גם משרד החינוך מסכים לזה – הוא הרבה יותר טוב מבית-ספר שיש לו גודל מסוים.
שאול גולדשטיין: גם ועדת רת, שלא התקבלו כל ההמלצות שלה, אחת ההמלצות הראשיות שלה הוא שבית-ספר צריך לנוע בין 400 ל-600 תלמידים ולאור התובנה הזאת הקמנו.
שאול גולדשטיין: תוכנית האב לחינוך אמרה באופן חד-משמעי שבתי-הספר ימשיכו לקום במתכונת הזאת במרכז גוש עציון, במקום שנמצאים בו בתי-הספר שלנו היום.
שאול גולדשטיין: אנחנו מרגישים שאנחנו יודעים לתת מענה לכל הילדים שלנו, למעט מי שרוצה רים ספציפיים וגם על זה אפשר להשפיע מבפנים.
שאול גולדשטיין: לבתי-הספר החדשים שלנו יש מגמות ומסלולים, וכל אחד יכול לבחור לעצמו את החינוך שהוא רוצה בתוך בית-הספר.
שאול גולדשטיין: עודד אמר כמה רים שמפריעים באפרת, לגבי המיקום ולמספר התלמידים שלנו שמגיעים לשם.
שאול גולדשטיין: אני מסכים למה שהוא אומר, גם הייתי שם וראיתי את המיקום, את הגודל של בתי-הספר.
שאול גולדשטיין: בסופו של יום, כבוד חברי הכנסת, כמו שאמר גם נציג משרד החינוך, ייעוד בתי-הספר משתנה עם השנים – האוכלוסייה מזדקנת, מתחלפת, צרכים משתנים עם השנים, גודל הכיתות, מבחינת הממשלה, הולך לרדת ממספר מסוים למספר אחר.
שאול גולדשטיין: יש כל הזמן דינמיקה במערכת החינוך.
שאול גולדשטיין: לכן יש הנחייה של משרד החינוך, כתובה בכתב של יגאל צרפתי, ראש המינהל, שבינוי נעשה בתוך המועצה.
שאול גולדשטיין: הוא רכוש המועצה, הוא על מגרש ששייך למועצה.
שאול גולדשטיין: גם בשיטות החדשות של השנים האחרונות, כל גן ילדים ובית-ספר שמוקם באחד היישובים שלי לא יוקם באותו יישוב עד שלא יוותר היישוב על הקרקע לטובת המועצה ויהיה רכוש המועצה.
שאול גולדשטיין: לכן, גם לשיטת משרד החינוך וגם לשיטתנו, מבחינה חינוכית, בית-הספר יוקם במועצה.
שאול גולדשטיין: תהיה לו את הגמישות של המועצה, הוא מיועד לילדי המועצה וייתן את הפתרונות החינוכיים המתאימים.
שאול גולדשטיין: לגבי המבנה – לא אוסיף על מה שעודד אמר.
שאול גולדשטיין: אני גדלתי בבאר-שבע, וברגע שבית-הספר גדל, התמלא, עברתי לבית-ספר אחר.
שאול גולדשטיין: למדתי ב"מצדה" שנה מסוימת, התמלאה ועברתי ל"בארי".
שאול גולדשטיין: מה לעשות?
שאול גולדשטיין: זה החיים.
שאול גולדשטיין: כל שנה יש לי ים של הורים שרוצים ללמוד בחב"ד.
שאול גולדשטיין: אין לי חב"ד בגוש עציון אז הם נוסעים לירושלים – על חשבונם, דרך אגב.
שאול גולדשטיין: אין הסעות של משרד החינוך, אין בינוי של משרד החינוך, אין שום פתרון של משרד החינוך ועשרות הורים שרוצים חינוך שחושבים שהוא יאה לילדיהם צריכים לעשות את זה במקום אחר.
שאול גולדשטיין: להבדיל מהנושא של חב"ד, אנחנו נותנים אצלנו פתרונות והורה שרוצה חינוך תורני מקבל חינוך תורני.
שאול גולדשטיין: יש להם מקום בבתי-הספר שלנו, ואנחנו בונים את המקום.
שאול גולדשטיין: השנה היה חסר מקום ב"אורות עציון", המועצה שלנו השקיעה כספים רבים בשיפוץ והכשרת מבנים יבילים.
זבולון אורלב: בעתיד - - -
שאול גולדשטיין: אר על העתיד עוד דקה.
שאול גולדשטיין: לפני חמש-שש שנים בוטל המעמד של בית-ספר על-אזורי.
שאול גולדשטיין: בית-הספר הזה הוגדר בזמנו כעל-אזורי, וברגע שהוא על-אזורי מגיע לו הסעות מכל יישובי הסביבה.
שאול גולדשטיין: שי כנעני בזמנו שנגמרו ההסעות מגוש עציון לאפרת.
שאול גולדשטיין: דיברנו אתו – תהליך לא קל, כי הסעות זה ר מאוד יקר – ושכנענו אותו להמשיך את ההסעות ל"אורות עציון" מתוך שהאמנו שיש חלק מההורים שזה הפתרון הראוי להם והרצוי להם ואנחנו לא מתנגדים לזה.
שאול גולדשטיין: הוא נתן לנו שנתיים נוספות של הסעות, עד אשר ייבנה מבנה בגוש עציון ואז ייגמר הסיפור הזה.
שאול גולדשטיין: אבל בית-הספר כרגע, מבחינת משרד החינוך, כבר לא מוגדר כעל-אזורי.
שאול גולדשטיין: לגבי העתיד – אחרי התהליך החינוכי שלנו הקמנו שלוש חטיבות בוגרות: חטיבה בוגרת בנות, שהיום שובתת בגלל איזשהו תהליך לא נכון במשרד החינוך.
זבולון אורלב: כן, קיבלתי מייל הבוקר.
זבולון אורלב: יש שביתה בעניין מינוי מנהל.
שאול גולדשטיין: בית-ספר לבנים, שבתור אחווה ומתוך רצון להראות שאנחנו יחד, גם כן שובת.
שאול גולדשטיין: בית-ספר שלישי, שיקום בהמשך בגלל מספרים, הוא בית-ספר מעורב.
שאול גולדשטיין: אנחנו מאמינים שבשיטה הזאת אנחנו נותנים פתרון לכל הילדים, מכל גווני הקשת הדתית, שרוצים להתחנך אצלנו.
שאול גולדשטיין: אני חושב שהלכנו הרבה מאוד לקראת הרצונות השונים של ההורים, עשינו סקר עומק בקרב האוכלוסייה של גוש עציון כדי לדעת מה באמת הצרכים, כולל הורי "אורות עציון" – השקענו בו ים של כסף.
שאול גולדשטיין: למדנו את הצרכים ואני חושב שהמערכת שלנו היום נותנת פתרון מיטבי שמשלב גם בין הרצון שלנו לחבר בין הילדים וגם ברמה הדתית שההורים רוצים והאווירה התורנית.
שאול גולדשטיין: לכן אנחנו דורשים שבית-הספר יוקם בגוש עציון, וההורים מוזמנים להשפיע מבפנים על מה שהם רוצים.
זבולון אורלב: אם, כשתושלם הפרוגרמה שלכם ותוכנית האב, הורים עדיין ירצו ללמוד בשיטת "ברקאי" ב"אורות עציון", אתם תאפשרו?
זבולון אורלב: תהיה הסעה?
זבולון אורלב: מה עמדתכם בסוגיה הזאת?
שאול גולדשטיין: אנחנו תמיד נתמוך בהורים שרוצים להמשיך לנסוע לאפרת ולהתחנך שם, במגבלות שיש לבית-הספר.
שאול גולדשטיין: ההסעות הן פועל יוצא של הגדרות משרד החינוך.
שאול גולדשטיין: הוא יאשר – אנחנו ניתן, הוא לא יאשר – לא ניתן.
שאול גולדשטיין: דרך אגב, יש לי דרישות ל-9 מיליון שקלים הסעות חריגות בשנה, של אנשים שרוצים לשלוח לכל מיני בתי-ספר אחרים.
שאול גולדשטיין: אם משרד החינוך מאשר אנחנו נותנים, אם הוא לא מאשר אנחנו לא נותנים.
שאול גולדשטיין: לגבי הבינוי – הבינוי של גוש עציון צריך להיות בגוש עציון.
זבולון אורלב: אם אני מבין את תשובתך, תוכנית האב אומרת שהמועצה האזורית גוש עציון לא תבנה יותר ב"אורות עציון" אלא את הבינוי היא תמצה בתוך המועצה האזורית, מתוך מחשבה שתוכנית האב, אחרי התייעצויות, נותנת מענה לרצונות ההורים.
זבולון אורלב: יחד עם זה, אותם הורים שרוצים בכל זאת ללמוד בשיטת "ברקאי" ב"אורות עציון", המועצה האזורית תאפשר להם, בכפוף ליכולת הקליטה של בית-הספר, שלא כוללת תוספת בנייה מטעמכם.
זבולון אורלב: בקשר להסעות – כפוף לאישורי משרד החינוך.
זבולון אורלב: הגדרתי את זה נכון?
שאול גולדשטיין: כן.
שאול גולדשטיין: אוסיף עוד נקודה, שגם היום אנחנו, כמועצה, משלמים את השוטף של בית-הספר "אורות עציון", מעבר לאגרה.
שאול גולדשטיין: יש לנו את האגרה ואחרי זה עושים את החשבון על הגירעון – הגירעון זה ההפרש בין ההוצאות להכנסות - - -
עודד רביבי: יש רים שהם מוסכמים, ויש רים שהם בגדר יוזמות חינוכיות, שאני צריך לקבל את האישור של שאול לפני שאני מוציא אותן.
שאול גולדשטיין: לא של שאול, של מחלקת החינוך.
שאול גולדשטיין: אבל עקרונית, שכבוד חברי הכנסת יבינו שאנחנו נמשיך לתמוך כספית.
שאול גולדשטיין: גם אם משרד החינוך יחליט מחר שלא נותנים הסעות - - -
זבולון אורלב: למעשה, השינוי היחידי שאתה אומר שאם עד עכשיו הדרך מהמועצה האזורית גוש עציון ל"אורות עציון" הייתה פתוחה לחלוטין, לאור הפרוגרמה החדשה היא תהיה מבוקרת על-ידי יכולת הקליטה של "אורות עציון" בקטע שלכם - - -
שאול גולדשטיין: לא, לא.
שאול גולדשטיין: גם עד היום יכולת הקליטה של "אורות עציון" היא מוגבלת.
שאול גולדשטיין: היום בית-הספר יכול לקלוט, מבחינת גוש עציון, עד 100 תלמידים במחזור.
שאול גולדשטיין: אין לו מקום פיזי ליותר תלמידים.
זבולון אורלב: ובשנה הבאה?
שאול גולדשטיין: סדר גודל של 70-60, תלוי באפרת, כי אפרת כרגע לא בנתה.
זבולון אורלב: כלומר, מה שיכולים לקלוט בכיתה א', כפוף להסכמה.
עודד רביבי: אני מחויב קודם כול לילדי אפרת, ואז אני מודיע לגוש עציון מה היתרה שאני יכול לקבל מגוש עציון ואנחנו ממלאים אותה.
יעקב כץ: אבל בהנחה, כמו ששאול אומר, שגם בעתיד הוא יאפשר ויתמוך במי שחפץ - - -
יהודית גידלי: במגבלה של המציאות.
יעקב כץ: במגבלה, אבל מבחינת הרצונות של האנשים – הוא לא יילחם נגד זה אלא יאפשר את זה.
יעקב כץ: אני שואל את גנאדי: אם כך, נישאר באותה בעיה תמיד כי תמיד ירצו אנשים ללמוד בשיטת ברקאי, ואז ממילא הכיתות האלה חייבות להיבנות שם.
יעקב כץ: הר לא מוטל לפתחך, שאול, הוא מוטל לפתחו של גנאדי.
גנאדי קמנצקי: אנחנו לא יכולים וזה לא נכון לבנות את כל המערכת סביב שיטת חינוך כזאת או אחרת.
גנאדי קמנצקי: אם יש צורך בשיטה הזאת וזו שיטה מבורכת, שום ר לא מונע מגוש עציון להקים גם אצלה בית-ספר או מגמה שייתנו מענה לאותם תלמידים.
גנאדי קמנצקי: מה שאני רוצה להגיד שהפתרון הוא לא תמיד בהסעות או בבנייה.
גנאדי קמנצקי: פתרון חינוכי-ארגוני אפשר לתת במערכת פנימה.
יעקב כץ: אבל זו לא שאלה היפותטית, אני מר על ר מציאותי.
יעקב כץ: כרגע אצל שאול עוד לא ניבנו הבניינים, זו שאלה של שנים.
יעקב כץ: כרגע המציאות היא שבאפרת כבוד היושב ראש זכה להקים יחד עם השר המנוח את הר הזה, בפתיחות רבה, כי אז – לפני 20 שנה – זה היה חדשני.
זבולון אורלב: אז מנכ"ל יכול היה להחליט החלטות.
זבולון אורלב: היום זה כבר יותר מסובך.
יעקב כץ: אני מר על מציאות.
יעקב כץ: הלוא העמדת שם יבילים ואמרו לך גם רביבי וגם שאול שהם לא שואפים ליבילים.
יעקב כץ: המציאות היום היא שתלמידים שחפצים בלימוד הזה נמצאים ביבילים ולא בבית-ספר נורמלי.
יעקב כץ: זה גם עולה לכם יותר, זה גם עולה להם יותר.
יעקב כץ: זו מציאות, זה לא שאתה מתכנן עכשיו פרוגרמה עתידנית.
יעקב כץ: אז למה לא להתמודד עם המציאות בצורה יותר פתוחה, לא להיות כאלה עקשנים?
גנאדי קמנצקי: יש למציאות הזאת כמה היבטים.
גנאדי קמנצקי: קודם כול, היבט של צפיפות.
גנאדי קמנצקי: הם בעצמם מרים על זה שצפוף, שאין חצר.
גנאדי קמנצקי: נבנה - אז מה, יתרווח הרבה?
גנאדי קמנצקי: אז יהיו יותר תלמידים.
יעקב כץ: רביבי ייתן להם עוד שטח.
עודד רביבי: בבית-ספר חדש.
עודד רביבי: המגרשים הקיימים הם כבר מעל יכולת הקיבול.
יעקב כץ: ואין עוד מהצדדים?
שרה בוימל: יש עוד מגרש.
גנאדי קמנצקי: אז יש את נושא הצפיפות.
גנאדי קמנצקי: ר שני, כל הנושא של התנועה.
גנאדי קמנצקי: ר שלישי, היום הם נמצאים במצב של לוקס – יש להם 27-26 ילדים בכיתה.
גנאדי קמנצקי: למה?
גנאדי קמנצקי: כי הם אומרים שהם במבנים יבילים ואין מקום פיזי.
גנאדי קמנצקי: אם נבנה משהו תקני נדרוש שהם יהיו כמו כל בית-ספר נורמלי – 35-30 ילדים בכיתה.
גנאדי קמנצקי: ר נוסף, זה יכול לפגוע בבית-הספר שהולך לקום בגוש עציון.
גנאדי קמנצקי: אם תלמידים יתחילו לעזוב באופן חופשי זה פוגע גם בבית-הספר החדש.
גנאדי קמנצקי: כאשר הוא, כראש הרשות, יוכל להחליט למי הוא מאפשר לנסוע לבית-ספר ולמי לא זה כבר סיפור אחר, זה כבר יהיה תלוי במציאות שתהיה.
גנאדי קמנצקי: אנחנו אגף תכנון, אנחנו חייבים – זה לא עניין של שיקול דעת – לחשוב צעד קדימה.
גנאדי קמנצקי: אנחנו לא יכולים להגיד שיש עכשיו מצוקה אז מהר נבנה ואחר כך נראה.
גנאדי קמנצקי: אסור לנו לעבוד ככה.
זבולון אורלב: ההורים רוצים לומר משהו?
שרה בוימל: סליחה שאני מתקנת אתכם.
שרה בוימל: היום מספר הכיתות התקניות בפועל בבית-הספר - - -
זבולון אורלב: את מרת על חללים.
שרה בוימל: לא, ילדים.
שרה בוימל: יש 45 כיתות תקניות רגילות ועוד שש כיתות חינוך מיוחד.
שרה בוימל: בנוי – יש 16 כיתות לבנים ו-16 כיתות לבנות.
שרה בוימל: זאת אומרת, 13 כיתות של ילדים פלוס שש כיתות חינוך מיוחד אין להן חדר.
שרה בוימל: זה לא נכון שזה בגלל כיתות גדולות את קטנות, זו עובדה.
קריאה: מה גודל השכבה?
שרה בוימל: גודל השכבה זה 79 ו-82, אלא בכיתה א' יש 90 בנים ו-93 בנות.
שרה בוימל: זה לפחות 30 ילדים בכיתה.
שרה בוימל: זה שיש לנו כיתות נוספות, כי יש לנו כיתות קטנות – זה הבינוי שההורים עשו.
שרה בוימל: החללים החסרים הם לכיתות מלאות.
שרה בוימל: היום לא שמים 40 ילדים בכיתה בשום בית-ספר.
שרה בוימל: מספר הילדים, גם לפי משרד החינוך, ירד וכפי ששאול אמר, זה עוד ירד.
שרה בוימל: אז לא מדובר פה בסיבה של כיתות קטנות ולא סיבה של חללים קטנים או החלום של ההורים, אלא שחסר מקום.
שרה בוימל: נכון, אי-אפשר בשטח המגרשים הקיימים להוסיף כיתות.
שרה בוימל: גם היום החצר יותר מדי קטנה ל-16 כיתות, ויש לנו שם 25 כיתות.
שרה בוימל: יש מגרש אחר לבנייה ברחוב הזית, שזה אמור להיות עוד בית-ספר יסודי, ושם צריך לבנות עוד 12 כיתות לפחות ולשם אפשר להעביר את האגף - בית-הספר מחולק לבנים ובנות, אבל בפועל הוא מחולק לשלושה.
שרה בוימל: יש חטיבה צעירה, כיתות א'-ג', ואת החטיבה הצעירה אפשר להעביר לשטח החדש.
שרה בוימל: אבל כשאנחנו מרים על צפיפות, זה לא בגלל כיתות קטנות והקרוונים שהוספתם לא נותנים מענה.
שרה בוימל: יש 13 כיתות תקניות ועוד שש כיתות חינוך מיוחד, זה 19 כיתות של ילדים שאין להם חדר נורמלי.
שרה בוימל: לא צריך להיות ר כזה.
שרה בוימל: ר נוסף, נכון שבגוש עציון יש גידול אוכלוסייה אדיר, ואני שמחה על זה יותר ממה שמילים יכולות לבטא.
שרה בוימל: השנה בלבד נכנסו בין 400 ל-500 משפחות חדשות לאזור.
שרה בוימל: בית-ספר אחד, שאתה מר עליו שייבנה, זה אולי יפתור את הברכה של המשפחות האלה.
שרה בוימל: זה לא ייתן אף מענה ל-750 ילדים של גוש עציון שלומדים היום באפרת ושימשיכו ללמוד.
שרה בוימל: גם אם לא כל ילד שלישי ילך לשם, כמו שזה היום, המספר לא יהיה יותר קטן כי האוכלוסייה גדלה.
שרה בוימל: חסר בגוש עציון לא בית-ספר אחד, אלא שלושה, לפי הבנתי.
שרה בוימל: לכן, אתה צריך לבנות שם, זה ברור, אבל גם צריך להוסיף את הכיתות ל"אורות עציון" כדי לפתור את הבעיה לילדים הקיימים – אלה לא ילדים שיבואו, אלה ילדים שהם עכשיו בכיתה א' ויש לנו כמעט 200 ילדים בגן חובה שנכנסים בשנה הבאה לבית-הספר.
שרה בוימל: המבנים החדשים בגוש עציון יפתרו את הבעיה לילדים שיגיעו לשם.
זבולון אורלב: בבקשה, דוד.
דוד פרל: אנחנו, כהורים, בחרנו לשלוח את הילדים למקום עם שיטה מסוימת, עם משהו מיוחד, לא כי אנחנו לא אוהבים את בית-הספר האזורי – יש לי גם בת שלמדה בבית-הספר האזורי – אלא כי זה טוב לילדים שלנו.
דוד פרל: 700 ילדים לומדים שם היום, 400 אחרים לומדים ב"ראשית" ו-200 אחרים בבת-עין בתלמוד תורה.
דוד פרל: ברוך השם, בזה מתייחד גוש עציון.
דוד פרל: אי-אפשר לבוא היום ומסיבות אדמיניסטרטיביות להגיד: לא נשלח אותם ל"אורות עציון", נעשה הפרדה באזור.
דוד פרל: הפרדה היא נחמדה, אבל היא לא הפתרון למה שאנחנו מחפשים.
דוד פרל: יש משהו מוצלח וטוב, כולם אומרים שהוא טוב, כולם מברכים עליו ותומכים בו – בואו תמשיכו אותו.
דוד פרל: תמצאו את הפתרונות לבעיות האדמיניסטרטיביות.
דוד פרל: אי-אפשר להגיד שלא יכולים לבנות ולהגיד להורים: לכו הביתה, אין יותר "אורות עציון".
דוד פרל: לא יכול להיות.
זבולון אורלב: יכול להיות, תתפלא.
זבולון אורלב: ואל תבקש שיוכיחו לך שיכול להיות.
זבולון אורלב: תוכנית החינוך במדינת ישראל היא לא תוכנית כבקשתך.
זבולון אורלב: יש תוכניות אב, אי-אפשר שכל הורה יעשה כהבנתו.
זבולון אורלב: צריכים לקבל החלטות קהילתיות, יישוביות, בין-יישוביות, כי אחרת אי-אפשר לנהל מערכת.
זבולון אורלב: במערכת חייבים להגיע לאיזה שהם הסדרים וגם לפשרות לפעמים, אין ברירה.
זבולון אורלב: אני שמח על התשובה של שאול, שאומר שגם בתוכנית האב החדשה יש מקום להורים ללמוד בברקאי, רק יכול להיות שלא במספר הנוכחי או שכן במספר הנוכחי, כי זה תלוי כמה מגיעים מאפרת.
זבולון אורלב: אם אני מבין נכון – אולי תאמר אתה קודם את דעתך, חבר הכנסת כץ.
יעקב כץ: לא, אני נהנה.
יעקב כץ: אתם מבינים למה זבולון כל כך הרבה שנים בפוליטיקה?
יעקב כץ: כל מילה שקולה, יפה כל כך.
זבולון אורלב: הנה, הגיע תושב האזור.
זבולון אורלב: אתה גם שייך לברקאי?
זאב אלקין: מראש אגיש שאני שייך.
זאב אלקין: הבן שלי לומד ב"אורות עציון".
זבולון אורלב: כמה ילדים יש לו בכיתה?
זאב אלקין: סביב 20.
זבולון אורלב: עזרת למשרד החינוך.
זבולון אורלב: תמונת המצב, כפי שאני רואה אותה מכל הרים שעלו כאן, היא כזאת; לדעת שני ראשי המועצות בית-הספר "אורות עציון" ימשיך להתקיים כבית-ספר של הילדים מאפרת, שהוא בית-הספר של היישוב שלהם, וגם לילדי גוש עציון יאפשרו להמשיך ללמוד ב"אורות עציון", וההסעות – כפוף להסדרים עם משרד החינוך.
זבולון אורלב: אני מקווה שחתימה מנכ"ל משרד החינוך לפני 20 תעמוד גם הלאה, שהיא תאפשר את ההסעות האלה.
זבולון אורלב: אני יוצא מתוך נקודת הנחה שכך יהיה.
זבולון אורלב: אלא שבזכות תוכנית האב החדשה של גוש עציון, מספר התלמידים שגוש עציון יוכל לאפשר להם ללמוד ב"אורות עציון" יהיה בכפוף ליכולות הפיזיות של "אורות עציון" לקלוט מבלי שתהיה תוספת בנייה, שגוש עציון ייתן.
זבולון אורלב: כלומר, גוש עציון מממש את זכויות הבנייה שלו בגוש עציון כדי לפתח שם את בתי-הספר – להוסיף עוד בית-ספר אחד או כמה בתי-ספר.
זבולון אורלב: לך, גברתי, אני אומר במאמר מוסגר – מערכות המיפוי של משרד החינוך עד היום הוכיחו את עצמן מסיבה פשוטה, שאני לא מכיר תקדים שב-1 בספטמבר עומדת כיתה ואין לה קורת גג.
זבולון אורלב: מערכות המיפוי, באופן עקרוני, עובדות בסדר.
זבולון אורלב: אני סומך עליהן, מניסיון, שהן יודעות לתת פתרונות של קורת גג ולתכנן נכון מבנים מול גידול באוכלוסייה.
זבולון אורלב: זו נקודה אחת, שהיא חשובה.
זבולון אורלב: הנקודה השניה היא המצב הקיים כרגע.
זבולון אורלב: כלומר, יש 1,500 תלמידים, חלקם חינוך מיוחד וחלקם חינוך רגיל, שהגיעו כדין.
זבולון אורלב: גנאדי וראשי המועצות, עכשיו צריכים לעשות חשבון איך נותנים מענה לאוכלוסייה הזאת.
זבולון אורלב: היא קיימת.
זבולון אורלב: אני לא רואה בעתיד הקטנה משמעותית של מספר התלמידים.
זבולון אורלב: כי גם אם מספר התלמידים של אפרת יקטן, אז מספר התלמידים בגוש עציון – יש פה איזה חוק כלים שלובים – יגדל.
יעקב כץ: כי שם הוא גדל.
יעקב כץ: אצלו אין הקפאה.
שאול גולדשטיין: יש הקפאה, כבוד חבר הכנסת.
שאול גולדשטיין: אמרתי לך כבר.
יעקב כץ: רציתי לשמוע ממך, כחבר ליכוד, שיש הקפאה.
זבולון אורלב: בר אחד אין הקפאה, וזה בזכות הוועדה הזאת – אין הקפאה במבני חינוך, ברוך השם.
זבולון אורלב: נעשתה פה עבודה מאוד רצינית.
זבולון אורלב: על זה לא שמעתי מענה, גנאדי.
זבולון אורלב: כלומר, יש מבנה, יש תלמידים ואין מענה.
זבולון אורלב: גם אם בית-הספר יקטן ב-200 תלמידים ולא יהיו 1,500 אלא 1,300, לפי מה שאומרים כאן אין מענה לתלמידים.
זבולון אורלב: זה שיש לעודד חללים ריקים לא פותר את הבעיה.
זבולון אורלב: אני יודע שאתם עושים חשבון עירוני, אבל אתה לא יכול לעשות את החשבון העירוני, כי זה בנים וזה בנות.
זבולון אורלב: ר שני, זה ברקאי וזה לא ברקאי.
זבולון אורלב: אין ברירה אחרת, אני לא רואה כאן את הפתרון של הר הזה.
זבולון אורלב: תעשו עוד פעם בדיקה, יותר עניינית, יותר מקצועית, עם המחלקות לחינוך של שתי הרשויות, ותגידו מה הפתרון ל"אורות עציון".
זבולון אורלב: לפי מה שאומרים שאול ועודד בית-הספר ימשיך, כנראה, להיות בית-ספר גדול ואטרקטיבי.
זבולון אורלב: אז יכול להיות שיהיה שינוי במספר התלמידים, אבל בכפוף לשינוי מספר התלמידים, מה הפתרונות?
זבולון אורלב: הפער, גם אם הוא יקטן, לבין מה שקורה, על פי ריהם, הוא גדול מאוד ואני לא שומע מכם נתונים אחרים.
זבולון אורלב: הם באים עם מספרים ואומרים: כך וכך כיתות של החינוך המיוחד, כך וכך כיתות רגילות, ואני לא שומע פה רים אחרים.
זבולון אורלב: זה לא שמישהו בדק ואומר: זה מספר התלמידים, זה מספר הכיתות.
זבולון אורלב: אני לא שומע כזה ר.
יעקב כץ: האם מותר לבית-ספר להוסיף קומות?
שאול גולדשטיין: הבעיה היא של החצרות.
שאול גולדשטיין: יש תקן לחצר, הילד לא יכול להיות כלוא בכיתה.
יעקב כץ: לא, אני שואל לגבי קומות.
שאול גולדשטיין: הילד צריך לצאת להפסקה בחצר.
זבולון אורלב: משרד החינוך קבע תקן, שאני חושב שאנחנו צריכים להגן עליו בחירוף נפש, של דונם לכיתה, כדי שיהיה מרחב לתלמידים.
זבולון אורלב: אתה יכול לבנות את בית-הספר בפיזור ואתה יכול לבנות אותו לגובה, אבל השטח של דונם לכיתה צריך להיות.
זבולון אורלב: השאלה כמה דונם יש שם, אני לא יודע.
זבולון אורלב: לפי מה שאני מבין אין מספיק שטח להוסיף כיתות, לא משנה אם מתחת לאדמה או מעל לאדמה.
זבולון אורלב: אגב, יש היום רשות מקומית, שלא אזכיר את שמה, שהולכת להציע לבנות לגובה כדי להשאיר לילדים מרחב גדול יותר בחצר.
זבולון אורלב: היום בונים בית-ספר מכסימום שלוש קומות, הוא הולך להרים חמש קומות – עם נגישות – כדי לאפשר חצר גדולה יותר.
זבולון אורלב: עוד אין לו תשובה ממשרד החינוך, שאלתי אותו.
גנאדי קמנצקי: יש עוד שישה-שבעה כמוהו בתכנון.
גנאדי קמנצקי: הכנו חוברת בנייה לגובה.
זבולון אורלב: השאלה היא לא הקומות אלא מספר הדונמים שיש לבית-הספר, כי ילדים צריכים את המרחב.
זבולון אורלב: בבקשה, אדוני.
אילן קוטנר: אני הרפרנט המחוזי, עובד אצל גנאדי.
זבולון אורלב: הרפרנט המחוזי של?
אילן קוטנר: של יהודה ושומרון, בין היתר.
זבולון אורלב: לא אסף?
גנאדי קמנצקי: אסף נבחר במכרז למנהל אגף בינוי ותקצוב.
זבולון אורלב: ברוך הבא, מר קוטנר.
גנאדי קמנצקי: הוא תושב הגוש.
זבולון אורלב: אז אין לו ניגוד עניינים?
זבולון אורלב: טוב, הוא לא בניגוד עניינים, מקצועי בלבד.
אילן קוטנר: מבחינת מספרים – אפשר להתווכח.
אילן קוטנר: מבחינת תקנים – בשני בתי-הספר, "אורות עציון" בנים ו"אורות עציון" בנות, יש 40 כיתות תקן רגילות ועוד שש כיתות חינוך מיוחד.
אילן קוטנר: בפועל, בנוי 32 כיתות רגילות ועוד ארבע כיתות חינוך מיוחד, זאת אומרת יש איזשהו פער.
זבולון אורלב: איפה הנתון של 40 כיתות תקן?
אילן קוטנר: ככה זה מופיע אצלנו במחשבים.
זבולון אורלב: אודי, יש לך פה נייד שאתה יכול לברר כמה כיתות תקן יש?
אורי אריאל: יש את התדפיס שהוא הוציא.
אורי אריאל: זה אותו תדפיס.
זבולון אורלב: אמח"י – ארגון מוסדות חינוך – לא יודע כמה כיתות תקן מאושרות?
אורי אריאל: יודע, אבל אין לי כאן את התדפיס.
אורי אריאל: אלה אותם מקורות מידע, רק בחתך אחר.
אילן קוטנר: בצרכים של 2012, בבקשת התקציב של גוש עציון יש לנו הכרה בצורך לבית-ספר, מה שנקרא בית-ספר "ראשית", שהיום יושב בראש צורים.
אילן קוטנר: יש שם בינוי של 16 כיתות רגילות פלוס שמונה כיתות חינוך מיוחד.
אילן קוטנר: בנוסף, יש הכרה בצורך לבית-ספר יסודי חדש נוסף.
אילן קוטנר: בית-הספר הנוסף אמור לתת מענה - - -
זבולון אורלב: פרוגרמה של כמה כיתות?
אילן קוטנר: אפשר להתווכח אם זה יהיה 18 או 24 – זה מה שגנאדי אמר קודם – אבל בית-הספר הזה אמור לתת מענה גם לגידול הטבעי, גם לגידול של יחידות הדיור וגם לילדים שנמצאים היום באפרת.
זבולון אורלב: הוא גם הלאה מתכוון לאפשר לילדי גוש עציון ללמוד ב"אורות עציון".
אילן קוטנר: על גודל הפרוגרמה אפשר להתדיין, אם זה יהיה 18 או 24.
זבולון אורלב: ומה עם הפער של "אורות עציון"?
אילן קוטנר: הפער של "אורות עציון" יבוא לידי ביטוי בגוש עציון.
אילן קוטנר: זאת אומרת, ברגע שנבנה בגוש עציון - - -
יעקב כץ: היום צריך כיתות.
אילן קוטנר: קודם כול, מבחינת קורת גג – יש קורת גג לכולם.
יעקב כץ: אבל הוא אומר לך שזה לא תקני, זה יביל.
אילן קוטנר: אם נבנה בית-ספר חדש ובאופן תיאורטי ניקח את כל הילדים מאפרת ונשים אותם בגוש עציון, לכולם תהיה כיתה רגילה.
זאב אלקין: אבל זה לא מה שיקרה בפועל.
זאב אלקין: אתה גם יכול לבנות עוד בית-ספר בבית שמש ולהגיד שאפשר - - - קריאה – אודי כתריאל?
זאב אלקין: אני לא בונה גם לחב"ד.
זאב אלקין: יש הרבה זרמים ביהדות שאני לא רואה בתי-ספר ייחודיים.
זבולון אורלב: אומר ראש המועצה ביושר – ובעניין הזה אני כן נוקט עמדה, אני חושב שהוא אומר ר נכון מאוד ושהוא החליט נכון מאוד – שיחד עם תוכנית האב שהוא מתכנן כדי לתת מענה, על-פי בדיקות שהוא עשה וסקר הורים, זו תוכנית האב של גוש עציון.
זבולון אורלב: יחד עם זה, הוא יאפשר לאותם הורים שרוצים ללמוד ב"אורות עציון", בגלל שיטת ברקאי, בנתונים מסוימים – ואני כל הזמן מדגיש את זה, כמו שהוא הדגיש את זה – ללמוד ב"אורות עציון".
זבולון אורלב: אני מניח שאתה חייב לקחת בחשבון את הנתון הזה.
זבולון אורלב: אולי זה לא יהיה בכמות של היום – גם לזה אני מסכים, אגב.
זבולון אורלב: ברגע שיקום בית-הספר החדש שהוא מקים, שייתן יותר ביטוי תורני – אני לא יודע איך בדיוק לקרוא לו – חלק מההורים שעד היום שלחו ל"אורות עציון" יישארו בגוש עציון.
זבולון אורלב: אבל עדיין יהיו לך הורים שרוצים וקים בבית-הספר, שבעיניהם נחשב מצליח, שקוראים לו ברקאי, ואתה צריך לתת שם פתרון.
אילן קוטנר: אבל באותה מידה אמרנו שזה יהיה בכפוף ליכולות הקליטה כרגע.
אילן קוטנר: לא צריך בינוי נוסף.
יעקב כץ: היום הם צריכים בינוי נוסף.
אילן קוטנר: לא.
יעקב כץ: לא?
אילן קוטנר: אמרנו שזה בכפוף ליכולות הקליטה הנוכחיות.
יעקב כץ: כרגע, לפי המצב הנתון כרגע – עזוב רגע את היבילים – צריך לבנות להם?
יעקב כץ: נניח שמאיזושהי סיבה לא ייבנו בגוש עציון, כרגע צריך?
אילן קוטנר: מבלי להסתכל בתעודות הזהות של הילדים – כן.
יעקב כץ: היום צריך, אומר לך עכשיו היושב ראש בחוכמה רבה, כבעל ניסיון, שגם לעתיד יצטרכו.
יעקב כץ: אומר לך שאול גולדשטיין, שבגוש עציון, למרות שמענים, מגבילים ומקפיאים, העסק גדל, המספר הולך וגדל.
יעקב כץ: יהיה תמיד מספר מסוים של תלמידים שירצו ללכת גם לפה וגם לפה.
יעקב כץ: הלוא היום אתה צריך.
אילן קוטנר: וגם לחב"ד - - -
זבולון אורלב: זה הבדל גדול, עכשיו תפסתי אותך, כמו שנאמר.
זבולון אורלב: לא, "אורות עציון" זה לא חב"ד.
זבולון אורלב: לא דין "אורות עציון" כדין חב"ד.
זבולון אורלב: אני ממש חולק עליך, כי "אורות עציון" נמצא בתוך הגוש.
זבולון אורלב: זה לא חב"ד שנמצא באפרת.
זבולון אורלב: אתה מר על חב"ד בירושלים - הוא נבנה מלכתחילה כבית-ספר משותף, יש לו היסטוריה לגמרי אחרת, יש לו עוגנים שונים לגמרי.
זבולון אורלב: בי"ת, גם שייכותו לחינוך הממלכתי-דתי שונה מאשר חב"ד, עם כל הכבוד.
זבולון אורלב: חב"ד באופן טכני נמצאת בממלכתי-דתי, הם לא שולחים את הילדים ל"בני עקיבא" או ל"עזרא".
שאול גולדשטיין: יש פה אי-הבנה מסוימת.
שאול גולדשטיין: זה לא התפקיד שלי, אבל ממה שאנחנו יודעים, כאשר משרד החינוך מכין את התוכניות שלו, באופן סכמתי הוא לוקח את כל ילדי הרשות, מחלק ב-37 - וזה הבינוי שמגיע לה.
שאול גולדשטיין: אם מגיע לה 20 כיתות - הם צריכים לקבל 20 כיתות; אם מגיע להם 40 כיתות – יקבלו 40 כיתות.
שאול גולדשטיין: מה שאתם מציעים פה עכשיו זה לרבע מעגל שלא קיים.
שאול גולדשטיין: אתם אומרים: בואו נבנה באפרת בינוי של גוש עציון.
שאול גולדשטיין: בגלל שהוא בונה באפרת, לפי השיטה שלך, הוא לא נותן לי בגוש עציון.
שאול גולדשטיין: זה משחק סכום אפס.
שאול גולדשטיין: יש לו 40 כיתות לתת לכל תלמידי גוש עציון ואפרת, הוא הולך לפי תעודת הזהות שלהם.
שאול גולדשטיין: תעודת הזהות שלהם כרגע זה באלון שבות, בנוקדים ובתקוע – שם יוקמו בתי-הספר.
שאול גולדשטיין: אם אתה רוצה להקים כיתות באפרת עבור ילדי גוש עציון, עקרונית הוא צריך לבטל את ההרשאה שלי לתכנן בית-ספר ולבנות אותו.
זבולון אורלב: מה התשובה שלך, שאתה מרשה לילדים גם בתוכנית הבאה ללכת ל"אורות עציון"?
זבולון אורלב: איפה הם ילמדו?
שאול גולדשטיין: הוקם שם בית-ספר בזמנו, משרד החינוך הלך לקראתנו - - -
זבולון אורלב: אתה אומר: יש X חללים היום ב"אורות עציון", אני לא מוכן לתרום בנייה, אם זה קשור בי.
זבולון אורלב: את הבנייה אני רוצה למצות אצלי במועצה האזורית, ואם ב-X חללי הכיתות שיש ב"אורות עציון" אפשר לשלוח תלמידים גם מגוש עציון - אתה מוכן לשלוח תלמידים מגוש עציון.
יעקב כץ: החללים האלה קיימים היום, ביבילים.
שאול גולדשטיין: אפילו יותר מזה.
שאול גולדשטיין: לפעמים באים ההורים ואומרים: אנחנו רוצים להקטין כיתות ל-20, אנחנו מחלקים חללים ובונים עוד מבנים.
שאול גולדשטיין: גם אז, תיאורטית, אני לא חייב לשלוח את הילדים לשם ולשלם את כל התשלומים שעוקבים.
שאול גולדשטיין: אני מוכן גם את זה לתת, אבל - - -
יעקב כץ: החללים היבילים נחשבים חללים או לא נחשבים חללים?
גנאדי קמנצקי: בוא נגדיר ככה, אם החלל היביל הוא תקני הוא לא כזה רע.
יעקב כץ: אבל אם חלל יביל נחשב חלל, אבל הוא לא עתידני כי הוא עולה – אז צריך להחליף אותו בחלל מבני, זה הכול.
יעקב כץ: הם לא מרים כרגע על מעבר לזה.
יעקב כץ: הם אומרים: קחו את היבילים שהכנסתם לנו ותחליפו.
יעקב כץ: הרי הם לא יבטלו לעולם, הלוא זה לא יפחת.
יעקב כץ: אני לא מבין את הראש.
גנאדי קמנצקי: יש באפרת בערך 35-30 ילדים בשכבה.
גנאדי קמנצקי: זאת אומרת, אפילו שימלאו שתי כיתות בשכבת גיל, 25-20 ילדים יכולים לנסוע מגוש עציון לשם.
גנאדי קמנצקי: זה המשחק בכיתות תקניות.