GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלכס מילר: היו בסך הכל 10-15 יישובים שהיו מחוץ לכל הסיפור הזה, היתה לי רשימה ואני זוכר שמתוך אותה רשימה היה שם מישהו ממשרד החינוך שאמר שמשנה הבאה תוך שנה-שנתיים יתחילו להיכנס ורוב רובם נכנסו חוץ מכמה יישובים, היו שם כפר קאסם ועוד כמה.
אלכס מילר: היה לנו הורה עם הילדים שרצה.
עלי זחאלקה: כן, הורה וגם ילדים.
עלי זחאלקה: בשם הילדים, פרלמנט בית הספר.
עלימי עבד אלפתאח: חברי כנסת נכבדים, נציגי המועצה הנכבדים, מנהל בית הספר והמורה הנכבדים, בוקר טוב.
עלימי עבד אלפתאח: בשמי ובשם חבריי, חברי הפרלמנט בבית הספר, אני מברך אתכם.
עלימי עבד אלפתאח: כראש הפרלמנט בבית הספר, אני מייצג את כל התלמידים, ומתוך הסמכויות שלי אני משתמש בהחלטות לא פשוטות לתלמידים וגם להעברת החלטות מתלמידים להנהלה, החלטות למשל כמו תלבושת אחידה.
עלימי עבד אלפתאח: אני תמיד שומר שכל התלמידים יקפידו ללבוש תלבושת אחידה.
עלימי עבד אלפתאח: .. וגם לקיים תכניות, למשל יום התלמיד ויום הנושא וגם יש שבוע השפה הערבית והעברית.
עלימי עבד אלפתאח: אני רוצה לנצל את ההזדמנות שהגעתם לפה לבית ספרנו, להעביר את תחושתי ולספר עד כמה דברים חיוניים פה ולקדם את החינוך לטובת התלמידים והם; מגרש מתאים לספורט, מצויד בכל התנאים המתאימים.
עלימי עבד אלפתאח: חסר לנו גם ..., חסרה גם לנו מעבדה.
עלימי עבד אלפתאח: אנחנו רוצים להודות לכם שהגעתם אלינו ולהודות למנהל בית הספר, מר עלי זחאלקה על כל מאמציו והשפעתו על כל תלמיד ותלמיד.
עלימי עבד אלפתאח: ברוכים הבאים לבית ספרנו.
עלי זחאלקה: אמא, בשם האמהות, בשם ועד ההורים.
רנה עפאנה: אני התבקשתי להכין כמה מלים, לדבר בשם האמהות וועד ההורים.
רנה עפאנה: הכנתי כמה מלים, אבל אני יורדת מזה ואני רוצה להגיד דברים חשובים.
אלכס מילר: הכי חשוב מהלב.
רנה עפאנה: קודם כל, כנציגה של האמהות בוועד ההורים, אני רוצה לברך אתכם על ביקורכם בכפר קרע ובבית הספר יסודי א'.
רנה עפאנה: כפי שכבר הוזכר, בית הספר הוא הראשון שהוקם בכפר ויש הרבה אנשים שסיימו בהצלחה את הלימודים פה וכיום הם מייצגים את הכפר בכבוד בתחומי התעסוקה השונים.
רנה עפאנה: הייתי גאה כשלמדתי באוניברסיטה, הרבה סטודנטים ידעו שכפר קרע תמיד היה מככב באחוזים הגבוהים ביותר בארץ ופעם אמרו לי אפילו בעולם באחוז האקדמאים הגבוה שלו.
רנה עפאנה: אז אני גאה בזה, אני גאה בכפר שלי ובהרבה דברים שאני רואה איך הכפר התקדם מאז שהייתי ילדה ועד היום.
רנה עפאנה: זאת הזדמנות בשבילי לציין את שיתוף הפעולה הקיים בין האמהות ובין ועד ההורים לבין בית הספר.
רנה עפאנה: יש כמה פרויקטים השנה שגם אני אישית הייתי שותפה בהם עם עוד הרבה אמהות.
רנה עפאנה: אתחיל בפרויקט של התזונה הנכונה.
רנה עפאנה: אנחנו, האמהות, היינו עושות הרבה ארוחות בוקר באותיות, כדי להציג את התזונה הנכונה לתלמידים ולאמהות האחרות בעידן השולט של האוכל המהיר.
רנה עפאנה: היו הרבה ימי עיון והרצאות בתחומים שונים, שמיעה ודיבור, ראייה, קריאה, חשיבות הקריאה לגיל הרך ויש עוד פרויקט עבור היגיינה והבריאות של המשפחה והילד.
רנה עפאנה: אני רוצה גם לציין דבר חשוב ולהודות גם לצוות של בית הספר על המסירות שלו ועל הנתינה שלו, איך הם מלווים את התלמיד החדש בכיתה א', עם ההורים.
רנה עפאנה: זה ציון לשבח לצוות המורות של כיתות א' ו-ב', הם מלווים את התלמיד, והן עובדות ומתחשבות באופי ובפחדים שלו ובחרדות שלו בהתחלה.
רנה עפאנה: יש גם כמה נקודות שלצערי הרב כאמא, גם לי יש את הדאגות שלי, כשאני עוברת לפעמים ורואה את התלמידים וגם הילדים שלי משחקים כדורגל בחוץ בחום הכבד, המגרש ללא תקרה, חסר בבית הספר אולם ספורט סגור עם כל הציוד, חסר גם חדר מחשבים שזה דבר חיוני כיום, חיוני שיהיה בכל בית ספר.
רנה עפאנה: לדעתי חסרה גם מעבדה, עם כל הציוד הדרוש.
רנה עפאנה: אנחנו מקווים שהחלום שלנו יתגשם וכל הדברים האלה כבר...
רנה עפאנה: הבן שלי בכיתה ה' ומכיתה א' אנחנו מחכים לדברים האלה שעדיין לא יושמו.
רנה עפאנה: אנחנו מקווים בעתיד לראות את בית ספר יסודי א' תמיד משגשג ומצליח ובראש הרשימה של בתי הספר המוצלחים באזור.
רנה עפאנה: בסוף אני רוצה להודות לכם על הביקור שלכם ואני מקווה שתמיד תעשו עוד ביקורים כאלה.
רנה עפאנה: זה מקרב בין המגזר שלנו למגזר היהודי ובהצלחה לכולנו.
תייסר עבאד: אנחנו, ועד ההורים, גם מודים לצוות בית הספר על שיתוף הפעולה הטוב בין המורים לבין ההורים ותודה רבה לכולם.
לואי מסאלחה: קודם כל אני רוצה לברך אתכם על ביקורכם בכפר שלנו, בבית הספר הזה במיוחד ואצל המנהל הזה במיוחד, תיכף אני אסביר את עצמי.
לואי מסאלחה: קודם כל אני מכבד את עורסאן עידיאת ומר פריד גנאים וכל נציגי המועצה המקומית על הדיון הענייני ששמענו היום והיות ואני לא הולך להאריך בדברים אני רוצה לציין כמה נקודות.
לואי מסאלחה: נקודה אחת, שציין אותה כבוד המנהל, לגבי הערכים.
לואי מסאלחה: הוא דיבר על ערכים ערביים ויהודים.
לואי מסאלחה: אני רוצה להציע לוועדת הכנסת שבעשור הבא יהיה משהו שיקרב בין שני העמים במדינה.
לואי מסאלחה: אני מציע שיהיה משהו בסגנון החכמה היהודית והערבית האיסלמית.
לואי מסאלחה: לדעתי בעניין הפילוסופי אין חילוקי דעות.
לואי מסאלחה: אני, למשל, למדתי את הרמב"ם ואני עומד להרצות עליו עוד כמה ימים, השוויתי אותו עם המוסלמים ומצאתי שהם מדברים אותו דבר.
לואי מסאלחה: לכן אני מציע, היות ואנחנו בעידן חדש, פוסט מודרני, התנועה בעולם הערבי, יש לה השפעות ויהיו לה השלכות על הסקטור הערבי ועל האזור כולו, אני מציע שוועדת החינוך בכנסת תיקח את הנושא הזה ברצינות ותדאג שיהיו תכניות להשרשת הערכים האוניברסליים באזורנו.
אלכס מילר: יש לך משהו כתוב, שאתה יכול לשלוח?
לואי מסאלחה: אני יכול לשלוח.
לואי מסאלחה: המנהל לא אמר לכם, אבל אנחנו תמיד מדברים על זה בצורה אנושית.
לואי מסאלחה: רציתי לציין עוד נקודה, כפר קרע היום הוא הכפר היחידי שהיינו פליטים במשך שנה וחזרנו למדינת ישראל והסתדרנו עם המדינה יפה מאוד, לדעתי, בכבוד, בשוויון והכל.
לואי מסאלחה: אני חושב שאנחנו יכולים להוות דגם בסקטור הערבי איך לחיות ביחד, אנחנו מעלים תמיד נושאים שאנחנו מקדימים את החברה הערבית בכלל, כמו השירות הלאומי, נושא טעון ששווה ויכוח יסודי, עם כל הנציגים הערביים, בצורה מסודרת בעתיד, אבל כל הכבוד שהיה מישהו שהעז להעלות את הנושא השנוי במחלוקת כמו עלי זחאלקה.
לואי מסאלחה: זה לזכותו, לדעתי, אפילו שחלקנו לא מסכימים איתו.
לואי מסאלחה: עצם העובדה שהוא יזם, אנחנו העלינו נקודה שתהווה נושא מרכזי גם לעתידנו במדינה וגם ליחס של המדינה לגבי האוכלוסייה הערבית.
לואי מסאלחה: אני רוצה לכבד את המנהל על זה, על התעוזה שלו, אומץ הלב, ההליכה נגד הרוב, הוא אדם אמיץ מאוד.
לואי מסאלחה: אנחנו לא כולנו מעזים להעלות דברים כאלה.
לואי מסאלחה: אני רוצה גם לצרף את מה שאמר מר פריד גנאים, שאנחנו צריכים גם לקחת את זה בעתיד בצורה מסודרת יותר, מעמיקה, שיהיה קונצנזוס מה אנחנו רוצים מהמדינה ומה המדינה רוצה מאיתנו וזה לזכותו של כפר קרע ושל בית ספר יסודי א' שסוגיות מעין אלה מועלות כאן וזו לא פעם ראשונה בהיסטוריה.
לואי מסאלחה: בהזדמנות אני אסביר את עצמי גם בדברים אחרים.
לואי מסאלחה: אני רוצה לכבד אתכם ותודה רבה.
אלעד שמיר: אני מהאגודה להתנדבות, אני עובד עם עלי בכל הנושא הזה, אני מנהל את כל המערך הערבי בארץ, בשירות האזרחי.
אלעד שמיר: בסופו של דבר, מה שאומרים על הביסוס של זה, וגם אמרתי את זה בוועדת הכנסת, צריך לעגן את זה בחוזר מנהל כללי.
אלעד שמיר: אם זה לא יהיה מעוגן בחוזר מנהל כללי, לא יצטרפו לזה עוד מנהלים.
אלעד שמיר: חוזר המנהל הכללי הוא המסמך החוקי המשרדי שמגן על המתנדבים ומגן על המנהלים ורק ככה זה יוכל להתקדם ולקפוץ רמה.
אלכס מילר: רבותיי, אני רוצה לסכם את הדיון.
אלכס מילר: נתחיל מכך שוועדת החינוך מברכת את ההשקעה האדירה בחינוך שקורית כאן בכפר בכלל וכמובן בבית ספר יסודי א' בפרט.
אלכס מילר: ראינו כאן בבית הספר עד כמה באמת השינויים שעושה המנהל, ועל כך אני מברך אותך, הם יעילים והילדים והמערך החינוכי שהצלחתם להביא לכאן.
אלכס מילר: ראינו כאן במצגת את הנושאים שאתם מעלים על סדר היום, אני חושב שיש הרבה מאוד בתי ספר בישראל שצריכים לקחת דוגמה.
אלכס מילר: באמת על כך מגיע לכם שאפּוֹ וברכות על הדרך.
אלכס מילר: דיברו כאן על אמיץ ולא אמיץ, אני חושב שאתה פשוט מחנך טוב וזה מה שחשוב.
אלכס מילר: וזה צריך כל אחד להיות אצלנו בלב.
אלכס מילר: אנחנו לא נמצאים על בריקדות, רבותיי, אנחנו לא נלחמים כאן על משהו שהוא חסר תקדים, אנחנו בסך הכל מדברים על חינוך טוב לערכים ולעתיד של אותם הילדים שהולכים להיות פה הדור הבא של מדינת ישראל.
אלכס מילר: עם מה שהם יגדלו, ככה הם יהיו, כך הם יתייחסו אליכם כהורים, כך הם יתייחסו אלינו כחברה.
אלכס מילר: מה שהם יקבלו עכשיו, כך הם יהיו גם בעתיד.
אלכס מילר: אז מישהו שיודע לבוא ולתת להם עוד ערך מוסף של ערכים של התנדבות ופעילות, זה דבר מבורך, ותאמינו לי, בסופו של דבר זה נשאר איתם לאורך כל החיים, כך הם ילמדו גם את הילדים שלהם, שצריך לתת ולא מכל דבר לראות תמורה אישית, אלא גם לפעמים להתנדב ולעשות עוד צעד שהוא צעד נוסף לחיזוק החברה.
אלכס מילר: אני פונה למשרד החינוך בנושא של האשכול, לקיים ישיבה, לעדכן אותי בבקשה על תאריך הישיבה, מתי אתם יושבים על כל הסיפור הזה ולהביא למסקנות כי אני כבר קיבלתי החלטה ואני ביקשתי להכניס את אשכול 4 ולמצוא דרך לחלק את זה בצורה חכמה, את הכניסה של המוסדות לתקצוב של 3 ו-4.
אלכס מילר: אם זה לא יהיה תוך שנה כולם, אפשר לפרוס את זה, אפשר לראות איך עושים את זה.
אלכס מילר: אני מבקש שתעדכנו אותי מתי הישיבה ותגידו לשמחון שאני דורש שהישיבה תהיה בהקדם האפשרי איתכם, מי שמבין את השטח, ולא להביא מומחים ממשרד האוצר שימצאו, תאמינו לי, כל דרך איך לא לתת כסף.
אלכס מילר: גם בנושא של השירות האזרחי .
אלכס מילר: אתם אמרתם שאתם הולכים לעשות ישיבה בעניין הזה.
אלכס מילר: גם שם אני מבקש שיהיה עדכון איך אתם הולכים לתת גב לאותם ילדים שנכנסים עם כל המעמד והלחץ שיש, ומה קורה איתם אחר כך, כמה אתם נותנים להם גב.
אלכס מילר: כמו שהם יודעים לתת ולסייע בכיתות שהן כיתות לא קטנות ולעזור לכל ילד וילד, גם המדינה צריכה למצוא דרך לתת להם בחזרה על התרומה שהם נותנים.
אלכס מילר: מבחינתי, רבותיי, מועצת כפר קרע, באמת אתם עושים עבודה נפלאה.
אלכס מילר: אם יש דברים שאתם צריכים שאנחנו יכולים לסייע, חוץ מאשכול 4, תפנו, אנחנו נעשה כאן סיור במחוז חיפה, כמו שהזמנתם, אנחנו נתאם עם כמה בתי ספר, נעשה יום שלם סיבוב נוסף ונראה איך הדברים משתנים.
אלכס מילר: ושוב, ברכות על ההישגים, על הערכים ועל כל דבר שאתם עושים כאן.
אלכס מילר: מחנה מעפילים עתלית
עומרי שלמון: ברוכים הבאים.
עומרי שלמון: אנחנו מאוד מאוד שמחים שאת הרעיון שהעלית בפברואר בישיבת ועדת החינוך שקדמה ליום המעפיל באולם המרכזי, הצלחתם לקיים והגעתם לכאן לעתלית.
עומרי שלמון: אנחנו הזמנו כמה מאנשי המועצה.
עומרי שלמון: יש פה את דר' דודיק טוקר שהוא יושב ראש ציבורי בהתנדבות של ועדת החינוך של המועצה לשימור אתרים, איש משרד החינוך במשך שנים רבות וכשהוא היה מנהל מִנהל החינוך ההתיישבותי למעשה שיתפנו הרבה מאוד פעולה בכדורי, במקווה, בעיינות ובמקומות אחרים.
עומרי שלמון: דר' עופר בורד, מיחידת המוזיאונים של משרד הביטחון.
עומרי שלמון: אנחנו בשיתוף פעולה הרבה שנים וסימביוטי בשנים האחרונות וחבר ועדת החינוך הציבורית שלנו.
עומרי שלמון: דקלה ליאני, עוסקת בכל נושא ההשתלמויות והקורסים.
עומרי שלמון: אלעד, מנהל מחלקת החינוך.
עומרי שלמון: חומי נובנשטרן, סמנכ"לית במועצה לשימור אתרים.
עומרי שלמון: זהבית רוטנברג, מנהלת האתר, עובדת באתר מיום הקמתו ובשנים האחרונות מנהלת מאוד מוכשרת של האתר המעניין והמורכב הזה ואיריס הרפז, הדוברת שלנו.
אהרן הלוי: אפשר להציג את עצמנו?
אהרן הלוי: אני אהרן הלוי, מנהל מִנהל חברה ונוער במשרד החינוך מחוז חיפה.
לאה יגור: מפקחת.
לאה יגור: באנו שנינו מטעמה של רחל מתוקי, מנהלת המחוז, אני המפקחת של בתי הספר של חוף כרמל.
אלכס מילר: אז אתם כאן לביקור שוטף של הילדים?
אהרן הלוי: אנחנו שותפים גם לפרויקט מאוד חשוב של 'להיות אזרח' עם תעודת זהות.
אהרן הלוי: מביאים לפה את שכבות כיתות י', עושים פה אירועים ומחלקים להם גם תעודות זהות.
עומרי שלמון: כמו שציינתי, בשנים שאנחנו פעילים כאן, מאמצע-סוף שנות ה-80, למעשה מיתגנו את המקום הזה ונשאבנו לשם כאתר הלאומי לנושא ההעפלה.
עומרי שלמון: אומר תמיד הנשיא שלנו, שלמה הלל, שלמעשה הכריזו על המדינה בכ"ט בנובמבר, ב-47', באו"ם, על הנושא של ההעפלה.
עומרי שלמון: זאת אומרת היו איזה כמה רגעים שהעולם ריחם על היהודים, ראו את הסרטים שצלם יהודי אמריקאי, נדמה לי, צילם וגם רשת צרפתית והתמונות האלה הגיעו לכל העולם ועשו את שלהם ושהאודים העשנים האחרונים מהשואה הנוראית מאירופה, למעשה אין להם מדינה, ואז התקבלה החלטה והיום כל חוקר יגיד לך שזה הגורם המרכזי שהביא להחלטה הזאת.
יהודית גידלי: יש חילוקי דעות, העיקר שאנחנו פה.
עומרי שלמון: ומכאן גם האחריות הגדולה שיש לנו כמובן על המקום הזה, שהיה מחנה של מעפילים.
עומרי שלמון: כאן אתה מגיע ונוגע בדבר, בגדרות, בצריף אחד שנשאר מקורי והיתר משוחזר באופן מדויק ואנחנו פועלים כאן עוד עם המנהל הכללי הקודם, יוסי פלדמן, ואנחנו ממשיכים את המשנה הזאת, לגרום לכך שזה יהיה האתר הלאומי לנושא ההעפלה.
עומרי שלמון: נעשו פעולות מגוונות מאוד במהלך השנים, זה גם קליטת קהל, זה גם ביקורים, אנחנו נראה חלק מהדברים, זה תכניות חינוכיות, זה האונייה שהבאנו ונראה אותה יותר מאוחר.
עומרי שלמון: כל זה תומך בסיפור עצמו שהליבה שלו זה למעשה הסיפורים של המעפילים, וזה מה שנקרא 'בנתיבי ההעפלה', מרכז התיעוד הלאומי לנושא ההעפלה.
עומרי שלמון: שוב, אנחנו הגורם היחידי בארץ שעוסק בזה בצורה כל כך רחבה, יש לנו עדויות של למעלה מ-20,000 מעפילים.
עומרי שלמון: היו בסך הכל 120,000-130,000 ועוד כמה אלפים שעסקו בארגון.
עומרי שלמון: אנחנו מדברים למעשה מ-34', כשהתחילו הרוויזיוניסטים, ועד הקמת המדינה.
עומרי שלמון: זה היה מפעל אדיר שהראה גם את היכולת של המוסדות הציוניים להתארגן.
עומרי שלמון: זה היה ארגון, ירדו שם עד לרמת ליטר המים והביאו בהרבה מאוד נחישות הרבה מאוד עולים לארץ, חלקם הגדול היה כאן במעצר או במדינות מעבר לים התיכון.
עומרי שלמון: אחרי ההשקעה והאהבה והמסירות לאין גבול שמשקיעים כאן, אנחנו מביאים את זה למקום הראוי.
עומרי שלמון: המקום הראוי הוא פעמיים; פעם אחת זה להעצים בצורה משמעותית ביותר את מרכז הציוד הזה, שאנחנו נראה ממנו דוגמיות, שהוא דבר יוצא מן הכלל.
עומרי שלמון: הוא חשוב, הוא חשוב לתלמידים, להנחלה, למשפחות, לחיילים, לעולים חדשים, שזה ודאי נושא שמאוד מדבר אליך, לחוקרים, לתלמידים שבאים ועושים עבודות גמר, לסטודנטים.
עומרי שלמון: לכל איפה שתשים את החוד של העיפרון, הנושא הזה הוא מרתק.
עומרי שלמון: השאלה הגדולה, איך את הנושא הזה אתה חושף אל הקהל ומביא אותו דרך מערכת החינוך, שהיא מערכת מסודרת ומאורגנת והיא מחזיקה, תודה לאל, מאות אלפי תלמידים, אל המקום הזה כביקור חובה שהוא חובה נעימה.
עומרי שלמון: זאת אומרת מי שמגיע לכאן עובר חוויה, זה לא מסע כומתה או מסע אלונקות שכולם מזיעים בו, אלא הוא בא לפה, נוגע בדבר ועובר חוויה, והשאלה הגדולה באמת איך, על בסיס הקשר הנפלא שבו מחוז חיפה תיארו בפניך, מעצימים את זה לכלל הארץ.
עומרי שלמון: מדובר על מקום שהלוקיישן שלו הוא מהמעולים במדינה, הוא בקצה כביש 2, מכל מקום אתה מגיע בזמן קצר מאוד, אתה יכול להגיע לפה גם עם רכבת, עם אמצעים כאלה ואחרים, יש גם משפחות, ביקרו כאן אלפי מבקרים ביום העצמאות בתכנית הזאת שראית חלק ממנה שהממשלה החליטה לפתוח את 63 אתרי המורשת חינם באתרים הללו.
עומרי שלמון: פה היו---
זהבית רוטנברג: 1,300 עברו הדרכה וכמה מאות ש---
עומרי שלמון: בין אחת לשתיים, דרך החדשות, עצרנו את הכניסה.
עומרי שלמון: זרמו לפה המונים, זו היתה הצלחה יוצאת מן הכלל.
עומרי שלמון: זה הדבר האחד, שהוא אתגר ואותו צריך לעשות עם מערכת החינוך וזה למעשה מה שאתה הנחית בתום הישיבה שלך בכנסת.
עומרי שלמון: הנושא השני הוא מרכז המידע, מרכז התיעוד הזה, כאשר, אמרתי כבר היום, אנחנו לא יודעים כמה מעפילים נותרו.
עומרי שלמון: לבטח, תודה לאל, לרובם יש משפחות והם הצליחו אחרי כל מה שהם עברו גם להקים משפחות ולהוליד ילדים.
עומרי שלמון: אפשר, סטטיסטית, להעריך כמה מעפילים נותרו חיים.
עומרי שלמון: הם כבר בני 70 ו-80 ומתקרבים ל-90, יש גם קצת בעיה של זיכרון וריכוז, אבל אנחנו רוצים להגיע אליהם, לתעד אותם, לקבל מהם את הסיפור שלהם ואת התעודה שלהם ואיזה ציור שהם עשו ואיזה יומן שהם כתבו ואיזה חתיכת עץ שהם גילפו מזה איזה משהו תוך כדי המעצר.
עומרי שלמון: ואם לא להגיע אליהם, אז לבני משפחתם מדרגה ראשונה, אל הילדים, אל הנכדים, וזה מבצע שהמדינה חייבת להרים אותו.
עומרי שלמון: אנחנו ערוכים לעניין הזה, מבחינת התשתיות שיש לנו כאן
עומרי שלמון: אנחנו היום למעשה מחדשים כאן או משדרגים כאן באופן משמעותי ומשנים לגמרי את מערכת המחשוב.
עומרי שלמון: המערכת הישנה היא בפול קפסיטי ולמעשה כבר גמרה פחות או יותר את חייה, אנחנו עכשיו בעיצומו של תהליך לשדרוג המערכת הזאת ברמה הגבוהה ביותר.
עומרי שלמון: יש לנו גם מימון חלקי לפרויקט הזה ואנחנו מגרדים מכל מקום ומקום, כי הדבר הזה הוא כל כך קריטי והוא כל כך חשוב.
עומרי שלמון: יש לנו גם תורם פרטי ותהיה פה הנהלת חברת עמידר מחר ואני שם למנהל הכללי של עמידר על השולחן שחזור של צריף, שיהיה מרכז המידע הזה, ואני מקווה שהוא ירים את הכפפה ונצטרך לגייס גם כסף ממשלתי וגם כספים של תרומות.
עומרי שלמון: יש לנו גייסת של תרומות שאמונה על הדבר הזה.
עומרי שלמון: זאת אומרת זו מערכת אקולוגית שלמה שבאה לתמוך תשתיתית בפריצה.
עומרי שלמון: ופה אנחנו צריכים מאוד מאוד את עזרתך הרבה.
עומרי שלמון: אחד, מול מערכת החינוך.
עומרי שלמון: אני חושב שהיא בשלה לכך והיא המערכת שיכולה להביא לכאן את התלמידים ואת מערכת החינוך, והפעם השנייה זה באמת לראות איך אנחנו מייצרים כאן תשתית חזקה לנושא של התיעוד.
עומרי שלמון: אתה תראה בעוד כמה דקות מספר דוגמאות שפשוט העור מתכרכם, כי אלה דברים מאוד מאוד...
עומרי שלמון: בסוף זה הכל סיפורים אישיים, בונים פה דרמה מאוסף של סיפורים אישיים.
עומרי שלמון: אתה, כעולה חדש ישן, בוודאי ער לזה דרך הבית ודרך ההורים, ואנחנו כבני הדור השני בארץ הזאת שנולדנו בחלקנו לניצולי שואה מרגישים באמת את הכובד ואת החשיבות של לקום בבוקר ולעשות את העבודה הזאת.
עומרי שלמון: העזרה שלך היא קריטית.
אלכס מילר: בעצם אותם הדברים שאנחנו העלינו בדיון נשארו אותם הדברים.
אלכס מילר: צריך לבדוק ולשמוע תשובות מכל הגופים.
אלכס מילר: אני לא יודע איפה הדברים עומדים מבחינת הביקורים כאן, אם משרד החינוך ייצא באיזה שהיא מכסה לביקורים, מה קורה עם תכניות, עם תגלית וכל הגופים האלה, אם הם מגיעים לכאן או לא מגיעים לכאן.
אלכס מילר: אלה הגופים שאחראים היום על ביקורים בכל המקומות שהם מוזיאונים וכדומה.
אלכס מילר: מבחינתי כן חשוב שתצא החלטה בתקצוב של מערך המידע.
אלכס מילר: צריך לבדוק מי הממונה על הסיפור הזה ועד כמה אפשר לגייס תקציב, אם זה מאטצ'ינג מולכם, מול תורמים, מול כל מיני גופים, או... אני מוכן באמת להוציא שוב מכתב למשרד ראש הממשלה, אם הם יכולים למצוא דרך לעשות ישיבה ולסייע.
אלכס מילר: גם משרד החינוך, צריך לראות מה העניין.
אלכס מילר: אם משרד החינוך יכול לעדכן אותי מבחינת הביקורים, ההקצבות ו---
אהרן הלוי: כן, אני אעדכן קצת
יהודית גידלי: אתם במאה אתרי מורשת?
עומרי שלמון: מה שאומר חבר הכנסת מילר, זה חלק מזה, זה החל מפרויקט מורשת שרץ במשרד ראש הממשלה.
עומרי שלמון: עוד לא היתה החלטה בממשלה בעניין הזה.
אהרן הלוי: אני חושב שהאתר הזה הוא אתר, מבחינת משרד החינוך, מאוד מאוד חשוב.
אהרן הלוי: מכיוון שאני אחראי גם לנושא השל"ח במערכת החינוך של מחוז חיפה, מגיעים לפה אלפי תלמידים כחלק ממערכת הטיולים של משרד החינוך, מכיתה א' עד י"ב.
אהרן הלוי: יש את הנקודה שהזכרתי קודם, מה שנקרא קבלת תעודת זהות, 'להיות אזרח', זה פרויקט שאנחנו עוסקים בכיתות י' במהלך שנה ובסיום התהליך החינוכי הרבה בתי ספר מגיעים לפה.
אהרן הלוי: לפני שבועיים היה פה בית ספר ליאור בק, שכבה שלמה של הורים, מורים ותלמידים.
אהרן הלוי: היו פה אלפי אנשים באירוע יפה שהתחיל משעות הצהריים ונמשך עד שעות הלילה.
אהרן הלוי: בסיומו של האירוע חילקו להם תעודות זהות.
אהרן הלוי: אנחנו עושים את זה ביחד עם משרד הפנים.
אהרן הלוי: יש נקודה שחלק מבתי הספר עושים אותה וזה יפתיע אתכם, המסעות לפולין.
אהרן הלוי: הם חוזרים מהמסע לפולין ומה שנקרא 'משואה לתקומה', הם מגיעים לפה עם ההורים שלהם ומסיימים את המפעל הזה של המסע לפולין בתקומה של עם ישראל, הקמת המדינה, העפלה וכל מה שקשור לזה.
עומרי שלמון: את זה אנחנו עושים גם עם הצבא, עם הפרויקטים של 'עדים במדים'.
עומרי שלמון: לי יצא פעמיים להשתתף, גם כמפקד צוות במשלחת.
עומרי שלמון: כרגע זה לא לכולם, יש סדר גודל של בין 4,000 ל-5,000 קצינים ונגדים בקבע שעושים את המסע הזה, וסיכמנו עם קצין חינוך ראשי שסגירת המעגל תהיה כאן בעתלית.
עומרי שלמון: הם באים לפה לארבע שעות, ובמקום שיחלקו להם תעודות ואת מפקד הסיום הזה באולם בנתניה, עם כל הכבוד, הם עושים את זה כאן בעתלית וזו הצלחה גדולה מאוד.
אהרן הלוי: אני רוצה לציין שהמקום הזה באמת מאיר פנים, מאפשר פעילויות שונות, כמו שהסברתי עכשיו את הסיפור של סיום התהליך החינוכי-ערכי של 'להיות אזרח'.
אהרן הלוי: היה פה אירוע של אלפי אנשים והמקום קיבל אותם בצורה יוצאת מן הכלל.
אהרן הלוי: זאת חוויה גדולה.
אהרן הלוי: אנחנו עושים מעת לעת סקרים של מה חווים הילדים באתרים שהם מבקרים ומה שאנחנו שומעים מהפעילות של השל"ח שהם חווים פה חוויה יפה מאוד.
אהרן הלוי: המקום משתדרג כל הזמן, הנושא של מחשוב וכולי וכולי.
אהרן הלוי: אני גם אישית באתי לפה עם המשפחה ויש פה גם משפחות שמגיעות וזה אתר מאוד מאוד מסביר פנים ומקבל ואנחנו שמחים להמשיך את הפעילויות של מערכת החינוך פה באתר.
זהבית רוטנברג: אני רק רוצה לומר שאני חושבת שהיתרון של המקום, קודם כל מבחינת שטח הוא מאוד מאוד גדול, הנושאים שהוא נוגע בהם הם כל כך רבים, שאנחנו יכולים לעשות התאמה לצרכי המזמין, לצורך העניין בתי ספר, עם פעילויות מאוד מיוחדות.
זהבית רוטנברג: יש לנו את הסיור הקבוע, אבל הוא מאוד משתנה בעקבות ה... אם הם מגיעים מעיר מסוימת, אנחנו נמצא מעפילים או פעילים מאותה עיר.
זהבית רוטנברג: יש התאמה.
זהבית רוטנברג: מאוד חשוב לנו שזה לא יהיה רק סיפור שאנחנו נואמים להם, אלא שהם יתחברו.
זהבית רוטנברג: לנוער מחוץ לארץ, לדוגמה, מאוד חשוב לנו שזה לא רק סיפור של הארץ ישראלים, אלא זה סיפור כלל יהודי.
זהבית רוטנברג: אני חושבת שההשקעה שלנו בתוכן היא מאוד גדולה ובמובן מסוים השמים הם הגבול.
זהבית רוטנברג: לדוגמה מחר, יש לנו בו זמנית 12 אוטובוסים שעושים מבצע העפלה.
זהבית רוטנברג: אלה ילדים מכיתות ה'-ו'.
זהבית רוטנברג: יש לנו אירוע בבמה, בדרך אנחנו נראה, זה מתחם גדול, של סיום כיתות ו' שהוא קשור לתוכן, והיה לנו אירוע של קרוב ל-200 איש של פו"ם (מכללה לפיקוד ומטה) שעושים פה גם אירוע של סיור וגם דיונים וגם הרצאות כמה שעות, והכל יכול להשתלב יחד עם נכונות, ואנחנו בהחלט רואים בזה שליחות.
עומרי שלמון: יש פה סדר גודל של 70,000-65,000 מבקרים בשנה.
עומרי שלמון: זהבית, עם הצוות שיש לה היום, יכולה גם להגיע לרבע מיליון, בלי הגדלה.
עומרי שלמון: זאת אומרת התשתית היום ערוכה לקליטה של 250,000-200,000 בלי בעיה.
עומרי שלמון: זאת אומרת זה לא מחייב את המדינה, את המועצה, להביא לפה מערכת שלמה של מדריכים ומנהלים וסגנים וכולי.
עומרי שלמון: על בסיס הקיים היא מסוגלת לקלוט את המספר הזה של האנשים, השטח הוא עצום, הנושא הוא עצום והיא יודעת גם לקבל אותם לפי...
אלעד בצלאלי: שר החינוך יצא לפני שנה בתכנית 'תרבות ישראל ומורשתו'.
אלעד בצלאלי: התכנית הזאת מדברת ספציפית על אתרים מהסוג הזה.
אלעד בצלאלי: אם יורשה לי לצטט, 'תלמידים ילמדו על הרמב"ם, רש"י, הרצל, בן גוריון וז'בוטינסקי ואחרים.
אלעד בצלאלי: התלמידים יסיירו באתרי מורשת המשקפים את תולדות הציונות'.
אלעד בצלאלי: אלה דברים של שר החינוך.
אלעד בצלאלי: יש יכולת, יש מסגרת, בואו נבנה תכנית ייעודית, לא משהו באוויר, תכנית ייעודית שמכוונת, נסיים את הפעילות באתר כזה או באתרים אחרים, נבנות תכניות כאלה כבר בתוך משרד החינוך השנה, כאלה שמשלבות את מוזיאון בגין, אני לא בטוח שהם עשו את זה בשיתוף מוזיאון בגין, בן גוריון, היכל העצמאות.
אלעד בצלאלי: נכתבו תכניות, אפשר לעשות את זה גם פה ויש עוד אתרים שאפשר לעשות את זה בהם וכדאי לקדם את זה.
איריס הרפז: אני רוצה להגיד רק עוד דבר אחד.
איריס הרפז: אני חושבת שאם תצא היום קריאה של יושב ראש הוועדה, לזמן דיון מיוחד עם שר החינוך, בנושא של אנחנו משלבים את אתרי המורשת---
עומרי שלמון: ההצעה היא לקיים את זה במשרד ראש הממשלה.
אלכס מילר: אנחנו כבר עשינו דיון לפני כמה שבועות ואנחנו כאן היום.
אלכס מילר: אנחנו יכולים להזמין את שר החינוך, הוא מוזמן לכל ישיבה של ועדת החינוך, אבל אנחנו לא מביאים את שר החינוך.
אלכס מילר: מי שיכול להביא אדם כזה או אחר בצו הבאה זה רק הוועדה לביקורת המדינה.
עומרי שלמון: אין לנו שום ידע בתחום הזה.
אלכס מילר: אני לא חושב שזה נושא שאנחנו נשתף פעולה עם חבר הכנסת , להביא את שר החינוך בצו הבאה לוועדת החינוך בנושא של עתלית.
אלכס מילר: אני בטוח שהוא מכיר את העניין הזה וגם מבחינתו מה שהוא יכול לעשות הוא עושה.
אלכס מילר: כמובן שאנחנו יכולים להמליץ על כל מיני רעיונות וכולי שאפשר לעשות, אבל זה תלוי ברשות המבצעת, משרד ראש הממשלה, ואנחנו נתייחס גם לזה בסיכום.
אהרן הלוי: אני רוצה להציע, ברשותך, משהו.
אהרן הלוי: למשרד החינוך יש כל שנה דגשים.
אהרן הלוי: שנה שעברה היה דגש, עולים לירושלים.
אהרן הלוי: העלינו חצי מיליון תלמידים לירושלים, מפעל של שר החינוך.
אהרן הלוי: למה את צוחקת?
איריס הרפז: אני פשוט לא ידעתי על זה.
אהרן הלוי: חצי מיליון תלמידים העלינו לירושלים השנה.
אהרן הלוי: זה היה מפעל בדגש על...
אהרן הלוי: זה יעד של משרד החינוך, 1 מ-11 יעדים.
אהרן הלוי: זה היה היעד וביצענו אותו.
אהרן הלוי: משרד החינוך, מינהל חברה ונוער ביצע.
אהרן הלוי: העלינו תלמידים מכיתות ג', מכיתות ה', מכיתות י', לירושלים, במימון חלקי של משרד החינוך, אוטובוס מול אוטובוס.
אהרן הלוי: אני חושב, אדוני היושב ראש, אולי לדבר עם שר החינוך וזה יהיה אחד הדגשים, כמו שאתה אמרת, בעניין של מקומות כמו המקום הזה.
אהרן הלוי: אם זה יהיה דגש, כולנו נתגייס לזה.
אלכס מילר: רבותיי, כולנו מבינים את הרציונל, אבל יש המון מקומות בארץ, כולם במסגרת של פעילות, כל אחד בתחומו.
אלכס מילר: אם אני מגיע למוזיאון הרצל, הם אומרים 'בוא נכניס את כל הילדים למוזיאון הרצל', אם אני מגיע לעתלית, אז...
אלכס מילר: בסופו של דבר אנחנו גם רוצים שהילדים ילמדו---
אלעד בצלאלי: יש דרך לפתור את זה.
אלעד בצלאלי: הם בונים תכניות רחבות ואז בית הספר בוחר את היעד.
אלכס מילר: צריך להבין את המטרות.
אלכס מילר: אם רוצים והמטרה היא שכמה שיותר ילדים ממשרד החינוך זו מטרה מסוימת, אם רוצים מטרה אחרת, אז צריך לחשוב, כי התקציב הוא תקציב מסוים שאפשר להשתמש בו לטובת העניין הזה.
אלכס מילר: הממשלה צריכה להחליט, מבחינתי הם צריכים לתת איזה שהיא הזרקה של תקציב לנושא שבעתלית אומרים שהוא בסדרי עדיפויות.
אלכס מילר: קובעים את סדרי העדיפויות, היום סדרי עדיפויות זה מערך מידע?
אלכס מילר: אין בעיה, צריך להזרים.
אלכס מילר: אין פה יותר מדי מאטצ'ינגים שאפשר לעשות, זו לא עיריית ירושלים שיודעת גם לעשות מאטצ'ינג שלה, זה מקום הרבה יותר קטן, צריך לראות איך באמת אפשר לבוא ולפגוע במטרה.
אלכס מילר: חצי מיליון אנשים אתם תכניסו לכאן?
אלכס מילר: צריך לקחת בפרופורציות.
אלכס מילר: יכול להיות שאנחנו צריכים למקד את זה באזורים מסוימים, יכול להיות שצריך ל...
אלכס מילר: אבל כן צריכה להיות תכנית מסודרת לכמה מקומות בישראל שקובעים שבמסגרת חייו של אותו צעיר, נגיד עד סיום הצבא, שהם מבקרים כאן.
אלכס מילר: צריך לקבוע סדרי עדיפויות ומשרד החינוך ושאר המשרדים צריכים שתהיה להם מדיניות ברורה כלפי כל מקומות המורשת שיש לנו בארץ.
עומרי שלמון: יצאנו לעבוד.
זהבית רוטנברג: כאן זה אחד הפרויקטים הכי הכי חשובים למחנה.
זהבית רוטנברג: זה הופך מהרצאה היסטורית למחנה לחיבור לסיפור אישי והסיפור האישי פה הוא באמת משהו בלתי רגיל.
זהבית רוטנברג: הדינמיות שמגיעות לכאן קבוצות, בעיקר של מבוגרים, או אפילו תלמידים שמגיעים עם סבא/סבתא שהיו מעפילים ותוך כדי הם עומדים פה כשהכיתה נמצאת ומספרים את הסיפור, ואנחנו רושמים ומתעדים.
זהבית רוטנברג: היום היתה קבוצה מהזורע, קבוצה של מבוגרים.