GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רמי הופנברג: אין כיתות מרוכזות של עולי אתיופיה, חס וחלילה.
ניצן הורוביץ: אז אני רוצה להיות רגוע שאתם באמת דואגים שכך יהיה.
יצחק ברוורמן: למרות שאנשי החינוך אומרים שזה לא טוב, כולל במשרד.
יצחק ברוורמן: האנשים פה לא מדברים ולא מזכירים את טובת הילד.
אלכס מילר: תגיד לי, אתה נוהג בעירייה שלך לקחת זכות דיבור לעצמך?
יצחק ברוורמן: אנחנו לפעמים חייבים לומר את הדברים שהם חשובים.
יצחק ברוורמן: ..
ניצן הורוביץ: אדוני, אני רוצה לסיים בבית ספר "גורדון".
ניצן הורוביץ: אני לא רוצה להיכנס פה לפוליטיקה כי היו פה, בא נגיד בעדינות, נימים פוליטיים בדיון הזה.
ניצן הורוביץ: אני לא רוצה להיכנס לזה, אני רוצה להגיד דבר פשוט: - -
מרינה סולודקין: גם מהאופוזיציה.
ניצן הורוביץ: אמרתי שאני לא רוצה להיכנס, אני רוצה לדבר לגופו של ענין.
ניצן הורוביץ: אם יש בית ספר, לצורך הענין בית ספר "גורדון", שיש בו הישגים לימודיים והוא גם מקבל תקציבים מיוחדים מטעם כזה או אחר, אני רוצה שההטבות והתקציבים שניתנים לבית הספר הזה יינתנו לכל בתי הספר.
ניצן הורוביץ: אני לא מקבל, ואני לא חושב שאנחנו צריכים לקבל מצב שבו בית ספר אחד יקבל יותר מבית ספר אחר כי ככה וככה.
ניצן הורוביץ: אגב, כשבאים בשביל לקבל את הכסף, אז זה כן משפחות עולים והכל בסדר אבל כשבאים לדבר אחר אז אומרים: זה לא עולים ותתייחסו לזה כמו ילדים מכל בית ספר אחר.
ניצן הורוביץ: אז אם זה ילדים כמו כל בית ספר אחר, שכל בתי הספר בפתח תקווה יקבלו את מה שבית ספר "גורדון" מקבל.
ניצן הורוביץ: זה הכל.
ניצן הורוביץ: אני חושב שזה צריך להיות העיקרון - -
קריאה: תשנה את החוק.
ניצן הורוביץ: - - אם יש יום לימודים ארוך בבית ספר מסוים - -
קריאות: אתה רוצה לשנות - -
אלכס מילר: תירגעו.
ניצן הורוביץ: חברים, תנו לי לסיים.
ניצן הורוביץ: אני חושב שכאן לא יכולים להיות חילוקי דעות על העיקרון שאם יש למשל בית ספר שמקיים יום לימודים ארוך, וההורים, לצורך הענין, משתתפים בכך וכך שקלים, לא ייתכן שבבית ספר אחר שמקיים יום לימודים ארוך ההורים ישתתפו בפי שלושה כך וכך שקלים.
ניצן הורוביץ: לא נראה לי ראוי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בעיה של מי זה?
ניצן הורוביץ: לא נראה לי ראוי שתהיה אפליה בין בתי ספר באותה עיר.
יצחק ברוורמן: למה דווקא הבית ספר הזה מקבל את זה?
ניצן הורוביץ: רגע, אז אני מציע גישה כזאת: - -
קריאות: הם לא נותנים לי לדבר.
קריאות: אני מוכן לדבר.
קריאות: בואו נדבר.
ניצן הורוביץ: חברים, אני לא רוצה לקחת שום דבר משום בית ספר ולא רוצה לקחת מבית ספר "גורדון" שום דבר.
מרינה סולודקין: למה לא? לסגור.
ניצן הורוביץ: אני רוצה שמה שבית ספר "גורדון" מקבל, יקבל גם בית ספר אחר כדי שגם הוא בבחינות המיצ"ב - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אולי המורים בבית ספר "גורדון" עובדים בדרך שונה קצת?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אולי מורים בבתי ספר אחרים ילמדו אחרת, למשל?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: חשבת על זה?
יצחק ברוורמן: על סמך מה זה נאמר?
אלכס מילר: איפה הסדרנים?
אלכס מילר: עוד פעם הוא מתפרץ, הוא יוצא מכאן.
ניצן הורוביץ: אדוני היושב ראש, אני מבקש בענין הזה לא להלך אימים על עיריית פתח תקווה.
ניצן הורוביץ: אני לא חושב שעיריית פתח תקווה מבקשת להפלות ציבור מסוים.
ניצן הורוביץ: זה לא נראה לי שזה המצב פה.
ניצן הורוביץ: אני אומר את זה בעדינות, שלא נראה לי שעיריית פתח תקווה היא זאת שמנסה להפלות בין תלמידים.
אלכס מילר: איך נוצר מצב כזה?
יצחק ברוורמן: אבל יש 17 בתי ספר כאלה בכל הארץ.
אלכס מילר: חבר הכנסת ניצן הורוביץ, עד כמה אתה יכול להיות תמים.
אלכס מילר: יש מישהו שאחראי על החינוך, על הרישום?
אלכס מילר: ברגע שנוצר מצב כזה או אחר הוא צריך לקחת אחריות.
ניצן הורוביץ: את בתי ספר שהם חד-ממדיים, ואני מצדיק את החלטת שר החינוך לסגור את בית הספר "נר עציון", ואני מבקש שגם בכיתות שבהם ישובצו התלמידים האתיופים לא יהיה שיבוץ עדתי בכיתות מסוימות.
ניצן הורוביץ: ולגבי בית ספר "גורדון" בפתח תקווה אני מבקש שההטבות שניתנות לבית הספר ויפה שהילדים שם מקבלים אותן, יקבלו אותן בכל בתי הספר כדי שיהיה שוויון.
קריאה: תהיה מבורך.
אלכס מילר: חבר הכנסת דנון.
דני דנון: תודה רבה אדוני היושב ראש.
דני דנון: אני, כיושב ראש ועדת העלייה והקליטה סיירתי בבית ספר "נר עציון".
דני דנון: מנהלת המחוז היתה ועוד חברים רבים היו.
דני דנון: כששאלנו את הילדים יוצאי אתיופיה אחרי כל הדיבורים: אתם רוצים ללמוד עם ילדים יוצאי אתיופיה או עם ילדים אחרים?
דני דנון: התשובה היתה: אנחנו רוצים ללמוד עם הפרנג'ים.
דני דנון: ככה אמרו לנו.
דני דנון: וכשאנחנו קיימנו דיון המשך בכנסת ישראל, ויש פרוטוקול, פניתי למשרד החינוך - -
מרינה סולודקין: דני, פרנג'י אני לא מבינה.
מרינה סולודקין: ...
דני דנון: פרנג'י זה לבן.
דני דנון: פנינו למשרד החינוך, אנשי העירייה ישבו בדיון ואמרתי להם:
דני דנון: אם עכשיו יוצא פה צו ממשרד הבריאות שיגיד שיש בעיה תברואתית ואי אפשר לפתוח את בית הספר, מה תעשו?
דני דנון: בפרוטוקול של הכנסת.
דני דנון: התשובה שקיבלתי: הילדים לא יוכלו ללמוד, אי אפשר לפזר את בית הספר.
דני דנון: ככה אמרו לי נציגי עיריית פתח תקווה בדיון.
דני דנון: ותראו, הפלא ופלא.
דני דנון: בעקבות החלטה מנהיגותית של שר החינוך פירקו את בית הספר והילדים, נמצא להם פתרון ואני מברך על כך.
דני דנון: אבל כשאנחנו הבאנו את הדברים, ואני מרגיש פה כמו חבר מועצה.
דני דנון: אלכס, אני לא יודע אם אתה היית חבר מועצה, אני לא הייתי חבר מועצה אבל אני רואה פה את ההתנהלות.
דני דנון: מועצת פתח תקווה הגיעה לכנסת.
דני דנון: אני פונה פה לאדוני ראש העיר ולאנשי החינוך מעיריית פתח תקווה: קחו אחריות.
דני דנון: לא סתם כל הדברים האלה מגיעים לפתחנו כל לפעם.
דני דנון: קחו אחריות על הדברים האלה, תנהלו אותם כמו שצריך ושלא כל פעם הפיצוצים האלה יגיעו דווקא מכם כי אני איבדתי את האמון בכם.
דני דנון: ברגע שאמרתם לי: אנחנו לא יכולים לפזר את בית הספר, אי אפשר, ואני רואה שבית הספר פוזר, אני מבין שיש פה בעיה.
דני דנון: זאת אומרת שמישהו פה לא אמר אמת.
דני דנון: לכן, אני פונה אליכם היום: קחו אחריות גם בנושא של בית ספר "גורדון", תובילו את המהלכים האלה כי יש לכם גיבוי מלא ממשרד החינוך, שלא אנחנו פה, בוועדת החינוך ובוועדת העלייה והקליטה נבוא לעוד סיור, נקיים עוד דיון.
דני דנון: זאת האחריות שלכם.
אלכס מילר: חברת הכנסת ברקוביץ, בבקשה.
אלכס מילר: לאחריה, חברת הכנסת סולודקין.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אדוני היושב ראש, אני רוצה להגיד גילוי נאות, אני לא מישראל ביתנו, אני מקדימה.
אלכס מילר: אף אחד לא מושלם, גברתי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למרות זאת.
זאב אלקין: רגע, אני שכחתי, אני גם לא, למען הסר ספק.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש פה עוד אחד לא מושלם, זה זאב אלקין, שהוא מהליכוד.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני ומרינה מקדימה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא חושבת שהטענה שהבעיה מטופלת על ידי ישראל ביתנו היא נכונה ואני מבקשת להפריך אותה מיידית.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: דבר שני, לפני שאני מתחילה לדבר, רציתי להגיד שיושב ראש ועד ההורים של בית הספר אמר שהוא נמצא פה דור שביעי בארץ, נכון?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זאת אומרת, זאת הפרכה נוספת של העובדות שאתם מדברים, שהיא פשוט לא נכונה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: עכשיו אני רוצה להגיד לכם משהו שנשמע לי מאוד אבסורדי: כל הילדים האלה, שאנחנו מדברים עליהם, הם ילידי הארץ.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ותראו איזו צביעות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יושב לידי חבר הכנסת ניצן הורוביץ, שבכל הזדמנות שרצו לגרש מכאן את ילדי העובדים הזרים הוא יצא ואמר: הם ישראלים, הם נולדו פה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הרי הם לא מכירים שום דבר חוץ ממדינת ישראל.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל תראו זה פלא.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כשאנחנו מדברים אתך, אדוני, חבר הכנסת ניצן הורוביץ, ילדי עולים מחבר המדינות הם הפכו לאיזה שהוא סקטור פתאום.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: עובדים זרים, אנחנו נשמור עליהם בחירוף נפש אבל העלייה שהגיעה מרוסיה לא מעניינת פה אף אחד.
מרינה סולודקין: סוגרים, סוגרים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: - - כי מה היא עושה בעצם?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: היא גורמת לבעיה מאוד קשה במדינת ישראל.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: היא הביאה לפה עליה מצוינת, מורים מצוינים שמסוגלים לתת יום לימודים ארוך ב-300 שקל ולהאכיל את הילדים כמו שצריך ולעשות שיעורי בית, שאותם התנאים בבית ספר אחר צריכים לשלם 900 שקל - -
קריאה: זה הכל שקר מה שאת אומרת, הדברים לא נכונים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אל תגיד שאני משקרת ותתנצל.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מי אתה שתדבר אלי ככה?
קריאה: תוציאו אותי החוצה, זה הכל שקר.
קריאה: הם לוקחים 400 אלף שקל מתקציב - - זו בושה וחרפה שאנחנו לא יכולים לדבר על זה בכלל.
קריאה: הכל שקר פה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אדוני היושב ראש, אני רוצה להמשיך.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תראו, כשאני יושבת כאן, תראו איזה פלא.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנחנו מדברים בוועדה על שתי אוכלוסיות עולים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מצד אחד, על בית ספר "נר עציון", ואני מאוד מכבדת אותך אדוני ראש העיר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני עכשיו שמה את היחסים האישיים שלנו בצד ומדברת אליך מן הצד.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: היחסים טובים, אם מישהו מתעניין לדעת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה להגיד שיש לנו פה את אותה גברת בשינוי אדרת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הגברת, עדין יש לה ריח של גזענות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מצד אחד, באים ואומרים שתלמידים אתיופים שרמתם נמוכה בלימודים צריכים להיות בבית ספר אחד ועד שפיזרתם אותם, ברוך השם, בזכות שר החינוך והחלטת מנכ"ל משרד החינוך וכמובן גם לך היו כנראה היו כאלה תהיות לעשות את זה, החלטתם שאת הלא טובים נשים במקום אחד אבל בדיוק בצורה ההפוכה, שיש בית ספר שההורים לא רוצים לפזר כי הם נהנים, הם מרוצים, הם חושבים שהילדים שלהם מקבלים שם את כל מה שהם צריכים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בגלל שהם כל כך טובים, בגלל שהילדים במיצ"ב נמצאים במקומות גבוהים, בגלל שהילדים שם מגיעים הביתה עם אור בעיניים – נפזר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה אותה גברת בשינוי אדרת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה נקרא, תסלחו לי מאוד, במילה מאוד פשוטה: גזענות כלפי עולים במדינת ישראל, לא משנה מאיפה הם.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רציתי לומר שנפגשתי עם הורים מבית ספר זה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: רציתי ללכת ולראות, לא קראתי רק ניירות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: נפגשתי עם ההורים ודיברתי גם עם המנהלת הקודמת שמישהו פה זרק שברוך השם, היא כבר לא שם.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שהיא צריכה לקבל פרס על מה שהיא עשתה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שצריך להביא אותה לכאן ולתת לה מדליה על זה שהיא לקחה בית ספר שרצו לסגור, רצו לפתוח, רצו לסגור, לפתוח, והיא הביאה אותו להישגים בלתי רגילים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כמה בתי ספר אתם מכירים שההורים ילחמו לשלוח את הילדים שלהם לבית הספר הזה?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: על איזה גטו אתם מדברים?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתם יודעים מה זה גטו?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מי שמדבר פה על גטו קרא פעם ספרים וידע מה זה היה גטו יהודי?
מרינה סולודקין: הם לא היו שם.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה להגיד לכם, חברים יקרים, זה גטו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כשאני הסתכלתי על הצילומים ו הווידיאו ששלחו לי, שלא ראיתי שם אלימות של ההורים אלא בדיוק הפוך, פתאום ראיתי שזה אשכרה גטו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש גדר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מתחת לגדר מסתובבת משטרה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה גטו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מי שהפך את הבית ספר הזה לגטו, תסלח לי מאוד אדוני ראש העיר, זה עיריית פתח תקווה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: במו ידיכם.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני שמעתי הרבה מאוד נימוקים של הורים צברים שניסו להתקבל לאותו בית ספר ואמרו להם: השתגעתם?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה, אתם הולכים לבית ספר גטו?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כולם רוסים שם, מלא שתייה, אין חינוך, אלימות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: איזה הורה ילך לבית ספר כזה?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: איזה הורה יגיד: אני רוצה לקחת את הילד שלי לבית הספר האלים, וכבר לא לדבר על זה שהבן אדם שהוציאו...
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: איזה דברים על הבית ספר?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ואתה, ראש מינהל החינוך - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא צריך לעזור לי, אדוני.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני, ברוך השם מסתדרת לבד.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: - - אתה, כאיש חינוך שאחראי על קליטה אמרת ברבע השעה של השיחה שלך 10 פעמים שמדובר על עולים מחבר המדינות, כל המורים מרוסיה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה רע בזה?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ישראל נבנתה על ידי עולים מרוסיה, ממרוקו.
יעקב בן שמחון: גם אנחנו היינו עולים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תתביישו לכם על ההתנהגות הזאת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני אמרתי לך פעם, אדוני המנכ"ל, כשהיה לי הנאום הראשון שלי בכנסת זה היה בוועדת החינוך.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ביקשתי ממך, בגלל שאני מאוד מעריכה אותך ואת שר החינוך שעושה עבודה יוצאת מן הכלל, להתחיל להעביר בבתי ספר שיעורים על מה זה עליה במדינת ישראל.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה זה הסובלנות הזאת אחד כלפי השני.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מי היה מאמין שאני יושבת במדינה יהודית ושומעת את אותם אנשים שרק לפני דור היו עולים, שיש להם בעיה שהמורים הם עולים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה לפנות אליך, אדוני המנכ"ל: כמו שאמרתי, מנתונים שיש בידיי ההישגים של בית הספר, אני מניחה שאתה לא מתווכח, הם הישגים טובים.
שמשון שושני: אם גברתי רוצה לדעת מה ההישגים במבחני המיצ"ב, אני אומר כך: במתמטיקה הם גבוהים מעל הממוצע ובעברית הם נמוכים מהממוצע.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני יודעת את זה, אדוני.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חייבת לומר שאני חושבת שאת העברית כולנו בסופו של דבר נלמד.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: המתמטיקה, אם אין לך מורה טוב ואם אין לך מספיק השקעה, לא תמיד - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני דווקא כן רוצה לדבר על זה, אדוני, כי אני רוצה לפנות אליך, מנכ"ל משרד החינוך ולומר לך שאנחנו נמצאים פה, בוועדה הזאת, ובעצם רואים שבכל הקשיים שיש לנו במערכת החינוך שמנסים מאוד לשפר אותה, ואנחנו יודעים שלפי ה-OECD סך התקציב של משרד החינוך במדינת ישראל הוא בין המדינות הגבוהות ולא בין המדינות הנמוכות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שיש פה מודל יוצא מן הכלל של בית ספר שהצליח לגרום למצב שהילדים רוצים ללכת לשם וההורים רוצים להביא אותם לשם.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מציעה שנגיע למסקנה שהעלייה מחבר המדינות, אדוני ראש מינהל הקליטה והחינוך, היא לא זקוקה שיתנו לה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: היא הגיעה למצב במדינת ישראל שהיא היום יכולה להעניק למדינה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ומה שהיא עושה בבית ספר "גורדון", היא מעניקה מעצמה למדינה בזה שהיא מגדלת פה דור טוב יותר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שאנחנו צריכים לקחת אותם בתור דוגמה.
אלכס מילר: חברת הכנסת סולודקין, בבקשה.
מרינה סולודקין: קודם כל, אני רוצה לברך אותך, אדוני היושב ראש, שקיימת את הדיון.
מרינה סולודקין: אני יודעת שבתקשורת היו דברים לא נכונים ואומץ הלב שלך, זה מאוד חשוב.
מרינה סולודקין: דבר שני, אני רוצה לברך את שר - -
דוד רותם: אבל את יודעת שלישראל ביתנו יש אומץ לב...
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: טוב, תפסיקו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתם מוזרים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנחנו נותנים לכם כוח ואתם אומרים שאנחנו לא מושלמים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: .. כל הכבוד לכם.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: עם זאת, על אף שאנחנו אופוזיציה, אנחנו באנו לתמוך כי יש צדק.
מרינה סולודקין: - - אני גם מברכת את שר החינוך שהחליט החלטות אמיצות ולא רק בנושא של בית הספר שהיה בו ריכוז אתיופי וגם את המנכ"ל.
מרינה סולודקין: אני חושבת שהטנדם הזה, שר החינוך והמנכ"ל שושני היה טנדם מאוד מוצלח.
מרינה סולודקין: צר לי מאוד, אדוני המנכ"ל, שאתה יוצא ואתה לא מסיים אתנו את הקדנציה הזאת.
קריאה: לכולנו צר.
מרינה סולודקין: אני רוצה לומר שאני קיבלתי מכתבים רק בספטמבר מבית ספר "גורדון" וראיתי שאנשים מאוד רוצים להירשם לבית הספר הזה וללמוד בבית הספר הזה.
מרינה סולודקין: אמרו לי שזה בית ספר טוב מאוד והיחס של המורים טוב מאוד וגם המבנה טוב מאוד.
מרינה סולודקין: בין השורות אני גם קראתי שבית הספר טוב מדי ולמה בין שלושת בתי הספר רוצים דווקא להרוס את בית הספר הזה, ואני ראיתי את הניסיון הזה בערים אחרות.
מרינה סולודקין: חבר'ה, בפתח תקווה אתם לא בודדים.
מרינה סולודקין: בבית שמש, עיריית בית שמש בחרה בבית ספר לשפות ותרבויות שלא היה רוסי אבל חלק נכבד היו עולים.
מרינה סולודקין: 60% היו ילידי הארץ ו-40% עולים.
מרינה סולודקין: זה היה מאוד חשוב שאחרי בדיקת הנושא משרד החינוך החליט לא לסגור את בית הספר לשפות ותרבויות בגלל שזה בית ספר טוב מאוד.
מרינה סולודקין: ואתם, חבר'ה, ממה שאני שמעתי - -
אלכס מילר: כולל יוהנה ז'בוטינסקי.
מרינה סולודקין: אתם רוצים להרוס מפעלי חיים של מורים שעבדו שם.
מרינה סולודקין: דבר שני, אני מאוד תומכת בחברי זבולון אורלב, ואני רוצה לומר שאני גם חושבת שהנושא של חינוך בפתח תקווה זה נושא למבקר המדינה.
מרינה סולודקין: שתי ועדות חייבות לשבת ולשמוע בגלל שחברי המועצה כבר לא מבינים שהם מדברים דברים גזעניים לשמם.
מרינה סולודקין: אתה לא שומע.
מרינה סולודקין: אם אני אגיד דברים על איזה עדות, אתה לא שומע ואתה לא שומע שמפריעים לך מורים רוסים.
מרינה סולודקין: גרוע מזה אי אפשר להיות.
מרינה סולודקין: גם אני אומרת להורים: חבר'ה, תמשיכו בהפגנות, יש לנו צדק חברתי במדינה.
מרינה סולודקין: הפרוטוקול של היום מספיק לבית המשפט באשמה של גזענות.
אלכס מילר: רבותי, מאחר ואנחנו 40 דקות איחור, אני רוצה לציין שאני מקווה מאוד שבישיבה הזאת הסאגה שקשורה לבית ספר "ניר עציון" ו"גורדון" תסתיים.
קריאה: סליחה, נרשמנו לדבר מזמן מזמן...
אלכס מילר: - - אבל, מה שחשוב זה כמובן ההחלטות שלנו ועצם המדיניות שתהיה אחר כך.
אלכס מילר: נתחיל בכך שבתאריך 24.1.11 ועדת החינוך העבירה את כל הפרוטוקול למבקר המדינה.
אלכס מילר: אינני יודע אם נפתחה בדיקה בכל מה שנוגע ל"גורדון".
אלכס מילר: כל הפרוטוקול הועבר ואנחנו חוזרים על בקשתנו למבקר המדינה: אם לא נפתחה בדיקה, לבחון שוב את כל מה שמתרחש סביב הליך קבלת ההחלטות בבית ספר "גורדון".
אלכס מילר: רבותי, ממה שנשמע כאן, ואני רוצה לצנן את כל אותן אמירות שנאמרו בכפוף להיבטים כאלה ואחרים שבאים מתוך הענין הרגשי של האנשים, ואני מתייחס לדברים שנאמרו, מבחינתי, בהיבט המקצועי.
אלכס מילר: כל מה שקשור ל"גורדון" – אנחנו שמענו שאכן התקבלה החלטה לגבי תלמידים שהם מחוץ לאזור הרישום של בית הספר עצמו לתקופה שבלתי מובנת לוועדת החינוך כי לא הוצג בפנינו שום פרוטוקול איפה מצוינת ההחלטה כלפי התקופה.
אלכס מילר: מבחינתנו, ההחלטה להפעיל אזור רישום אך ורק למי שרשום בבית ספר "גורדון" זה שינוי ההחלטה שפתחה את אזור הרישום של בית הספר הזה, שגם בפנינו אין את ההחלטה הזאת ואינני יודע אם זה התקבל בשיתוף עם משרד החינוך כי זה שינוי דרמטי של מה שהתרחש במשך 5 שנים בתוך בית הספר.
אלכס מילר: בכך, אני חושב שמבחינתנו, כוועדת החינוך, אנחנו פונים למשרד החינוך ומבקשים לאור חוסר תום הלב בתפקוד העירייה, לבצע שימוע חדש לכל הורי התלמידים שביקשו להירשם לבית ספר "גורדון" ולבדוק את האפשרות.
אלכס מילר: כמו שהשיטה עבדה במשך השנים האחרונות, כל עוד אין החלטה אסטרטגית, משותפת יחד עם שני הגורמים: משרד החינוך והעירייה וכל מה שקשור לענין של ההרשמה של התלמידים מאזור זה או מאזור אחר, לקלוט את כל התלמידים בבית ספר "גורדון" שנרשמו לשם לפי מה שהם ידעו שהיה נהוג במשך השנים האחרונות בבית הספר הזה.
אלכס מילר: זה בענין בית ספר "גורדון".
אלכס מילר: אני גם חושב לעתיד.
אלכס מילר: רבותי, נמצאת כאן הנציגה של השלטון המקומי.
אלכס מילר: כל הפינג-פונג הזה שקורה סביב ההחלטות את מי לשחרר ואת מי לא, למי לפתוח ולמי לא, לדעתי הגיע הזמן שאתם תקבלו בשלטון המקומי החלטה שכל העניינים האלה יהיו בשיתוף עם משרד החינוך - -
שמשון שושני: הם חייבים לקבל על פי החוק.
אלכס מילר: אז אני לא יודע אם אפשר להעביר לוועדה מתי התקבלה ההחלטה לפתוח ומתי התקבלה ההחלטה לסגור, למה בצורה כזאת ולא בצורה אחרת כי כרגע אני שמעתי מרמי שקיבלנו החלטה לבדוק עד כמה הבית ספר הזה יהיה רלוונטי ומעניין, אז קלטנו ואז פתאום ב-2011 מישהו קיבל החלטה לא, הפעם רק מי שרשום שם - -
רמי הופנברג: סליחה, את זה לא אמרתי.
רמי הופנברג: היתה ועדת הבהרות גם בשנה שעברה וגם לפני שנתיים.
רמי הופנברג: לא השתנה כלום.
זאב אלקין: לא, הסטטיסטיקה של ההחלטות השתנתה.
אלכס מילר: אנחנו שמענו ויש פרוטוקול.
אלכס מילר: רמי, אני הקשבתי לך היטב ואם יש בעיה עם מה שנאמר אז יש לך פרוטוקול לפנות אליו.
אלכס מילר: מבחינתי, גם המנכ"ל שמע וכולנו יודעים שאפשר לבדוק כל תלמיד ותלמיד במשך שנתיים שלוש שלומדים ב"גורדון".
אלכס מילר: הם עכשיו בכיתה
אלכס מילר: ג' ו-ד', כל אותם התלמידים מאיזה אזור הם באו, איפה הם רשומים, ותאמין לי, שבסופו של דבר אנחנו אכן נגלה שרוב התלמידים שלמדו שם הם לא מאזור הרישום.
אלכס מילר: אז אם זאת היתה המדיניות וקיבלתם שינוי במדיניות סביב הענין הזה, בבקשה, איפה משרד החינוך בשיתוף פעולה?
אלכס מילר: איפה הודעה להורים מבחינת ההרשמה?
אלכס מילר: איפה זה כתוב כאן?
אלכס מילר: למה אם החלטתם שזה צריך להיות במעמד שווה מבחינת בחירה של הורים הגרים בשכונה, למה זה כאן לא נמצא במעמד שווה?
אלכס מילר: אם זה היה כאן כמו כל בית ספר אחר, אף אחד לא היה בא אליכם בטענות אבל זה נמצא איפה שהוא למטה, עם כוכבית.
אלכס מילר: אז אם זו בחירה שווה לכל מי שגר בשכונה הזאת, תעשו בחירה שווה.
אלכס מילר: אם זה לא, תתנו תשובה למה זה לא.
אלכס מילר: רבותי, יש כרגע החלטה של משרד החינוך שבית הספר הזה ממשיך לעבוד והוא לא נסגר אז תתנהגו בהתאם.
קריאה: מה קורה בקשר לנוכחות המשטרתית בבית ספר?
אלכס מילר: בענין בית ספר "נר עציון": רבותי, ועדת החינוך פונה למשרד החינוך שתוך 14 יום תבצע וכמובן גם לעיריית פתח תקווה ולכל מנהלי בתי הספר, שתוך שבועיים תסיים את השיבוץ של כל אותם הילדים הנמצאים בבית.
אלכס מילר: בענין הזה אנחנו פונים גם להתחשב ברצון ההורים כי הענין הזה נעשה בפתיחת שנת הלימודים, במצב שהוא הרבה יותר מסובך להורים לבוא ולעשות סינכרון כלפי דרישת המערכת.
אלכס מילר: אם זה היה נעשה באפריל אז הגמישות היתה הרבה יותר גדולה.
אלכס מילר: זה נעשה ממש בפתיחת שנת הלימודים אז אתם תהיו קצת יותר גמישים.
אלכס מילר: אני אומר לכל מנהלי בתי הספר או לראשי עמותות כאלה ואחרים שמסרבים לקבל את הילדים: תאמינו לי שיש לנו פה מספיק כוח לפעול נגד כל אחד ואחד, ואנחנו נדרוש ממשרד החינוך עם כל הסנקציות האפשריות כלפי אותם בתי ספר וכלפי אותן עמותות.
אלכס מילר: מי שמסרב לקבל ילד על בסיס ארץ המוצא, יש חוק שעבר בקריאה שלישית, חוק שלי, וזה כבר עניין של ענישה.
אלכס מילר: נקווה מאוד שזו גם תהיה ענישה פלילית.
אלכס מילר: יש חוק בישראל.
אלכס מילר: זו עבירה פלילית לפי החוק, איסור אפליה על פי ארץ המוצא.
אלכס מילר: מי שמפלה, אנחנו נלך פה כל הוועדה ונגיש תלונה במשטרה.
אלכס מילר: אני מקווה מאד שאתם תבצעו את הענין של השיבוץ, שבראש השנה, שבכל אותם הטקסים בבתי הספר, הילדים כבר יהיו משובצים בצורה הטובה ביותר עם התחשבות ברצון ההורים.
אלכס מילר: רבותי, עיריית פתח תקווה, אני מציע לכם גם להבא שתפעילו שיקול דעת קצת יותר רחב לפני שאתם חוסמים ומפעילים את כל הכוח שלכם מול הילדים.
אלכס מילר: אפשר לפתור את העניינים האלה בלי משטרה ובלי כל אותם אלה שמגיעים מטעמכם לבצע החלטה יבשה.
אלכס מילר: מדובר כאן בילדים ואפשר להיות גמישים גם בענין הזה.
אלכס מילר: אנחנו נפתח את ישיבת ועדת החינוך.
אלכס מילר: היום ה-7.9.2011, ח' באלול התשע"א בנושא: מעקב אחר פתיחת שנה"ל תשע"ב במגזר הערבי והלא יהודי.
אלכס מילר: אנחנו לא הצלחנו לגעת בנושא בישיבה הקודמת מה-31 באוגוסט ולפיכך, אנחנו נקבל דיווח ממשרד החינוך.
אלכס מילר: אנחנו נשמע חברי כנסת, אורחים מכובדים שהגיעו אלינו וכך נתקדם.
אלכס מילר: אני רק מזכיר לכל הנוכחים שאנחנו בשידור ישיר בערוץ הכנסת.
אלכס מילר: אנא מכם, בכל פעם שאתם מדברים תציגו את שם המשפחה והתפקיד שאתם מבצעים ואת הארגון השאתם מייצגים בצורה מלאה.
אלכס מילר: משרד החינוך, אני הבנתי שאורנה היתה אמורה להיות כאן.
קריאה: אורנה תקועה בפקקים - -
אלכס מילר: מי ממשרד החינוך יכול להציג לנו את החלק השייך לו, עד שאורנה תגיע.
אלכס מילר: בתחילת שנת הלימודים דיברנו על ההיבטים הפיסיים וההיבטים הפדגוגיים.
אלכס מילר: מי נמצא ויכול להתייחס לחלק הזה?
קריאה: אדוני היושב ראש, כל בעלי המקצוע נמצאים כאן וכל אחד בתחום שלו.
אלכס מילר: אז בואו נתחיל מההיבט הפיסי.
אלכס מילר: אני רוצה לשמוע מכם דיווח מבחינת פתיחת שנת הלימודים, אותן תכניות שקבעתם לעצמכם השנה, מה יצא לפועל, מה מתוכנן, איפה הליקויים ובמה צריך לטפל.
אלכס מילר: ממש מהתחלה ועד הסוף, קדימה.
אלכס מילר: מי מתייחס?
יגאל צרפתי: אני סמנכ"ל פיתוח של משרד החינוך.
יגאל צרפתי: לגבי התכניות שהסתיימו והתכניות העתידיות: בשנת התקציב הנוכחית הסתיימה תכנית חומש לבניית כיתות בכלל המגזרים ואנחנו נערכים כרגע להכנת תכנית חומש חדשה.
יגאל צרפתי: תכנית החומש הקודמת בעצם ייעדה אחוז ניכר של בניית כיתות במגזר הלא יהודי ואני חייב לציין בסיפוק שעמדנו ביעד הזה.
יגאל צרפתי: אנחנו תקצבנו כמות של כיתות מעבר לגידול הטבעי גם.
יגאל צרפתי: זאת אומרת, אם אנחנו בודקים את ההקצאה של הכיתות בהלימה לגידול הטבעי אז בעצם תקצבנו 550 כיתות מעבר לגידול הטבעי כדי באמת לעמוד ביעדים ולצמצם את הפערים.
מוחמד ברכה: 550 - -
יגאל צרפתי: 550 לחומש.
יגאל צרפתי: כלומר, בממוצע 100 לשנה, מעבר - -
יהודית גידלי: כמה הגידול הטבעי היה אמור להיות?
יגאל צרפתי: הגידול הטבעי היה בפועל 550 כיתות פחות מזה.
יהודית גידלי: וכמה זה?
מוחמד ברכה: אלף שבע מאות ומשהו פחות 550 זה - -
יגאל צרפתי: הגידול הטבעי היה בתקנים 2472 כיתות תקן ואנחנו תקצבנו 550 כיתות מעבר למספר הזה.
מוחמד ברכה: כדי לכפות על חוסר, שלפי הנתונים שלכם של כמה חדרים במגזר הערבי?
יגאל צרפתי: כדי לתת מענה גם לגידול הטבעי.
יגאל צרפתי: עוד פעם, אני לא יכול לדבר במקשה אחת על צרכים שיש לנו בנגב, שזה הקמה של המועצה האזורית החדשה אבו-באסמה, עם כל מה שנגזר מזה.
מוחמד ברכה: סך כל החדרים החסרים במערכת החינוך הערבית זה 6300, על פי הנתונים שלכם.
מוחמד ברכה: אתם תקצבתם 500 ל-5 שנים.
יגאל צרפתי: לא, לא.
יגאל צרפתי: תנו לי להסביר: אנחנו תקצבנו למעלה מ-2500 כיתות.
מוחמד ברכה: מעל הגידול הטבעי.
אלכס מילר: חבר הכנסת ברכה, אנחנו רוצים לברר את המספרים.
יגאל צרפתי: אנחנו תקצבנו 3025 כיתות נכון לרגע זה.
אלכס מילר: חדשות?
יגאל צרפתי: חדשות.
מוחמד ברכה: שזה 500 מעל הגידול הטבעי.
מוחמד ברכה: 500 מעל הגידול הטבעי, שאמורות לחפות על החוסר שקיים במערכת החינוך, שזה סך הכל 6000.
מוחמד ברכה: זאת אומרת, לפי הקצב הזה אנחנו צריכים עוד 15,20 שנה כדי - -
יגאל צרפתי: אני לא יודע מה זה המספר 6000 - -
מוחמד ברכה: זה מספר שלכם, זה לא שלנו.
יגאל צרפתי: אנחנו בודקים את הצרכים מדי שנה לקראת שנת התקציב הקרובה.
יגאל צרפתי: בעצם, הצרכים מוגדרים באופן פרטני פר ישוב, הצרכים שלו והגידול שלו.
אלכס מילר: תמקד אותנו מבחינת אותם הישובים שאתם יודעים בוודאות שיש חוסר בכיתות, ומה מבחינת החלטת החלוקה, מבחינת התוספת של הכיתות, איפה אנחנו עומדים היום?
אלכס מילר: איפה אתם יודעים שיש באמת בעיה, שצריך להתגבר עליה ואיך מתגברים עליה.
מסעוד גנאים: אולי תיתן דוגמה לישוב שהיה חסר.
אלכס מילר: חבר הכנסת ברכה ציין לנו כאן מספר של 6000 כיתות חסרות.
אלכס מילר: אתה אומר ש - -
מוחמד ברכה: הוא לא מתייחס לזה.
מוחמד ברכה: הוא לא אמר שזה לא נכון.
אלכס מילר: הנה הגיעה מפקחת המחוז.
אלכס מילר: בואי תשבי לידנו.
אלכס מילר: תשמעי, גברתי, אנחנו התחלנו עם הענין של תוספת הכיתות ותכנית החומש.
אלכס מילר: אנחנו קצת נתקענו כאן עם הענין של המספרים כי חברי הכנסת ציינו כאן מספר מאוד גדול של כיתות שחסרות היום במגזר הלא-יהודי למול מה שהוצג לנו בוועדה, שמתוך 6000, שכך הציג חבר הכנסת ברכה, מהנתונים שהוא קיבל מכם, למול 500 ש - -
מוחמד ברכה: 6116 אדוני היושב ראש, זה הדוח - -
אלכס מילר: זה בעצם מה שחסר היום מבחינת הכיתות במגזר הלא-יהודי, ויש לכם תכנית חומש שאמורה להתגבר על המספר הזה ולהגיד איפה נמצא את עצמנו בסופו של דבר ומה היעד, כי לבוא ולהגיד שרק 500 יבואו, זה לא היעד.
אלכס מילר: זה בסך הכל איזה שהוא כיבוי שריפות במקום כזה או אחר.
יגאל צרפתי: יש לנו תכנית חומש שמתגבשת.
יגאל צרפתי: זאת אומרת, יש צוות שכולל אותנו, את משרד החינוך, הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, את משרד ראש הממשלה וכמובן את אגף התקציבים במשרד האוצר.
אלכס מילר: השאלה מה היעד.