GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
הדס לוי: אני רואה שזה קורה גם בהרבה מוסדות אחרים.
הדס לוי: אני אתן דוגמא: אצלנו ב – 4 שנים האחרונות יש עליה של עד כ – 35 אחוזים במחירי המעונות, ואנחנו מדברים על אריאל, לא על תל אביב או ירושלים.
הדס לוי: חשוב לציין שמדובר בקרוואנים, ובניינים, לא רק בניינים ברמה גבוהה.
הדס לוי: אני חושבת שכדאי לשקול פיקוח גם בעניין הזה, כמו שיש פיקוח של המל"ג על סטודנטיות בהיריון, שמירת היריון, כמו שיש פיקוח על עליית מחירי שכר הלימוד, גם בעניין הדיור, אם אנחנו נמצאים במצב שגם השליטה בדיור עוברת לשליטה חיצונית.
אלכס מילר: את מדברת כרגע על פיקוח מחירים במעונות הסטודנטים?
הדס לוי: כן.
הדס לוי: אני חושבת שגם בעניין הזה צריך להתערב, וצריך לצאת מעבר לאמירה.
הדס לוי: אני מדברת יותר על אכיפה.
אלכס מילר: יש לנו כאן את יושב ראש של הסטודנטים בעברית, יובל אדמון.
אלכס מילר: כן יובל.
יובל אדמון: רן נגע בנושא של שביתת הסגל זוטר, ...
יובל אדמון: קורה ברגעים אילו ממש, עוד חצי שעה מתחיל באוניברסיטה העברית, אז אני אחסוך לחזור על הדברים.
יובל אדמון: כשבאמת אתמול התבשרנו על החתימה עם המורים התיכוניים על ההסכם, אני רוצה לברך את שר החינוך על הדבר הזה.
יובל אדמון: אני חושב שאחד המהלכים הכי משמעותיים שאתה מוביל, אתה ציינת אותו, זה מהלך שקט שרוב הציבור הוא לא נוגע בו, זה העניין של מעבר המכללות לחינוך לאחריות ות"ת, ובעצם השקעה גדולה בהם גם מבחינת תקציבים, ומשאבים, וכו'.
יובל אדמון: רציתי לגעת בשתי נקודות: 1 – דיברנו על נושא של פריפריה, דובר על זה קצת, על חוסר נגישות כיום של הרבה סטודנטים מהפריפריה החברתית וגיאוגרפית להשכלה גבוהה, ואני חושב שאפשר למנף דווקא את המעורבות החברתית הרבה של סטודנטים לנושא הזה.
יובל אדמון: יש פרוייקטים, אני נחשפתי לפרוייקטים גם באשדוד, בשדרות, גם אנחנו כאגודה התחלנו איזה שהוא משהו קטן בלוד, שסטודנטים שמגיעים מעיירות פיתוח וכל מיני מקומות שעושים פרוייקטים משותפים יחד עם הרשויות המקומיות, עם תיכוניסטים ועם צעירים, ובעצם מהווים דוגמא עבורם, ומלווים אותם, חונכים אותם, ובעצם עוזרים להם להיכנס לתוך האקדמיה.
יובל אדמון: לרוב גם כן יש איזה שהוא ליווי אפילו אחרי זה בהשמה, בתעסוקה לאחר מכן, ואני רואה שזה קורה בהרבה רשויות באיזה שהיא צורה עצמאית, ואולי אפשר לקחת את זה צעד קדימה, לחשוב ברמה הלאומית: איך אנחנו כהתאחדות, כמל"ג, כולם ביחד מנסים ליצור איזה שהוא משהו עם ראייה לאומית שמגשרת על הפערים בתוך הפריפריה, ומשתמשת בסטודנטים לשם כך.
יובל אדמון: נקודה שנייה, אולי נקודה קצת יותר טכנית, אבל בהמשך לנקודה של כל המעורבות, הוצג פה בערך 25 אלף סטודנטים בפר"ח, נדמה לי, ועוד כמה, אני מעריך שזה מגיע לעוד אלפים במסגרות שונות.
יובל אדמון: מעבר לזה, הרי כולנו בטח רוצים להגדיל את כמות המלגות, ואת הסכומים שלהם.
יובל אדמון: אני חושב שגם צריך לחשוב על לפרוץ את המסגרת של מה למשל פר"ח ככלי המרכזי למעורבות של הממשלה, במה מתעסקים?
יובל אדמון: האם זה רק בחניכה של ילדים אחד על אחד סטודנטים, או למשל, פרוייקטים נוספים שכיום צצים, כמו למשל עבודה עם נוער בסיכון בלילות שסטודנטים עושים בבאר שבע, ותל אביב וירושלים.
יובל אדמון: כמו למשל עבודה עם קשישים, ללמד אותם אינטרנט, דברים כאלה.
יובל אדמון: אני שומע על המון יוזמות, ואני חושב שפר"ח הוא כלי מדהים שאפשר לפרוץ איתו לכיוונים חדשים.
יובל אדמון: תודה.
אלכס מילר: רוני עזורה, אגודת הסטודנטים ויושב ראש בכנרת.
רוני עזורה: קודם כל תודה רבה אדוני שר החינוך, יושב ראש הועדה.
רוני עזורה: מה שיש להגיד, אנחנו פריפריאליים מאד.
קריאה: אתה יושב ראש אגודה, כן?
רוני עזורה: כנרת, בכנרת.
רוני עזורה: אנחנו מאד פריפריאליים, והבעיה אצלנו שמתרכזת בנושא של מגורים, תחבורה מאד חזקה.
רוני עזורה: וזה יוצר השלכות גם בנושא שעכשיו נגעו בו: מלגות הפר"ח, כאשר סטודנטים שגרים, לא גרים במרוכז, פר"ח לא נותן להם מענה בשום מצב של נסיעות, מכיוון שפר"ח מגביל את כמות ההחזר עבור נסיעות, ואת הקילומטרז', וכל הדברים האלה.
רוני עזורה: מה שיוצר אצלנו כמות נרשמים מאד נמוכה למלגות פר"ח מהסיבות האלה, וזה חבל, ואנחנו מאד מנסים לעודד.
רוני עזורה: אצלנו גיוסים לפר"ח נמשכים עד כמעט ינואר, שזה חריג בנוף האקדמי, וזה חבל, כי אנחנו באמת רוצים שיותר ישתתפו, יותר פעילויות, גם להרחיב את הפעילויות למקומות נוספים במסגרת הפר"ח.
רוני עזורה: דבר שני – זה הנושא של אכיפה של ההחלטות המל"ג, והחלטות ממשלה, סלש, חוק זכויות הסטודנט במוסדות האקדמיים.
רוני עזורה: במיוחד אני מדבר על הנושא של זכויות הסטודנטים, וזכויות הנשים בהיריון שכבר נחקקו.
רוני עזורה: לדוגמא: חדר הנקה – זה לא נאכף.
רוני עזורה: כיום המוסד האקדמי אין לו תיקצוב נוסף להקצות את זה, והם פשוט עומדים באיזה שהוא מצב שהם לא יכולים לאפשר את זה, ונשים מניקות אצלנו בשירותים, שזה דבר שלא ייתפס, בעיני לפחות, ולמרות הניסיון של המוסד האקדמי כן לבוא לשתף פעולה, הוא אומר: אין לי מקום.
רוני עזורה: עוד שנתיים ייבנה אולי בניין חדש, אולי אז, אבל כן צריך לפתור את זה ברמה הזאת, כי אני כן חושב שזה המקום שלנו להשפיע.
רוני עזורה: בנושא הכניסה של גורמים פוליטיים למוסדות האקדמיים – אצלנו במוסד האקדמי נאסרה בכלל הכנסה של גורמים פוליטיים, סלש, תאים פוליטיים, סלש, פעילות פוליטית לתוך המכללה.
רוני עזורה: אני חושב שזה דבר שהוא לא נכון.
אלכס מילר: צריך להפריד, תקשיב, צריך להפריד.
אלכס מילר: יש, אתה מדבר על שני דברים שאי אפשר לאחד.
אלכס מילר: קודם כל, יש חוק זכויות סטודנט, ויש לך במפורט כתוב שם: חופש התארגנות וחופש ...
רוני עזורה: נכון.
אלכס מילר: אין בעיה, יש לך את התקדים של אוניברסיטת בן גוריון, יש שמה עתירה, אין שום בעיה עם זה.
אלכס מילר: עכשיו, מה זה: "גורמים פוליטיים"?
אלכס מילר: "גורמים פוליטיים" גם המועצה להשכלה גבוהה, וגם ועדת חינוך קיבלו החלטה שכל העניין הזה צריך להיות מאוזן.
אלכס מילר: אוניברסיטה לא יכולה להפוך לכנס של איש כזה או אחר, לאג'נדה אישית שלו.
אלכס מילר: זאת אומרת, אם מחליטים לעשות פאנל אז עושים את זה בצורה מאוזנת: ימין - שמאל ביחד, אין שום בעיה.
אלכס מילר: ברגע שבאים ונותנים במה לבן אדם אחד, לבוא ולעשות מזה איזה שהיא חגיגה קיצונית אחת גדולה, אז שמה אני גם תומך בהחלטה כזו או אחרת של האוניברסיטאות, או מכללות, שבהם הם מחליטים למנוע מהסטודנטים מן שטיפת מוח בצורה כזו או אחרת.
אלכס מילר: עכשיו, גם מהר הולך להיות, דרך אגב, דיון כאן בועדה חינוך, על הופעתו של ראאד סלאח באוניברסיטת תל אביב.
אלכס מילר: מה שאני כן טוען, אם יש לך איזה שהוא עניין שאתה רוצה להעלות, שלא נותנים לעשות ביטוי בהיבט של התארגנות של הסטודנטים כתאים בנושאים שמעניין אותם, אז אני אשמח לקבל, ואנחנו נפתור את זה, בסופו של דבר.
אלכס מילר: אני לא מאמין שיש איזה שהיא אוניברסיטה, או מכללה, שרוצים לדכא את הסטודנטים שלהם שרק יבואו, ילמדו וילכו הביתה.
אלכס מילר: כל אחד שרוצה שיהיה לו פעילות סטודנטיאלית בתוך המוסד, אז צריך באמת, אני לא יודע מה היחסים שלכם עם המוסד, אבל לדעתי זה עניין של שיח.
רוני עזורה: אז זהו, שאנחנו לא דיברנו על הכנסה של חברי כנסת, אנשים פוליטיים לתוך הקמפוס, אלא הכנסה של, באמת, הקמה של תאים בצורה מסודרת, אפשרות כן לבצע, נגיד, כינוסים שסטודנטים מתכנסים בינם לבין עצמם לשיח ציבורי בתוך הקמפוסים.
אלכס מילר: אני לא רואה שיש עם זה, צריכה להיות עם זה איזה שהיא בעיה עם דבר כזה.
רוני עזורה: אתם דיברתם קודם על נושא של משלחות סטודנטים.
רוני עזורה: אני יודע שהאוניברסיטאות הגדולות יש להם את התקציבים, יש להם את האפשרות כן לאפשר את זה.
רוני עזורה: אנחנו מוסד קטן שמכיל כ – 2,500 סטודנטים לכל היותר, המוסד לא יכול לאפשר בכלל שום תיקצוב.
רוני עזורה: אני יכול לספר שבמשלחת האחרונה שכן יצאה לפולין, המוסד לא יכול להשתתף, מכיוון שהוא נמצא במצב כלכלי.
רוני עזורה: אני חושב שכן זה מקום שכן צריך לתת איזה שהוא תיקצוב ייעודי לנושא של משלחות סטודנטים להסברה בעולם, גם למוסדות הקטנים, בהתאם לגודל.
רוני עזורה: לא צריך לתת שווה בשווה, אלא בהתאם לגודל.
רוני עזורה: עכשיו, הנושא של מתן תכניות מעטפת לטיפוח מצויינות בפריפריה – המכללות כן יוזמות כל מיני תכניות כאלה ואחרות של מתן מלגות, אבל אני כן חושב שבפריפריה אנחנו צריכים לפתח קצת יותר מאשר רק לתת מלגת קיום, או מלגה כזו או אחרת, אלא כן לתת איזה שהיא מעטפת, באמת לפתח את האנשים, כי אנשים בפריפריה נפגעים בחינוך, וכל שלבי החינוך שלהם עד שהם מגיעים למכללה, או עד שהם מגיעים לאוניברסיטה, ושם אני חושב שכן אנחנו יכולים לעטוף אותם, את אלה שכן הצליחו לפרוץ את הגבולות האלה, ולעטוף אותם בצורה כזאת שהם יקבלו ערכים מוספים, כחלק ממערכת הלימוד זה של מעטפת טיפוח מצויינות שלהם.
אלכס מילר: ועד ראשי האוניברסיטאות נמצאים כאן?
אלכס מילר: לא נמצאים כאן.
אלכס מילר: דרך אגב, אתה יודע, אם כבר נזכרתי כבר בוועד ראשי האוניברסיטאות, אתה יודע, אני קיבלתי כמה פניות, כבוד השר, שאני גם שקלתי, על איזה שהיא הצעת חוק.
אלכס מילר: אני פשוט לא מבקש ממך התייחסות כרגע, אבל אני אשמח אם גם במשרד תיבדקו את זה מקצועית.
אלכס מילר: יש אי היגיון במצב שהסטודנטים צריכים לעבור כל אוניברסיטה ואוניברסיטה, ולשלם בכל אחד ואחד את הדמי הרישום.
אלכס מילר: תשמע, אני חושב שבאמת הגיע הזמן, וחבל שהור"ה לא נמצאים כאן, כי אחרת היו עונים לי על העניין הזה על מרכז רישום ארצי, שבאמת כל מי שרוצה להיכנס למוסד אקדמי, מגיש את הבקשה, ופעם אחת הוא משלם.
אלכס מילר: תשמע, אנשים משלמים לפחות פעמיים, שלוש, בכל מיני מקומות.
אלכס מילר: זה מגיע ל – 1,000 שקל רק בשביל להירשם.
אלכס מילר: ואני חושב שבאמת הגיע הזמן, או שיהיה איזה שהוא החזר, באמת, או שזה יהיה מרכז רישום ארצי שיסנכרן את כל הפעילות הזאת.
אלכס מילר: וגם אני חושב שבאמת הגיע הזמן שהמידע, הרי יש חוק חופש המידע, נכון?
אלכס מילר: למה זה לא עובד במוסדות להשכלה גבוהה?
אלכס מילר: ועוד פעם, חבל שוועד ראשי אוניברסיטאות לא נמצאים כאן כדי לענות לי על זה, אבל אנחנו ממשיכים הלאה.
גדעון סער: אדוני היושב הראש.
אלכס מילר: כן, אני רוצה להמשיך הלאה.
גדעון סער: השאלה אם אתה מסכים לשחרר אותי?
אלכס מילר: אנחנו עוד, אני מאמין, עוד רבע שעה מסיימים, אבל אם אתה.
גדעון סער: האם אני צריך להתייחס לנקודות שהועלו כאן על ידי הדוברים הקודמים בתמצית?
אלכס מילר: כן, אני אשמח.
אלכס מילר: אז אתה רוצה להתייחס עכשיו?
גדעון סער: אני אגיד דקה, ואני פשוט.
גדעון סער: צריך לצאת למשהו עוד לפני ישיבת הסיעה שלנו.
גדעון סער: אבל אני אומר בתמצית לגבי הנקודות שעלו: 1 – לגבי הדברים שאמר יו"ר אגודת הסטודנטים מאוניברסיטת תל אביב – כמעט אין מוסד אקדמי במדינת ישראל שאין לו תוספת תקציב בתשע"א.
גדעון סער: אני מציע לבדוק את הנתונים.
גדעון סער: אני מציע לבדוק את הנתונים מול ות"ת, לקבל את הנתונים בצורה מסודרת מות"ת, אתה תראה, כמעט אין מוסד אקדמי, מכללות ואוניברסיטאות, שלא היה לו תוספת תקציבית.
גדעון סער: והתוספת התקציבית היא בתוואי עולה.
גדעון סער: זאת אומרת, השנה נוספו, נדמה לי, 700 מיליון שקלים.
גדעון סער: בשנה הבאה עוד 600 מיליון שקלים.
גדעון סער: זאת אומרת, לאורך החומש זה מצטבר.
גדעון סער: כמובן שהמוסדות שעברו דיאטה, במירכאות, במהלך הרבה מאד שנים, היו רוצים שכל הקפיצה הזאת תהיה בשנה אחת.
גדעון סער: אגב, זה גם לא נכון מהרבה מאד בחינות, אבל אלה הנתונים, ואם תרצה ... יכול להעמיד לך את הנתונים המדוייקים לגבי כל מוסד.
גדעון סער: לגבי הנושא של הסגל הזוטר – תראה, הגיעו להסכמים עכשיו עם הסגל באוניברסיטאות, מה שנקרא: הסגל הבכיר, וגם עם הסגל במכללות, שזה באמת הישג היסטורי, כי זה בכלל לא היה הסכם עד כה.
גדעון סער: יש באמת את הנושא של הסגל הזוטר שעדיין לא נפתר.
גדעון סער: העצה שלי לסגל הזוטר להמשיך בשיחות ולא לנקוט במהלכים שיפגעו בסטודנטים.
גדעון סער: כי בסופו של דבר, אם תינקט שביתה, או יינקטו עיצומים זה יפגע בסטודנטים.
גדעון סער: אתה, כמי שמייצג את הסטודנטים.
קריאה: אני אשבית איתם.
גדעון סער: אז לפי דעתי אתה תפגע בסטודנטים.
גדעון סער: אבל אם אתה רוצה לפגוע בסטודנטים – אתה יכול.
גדעון סער: אני מניח שאתה יכול.
גדעון סער: אבל אני כבר למדתי, אני סיימתי ללמוד.
גדעון סער: לגבי הדברים שאמר יובל – אני מסכים שיש לפר"ח פוטנציאל הרבה יותר רחב מאשר, זאת אומרת, יש פה כיווני התפתחות מאד רציניים בנושא הזה.
גדעון סער: אני מקווה שבזמן הקרוב אנחנו נצא לאיזה שהיא דרך חדשה.
גדעון סער: יש גם את המשרה של מנכ"ל פר"ח שנמצאת בתהליכי איוש, ובסופו של דבר, הראה את זה גם רוני בנקודה אחרת, אבל אני מסכים שהפוטנציאל הוא לא ממומש במלואו, גם כן כסטודנט לפר"ח לשעבר.
גדעון סער: רוני נגע בנקודה של כניסת גורמים פוליטיים למוסדות אקדמיים – אז בתמצית, אני מאמין שצריך בנושאים של חופש ביטוי ללכת כמעט עד הסוף.
גדעון סער: אבל איפה הגבול?
גדעון סער: איפה המקום שבו אנחנו אומרים שזה לא, שחופש הביטוי הוא לא ערך גובר, ויש על זה, כמו שרמז היושב ראש, החלטה של המועצה להשכלה גבוהה בראשותי, משנת 2009, במקרים שבהם יש חשש סביר להסתה לאלימות, או להסתה לגזענות, או להסתה נגד המדינה.
גדעון סער: אני חושב שאלה מקרים שבהם מוסדות אקדמיים צריכים להפעיל שיקול דעת ולא לקיים את זה.
גדעון סער: ולכן אני חושב, אם מותר לי להביע דעה בדיעבד, כי אני לא ידעתי את זה מראש, שאוניברסיטת תל אביב טעתה, ואוניברסיטת חיפה צדקה בנושא של הופעת ראאד סלאח, שהוא גם אדם עם רקורד מסויים, הוא הורשע במה שהורשע, יש עוד תיקים פתוחים.
גדעון סער: בוא נגיד, לא צריך להרחיק בהשערות כשהוא מגיע להרצות מה יהיה תוכן הדברים.
גדעון סער: לכן, לפי דעתי, זאת הייתה שגיאה.
גדעון סער: אני מקווה, בסופו של דבר אנחנו מדינה דמוקרטית, מדינה שצריכה לקחת שוליים מאד רחבים בנושא של חופש ביטוי, אבל אני חושב ששלושת הדברים האלה: הסתה לאלימות, הסתה לגזענות, והסתה נגד המדינה, הם לא דברים שלגיטימי לדרוש שהם יהיו מוגנים.
גדעון סער: אני מתנצל, אדוני היושב ראש שאני צריך לצאת.
אלכס מילר: תודה רבה על דבריך.
גדעון סער: אני מבטיח להשלים את הדוברים הבאים מה שהם אמרו.
אלכס מילר: [שר החינוך יוצא]
אלכס מילר: רבותיי, יש לנו עוד קרוב ל – 20 דקות.
אלכס מילר: אני רוצה להעביר את הזכות דיבור למיכאל טפליצקי, סגן יושב ראש אגודת הסטודנטים בחיפה.
מיכאל טפליצקי: תודה רבה ליושב ראש.
מיכאל טפליצקי: אני אוסיף גם שגם חברת הכנסת חנין זועבי הייתה אמורה להגיע לאוניברסיטת חיפה.
אלכס מילר: בוא, אל תפתח את זה, אנחנו כרגע לא דנים על מי כן ומי לא.
אלכס מילר: יש, תיראו, שוב, חברים, אנחנו דיברנו על זה ולא מעט, גם מחר, לדעתי, זה יהיה חלק מהדיונים בועדת חינוך.
אלכס מילר: צריך להבין, צריך להפעיל שיקול דעת, וצריך להפעיל ראש.
אלכס מילר: הבן אדם שהורשע בסיוע לטרור הוא לא יכול להופיע במוסד ציבורי שמחנך, אז צריך קצת זה, אז בסדר, אני באמת, אני מברך אתכם, אבל צר לי על כך, גם קיבלתם, אני חושב, תמיכה של בית המשפט, נכון?
אלכס מילר: הייתה עתירה.
אלכס מילר: אבל זה אנחנו נשאיר למחר.
מיכאל טפליצקי: רציתי לברך על החלטת המועצה להשכלה גבוהה להעניק נקודות זכות על שירות מילואים.
מיכאל טפליצקי: מה ששר החינוך דיבר עליו קודם, לדעתי זה מאד מאד חשוב.
מיכאל טפליצקי: אני גאה להגיד שבאוניברסיטת חיפה זה קיים כבר כמה שנים.
מיכאל טפליצקי: אומנם אנחנו רוצים להעביר איזה שהיא רפורמה שתפחית את הימים, אבל זה כבר קיים.
מיכאל טפליצקי: הנושא שאני רוצה לדבר עליו זה כל נושא הדיור והתחבורה, שאנחנו התחלנו את הדיון בועדת הכלכלה ואנחנו נמשיך אותו פה, שזה שני נושאים שקשורים אחד לשני, וכרוכים אחד בשני.
מיכאל טפליצקי: אם תסתכלו על נייר העמדה שהעבירה התאחדות הסטודנטים, אז אוניברסיטת חיפה שמאכלסת 18 אלף סטודנטים בפריפריה הצפונית, יש בה רק 1,100 מיטות, לעומת הטכניון שיש בו 3,600 מיטות, שהוא מאכלס, פחות או יותר, 12 אלף סטודנטים, אם אני לא טועה.
מיכאל טפליצקי: כמובן שהיחס הזה הוא לא סביר.
מיכאל טפליצקי: למספרים האלה צריך להוסיף גם את העובדה שהנהלת האוניברסיטה מעדיפה סטודנטים שמשלמים יותר כסף, קרי, סטודנטים שלומדים מחו"ל, ולכן כמות המיטות הזמינות לסטודנטים היא כאין וכאפס לעומת הביקוש לחדרים לסטודנטים.
מיכאל טפליצקי: גם המחירים הם קצת יותר גבוהים ממה שנכתב בטבלה פה.
מיכאל טפליצקי: אני יכול לתת את הדוגמא של חיפה, ואני מניח שהרבה ערים יצטרפו, הרבה מוסדות אחרים יצטרפו לאמירה הזאת, פרט למעונות, האפשרות של סטודנט להשכיר דירה בסביבת אוניברסיטת חיפה מאד, מאד, מאד בעייתית, משום שהעלות של הדירות היא מאד גבוהה.
מיכאל טפליצקי: הערה לגבי המעונות, הערה כללית, שגם הועלתה פה מכמה מוסדות: חשוב לפקח על הנושא הזה, ואי אפשר להשאיר את הנושא הזה לשיקול דעתו הבלעדית של המוסד.
אלכס מילר: דרך אגב, אני הולך לבקר אצלכם בחיפה שבוע הבא.
אלכס מילר: מאיפה אתה?
אביעד רוזנפלד: תל חי.
אביעד רוזנפלד: אני רוצה להמשיך את הפריפריה הצפונית.
אלכס מילר: אז בוא תן כמה מילים שנמשיך הלאה.
אלכס מילר: כן איך קוראים לך?
אביעד רוזנפלד: ראשית מברך אותך על כל העזרה, אביעד מתל חי.
אביעד רוזנפלד: על כל העזרה במהלך השנה, ורק רציתי להגיד שבאמת ככל שעולים יותר צפונה אז מצוקת הדיור יותר קשה.
אביעד רוזנפלד: תוסיף לזה בעיות של חוסר תחבורה ציבורית, וחוסר בתעסוקה, זה רק מקשה ללמוד בפריפריה.
אביעד רוזנפלד: מבקשים את התערבותך.
אלכס מילר: יש לנו כאן את עמיחי גרין.
עמיחי גרין: סליחה, אני מוותר.
אלכס מילר: ויתרת.
אלכס מילר: טוב, אז יש לנו דובר של אגודת הסטודנטים, אירית בן חמו.
אירית בן חמו: יושב ראש הועדה, אני רק רוצה לגעת בכמה נקודות על הדברים שכבר נאמרו פה.
אירית בן חמו: בהתייחס לפר"ח – פר"ח הוא לא המיזם החברתי היחיד שיש.
אירית בן חמו: אני חושבת שאנחנו צריכים לפעול לקידום פעילויות חברתיות בתמורה לנקודות זכות כצד ממתיק של שילוב הסטודנטים בחברה.
אירית בן חמו: אני חושבת שהמצב הוא ווין – ווין גם לסטודנטים, גם לקהילה, וזה באמת משהו שאנחנו צריכים לקדם בכל צורה.
אירית בן חמו: בנוגע לפעילות הפוליטית – רק מילה אחת, מכיוון שזה לא האישיו פה, הרוב המכריע של הסטודנטים, אני באה מאוניברסיטת חיפה, אוניברסיטה שהיא מאד טעונה בנושא הזה.
אירית בן חמו: הרוב המכריע של הסטודנטים לא רוצה את הפעילות הפוליטית בשטח הלימודים שלהם.
אירית בן חמו: הסטודנטים רוצים שקט ללמוד, לא להתעסק בדיונים כאלה ואחרים, בטח שלא בהפגנות באמצע האוניברסיטה.
אירית בן חמו: אני חושבת שהחלטה של אוניברסיטת חיפה לעצור את הפעילות הפוליטית למשך חודש, בעקבות האירועים לפני כשבועיים, שלושה, מבורכים, ויש לראות את זה כמצב קבוע לעתיד, על מנת באמת לאפשר לסטודנטים להגיע, ללמוד, להשקיע את עצמם בלימודים.
אירית בן חמו: אני מכבדת כל זכות דמוקרטית של כל אחד להביע את דעתו, אבל לפחות אצלנו זה עובר כמה גבולות שאני לא יודעת אם אנחנו יכולים להמשיך להתנהל ככה כסטודנטים.
אלכס מילר: טוב תודה רבה.
אלכס מילר: טוב, רבותיי, אני רואה שאנחנו מבחינת האורחים סיימנו.
אלכס מילר: אני באמת רוצה לסכם, כי אנחנו מתקרבים לשעה 2, אז בכך, קודם כל ברכות על כל מה שאתם עושים, ואין ספק שזה אף פעם לא יהיה במאה אחוז.
אלכס מילר: זאת אומרת, תמיד יהיה מה לשפר, תמיד יהיה מה לעשות.
אלכס מילר: אני חושב שדווקא עכשיו אנחנו יכולים גם לקבוע שאנחנו ניקח לפחות השנה, או שנה וחצי הקרובים את העניין של טיפול בשני נושאים שלדעתי הם נושאים מאד בוערים כאן מבחינת העולם הסטודנטיאלי, אם זה נושא של דיור, ואם זה נושא של תחבורה.
אלכס מילר: אז אני מציע שאנחנו נקים את הצוות של שדולת הסטודנטים שתעבוד במשותף עם כולכם, ואנחנו נכין איזה שהיא הצעה להצעת חוק שפותרת את שתי הסוגיות האלה, כמובן בכפוף למה שניתן לעשות ואפשר לעשות, אבל אין ספק שבנושא של המעונות אנחנו יכולים להתקדם, ובנושא של התחבורה גם שמה.
אלכס מילר: אני לא יודע עד כמה אנחנו יכולים לשפר מצב בדיור פרטי שמשכירים אותו לציבור כשוק חופשי.
אלכס מילר: אבל צריך גם לחשוב על ההיבטים האלה.
אלכס מילר: אבל לדעתי בשלבים שאנחנו מתקדמים, אם זה מעונות, תחבורה ציבורית מול משרד התחבורה, ואחר כך נחשוב איך אנחנו פותרים גם את המשבר בשוק הפרטי.
אלכס מילר: זה יהיה התקדמות יפה.
אלכס מילר: צר לי על כך שוועד ראשי האוניברסיטאות לא הגיע לישיבה.
אלכס מילר: אני רציתי באמת לשאול על אותם הנושאים שהעליתי אותם כאן, אבל אי נוכחות של אותם נציגים של ועד ראשי האוניברסיטאות מצביע, מבחינתי לפחות, על הסכמתם בקידום הצעות חוק שאני מנסה להוביל.
אלכס מילר: אז אני מעריך שבתקופה הקרובה אני אעלה לועדת שרים שתי הצעות חוק: 1- זה הנושא של מרכז רישום ארצי, שיחסוך לא מעט כסף לסטודנטים, והנושא של חופש המידע במוסדות להשכלה גבוהה, שייתן באמת מענה לכל אותם הבעיות, שגם אתם, דרך אגב, כחלק ממאבקים מתמודדים איתם, אם זה חברות כוח אדם, מכרזים, משלחות, וכל מה שקשור בהיבט הכספי לפחות.
אלכס מילר: אני לא נכנס לעניין של מחקר, ודברים כאלה, זה חופש אקדמי, אבל בדברים ניהוליים אין שום בעיה שהמידע הזה יהיה חשוף לכלל הציבור.
אלכס מילר: בכך אנחנו גם קובעים שאנחנו נקיים כאן דיונים על כל אותם הנושאים שהועלו כאן על ידי החברים, ועל ידי השר, אם זה נושא של מצב הנשים בהיריון ובכלל, במוסדות להשכלה גבוהה.
אלכס מילר: יש לנו את הסוגיות שהעלינו בעניין של חופש התארגנות.
אלכס מילר: אנחנו נבדוק גם את זה.
אלכס מילר: אני מקווה מאד שהמשבר עם הסגל הזוטר ייפתר כך או אחרת.
אלכס מילר: אנחנו גם נתייחס לעניין זה.
אלכס מילר: אני אדבר עם היושב ראש.
אלכס מילר: אני מקווה מאד שיוכלו להגיע להסכמות, ואנחנו נקיים כאן דיון על שינוי במנגנון הפסיכומטרי שהולך להיות בקרוב.
אלכס מילר: לא חסר עבודה, רבותיי.
אלכס מילר: אני באמת מקווה מאד שכולכם נרתמים לפתרון של כל הסוגיות האלה.
אלכס מילר: מבחינתי אנחנו נמשיך בקו של תמיכה בכל מה שקשור לחיזוק ההשכלה הגבוהה, וכמובן מצבם של הסטודנטים בישראל.
אלכס מילר: בוקר טוב לכולם, אני מתכבד לפתוח את הישיבה השנייה להיום.
אלכס מילר: אנחנו בתאריך 26.6.2011 כ"ז בסיוון תשע"א נושא הישיבה: הצעה לסדר היום (דיון מהיר), שביתה במערכת החינוך בישובי מעלה עירון, של חברי הכנסת טלב אלסאנע, עפו אגבאריה וג'מאל זחאלקה.
אלכס מילר: אנחנו נתחיל מטלב אלסאנע.
טלב אלסאנע: בוקר טוב אדוני היושב ראש, חברי הכנסת אורחים נכבדים.
טלב אלסאנע: הנושא הוא הפרטה של בתי הספר התיכוניים במועצה המקומית מעלה עירון, שם יש את היישובים מוסמוס שפי זלעפי וסאלם.
טלב אלסאנע: ויש לציין שמי שמנהל את המועצה זו וועדה ממונה, וועדה קרואה.
טלב אלסאנע: אני מדגיש זאת, כי כאשר יש לנו מועצה נבחרת, המועצה משקפת את רצון הבוחרים, משקפת את רצון העם, אנשים שבחרו בהם, ולכן כאשר היא נוקטת באיזשהו צעד משליך או מרחיק לכת בעל השלכות חשובות, כמו הפרטת מערכת החינוך, אז לוקחים בחשבון, שהמועצה הנבחרת היא המייצגת את התושבים, ולא כן הוא המצב בהקשר זה, כאשר יש לנו וועדה קרואה.
טלב אלסאנע: גם ראש הוועדה מר מיכאל אילוז, וגם למיטב ידיעתי חברי הוועדה, הם אינם נבחרים.
טלב אלסאנע: לפעמים יש חברי מועצה אשר מחליפים את ראש המועצה.
טלב אלסאנע: במקרה הזה גם ראש הוועדה וגם חברי הוועדה אינם מקרב התושבים.
טלב אלסאנע: ואנחנו יודעים את המניעים הפוליטיים הקיימים, אני קיימתי דיון בעניין של הוועדות הממונות, וזה לא הנושא.
טלב אלסאנע: הנושא של הוועדות הממונות, התפקוד שלהם זה נושא אחר.
טלב אלסאנע: אנחנו מתמקדים בסוגיה, בהחלטה הנוכחית איך היא התקבלה בהקשר הזה.
טלב אלסאנע: לפני שמר אילוז החל לכהן כראש הוועדה, היתה מועצה נבחרת אשר פוזרה, למיטב ידיעתי, בגלל שהיא לא העבירה תקציב.
טלב אלסאנע: התמנתה וועדה קרואה, והיו שני יושבי ראש שקדמו למר אילוז.
טלב אלסאנע: למיטב ידיעתי, בשום שלב לא הועלתה הסוגיה של הפרטת מערכת החינוך קודם לכן.
נסים זאב: ומה המניעים לדעתך?
נסים זאב: למה יש הפרטה?
טלב אלסאנע: אני אתייחס לזה.
טלב אלסאנע: וודאי שאני אגיע לזה.
טלב אלסאנע: החלטה זו, רבותי חברי הכנסת, התקבלה ללא עיון ציבורי.
טלב אלסאנע: החלטה, שנוגעת לילדיהם של התושבים.
טלב אלסאנע: עם כל הכבוד, הם לא הילדים של מיכאל אילוז.
טלב אלסאנע: הוא התמנה ליושב ראש הוועדה הקרואה, הוא לא בא להחליף את ההורים.
טלב אלסאנע: הם אמונים על טובת הילדים שלהם.
טלב אלסאנע: לא התקיים דיון ציבורי עם וועדי ההורים, לא התקיים דיון ציבורי בהשתתפות התושבים, ההחלטה התקבלה מאחורי גבם, כמו בחשיכה בלילה, הם ידעו על ההחלטה אך ורק מהתקשורת.
טלב אלסאנע: וכל הוועדה הקרואה של מר אילוז, זה לא שנים שהוא היה ובחן ובדק, מינה צוות מקצועי, וקיים דיון ציבורי והגיע לכלל ההחלטה, אלא היא קלות דעת, היא פזיזות ובחוסר אחריות הוא קיבל החלטה, שההשלכות שלה הן מסוכנות וחמורות.
טלב אלסאנע: מערכת החינוך, בגלל שההורים רואים, שההחלטה לא נכונה, גורמת נזק לילדיהם, מערכת החינוך מושבתת בתקופה הכי קריטית.
טלב אלסאנע: לקראת בחינות סמסטר שלישי.
טלב אלסאנע: והילדים מאבדים שעות חינוך והוראה יקרים, ומי גרם לנזק?
טלב אלסאנע: ההחלטה הזו.
טלב אלסאנע: ומי שנושא באחריות הוא ראש הוועדה הקרואה שקיבל החלטה לא אחראית תוך כדי התעלמות מרצונות התושבים.
טלב אלסאנע: אני רוצה לציין כבוד היו"ר כי בדיון הזה, שעוברת לקבלת ההחלטה, ולכן אני חושב היו"ר גם מבחינה משפטית כאשר מישהו מקבל החלטות כאלו, שיש בהם נזק אדיר למערכת חינוך, הריסת מערכת החינוך, אני חושב, שיש אפילו מקום לתבוע אותו לדין על הנזק, שנגרם לילדים.
טלב אלסאנע: הוא לא מייצג את רצון התושבים כי הוא לא נבחר על ידי התושבים.
טלב אלסאנע: גם שר הפנים צריך למנות אנשים, שיקבלו החלטות ברצינות ובאחריות ובאופן עניני, ולא מקבלים החלטות בפזיזות ובקלות דעת.
טלב אלסאנע: ולכן בעניין של החינוך, חבר כנסת ניסים זאב, אם מחר אני אבקש שיפריטו בית ספר ביישוב שלך, היכן, שהילדים שלך לומדים, אתה תרעיש את העולם.
טלב אלסאנע: אם אתה תתבקש להוציא את האחריות מרשת "אל המעיין", אתה תהפוך שולחנות.
טלב אלסאנע: למה הילדים שלך יותר יקרים יותר מהילדים שלנו?
טלב אלסאנע: ולמה אתה חושב, שאסור להתערב בחינוך של הילדים שלך, ואתה מרשה לך להתערב בחינוך של ילדי האחרים?
טלב אלסאנע: למה אתה חושב שהילדים שלך יקרים לך, והילדים שלהם לא יקרים להם?
טלב אלסאנע: החינוך זה דבר מחוץ לפוליטיקה.
טלב אלסאנע: החינוך זה הדבר הראשון במעלה, ולכן הדבר החשוב.
טלב אלסאנע: היה צריך לבוא ולהגיד, הטענה איננה אישית, והוויכוח איננו אישי, אלא הוויכוח ממש ענייני.
טלב אלסאנע: ואתה צריך להציב את עצמך במקום ההורים האלו, ואתה צריך להתנהג כמו, שהיית נוהג אילו הדבר היה נוגע אליך באופן אישי, להתעלם מהעובדה של ש"ס ופוליטיקה.
נסים זאב: חצי ממערכות החינוך בש"ס הם בהפרטה.
טלב אלסאנע: תאר לך שמחר רוצים להעביר את "אל המעיין" לרשת אחרת, רשת דתית אחרת של יהדות התורה, לא של ש"ס, ולכן, דבר ראשון וועדה קרואה לא משקפת את רצון התושבים, כי היא לא נבחרת.
נסים זאב: שאלתי אותך מלכתחילה, ואמרת שתסביר מה הבעיה בהפרטה.
נסים זאב: את העיקר אתה לא מסביר.
טלב אלסאנע: אני אמרתי לך.
טלב אלסאנע: ההפרטה התקיימה בפזיזות ללא בדיקה מקצועית, ללא דיון ציבורי עם התושבים, אנשים לא רוצים להפריט את מערכת החינוך, רוצים שזה ישאר באחריותם ולא לשום גוף אחר.
טלב אלסאנע: ואם עושים, אז לעשות את זה מתוך בדיקה מקצועית ואחראית, תוך שיתוף ההורים בקביעת הגורל של ילדיהם.
טלב אלסאנע: דבר שלא נעשה.
טלב אלסאנע: הוועדה קיימה את זה בפזיזות, ללא שום דיון מקדים.
טלב אלסאנע: ויש אפילו טענות שיש אלמנטים פליליים בקבלת ההחלטה הזאת, והסוגיה הזו נבדקת.
נסים זאב: הוא לא מסביר פעם אחת מה הבעיה?
נסים זאב: למה זה גרוע?
טלב אלסאנע: אני יודע למה אתה מתקומם.
קריאה: הוא יכול להגיד מה שהוא רוצה.
קריאה: לא הבנת?
קריאה: תכריע איך שבא לך, לפי מה שראוי, כפי הבנתך.
אלכס מילר: בוא נתקדם.
טלב אלסאנע: אני רוצה לומר, ראש המועצה, אני לא יודע, אבל אני אשמח לדעת אם הוא מומחה בתחום החינוך, ואם הוא הקים וועדה מקצועית, וקיים דיון מקצועי בעניין, ושיתף את האנשים.
טלב אלסאנע: שיציג לנו ישיבות, דיונים, שהתקיימו.
טלב אלסאנע: וכן, היו"ר אני חושב, שגם ארגון המורים הארצי ונציגי ההורים, שנמצאים פה, לא היו שותפים בקבלת ההחלטה.
טלב אלסאנע: ההחלטה נעשתה כמו גנבים בלילה, מאחורי הגב שלהם, בהיעדרם, ולהעביר את זה כמה שיותר מהר.
טלב אלסאנע: לכן, האחריות הציבורית שלנו, האחריות הממלכתית, השליחות שלנו, מחייבת אותנו לקבל החלטה, שהחלטת ההפרטה נעשתה בצורה לא סבירה, לא תקינה, והיא גורמת נזק למערכת החינוך, כאשר לא משתפים את ההורים.
טלב אלסאנע: והתוצאה של ההחלטה, התוצאה הישירה, היא שביתת בתי הספר.
טלב אלסאנע: וזה יותר מחודש שבתי הספר מושבתים.
אלכס מילר: תן לי לנהל את הישיבה בצורה, שאני יודע לנהל את הישיבה.