GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורי אריאל: זו קבוצה אחת.
אורי אריאל: קבוצה שניה היא קבוצה של החלטות ממשלה.
יהודית גידלי: מימון זה כמה – 100%, 90%, 80%?
אורי אריאל: מימון זה 90%.
אורי אריאל: קבוצה שניה זה החלטות ממשלה כמו: הדרוזים, תוכנית חומש או עוטף עזה, שמקבלים באותה מתכונת 90% במסגרת תוכנית חומש או טיפול נקודתי.
אורי אריאל: קבוצה שלישית היא החלטת השר, ופה הם נופלים – תיכף אחזור אליה.
אורי אריאל: קבוצה רביעית היא קבוצה שמקבלת כפועל יוצא של הורים שיכולים להגיש לפי מבחן הכנסה.
אורי אריאל: זאת אומרת, אם הורה נמצא במצוקה מבחינה כלכלית, יש אצלנו מנגנון סבסוד שנותן עד 100% כמעט מימון של גן הילדים.
זבולון אורלב: גם במועצות האזורית?
אורי אריאל: הקבוצה החמישית זה הסכם שקיים עם המועצות האזוריות, שקיבל אשרור לפני שלושה חודשים בין ד"ר שמשון שושני לשמואל ריפמן.
אורי אריאל: אלה חמש הקבוצות שיש להם סבסוד.
אורי אריאל: עכשיו למקרה הפרטי של מצפה אילן.
אורי אריאל: מצפה אילן היה פעם בהחלטת השר.
אורי אריאל: השר שריד, בזמנו, קבע שהיישובים של קציר וחריש קיבלו 85% סבסוד.
אורי אריאל: בא השר הנוכחי, גדעון סער, והוציא מספר קבוצות יישובים מתוך אותה החלטה של שריד.
אורי אריאל: אחת מהן היא קציר-חריש וקריית גת.
אורי אריאל: זאת אומרת, ההחלטה של שריד מ-1999 כרגע בטלה, כך שאם הייתם נשארים בקציר-חריש הייתם מקבלים אפס סבסוד.
אורי אריאל: הם עברו למועצה האזורית מנשה, שזו הקבוצה החמישית שמניתי.
אורי אריאל: כרגע ההחלטה של ד"ר שמשון שושני ושמואל ריפמן היא שהסבסוד יהיה במתכונת הזאת: גן ראשון שיקבל 85%.
זבולון אורלב: לא חשוב חובה או לא?
אורי אריאל: לא חשוב חובה או לא, מדובר על גילאי 3, 4 ו-5.
אורי אריאל: במקרה הפרטי שלהם, ממה שאני זוכר, יש 20 ילדים בגילאי 5 ו-24 טרום חובה או הפוך – אני לא זוכר בדיוק.
זבולון אורלב: לא חשוב, מעל 35 ילדים.
אורי אריאל: בסך הכול יש להם שני גנים.
אורי אריאל: הגן הראשון זה ההסכם, ויצאה הודעה לראש המועצה לפני חודשיים.
אורי אריאל: אם תרצה, יש לי פה את החוזר.
אורי אריאל: הגן הראשון יקבל 85%, הגן השני יקבל 10%.
אורי אריאל: זה ההסכם, שקיים מלפני 30 שנה, הוא קיבל אשרור לפני שלושה חודשים.
אורי אריאל: אבל התוספת שעכשיו הייתה בהסכם זה שפעם ההורים במועצות האזוריות לא יכלו לבקש סבסוד פר הכנסה.
אורי אריאל: עכשיו מאפשרים להורים לקבל סבסוד גם פר הכנסה.
אורי אריאל: אז זה הסיפור שלהם.
אורי אריאל: אם הם היו נשארים בקציר-חריש הם היו מקבלים אפס, עצם העובדה שהם עברו - - -
זבולון אורלב: כשהשר ביטל את הסבסוד של קרית גת וקציר-חריש היה צריך להשאיר את מצפה אילן.
אורי אריאל: אבל במקרה הפרטי שלהם, לפני משורת הדין, בשנה שעברה, כמו גם השנה, ביקשתי שייתנו להם סבסוד של 30% בסך הכול.
אורי אריאל: זאת אומרת, אם הורה צריך לשלם היום 750 שקלים בחודש משך עשרה חודשים לגן, הוא יקבל מתוך זה 30% סבסוד של המדינה.
אורי אריאל: זה נעשה בשנה שעברה – ביקשתי, דרשתי וזה בוצע – וזה יהיה גם בשנה הזאת.
אורי אריאל: הוויכוח כרגע הוא אם זה יהיה 30% או 40% או 50%.
אורי אריאל: 85% אתה לא מסוגל לקבל, מכוח זה שכפופים לאותן חמש קבוצות שהזכרתי.
זבולון אורלב: אלא אם הוא יהיה הגן הראשון של אום-אל-קוטוף, ואז הוא יקבל.
אורי אריאל: ישנם שלושה יישובים ערבים בתוך המועצה האזורית מנשה, ומאחר שהמועצה האזורית מנשה נמצאת בקבוצת למ"ס 5, היא עדיין לא הגיעה בעקבות החלטת השר, שכרגע הכניס את למ"ס 3.
אורי אריאל: זאת אומרת, כל הקבוצה של למ"ס 3 כרגע מוגדרת בהחלטת השר.
זבולון אורלב: איפה הם יכולים לקבל את מדרגות הזכאות של הכנסה?
אורי אריאל: אצלנו באופן ישיר.
זבולון אורלב: פעם עשיתם סימולציה מה יקרה אם תשתמשו באמצעי הזה, לפי הכנסה?
חגי פלמר: אני לא מכיר את הטבלה לעומקה, אבל אם זה דומה לטבלת הזכאות האישית של משרד התמ"ת - -
אורי אריאל: די דומה.
חגי פלמר: - אז כמות האנשים שמקבלים אצלנו היא מינורית.
חגי פלמר: אין כמעט אנשים.
אורי אריאל: זה מעבר ל-30% שאתה מקבל בבסיס.
אורי אריאל: מה שאני עושה ממש בימים אלה, את החלטות השר – עיין ערך קציר-חריש, של החלטה שהתקבלה בעבר וביטלו אותה – אנחנו הולכים להפוך לצווים.
אורי אריאל: אנחנו מקווים – קחו את זה בעירבון מוגבל עד שאין החלטה - להכניס לשם גם את אותם יישובים שיש להם מאפיינים ייחודיים כמו, למשל, יישוב ערבי שיש לו הכנסה נמוכה.
אורי אריאל: אני חושב שאת היישוב הזה אפשר להכניס תחת הכותרת של יישוב חדש, כעצה.
זבולון אורלב: אני חושב שיש הצדקה להכניס את מצפה אילן חזרה ליישובים שבהם השר או הממשלה מעניקים להם תמיכה בתשלומי ההורים בגני הילדים.
זבולון אורלב: בסוגריים - זה 90%, נכון?
אורי אריאל: עד 90%.
זבולון אורלב: קודם כול, בגלל היותו יישוב חדש.
זבולון אורלב: שניים, מפני שהיישוב קיבל את התמיכה הזאת כל עוד חריש-קציר קיבל.
זבולון אורלב: הר השלישי, אולי הכי חשוב, בגלל סיבות תכנוניות כרגע היישוב מונה רק 48 משפחות ועד אשר הוא יגדל לפרוגרמה שלו עדיין מעט הורים צריכים לשאת בנטל כולו.
זבולון אורלב: להחזיק גן ילדים – זה לא משנה אם מחזיקים 20 הורים או 35 הורים, ההוצאה היא אותו ר והמקורות הם פחות.
זבולון אורלב: אני מציע לוועדה שנפנה לשר החינוך ונבקש ונמליץ בפניו שלאור הנסיבות המיוחדות האלה, עד להשלמת מבני הקבע והשלמת הפרוגרמה, שתרחיב את היישוב ל-100 משפחות, לכלול אותו בהחלטת השר או בצו.
אורי אריאל: עצת ידיד – בצו.
זבולון אורלב: לכלול אותם בצו כדי שהמשרד יוכל לסבסד את תשלומי ההורים עד לגובה של 90% ובכך גם לעזור לביסוסו של היישוב החדש הזה.
זבולון אורלב: זה גם לאור מיקומו המיוחד ובידודו וחוסר האפשרות לחבר את הגן הזה לגנים אחרים.
זבולון אורלב: יכול להיות שאם הוא היה שלושה קילומטר מכפר פינס אולי אפשר היה לעשות משהו.
זבולון אורלב: אנחנו נפנה לשר ונבקש מהשר.
זבולון אורלב: מתוך הכרות עם השר, אני חושב שיש סיכוי.
זבולון אורלב: גברת חטב, את רוצה להוסיף משהו?
זבולון אורלב: גברת חטב היא המפקחת הארצית על הגיל הרך במינהל החינוך הדתי.
אסתר חטב: אני מאוד מבינה את הקושי ואת השינוי שהם קיבלו באופן די פתאומי.
אסתר חטב: ההורים לא שילמו עבור הגן בכלל, אני מבינה.
חגי פלמר: משהו קטן.
אסתר חטב: הם שילמו משהו שנתי מינימליסטי, והמעבר ליישוב חדש דורש מהם תשלום חודשי גבוה.
אסתר חטב: אלה משפחות צעירות, משפחות ברוכות ילדים, לפי מספר הילדים.
אסתר חטב: אני בהחלט תומכת במה שנאמר פה ומבינה את הקושי.
זבולון אורלב: נוסיף גם את הנימוק הזה, שמדובר במשפחות צעירות שהן ברוכות ילדים.
זבולון אורלב: הם נמצאים בתחילת דרכם המקצועית והכלכלית.
דובר: האם נכון יותר לראות כייחודי, מבחינת הבקשה, את מצפה אילן, או שנכון יותר – מה שממילא ניסינו להגיש בקשות ולא הצלחנו עד עכשיו – לחבר לזה גם את הכפרים הערביים, שמצבם הסוציו-אקונומי הוא מתחת - - -
זבולון אורלב: היישובים הערבים קיימים כבר כמה מאות שנים שם.
זבולון אורלב: פה מדובר ביישוב חדש, שכרגע המדינה מונעת את האפשרות להרחיב אותו לגודל שלו.
זבולון אורלב: היישוב הערבי, הבעיה שלו היא פרמננטית, מתמשכת.
זבולון אורלב: להם יש בעיה זמנית, עד שיהיו 100 משפחות ולכן הדגשתי את הר הזה.
זבולון אורלב: שניים, ליישוב הזה היה ולקחו לו.
זבולון אורלב: יש גם הבדל בין זמני לקבוע, אלה שני רים שונים לחלוטין.
זבולון אורלב: יכול להיות שפעם, כשעשו את החישוב למי מגיע, לא יקחו את כל המועצה המקומית אן-בלוק אלא עשו לפי יישובים.
זבולון אורלב: גם בערים הגדולות, כשעשו בשיקום שכונות, לא דנו בתל-אביב, כי צפון תל-אביב מאוד מבוססת, דנו בשכונות, ואז דרום תל-אביב – יד אליהו, שכונת התקווה – קיבלו את שיקום שכונות, כמו שבירושלים קטמון וקריית יובל קיבלו ורחביה לא קיבלה.
אורי אריאל: זה בדיוק מה שאנחנו הולכים להכניס עכשיו לצו.
אורי אריאל: זה רק צריך לקבל אישור של משרד המשפטים, כי יש נושא של קריטריונים, כי זה למ"ס 5, למרות שיש שם יישובים - - -
זבולון אורלב: יכול להיות שצריך לעשות את הפרופיל לפי יישובים.
אסתר חטב: יש מועצות אזוריות שמחולקות לפי יישובים – חמישה מושבים במצב סוציו-אקונומי נמוך אינם משלמים.
אסתר חטב: יש לא מעט מועצות כאלה בדרום ובמקומות נוספים בארץ.
זבולון אורלב: יש למישהו הערה לגבי הסיכום?
זבולון אורלב: תודה רבה לכולם, אני נועל את הישיבה.
אלכס מילר: רבותי, אנחנו נפתח את הישיבה, אנחנו בשידור ותכף ייכנס שר החינוך ומנכ"ל משרד החינוך.
אלכס מילר: אנחנו נצרף אותם בברכה לישיבת ועדת החינוך.
אלכס מילר: אני אפתח ואתן לכם את מנגנון הדוברים כאן, בוועדה, כך שכל אחד, לפי הזמן שהקצנו לכל הענין, יתייחס לנושא.
אלכס מילר: היום 7.9.2011, ח' באלול התשע"א.
אלכס מילר: נושא הדיון: מערכת החינוך בפתח תקווה - בתי הספר "גורדון" ו"נר עציון".
אלכס מילר: שני בתי הספר עלו על סדר היום הציבורי בשבוע שעבר.
אלכס מילר: אני חושב שהנושאים כבר עלו כאן, בוועדה, לא מעט פעמים ואני, מבחינתי, חושב שהגיע הזמן שיהיו פה החלטות חד-משמעיות שאנחנו לא נחזור לסוגיות האלה בכל שנה ושנה.
אלכס מילר: אני חבר כנסת מ-2006, חבר ועדת החינוך וכל שנה הסוגיות של פתיחת שנת הלימודים, בעיות כאלה ואחרות דווקא בעיר פתח תקווה עולות על סדר יום הוועדה.
אלכס מילר: רק בנושא של "גורדון" אני חושב שהוועדה דנה זו הפעם הרביעית.
אלכס מילר: פעמיים זה היה בכנסת ה-17 כאשר יושב ראש הוועדה היה חבר הכנסת מלכיאור.
אלכס מילר: השנה דנו בינואר על הנושא הזה ועדין אנחנו לא מצליחים להבין למה הסיפור הזה בכל שנה חוזר על עצמו ומה הרציונאל, אחרי שכל הגורמים שמתעסקים היום בחינוך, כמובן הפוך ממה שהעירייה טוענת.
אלכס מילר: משרד החינוך וחברי הכנסת וועדת החינוך בעצם הביעו את עמדתם החד-משמעית כלפי בית הספר הזה.
אלכס מילר: הנושא של האפליה בפתח תקווה כלפי התלמידים אשר עלו מאתיופיה עולה כמעט כל שנה על סדר יום הוועדה.
אלכס מילר: אני מברך את שר החינוך על כך שקיבל החלטה אמיצה בכל מה שקשור לבתי הספר, שרוב רובם היו יוצאי אתיופיה ובעצם לא יכלו להשתלב בבתי ספר אחרים.
אלכס מילר: ההחלטה הזאת היתה צריכה להתקבל עוד מזמן.
אלכס מילר: לפני כמה שנים ישבנו ודנו על כל הסוגיות האלה ואני מברך אותך, אדוני, על כך שקיבלת החלטה נכונה, כך גם לגבי בית ספר "גורדון" ועל כך שהמערכת שלך, משרד החינוך, החליטה לפתוח את אותן כיתות א' שרצו לסגור אותן, ובהמשך ההחלטה על סגירת בית הספר.
אלכס מילר: אני אתן לך, אדוני, להתייחס בהיבט הכללי לכל הסוגיה הזאת.
אלכס מילר: אני יודע שלא תכננת להגיע לכאן ושינית את הלו"ז שלך, ועל כך אנחנו מברכים.
אלכס מילר: מבחינתי, יש פה חברי כנסת שפנו אלי במשך כל סוף השבוע האחרון, מיום חמישי, כאשר פתיחת שנת הלימודים נכנסה לפועל וביקשו לקיים כאן דיון.
אלכס מילר: אנחנו עושים את זה במסגרת פגרה וכמו שאתם רואים, יש חברי כנסת רבים שהגיעו לכאן כדי להביע את עמדתם כלפי הנושא הזה.
אלכס מילר: אני קיבלתי מכתב ממך מכובדי, ראש עיריית פתח תקווה, על כך שאדוני מהווה איזו שהיא בעיה.
אלכס מילר: אם אתן ליושב ראש הכנסת על כך שאני נמצא כיושב ראש ועדת החינוך אבל אדוני לא שם אותי במקום הזה ואתה לא תוריד אותי מהמקום הזה.
אלכס מילר: אני מציע שהענין הזה יקבל התייחסות מקצועית נטו.
אלכס מילר: אנחנו נמצאים כאן, בוועדת החינוך של הכנסת.
אלכס מילר: אתם, מבחינתכם, צריכים להסביר לנו איך הגענו למצב שכל שנה הסוגיות של בתי ספר שונים אצלך בעיר עולות על סדר היום הציבורי.
אלכס מילר: אינני מבין איך עד היום לא קיבלתם החלטה שנותנת מענה לכל אותן סוגיות, שהן כנראה סוגיות לא פשוטות אצלכם בעיר ואתם צריכים לטפל בזה.
אלכס מילר: אנחנו לא פעם גם היינו אצלכם ודנו, ואת אותם טיעונים שהעליתם, חלקם כבר מזמן לא בתוקף והטיעונים החדשים כל פעם עולים על סדר היום.
אלכס מילר: אני מציע שתקשיבו לעמדתם של חברי הכנסת הנמצאים כאן, תקשיבו לעמדת משרד החינוך, אם עדין לא היתה ברורה לכם ובסופו של דבר, אנחנו נקבל כאן החלטה שלדעתי תהיה בתוקף גם לישיבות הבאות, במידה והנושא הזה יעלה על סדר היום.
אלכס מילר: אדוני השר, בבקשה.
גדעון סער: אני ביקשתי לחרוג מסדר היום שלי כדי להתייחס לנושא, וגם הישיבה חרגה מסדר היום וגם הישיבה הקודמת.
גדעון סער: המנכ"ל שלי ילווה אתכם במשך כל הישיבה אבל היה לי חשוב לבוא ולהציג את הדברים כי הם מציגים מימד עקרוני.
גדעון סער: אני רוצה לדבר על התופעה היותר רחבה שקיבלתי החלטה להתמודד אתה וזה בתי הספר שהפכו להיות בתי ספר אתיופיים בכל רחבי הארץ, הומוגניים.
גדעון סער: אני מתכוון לזה שרובם או כולם או כמעט כולם תלמידים שהם יוצאי אתיופיה, בין אם הם נולדו בארץ ובין אם הם עולים חדשים, המציאות הזאת התפתחה במשך עשרות שנים.
גדעון סער: כנראה שהרבה מאוד זמן היה קל לטאטא אותה מתחת לשטיח, להדחיק אותה.
גדעון סער: אני החלטתי לשנות את המציאות הזאת ואני אפרט.
גדעון סער: אני רוצה רק להזכיר לוועדה, כי הוועדה מודעת לזה, שלפני שנתיים עמדנו במצב שבו בפעם הראשונה התעמתנו עם בתי ספר פרטיים שסירבו לקבל תלמידים עולי אתיופיה והודענו גם לבית המשפט העליון בשבתו כבג"ץ, שאנחנו ננקוט בסנקציות תקציביות ואולי עד ללקיחת רישיון אם יעמדו במרים, והם בסופו של יום קיבלו את התלמידים.
גדעון סער: אני רוצה להזכיר לוועדה שלפני שנה הנחתי להימנע מהתופעה שהיתה קיימת, של הסעת ילדים עולי אתיופיה מכל רחבי העיר לבית הספר הזה מחוץ לאזור הרישום.
גדעון סער: השנה היו סדרה של דיונים ברמות השונות, כולל אצלי, לגבי עתיד בית הספר.
גדעון סער: אבל לפני שאני נכנס לבית הספר "נר עציון" אני שוב חוזר לפריזמה הרחבה.
גדעון סער: במדינת ישראל יש 17 בתי ספר הומוגניים מהסוג של "נר עציון" ויש עשרות גני ילדים הומוגניים.
גדעון סער: מדוע זה קרה?
גדעון סער: למה זה התפתח?
גדעון סער: סיבה ראשונה: כי הרוב הגדול של עולי אתיופיה בוחרים ללכת למוסדות של הממלכתי-דתי, וזו כמובן זכותם, ויש לזה זיקה לנושא הגיור בוודאי עכשיו, כשאנחנו מדברים על הציבור של הפלשמורה שמגיע ועובר את תהליכי הגיור.
גדעון סער: כמובן שהממלכתי-דתי הוא זרם יותר קטן ולפיכך היצע המוסדות בכל ישוב, בכל עיר, הוא יותר קטן ולפיכך, הריכוז של העולים בכל מוסד הוא יותר קטן.
גדעון סער: אנחנו, בכל הטיפול שלנו בנושא הזה, הצבענו על דבר שהוא חשוב בעיני והוא להעלות את המודעות לאפשרות הבחירה גם בזרם הממלכתי.
גדעון סער: אני מזכיר לוועדה, כי זה דבר שאמרתי לפניה, שלפני שנתיים הלכתי לרב הראשי הספרדי והצעתי לקלוט בממלכתיים תגבור לימודי יהדות והרבנות לא קיבלה את זה אבל עדין, כל הורה שרוצה, יכול לבחור בזרם הממלכתי.
גדעון סער: עכשיו, בתוך "נר עציון" יש כמה עשרות תלמידים שבחרו בזרם הממלכתי, וזה חשוב וזה טוב, כל עוד זה כמובן מבחירה.
גדעון סער: הסיבה השנייה היא הסיבה של קליטת העליה במדינת ישראל וריכוז של העולים באותן שכונות, באותם ישובים ובאותן ערים.
גדעון סער: אנחנו מכירים טוב את הערים והשכונות בפתח תקווה, בקריית מלאכי, בנתניה, ברחובות, ואנחנו מכירים גם שהשיטה במדינת ישראל היא שיטה של אזורי רישום לגבי הילדים ובתי הספר היסודיים, והיא מנתבת, בסופו של דבר, בדרך הזאת ליצירת בתי ספר כאלה.
גדעון סער: אני, מזה זמן די ארוך, מאחר שאת העבר יותר קשה לשנות מאת העתיד, אני מעלה בממשלה, בקבינט החברתי כלכלי, בפורום המשותף לממשלה ולסוכנות, היום אנחנו צריכים לקלוט בצורה אחרת את שארית הפלשמורה שיעלו על פי החלטת הממשלה.
גדעון סער: דהיינו, לפזר ולהשתמש בכלים שיש לממשלה, כלים של סבסוד משכנתאות וכולי כדי לפזר את הקליטה.
גדעון סער: קליטת עליה מוצלחת היא לא קליטה שמרכזת, גם אם יש נטייה טבעית להתרכז ליד המשפחה, ליד החברים, ליד ההורים, הנכון הוא לצורך אינטגרציה, לפזר ביותר ישובים, ביותר שכונות כי המיעוט יכול להיקלט בחברה כשהוא מיעוט ולא כשהוא הופך לרוב או כשהוא הופך להיות שכונה שלמה שהיא על טהרת העדה.
גדעון סער: זה כבר מבטיח שהקליטה תהיה פחות טובה ולכן, המדינה צריכה, ואני כרגע מדבר על דבר שבסופו של דבר משליך על מערכת החינוך אבל חשוב מאוד לשנות אותו.
גדעון סער: אז אני אומר עוד פעם שהנושא השני שהביא לריכוז אחרי הפנייה לממלכתי-דתי, שרוב התלמידים, זה הנושא של הריכוז בשכונות.
גדעון סער: הנושא השלישי – מדיניות שיפוטית.
גדעון סער: אני רוצה להגיד, כי זה עלה גם על ידי עתירות של בני העדה האתיופית, אני חולק על המדיניות השיפוטית הזאת שהיתה בעבר.
גדעון סער: בתקופת השרה לבנת והמנכ"לית תירוש היתה גישה של לתחם למכסה של 25%.
גדעון סער: אז אמרו: מה פתאום מכסה?
גדעון סער: מכסה זה דבר לא יפה.
גדעון סער: באמצעות מהלכים משפטיים שינו את זה אבל היעד, התכלית של אותה מדיניות היתה אינטגרציה אמיתית, היתה בדיוק למנוע את המצב שאנחנו נמצאים בו.
גדעון סער: והגישה שכאילו המכסה פוגעת בזכויות, היא חיזקה באותן מגמות, היתה עוד וקטור שדחף לאותה מציאות שנוצרה במדינה.
גדעון סער: זאת כמובן בעיה שנוצרה במשך הרבה מאוד שנים.
גדעון סער: חייבים לפתור אותה, אי אפשר כמובן לפתור אותה בין לילה.
גדעון סער: במאמרים בעיתון אפשר לפתור אותה בין לילה ובמציאות זה דורש גם נחישות וגם מאמץ רציף לאורך הרבה זמן ואני כבר לפני חודש ימים כינסתי את כל מנהלי המחוזות, עוד לפני פתיחת שנת הלימודים, במסגרת אותן הכנות שביצענו בחודש אוגוסט והנחיתי אותם תוך חודש ימים להגיש לי תכנית, כל אחד בתחום המחוז שלו, תכנית רב-שנתית, איך מפזרים את המוסדות האלה ובמשך כמה שנים מסיימים עם הענין הזה.
גדעון סער: זה מסובך, זה קשה, זה מחייב מדיניות של העדפה מתקנת ופתיחת אזורי רישום גם בתוך הרשויות ולפעמים גם מבית ספר שהוא מחוץ לרשות המקומית.
גדעון סער: כשיש ישוב מסוים שאין בו ממלכתי-דתי או שיש בו ממלכתי-דתי אחד כדי להגיע לאותה תוצאה זה מחייב לפתוח אזורי רישום אבל זה, אם אני מאמין ואני מאמין שטובת הילדים היא ללמוד עם כלל ילדי ישראל, זה מחייב סוג כזה של החלטות וגם קצת יותר הקצאה של משאבים, לפעמים בהסעות ובדברים אחרים כדי שתהיה אינטגרציה אמיתית.
גדעון סער: הדבר הזה יתבצע, אני אקבל את התכניות.
גדעון סער: נקבעה לי פגישה לחודש הזה, לחודש ספטמבר, עם כל מנהלי המחוזות.
גדעון סער: בהמשך אני גם אציג את זה לוועדה.
גדעון סער: הנושא מורכב.
גדעון סער: לפעמים ההורים לא רוצים, לפעמים ההורים רוצים שילמדו ליד אזור המגורים.
גדעון סער: לפעמים הרשות המקומית לא רוצה, לפעמים תושבים אחרים לא רוצים.
גדעון סער: זה יהיה סיפור, זה יהיה כרוך במאבקים.
גדעון סער: כשאתה אומר את זה, אחרי זה ליישם את זה זה מסובך אבל זה מה שאנחנו רוצים לעשות, אם אנחנו רוצים כלפי בני העדה האתיופית, שהם עדה גדולה באהבת ישראל ואהבת ארץ ישראל, שמסרו את הנפש כדי להגיע לפה, לעשות קליטת עליה אמיתית – זה מה שאנחנו צריכים לעשות.
גדעון סער: עכשיו אני מגיע מפה, מהסיפור הרחב, לסיפור "נר עציון".
גדעון סער: אמרתי שבשנה שעברה הנחתי ואמרתי שלגבי ההמשך נדון במהלך השנה אבל אני הנחתי למנוע את ההסעות מאזורים אחרים בעיר של ילדים בני העדה האתיופית ל"נר עציון".
גדעון סער: זו היתה הפרקטיקה במשך שנים.
גדעון סער: אחרי מספר ישיבות, כולל ישיבה שקיימנו עם נציגי עיריית פתח תקווה, קיבלתי החלטה לסגור את בית הספר בחודש אוגוסט.
גדעון סער: הסגירה, כפי שהוחלט עליה, היתה סגירה הדרגתית שבאה לידי ביטוי קודם כל בזה שלא תפתח כיתה א', ועל פי דעת גורמי המקצוע, בין של הרשות המקומית ובין של המשרד, ההעדפה היתה לסגירה הדרגתית ולא למהלך חד, והיו לה נימוקים מסוימים .
גדעון סער: לדוגמה, ילד שהוא בכיתה ו' וצריך לעלות לכיתה ז', לא לעשות לו שני מעברים תוך שנה.
גדעון סער: היו לזה נימוקים מסוימים אבל אני אומר את זה כעובדה, לאחר כל מה שקרה כל השנים ולמרות שלא נפתחה כיתה א' ולמרות ש-54 תלמידי כיתות א' פוזרו בכל בתי הספר בעיר, ולמרות שפוזרו בנוסף עוד 50 ילדים, זאת אומרת, בית הספר ירד מ-280 ל-180 תלמידים ההורים, עקב חוסר האמון שנוצר במהלך השנים כלפי המערכת ואני מבין את זה וגם מצדיק את זה, לא רצו לקבל סגירה הדרגתית אלא רצו סגירה מיידית.
גדעון סער: בדרך כלל, אנשים פה מכירים אותי, אני מגיע לוועדה בהרבה מאוד נושאים ואני אומר שההורים לא ינהלו את מערכת החינוך.
גדעון סער: אני עומד על דברים מול ציבור של הורים כי אנחנו צריכים לעמוד מאחורי הדברים שנראים לנו נכונים ברמה המקצועית, לשמוע, לקיים את הדיאלוג.
גדעון סער: במקרה הזה היה צריך לגלות שיקול דעת מחודש, וקיימתי הרבה מאוד פגישות.
גדעון סער: נפגשתי עם הפעילים של העדה מפתח תקווה עוד לפני תחילת שנת הלימודים.
גדעון סער: כל הדברים האלה בכלל לא היו בתקשורת.
גדעון סער: נפגשתי גם עם חבר הכנסת שלמה מולה, שהוא לא מסיעתי וביקשתי להתייעץ אתו.
גדעון סער: נפגשתי עם הרבה מאוד אנשים כדי להבין איך נכון להתמודד עם הענין הזה.
גדעון סער: גם ראינו מה קרה שם בתחילת שנת הלימודים.
גדעון סער: גבירותי ורבותי, הם לא היו מגיעים לבית הספר, הם היו נחושים לסגור את בית הספר סגירה מיידית, וכל אדם ישר והגון ששם את עצמו בנעליהם יכול להבין את זה.
גדעון סער: לכן, אנחנו התכנסנו יום אחרי פתיחת שנת הלימודים, ביום שישי בצהרים, אלה כבר הפכו לישיבות מסורתיות בלשכתי וקיבלתי, ואני רוצה להודות לראש העיר, שגם בסיטואציה לא פשוטה היה שותף לאותה החלטה לסגור סגירה מיידית את בית הספר ולפזר את כל התלמידים.
גדעון סער: גבירותי ורבותי, זה קשה מאוד לפזר 280 תלמידים ולראות את הצורך של כל ילד וילדה.
גדעון סער: מי שיש לו קרוב משפחה, מי שאין לו קרוב משפחה, מה נכון, מה לא נכון, באיזו שכבת גיל.
גדעון סער: קיימנו שיחות כמה ימים עם מנהיגי הקהילה בפתח תקווה.
גדעון סער: הסכמנו שהם יסייעו במהלך הזה, שהוא לא פשוט, שהוא מורכב, ואני כבר יכול להגיד שאמנם השיבוץ הוא באחריות העירייה, באחריות הרשות המקומית אבל אני מבקש לקבל את הדיווחים ואני מקבל אותם.
גדעון סער: נכון להיום כבר רוב תלמידי "נר עציון" לומדים בבתי ספר אחרים.
גדעון סער: 180 מתוך 280 לומדים בבתי ספר אחרים.
גדעון סער: אני אומר את הנתונים שנמסרו לי על ידי מנהל מינהל החינוך של הרשות, שאני מאמין לו באופן מוחלט.
גדעון סער: אני רוצה להסביר: 100 תלמידים פוזרו בשלב הראשון ויש כאלה שעדין לא קיבלו את השיבוץ אבל רוב התלמידים שבשנה שעברה היו ב"נר עציון" והיו מועמדים להיכנס, היום, בשעה זאת, והמספר הזה הולך וגדל.
גדעון סער: כל רבע שעה שאנחנו מדברים, המספר הזה הולך וגדל.
גדעון סער: אני קורא לכל הגורמים, אני יודע שלפעמים קשה להתאפק ולא משנה אם זה גורמים פוליטיים או לא, לגלות אחריות לסייע בהשלמה המהירה והטובה של המהלך הזה, ואני יושב עם אנשי המקצוע שם, אני רואה את האכפתיות לעתיד של הילדים.
גדעון סער: אני רואה מוסדות שנרתמים לסייע באהבה ואני משוכנע שהפרק הזה, שבסך הכל אני מזכיר שרק ביום ראשון בערב, היום אנחנו יום רביעי, סיכמו את הדברים עם מנהיגי הקהילה האתיופית בפתח תקווה, בסך הכל אני רואה התקדמות יפה מאוד בשטח.
גדעון סער: צריך תוך כמה ימים לסיים את זה.
גדעון סער: אין כזה דבר, דרך אגב, שיש שיבוץ ובסופו של דבר גם צריך לקבל אותו.
גדעון סער: זאת אומרת, מי שאומר שיש סגירה מהירה, אני, יש לי אזור רישום ואני לא רוצה ללמוד בבית הספר ואני לא רוצה ללמוד באזור רישום, בסופו של דבר למערכת יש את השיקולים והיא צריכה לשבץ את כולם.
גדעון סער: בסופו של דבר, לפעמים יש מישהו שמעדיף באותה הזדמנות ללכת לבית הספר הזה ומשתדלים להקשיב ולראות מה ניתן לעשות אבל לא ניתן לקבל כל בקשה ובקשה.
גדעון סער: בסופו של דבר, השיקולים שמדריכים את הרשות המקומית ואני אומר את זה למרות שאני לא מהרשות המקומית אבל אני יכול להגיד את זה לגבי השלב הזה, שאני מקבל סקירה, הם שיקולים של טובת הילדים.
פניה קירשנבאום: - - - הילדים האלה משובצים אולי אבל תשאל את ההורים אם באמת הילדים הולכים לבית ספר.
פניה קירשנבאום: לפי מה שנמסר לי אתמול על ידי ההורים, אף ילד לא יצא לבית הספר וכולם יושבים בבית.
פניה קירשנבאום: בא נשמע את ההורים.
גדעון סער: אז מה שנמסר לך לא נכון.
פניה קירשנבאום: אז בא נשמע את ההורים.
גדעון סער: הוועדה תשמע את כולם, אני רק אסיים את דבריי וישמעו את כולם.
גדעון סער: אני יודע שיש הורים שלא מקבלים את השיבוץ.
פניה קירשנבאום: כולם.
פניה קירשנבאום: הילדים יושבים בבית.
גדעון סער: לא כולם.
גדעון סער: חברת הכנסת קירשנבאום, זה לא נכון.
גדעון סער: יש כאלה שלא קיבלו את השיבוץ ויש כאלה שקיבלו את השיבוץ.
גדעון סער: גם לא כל מי שלא קיבל את השיבוץ, אז השיבוץ ישתנה.
גדעון סער: יכול להיות שיהיו גורמים שינסו להתסיס סביב הענין הזה אבל בסופו של דבר, יהיה שיבוץ ויהיה צריך לקבל את השיבוץ, ויהיה צריך להתקיים דיאלוג.
גדעון סער: יכול להיות שבמקרה מסוים ישכנעו את הרשות המקומית וזה בסדר גמור אבל בסופו של דבר, התהליך הזה הוא תהליך שמתקדם והוא לא פשוט.
אלכס מילר: שאלה אחת, אדוני השר.
גדעון סער: אתן רק לך לשאול, אבל תן לי רק לסיים כי אני רוצה להגיד עוד כמה נקודות.
גדעון סער: אני אומר: א.
גדעון סער: חשוב לעסוק בנושא הזה באחריות ולא בהלהטת רוחות כי בסוף זה ילדים, ואני מציע לכולם לפעול בדרך הזאת.
גדעון סער: ב.
גדעון סער: אין מוסד שיסרב, ויש היום רק מוסד אחד כזה.
גדעון סער: כל מוסד שיסרב לשיבוץ, אם הוא על פי הגורמים המקצועיים כשיר לקבל את התלמידים, הוא ייענש בצורה החריפה ביותר.
גדעון סער: כרגע יש מוסד אחד, על פי הדיווחים שאני מקבל, והוא יוזמן לשימוע אם הוא לא הוזמן כבר לשימוע - -
ניצן הורוביץ: איזה מוסד זה?
זבולון אורלב: פרטי או רשמי?
גדעון סער: יש מוסד רשמי ששייך לזרם הממלכתי-דתי דווקא, לא מוסד פרטי.
קריאה: חב"ד.
גדעון סער: כן, הוא שייך לממלכתי-דתי.
גדעון סער: אני חוזר ואומר: כל מוסד שהוחלט על שיבוץ והוא יהיה סרבן, הוא ייענש בצורה החמורה ביותר.
גדעון סער: אם הוא יחליט לשאת בתוצאות - בסדר גמור.
גדעון סער: בסך הכל, אני מזהה קבלה של בתי הספר את הזכות, כי שמעתי מישהו אומר: להשתתף בנטל.
גדעון סער: לא להשתתף בנטל אלא להשתתף בזכות של קליטת העלייה של התלמידים בני העדה המופלאה הזאת.
גדעון סער: אלה הדברים בסך הכל.
גדעון סער: אני רוצה להתייחס רק בכמה מלים.
גדעון סער: המנכ"ל עוסק בזה באופן אישי על פי הנחייתי והוא יתייחס יותר מאוחר אבל בכל זאת, הדיון שזימנת, אדוני היושב ראש, לגבי שני בתי ספר.
גדעון סער: קודם כל, אני רוצה לומר - -
אלכס מילר: לפני שאתה עובר לבית הספר השני, בקשר לבית ספר הזה יש שתי שאלות : מבחינת מדיניות המשרד לבתי ספר אחרים, הרי אנחנו נגענו בדוגמה של "נר עציון".
אלכס מילר: לא חסרים בתי ספר שהגיעו למצב הלא פשוט מסוג זה.
אלכס מילר: אתה השתמשת במילה קלה של "בית ספר הומוגני".
אלכס מילר: אני הייתי משתמש במילה שזה נראה כמו מחנות.
אלכס מילר: אני, מבחינתי, חושב שכדי שאנחנו לא נמצא את עצמנו במצבים מסוג זה, האם יש איזו מדיניות שהמשרד ימשיך להפעיל אותה כלפי העתיד?
אלכס מילר: דבר שני, בקשר להנחיות המשרד כלפי בית הספר הזה והשיבוצים שהם באמת בזמן הלימודים, שמה שצוין כאן ובטח נשמע מההורים של כמה ילדים שנמצאים כרגע בבית מסיבות שונות, האם יש כתובת ברורה להורים במשרד החינוך שאפשר לפנות אליה במידה והם נתקלים בבעיות כאלה ואחרות בעת הגעתם הפיסית לבית ספר כזה או אחר, שנראה שיכול להיות ששם יש איזו שהיא בעיה.
אלכס מילר: האם אתה יכול להנחות את הוועדה - -
גדעון סער: א.
גדעון סער: המדיניות שלנו, בין לענין "נר עציון", כי יש בית ספר אחר שיש בו כבר 40%.
גדעון סער: אנחנו לא נסגור "נר עציון א'" ונפתח "נר עציון ב'".
גדעון סער: זאת אומרת, צריך לפעול פה באחריות.
גדעון סער: המדיניות של השיבוץ, אותה מדיניות שדיברתי עליה בהקשר הזה ובהקשר של בתי הספר האחרים, תונחה על ידי העיקרון לא להגיע לאותו מצב גם במקומות אחרים.
גדעון סער: זה ברור לגמרי ושיקול הדעת הזה מופעל.
גדעון סער: הנקודה השנייה, אדוני היושב ראש: מי שאחראי על השיבוץ על פי חוק, ואנחנו מדינת חוק, היא הרשות המקומית.
גדעון סער: היא אחראית על שיבוץ תלמידים במוסדות.
גדעון סער: יש זכות לערער על שיבוץ על פי חוק ואז הערעור מתבצע בפני מנהל המחוז וזה בסדר גמור.
גדעון סער: גם היום מנהלת המחוז ומנהל החמ"ד הרב ליפשיץ ומנהלת המחוז שנמצאים פה, הם מעורבים.
גדעון סער: הם מסייעים לתהליכים האלה, הם מפקחים אחר התהליכים האלה אבל פעילות השיבוץ היא של הרשות המקומית וצריך להתנהל מול הרשות המקומית כי זה הדבר הנכון ביותר.
גדעון סער: לגבי סיפור "גורדון": אני רוצה לומר דברים רק במישור העקרוני: א.
גדעון סער: לנו נודע זמן קצר לפני פתיחת שנת הלימודים על החלטה חד-צדדית לסגור את בית הספר והתנגדנו לזה.
גדעון סער: כי אי אפשר לסגור בית ספר באופן חד-צדדי שלא על דעת משרד החינוך.
גדעון סער: כלומר, לפתוח כיתות א'.
גדעון סער: אמרנו את הדבר הזה לרשות המקומית לפני ואחרי שנת הלימודים, שאם תרצו ואם בדעתכם או לפי שיקול דעתכם המקצועית צריך לסגור את בית הספר, באפשרות
גדעון סער: כם ליזום הליך מול המשרד בצורה מקצועית והדברים יבחנו בצורה מקצועית ואחראית.
גדעון סער: אני לא מתחייב לתוצאה.