GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלכס מילר: תראה, אנחנו עדיין מתקשים להבין מי האבא של כל הסיפור הזה, מי לוקח על עצמו אחריות ומי מדווח בעצם לכל אותן הוועדות אם זה בכנסת ובממשלה, מבחינת המשרד הממשלתי, על העניין של המיגון.
אלכס מילר: איך אנחנו באמת, מהישיבה של כמה שבועות של תקציב של 15 מיליון שקל, שאז דובר שם על שני היישובים – אשקלון ונתיבות – אני חושב, קפצנו ל-80 מיליון שהוצגו כאן קודם ולמה באמת אנחנו עדיין לא מגיעים למצב שיש החלטה ברורה בכל הנושא של מיגון כל בתי הספר – בבאר שבע, באשדוד, אשקלון – איפה הדברים עומדים מבחינתכם?
אלכס מילר: כי אני יודע שאתם תקצבתם, אבל לאן הכסף הולך, מי אחראי ומי אחראי לביצוע והאם יש איזו שהיא החלטה להרחיב מבחינת ההקצאה התקציבית לנושא של המיגון בדרום.
אורי שמרת: אני אענה.
אורי שמרת: עד היום, על פי ידיעתי, ההחלטות על מיגון התבצעו בפורום של החלטות ממשלה.
אורי שמרת: גם ההחלטה של המיגון של ה- הראשונים, גם ההחלטה של המיגון של ה-7- שהתבצעו, לדעתי זה היה בשתיים או בשלוש החלטות ממשלה - ובנוגע למיגון של 15 עד 40 - אין כרגע החלטת ממשלה.
אורי שמרת: אני יודע שהנושא כרגע, הערכת העלות נמצא בבדיקה של פיקוד העורף וברגע שהוא יסיים את הבדיקות שלו בנוגע לעלות – אני מניח שהממשלה תחליט בנדון.
אלכס מילר: אבל שמענו כבר ---
אורי שמרת: אלינו לא הגיעה עוד פנייה בנוגע ל ---
אלכס מילר: כן, אז בקשר למה שנאמר כאן מקודם על נתיבות ואשקלון, דובר כאן על 30 מיליון שבאים אני הבנתי ממשרד העורף, נכון?
אלכס מילר: ממשרד הביטחון, אגף הגנת העורף, ויש לנו את האוצר שמשתתף גם ב-50.
אלכס מילר: לאן עובר הכסף, מי האחראי, ושוב אני שואל – בוועדת הכספים נאמרו מספרים שונים לחלוטין.
אלכס מילר: דובר שם על כלל המיגון כהערכה גסה של 90 מיליון שקל של כל הדרום.
אורי שמרת: לא, לא.
אלכס מילר: על מוסדות החינוך אני מדבר.
אורי שמרת: אני אעשה סדר במה שאני יכול.
אורי שמרת: הייתה החלטת ממשלה, או שזה לא היה בפורום של החלטת ממשלה, אבל היה סיכום על העברת 80 מיליון שקל לפיקוד העורף לטובת מיגון המוסדות - 30 פיקוד העורף – 50 משרד האוצר.
אורי שמרת: הנושא תוקצב.
אורי שמרת: עכשיו, בנוגע למיגון עד – נעשית כרגע בדיקה של פיקוד העורף בנוגע להערכת ---
אלכס מילר: תקצבתם 50 מיליון?
אורי שמרת: כן.
אלכס מילר: למוסדות חינוך?
אלכס מילר: לגני ילדים?
אלכס מילר: לבתי ספר?
אלכס מילר: למה 50 מיליון הועברו?
אורי שמרת: אני אגיד את האמת – את הסיכום עצמו לא הבאתי איתי.
אורי שמרת: גם שלחתי, בזמן שהייתם בדיון סימסתי לרפרנטית שאחראית על זה אצלנו, היא אמרה שהיא לא יודעת מי מבצע, שזה עדיין לא ברור, זה טרם סוכם.
אלכס מילר: טוב, אז רבותי, אני כבר אומר לכם, בסיכום והפנייה היא גם למשרד האוצר וגם למשרד ראש הממשלה וגם למשרד הביטחון – קודם כל כל שקל שיוצא לטובת העניין של המיגון, שתתחילו בסדרי עדיפויות.
אלכס מילר: מבחינתנו סדרי העדיפויות זה מוסדות חינוך.
אלכס מילר: שלא יהיה שום חוסר וודאות.
אלכס מילר: המשרד שמקבל כסף לעניין המיגון, הוא מבחינתנו אחראי מפה ועד הסוף.
אלכס מילר: אם קיבלתם החלטה שאתם הולכים לתקצב פרויקט למיגון, גם כסף של משרד הביטחון של פיקוד העורף, זה לא כסף שלו אישית.
אלכס מילר: זה כסף שהוא בעצם כסף שנועד לעניין המיגון.
אלכס מילר: אם החלטתם שפיקוד העורף לוקח על עצמו עכשיו 80 מיליון בתקצוב של מיגון, מפה והלאה הוא אחראי על זה.
אלכס מילר: כל ההחלטות שמתקבלות וזה כבר יותר פנייה למשרד ראש הממשלה - שאנחנו רואים אחראי לכל העניין של מיגון מוסדות החינוך – פיקוד העורף, כי הוא כרגע קיבל 80 מיליון שקל והוא צריך את ה-80 מיליון שקל האלה לתקצב לטובת המיגון.
אלכס מילר: אתה גם תעדכן אותנו מה סדרי העדיפויות מבחינת המיגון, ואיך אתם גם עוקבים שבאמת הדבר מתבצע ואני גם אשמח לשמוע מבחינת המועדים והתאריכים.
אלכס מילר: זאת אומרת, אם אנחנו עכשיו שמענו שמדובר על אשקלון ונתיבות – אז מתי.
אלכס מילר: ושוב, אני גם אשמח לקבל מכם מסמך מסודר למול הדברים שנאמרו בוועדת הכספים, למול הדברים שנאמרו כאן, כי הפערים הם עצומים רבותי, זה לא 20 אגורות.
אלכס מילר: מדובר פה בפער של איזה 60 מיליון שקל מכלל הערכה הכללית הגסה שהייתה בוועדת הכספית, למול שתי ערים שאנחנו שמענו עליהן כאן.
אלכס מילר: אז או שבאמת התקציב צריך להגיע לרמה הרבה יותר גבוהה במאות מיליוני שקלים, אז אנחנו מבחינתנו גם צריכים, כחברי כנסת, לדעת כמה יעלה בסך הכל לקופת המדינה, למגן את כל הדרום, את כל מוסדות החינוך ולסיים עם הסאגה הזאת פעם אחת ולתמיד.
אלכס מילר: אבל צריך לדעת כמה זה באמת עולה, כי בוועדת הכספים נאמר 90 מיליון, פה אמרו רק על שתי ערים – 80 מיליון.
אלכס מילר: אז יש פה הפרשים מאד גדולים, תעדכנו אותנו בבקשה במהרה על כל הדברים האלה, שתהיה מוכן.
אלכס מילר: עו"ד פלג, בבקשה.
זבולון אורלב: אולי לפני כן תן לי לגמור עם הבינוי?
אלכס מילר: בבקשה, כן, חבר הכנסת אורלב, שכחתי.
זבולון אורלב: פלג, סליחה שנייה אחת, יש לי עוד שאלה לגבי בינוי.
זבולון אורלב: לפני ימים אחדים התפוצצה פרשה בבית שמש שחרדים קנאים, שכנראה גם לא מכירים בחוק ובמדינת ישראל, מנסים להשתלט על מבנה שהוקצב לחינוך הממלכתי דתי לצורך בית ספר לבנות.
זבולון אורלב: אני קודם כל רוצה להעריך מאד את החלטתו של שר החינוך, של המנכ"ל ושלך, להתעקש שבית הספר הזה יהיה מיועד אמנם לחינוך הממלכתי דתי.
זבולון אורלב: אני רק מבקש, אם אפשר גם מיושב ראש הוועדה, שההחלטה לא תהיה רק של משרד החינוך, אלא גם של ועדת החינוך, שוועדת החינוך גם היא תיתן את הגיבוי המלא לשר, למנכ"ל ולמר צרפתי, שבית הספר הזה ישמש את ייעודו ושזה לא יהיה המערב הפרוע, ושאנשים פורעי חוק לא יכולים להשתלט על מבנים ולהחליט מי לומד איפה.
זבולון אורלב: יש חוק ויש סדר במדינת ישראל.
זבולון אורלב: זו בקשתי ממך.
אלכס מילר: אדוני, אני אינני יודע על מה בדיוק מדובר.
אלכס מילר: אני אשמח לשמוע עדכון.
זבולון אורלב: אוקי, אז אולי המנכ"ל יסביר.
אלכס מילר: אם יש דברים שהם דברים מדויקים ---
זבולון אורלב: אז אני אבקש מהמנכ"ל שיסביר, כי אני חושב שהחלטה של ועדת החינוך בעניין הזה היא מאד חשובה.
זאב אלקין: אלכס, פה זבולון צודק.
שמשון שושני: אבל אני מעדיף תמיד שאנשי המקצוע של המשרד ---
זאב אלקין: לא, אני מצטרף להצעה של זבולון שהוועדה פה תגיד דבר מאד ברור ותיתן גיבוי ברור מאד לעניין.
שמשון שושני: טוב, רק לשם מסירת העובדות, אני תמיד אוהב שאנשי המקצוע של המשרד מוסרים את העובדות כולן, ואחר כך אני אחזק אותן.
שמשון שושני: בבקשה.
יגאל צרפתי: טוב, נדרשנו לסוגיה הזאת באמת לפני מספר ימים וגם המשטרה מעורבת בסיפור.
יגאל צרפתי: אנחנו הוצאנו סדרה של מכתבים גם באמצעות הלשכה המשפטית.
שמשון שושני: תסביר על מה מדובר.
יגאל צרפתי: מדובר במבנים חדשים, שהייעוד שלהם הוא למוסדות חינוך של הממלכתי דתי.
יגאל צרפתי: לשם כך הם תוכננו והדבר הזה היה ידוע מראש וברור ומתואם עם כולם.
יגאל צרפתי: באיזה שהוא שלב הבנו שהקהילה החרדית שיושבת בסמוך לבתי הספר הללו, יש לה בעיה עם כך שבית הספר יאכלס בנות, מטעמי צניעות כאלה ואחרים.
יגאל צרפתי: אנחנו כמובן הקפדנו להבהיר שהדבר הזה הוא לא בא בהפתעה ואנחנו למעשה דבקים בתכנית המקורית שלנו, שידעו עליה כבר לפני מספר שנים.
יגאל צרפתי: כמו שאנחנו יודעים הליך של תכנון זה לא יום ולא יומיים, ולמעשה מוסדות החינוך האלה, שאחד מהם הוא לבנים ואחד מהם הוא לבנות - ילמדו שם.
יגאל צרפתי: היום בבוקר, גם אחרי ששיגרנו את כל המכתבים, אז בעצם בית הספר נפתח להיערכות.
יגאל צרפתי: נכון לרגע זה אני עם טלפון פתוח, לא יודע על איזו שהיא בעיה בנושא הזה.
יגאל צרפתי: אגב, כך אנחנו נוהגים בכל היישובים ובעיקר ביישובים שיש אוכלוסיות מעורבות.
יגאל צרפתי: אנחנו תמיד מקפידים להבהיר שבראש ובראשונה, בראש סדרי העדיפויות להעמיד מבני חינוך לטובת החינוך הממלכתי, ממלכתי דתי, לאחר מכן לשאר הזרמים, ואנחנו מקפידים שהדבר הזה יקרה.
יגאל צרפתי: אנחנו גם מעורבים בכל מה שנוגע לוועדות ההקצאות.
יגאל צרפתי: כל ועדת הקצאה שנעשית ברשות מקומית זו או אחרת, לכל מבנה שהוא, טעונה חתימה שלנו על גבי ההליך הזה, ובעצם גם פה אנחנו עומדים על כך שהמבנים האלה יאכלסו את התלמידים הללו.
שמשון שושני: השר ואנוכי, בצורה חד משמעית, נעמוד על כך שהמבנה שתוכנן שנים רבות וייעודו היה ברור מראש, ישמש לצרכים שלהם הוא נועד ומפירי החוק – תטפל בהם משטרת ישראל – כי מדינת ישראל היא מדינת חוק.
אלכס מילר: טוב, אדוני המנכ"ל, בעניין הזה, ככה בקצרה, הבנתי בעצם על מה מדובר.
אלכס מילר: אני רק רוצה להגיד דבר מסוים.
אלכס מילר: קודם כל, צריך להבין, וזה אולי המסר הכללי, לא פותרים בעיות בדרך של ברבריות, על ידי השתלטות על מוסדות כאלה ואחרים.
אלכס מילר: אנחנו לא תמכנו, לא נתמוך וגם לא נעודד שום פעילות מסוג זה.
אלכס מילר: במקביל, כמובן שצריך להבהיר לכל מי שמעודד את הפעילות הזאת אולי בשטח, הרי זה לא שכל אחד בא ביזמתו ומשתלט.
אלכס מילר: יש כנראה איזו שהיא הנהגה מסוימת שמובילה את הקו הזה בתוך העיר.
אלכס מילר: אני מציע גם לאותה הנהגה, אם אכן יש בעיה בהיבט הפתרון לאותם הילדים, שכרגע נמצאים בשכונות כאלה ואחרות ונקלעו למצב שאין להם מוסד לימודים, ואז על ידי פעילות של השתלטות על מוסד כך וכך, הם ---
אלכס מילר: יכולים לבוא ---
זאב אלקין: הסיבה העיקרית להשתלטות, אלכס, זה לא ---
אלכס מילר: סליחה, יכולים לפנות בצורה מסודרת ולבקש פתרון.
אלכס מילר: אבל אני אמרתי שקודם כל אנחנו לא נתמוך במצב שמשתלטים על מוסד שבעצם תוכנן לטובת פעילות חינוכית במגזר ממלכתי דתי, ומבחינתנו אנחנו כן תומכים בהחלטה של משרד החינוך.
אלכס מילר: במקביל לכך, במידה שקיימת בעיה, יכולים לפנות בצורה מסודרת ולא להשתלט על מוסדות חינוכיים.
זאב אלקין: אבל הבעיה, עד כמה שאני הבנתי, אדוני יושב הראש, היא לא בהעדר מבנים לתלמידים האחרים, למרות שגם זה יכול להיות ---
אלכס מילר: אם אין בעיה ---
זאב אלקין: רגע, הבעיה העיקרית זה צביון המוסד שיהיה בתוך השכונה ולכן זה בוודאי לדחות מכל וכל.
אלכס מילר: אז אני אומר שבסופו של דבר ---
זאב אלקין: זה אפילו לא מחלוקת איזה ילדים ילמדו שם.
אלכס מילר: אנחנו מעלים כאן הרבה מאד סוגיות על סדר יומה של הוועדה, ברגע שהן מגיעות לכאן ואנחנו רואים היגיון בטיפול בהן.
אלכס מילר: עכשיו, כל עוד הסוגיה הזאת, אנחנו שומעים עליה רק בהיבט של השתלטות על המוסד ויש לנו עמדה ברורה של משרד החינוך, כמובן שמבחינתנו אנחנו תומכים בכל מה שמשרד החינוך רואה לנכון לבצע.
אלכס מילר: אם אכן קיימת בעיה, אז אפשר לפנות בצורה מסודרת, גם מהצד השני, ואנחנו, אם אנחנו נראה צורך - אנחנו יכולים להעלות ולדון – אנחנו חיים במדינה דמוקרטית.
אלכס מילר: אבל שוב, אני כן חושב, מהפרטים ששמענו כאן, שאין שום דרך היום לבוא וללכת פה לאיזו שהיא גמישות או פרשנות מטעם משרד החינוך.
אלכס מילר: ההחלטה התקבלה, אנחנו יום לפני פתיחת שנת הלימודים ואני קורא לכל אותם האנשים שבעצם נגררו לאחר אותן החלטות שהתקבלו בעיר, או על ידי הנהגה מסוימת כזו או אחרת, לשמור על החוק וליישר קו עם ההחלטה של משרד החינוך.
אלכס מילר: אפשר להמשיך הלאה.
שמשון שושני: אנחנו נעבור הלאה.
אלכס מילר: ביקשת לדבר.
אהוד פלג: תודה כבוד יושב הראש.
אהוד פלג: אני מבקש להעלות ארבע נקודות כדי לוודא שאנחנו ערוכים לפתיחת שנת לימודים משופרת בנקודות האלה.
אהוד פלג: אנחנו נמצאים בעיצומו של מאמץ ---
יהודית גידלי: תציג את עצמך, בבקשה.
אהוד פלג: אהוד פלג, מנכ"ל המועצה הישראלית לצרכנות.
אהוד פלג: אנחנו נמצאים בעיצומו של מאמץ לאומי להילחם ולהנמיך את יוקר המחייה בישראל.
אהוד פלג: בהקשר הזה, ספרי הלימוד מוסיפים כידוע רכיב מאד מאד בעייתי בסל ההוצאות של ההורים, בתחום החינוך.
אהוד פלג: משרד החינוך הוציא מספר הוראות חשובות כדי לסייע במאמץ הזה, אבל הבעיה שלהם היא בעיה של יישום חסר מאד וגם צורך בשיפור באכיפה.
אהוד פלג: מנכ"ל משרד החינוך קיבל החלטה, לשמחתי, על פי הצעה שהגשנו לו, להעמיד כלי בקרה בידי ההורים באתר משרד החינוך, באתר האינטרנט, שיאפשר להם מיד לבדוק האם רשימת הספרים שהם קיבלו מבית הספר לרכישה, כוללת רק ספרים מאושרים בלבד, שמחירם מפוקח ועל כן גם קצוב מרבית.
אהוד פלג: ההצעה הזאת יושמה לאחרונה, אבל צר לי לומר שבאופן היישום, הכלי מאד לא ידידותי ואנחנו פנינו על כך למשרד החינוך.
אהוד פלג: אנחנו מבקשים שהכלי הזה ישופר, כי תרומתו תהיה מאד חשובה לבקרה שההורים יוכלו לקיים.
אהוד פלג: הנקודה השנייה לגבי ספרי לימוד, היא היכולת לרכוש ספרים משומשים ובכך להוזיל מאד גם כן את מחירם.
אהוד פלג: גם בהקשר הזה משרד החינוך הוציא הנחיות מאד חשובות, שאמורות לאפשר את זה.
אהוד פלג: למשל, משרד החינוך אסר להחליף ספר לימוד בתדירות שעולה על אחת לחמש שנים.
אהוד פלג: אסר לאפשר רישום בתוך הספרים, למעט הכיתות הנמוכות.
אהוד פלג: אסר על חוברות עבודה.
אהוד פלג: כאן, בהקשר הזה, הצעת חוק שהוועדה דנה בה, אדוני, עלולה להיתפס לטעות אותה הצעה שאוסרת מכירת ספרים במארז, משום שהיא כוללת בהגדרה של ספר לימוד 'לרבות חוברת', אבל המשרד כבר אסר ממאי 2010, על חוברות עבודה.
אהוד פלג: אז חשוב מאד פה ליישר קו בעניין הזה.
אהוד פלג: הנקודה האחרונה בהקשר הזה, שתאפשר באמת את היכולת לרכוש ספרים משומשים, זה פשוט הביצוע על ידי בתי הספר.
אהוד פלג: בהקשר הזה יש הצעה חדשה, שאנחנו הפנינו לאחרונה למשרד החינוך.
אהוד פלג: אני מבקש מהוועדה גם כן להצטרף לבקשת ההתייחסות, הצעה שהעלה מתנדב במועצה לצרכנות - מר שמואל טננבאום – לגבי אפשרות של הוזלה משמעותית של מחיר ספרי הלימוד לצרכנים, על ידי ניהול ההזמנות באופן מרוכז על ידי משרד החינוך.
אהוד פלג: יש טכניקה פשוטה יחסית לעשות את זה, אני לא אפרט אותה כאן למען החיסכון בזמן, אבל אנחנו הפנינו בקשה בנושא הזה למשרד, ואנחנו מאד מבקשים שהיא תיבחן, משום שתוצאתה יכולה להיות הורדה בעשרות אחוזים של מחירי הספרים.
אהוד פלג: הנקודה השנייה שאני אבקש להעלות כאן היא נקודה שגם בה עסקה הוועדה לא אחת, משקל הילקוט.
אהוד פלג: על פי הנחיות המשרד עצמו ועל פי תקן מחייב, תקן רשמי של מדינת ישראל, משקל הילקוט לא אמור לעלות על 15% ממשקל גופו של הילד.
אהוד פלג: בהקשר הזה, ההוראות קיימות בחוזר המנכ"ל, אבל שוב, אכיפתן ויישומן בשטח הן בעייתיות מאד בלשון המעטה.
אהוד פלג: הנושא הזה לווה בהנחיה פרקטית שתאפשר את זה.
אהוד פלג: בחוזר מנכ"ל מינואר 2004, מאפשרים להביא ספר לשולחן במקום ספר לתלמיד לבית הספר, ובכך להוריד את משקל הילקוט בחצי.
אהוד פלג: ההנחיה הזאת לא ידועה להורים, לא ידועה לתלמידים, משום שהיא איננה נמסרת להם על פי בדיקה שערכנו, על ידי בתי הספר.
אהוד פלג: גם בנושא הזה היינו מבקשים לדעת שמשרד החינוך ידאג לכך שסוף סוף ההנחיה הזאת תעבור ותאפשר גם להקל על משקל הילקוט שבגיל הזה, בגיל ההתפתחות של מבנה השלד של הילד, הדבר הזה השפעתו רעה.
אהוד פלג: הנקודה השלישית עלתה פה לדיון בוועדה בדיון שהיא קיימה ביולי, ואני מבקש לדעת שאכן הסיכום שבו אתה סיכמת את הישיבה, כבוד יושב הראש, לגבי עריכת סקר על המזון הנמכר במזנונים בבתי הספר, סקר שהמפקחת על החינוך התחייבה לעשות בתוך חודשיים מתחילת הלימודים, אכן ייצא סוף סוף לדרך והתוצאות אמורות להימסר לוועדה, על מנת שרשויות מקומיות, שלא מקפידות על כך שהוראות חוזרי מנכ"ל משרד החינוך תקוימנה - אותן רשויות – הוועדה תדאג לקבל מהן הסברים.
אהוד פלג: הדבר האחרון, שבו אני אסיים, הוא מצב הברזיות בבתי הספר.
אהוד פלג: באותו דיון אני העליתי את הנושא הזה, הבאתי לידיעת הוועדה, כמו גם לידיעת המשרד, את הממצאים של סקר על מצב ההיגיינה של הברזיות, סקר שתוצאותיו חמורות ממדרגה ראשונה ואנחנו פנינו וביקשנו שהחופש הגדול ינוצל כדי לטפל בבעיה הזאת בבתי הספר.
אהוד פלג: הבעיה הזאת אגב, הוגדרה כבעיה שהמומחים לא היו נותנים לילדים שלהם לשתות מהמים בברזיות של בתי הספר.
אהוד פלג: לצערי הרב, אנחנו לא קיבלנו התייחסות בעניין הזה ממשרד החינוך, אבל מ קיבלנו ממש אתמול תשובה של סגן שר הבריאות, שלצערי - ואני אביא אותה כלשונה – לא מניחה את הדעת לגבי הטיפול בסכנה הזאת בבתי הספר.
אהוד פלג: "על פי תקנות בריאות העם והתפיסה המקצועית של , אין צורך בבדיקה של כל בית ספר ומהתמונה הכוללת של אלפי הדגימות שנערכות בישראל מדי שנה, עולה תמונה טובה מאד בדבר איכותם התברואתית של מי השתייה", בסתירה מוחלטת לממצאים שאנחנו העלינו.
אהוד פלג: "כמובן שמעבר לדיגום נדרשת פעולה של תחזוקה, בקרה וטיפול בברזי הקצה, ובוודאי בברזיות בתי הספר.
אהוד פלג: נושא זה נמצא באחריות משרד החינוך והרשות המקומית, אך בכוונתנו לפנות אליהם לצורך הגברת הטיפול והאכיפה בנושא הזה".
אהוד פלג: כלומר, לא מתכוון לטפל בזה, הוא מתכוון לפנות למשרד החינוך, אבל אנחנו את הפנייה למשרד החינוך, עשינו כבר ביוני ואנחנו היינו מבקשים לדעת איך הנושא הזה טופל, אם טופל, במהלך החודשיים וחצי של החופש הגדול.
אהוד פלג: לסיום, אני אזכיר שכאשר אני הייתי בבית הספר נהגו לתת סימנים בשנים של הלוח העברי.
אהוד פלג: אז אם תשע"א הייתה בסימן של – תהיה שנה עם אכיפה – אני מצפה שתשע"ב תעמוד בסימן של – תהיה שנה עם ביצוע הנחיות משרד החינוך.
אלכס מילר: אדוני המנכ"ל, יש לנו את העניין הזה של הבריאות, אנא תתייחסו לזה.
שמשון שושני: טוב, אני אבקש מעירית לבנה כמה נושאים בבריאות.
עירית לבנה: בתחום הבריאות במערכת החינוך אני אגע במספר נקודות.
עירית לבנה: אני אתחיל ברשותך מהנושאים שהועלו פה.
עירית לבנה: הנושא של ברזיות המים, אחזקת מוסדות החינוך, אנחנו מאכלסים אותם, אבל הם באחריות הרשות המקומית.
עירית לבנה: אני מקווה שייעשה שיפור.
עירית לבנה: אנחנו כן מחנכים לשתיית מי ברז ---
שמשון שושני: אני מציע שלא תתחילי בתשובות, אלא תתחילי בנושאים.
עירית לבנה: אוקי, טוב.
עירית לבנה: מערכת החינוך מפעילה ומקצה סייעות רפואיות לילדים בחינוך הרגיל, במצבים שבהם הם נדרשים לטיפול פולשני בשגרה ולהשגה ממצבי בריאות מסכני חיים.
עירית לבנה: אנחנו סיכמנו את השנה הקודמת בסך של מעל 500 ילדים שקיבלו סייעות, על פי הצרכים הרפואיים שלהם, לכל מה שנדרש.
עירית לבנה: לא הייתה דחייה של מקרה של ילד, מחוסר תקציב, אלא כל הדחיות, במידה שהן ניתנו, הן ניתנו כתוצאה מאי התאמה לקריטריונים.
עירית לבנה: השנה אנחנו מקיימים את אותו שירות, אנחנו מרחיבים אותו, אנחנו מייעלים אותו, אנחנו דואגים שאותה סייעת שהרשות המקומית ממנה לתפקיד, אכן תקבל את ההכשרה על פי הנוהל של משרד הבריאות.
עירית לבנה: אנחנו עורכים בקרה בנושא הזה ולטובת כל הילדים וההורים, אנחנו מאפשרים את השירות.
עירית לבנה: שירות נוסף בתחום הבריאות שניתן זאת השנה הרביעית, זה הנושא של שירותי עזרה ראשונה לתלמידים, באמצעות ספק.
עירית לבנה: כשיש מקרה של פציעה של תלמיד פונים ---
קריאה: את יכולה ----
עירית לבנה: תשע"א סוכמה בכמעט אותו מצב.
עירית לבנה: יש לנו סך של 12,700 פניות שנערכו למוקד, 9,000 מהן נשלח מטפל לבית הספר, קיבל מענה, חלק מהילדים פונו.
עירית לבנה: המענה נותן מענה טיפולי בבית הספר ומשחרר את הצוותים החינוכיים מלתת את הטיפול.
עירית לבנה: הילד מקבל טיפול טוב, הוא מופנה ובסך הכל השירות פועל כנדרש.
עירית לבנה: נושא נוסף שאני אבקש תיכף מנציגי , זה הנושא של שירותי הבריאות לתלמיד, שניתנים באחריות משרד הבריאות.
עירית לבנה: תצא הודעה שוב, מרעננת, מטעם משרד החינוך בחוזר המנכ"ל, לגבי חשיבות הנושא, לגבי תיאום ואפשור הנושא.
עירית לבנה: למרות כל השינויים שנעשים, בתי הספר למדו לצרוך את הנושא, ואני מקווה שאנחנו נתחיל את זה ברגל ימין.
שמשון שושני: מזנונים ומזון.
עירית לבנה: כל נושא המזנונים והקיוסקים – אנחנו בהסברה ובהודעה.
עירית לבנה: יצא מסמך משותף עם אבי קמינסקי, יו"ר מנהלי גפי החינוך וממני למנהלי גפי החינוך, לפעול החל מפתיחת שנת הלימודים להתאמת מפרט המזון שניתן ומוצע למכירה לילדים, והתאמתו למפרט שקיים בחוזר המנכ"ל.
עירית לבנה: במקביל, לאחר הפתיחה, את אותו סקר שהתחייבנו לעשות אנחנו נעשה סקר מדגמי, נראה מה המצב ואני מאמינה, וזה לחלק השני של הישיבה, שהשנה, שהמשרד הכריז שהשנה היא שנת אורח חיים בריא, הנושא הזה יטופל הרבה יותר לעומק.
שרית יערי: שלום, אני שרית יערי, אחות, מרכזת את תחום הבקרה על בריאות התלמיד במשרד הבריאות.
שרית יערי: על פי החלטת בית המשפט חברת נטל"י ממשיכה לתת את השירות עד סוף דצמבר.
שרית יערי: כרגע נערך בשלושה מישורים – מישור אחז זה לעשות את הבקרה על הספק עד סוף דצמבר, על ההיערכות שלו.
שרית יערי: אנחנו בודקים, ראינו שהם גייסו עוד קצת כוח אדם, עדכנו את הטפסים, דפי מידע להורים, עדכוני ידע לצוות.
שרית יערי: במישור השני זה שאנחנו כותבים עכשיו את המכרז החדש שצריך להתפרסם כבר בעוד 10 ימים בערך, כדי לבחור ספק שיתחיל לעבוד ב-אחד לינואר.
שרית יערי: על פי החלטת הממשלה, שסגן שר הבריאות הוביל - הוחלט שמהאחד בינואר באזור אשקלון ודרום - השירות יינתן על ידי המדינה.
שרית יערי: אז גם לכך אנחנו נערכים כדי להתחיל לעשות תכניות וגיוס כוח אדם וכל מה שכרוך.
אלכס מילר: זאת אומרת ההפרטה נכשלה.
קריאה: כלומר אחיות בבתי הספר?
קריאה: היא נכשלה.
אלכס מילר: אני רק צריך להבין, אנחנו צריכים לקבל פצצות מעזה בשביל לבטל את העניין של ההפרטה?
אלכס מילר: רבותי, תשמעו, בואו נהיה קצת הגיוניים.
אלכס מילר: אם אתם מחליטים שמערך המיקור חוץ של העניין הזה נכשל, כי אז בדרום אתם אומרים שאתם רוצים להיות עם יד על הדופק על כל הסיפור הזה, אז יאללה, תבטלו את כל השאר, אל תצאו למכרז, תובילו את זה כמדינה ואז בסופו של דבר, אם אתם אומרים שהמדינה נכשלה ואז יצאתם למכרז, אז יכול להיות שמכרז צריך להיות וחיצוני צריך להיות בצורה כזאת שזה יספק.
אלכס מילר: אבל אי אפשר שחצי ארץ תהיה ככה וחצי תהיה ככה, ואז אנחנו בעוד חצי שנה נשמע על עוד איזו שהיא מכינה, ששם מקבלים משכורת אלף ושם מקבלים משכורת ב'.
קריאה: אבל היא לא אשמה.
קריאה: אני שומרת עליה פה.
שרית יערי: אני הייתי פה ביולי ---
אלכס מילר: אני יודע, אבל היא תעביר את המסר.
שרית יערי: אני הייתי פה ביולי והיה פה המנכ"ל של המשרד שלנו שהצהיר שאנחנו רוצים שהאפשרות תוחזר למדינה, וזה היה כנראה הפשרה.
אלכס מילר: אוקי, מה התקציב של כל העניין הזה?
שרית יערי: אנחנו לא יודעים את התקציב עוד.
שרית יערי: אנחנו עכשיו נערכים ---
אלכס מילר: אבל אתם מוציאים מכרז, מה זאת אומרת?
שרית יערי: אנחנו כותבים את המכרז ואנחנו שינינו את הסטנדרטים שם, רוצים בעצם כמעט להכפיל את התקציב, אבל כרגע ---
זבולון אורלב: מה עם 30% התלמידים שלא קיבלו חיסונים?
שרית יערי: זה לא 30%.
שרית יערי: לפי המידע שאצלנו, הרי הכל עכשיו ממוחשב ואנחנו מקבלים את זה ברמה של כל תלמיד ותלמיד.
שרית יערי: אז לפי המידע שאצלנו בערך 90 אחוז מהתלמידים חוסנו בכיתות א', ב', ו-ח', אלה שהיו מיועדים.
זבולון אורלב: היה לי פעם מורה שאמר שבערך – אין לזה ערך.
שרית יערי: לא, לא, לא, זה 90%.
שרית יערי: זה 91% נגיד בכיתה א', זה 90% בכיתה ב', 80 ומשהו אחוז בכיתה ח'.
זבולון אורלב: את יכולה להגיד בממוצע, כן.
שרית יערי: כן, זה בממוצע 90%.
שרית יערי: בבדיקות הסינון קצת פחות, 60-70%.
זבולון אורלב: מה עם ה-10% שעדיין לא קיבלו?
שרית יערי: אז הם הבטיחו לנו שהם מתחילים בבתי הספר האלה השנה.
שרית יערי: אנחנו דרשנו את זה.
אלכס מילר: יש לנו כאן את ---
זבולון אורלב: רציתי עוד שאלה אחת, יש איזו שהיא ידיעה, על כל פנים אני קיבלתי תלונה אחת שכאילו מאיימים על מנהלי בתי ספר שרוצים להוציא את מכונות המזון שנותנות מזון מאד לא בריאותי.
זבולון אורלב: המשרד יודע?
זבולון אורלב: מקבל תלונות?
זבולון אורלב: עירית?
עירית לבנה: אני לא שמעתי על דבר כזה.
עירית לבנה: להיפך, אנחנו נעודד או שישנו את ההיצע ---
זבולון אורלב: אז תדעי שיש.
זבולון אורלב: אני אעביר לך, תדעי שיש ידיעות כאלה על איומים על בתי ספר, איומים על מנהלי בתי ספר לא להוציא את המכונות האלה, שכנראה נותנות רווחים גדולים מאד.
קריאה: 20,000 ₪ לחודש לשכונה.
אלכס מילר: יש לנו את יושבת ראש הסתדרות אחיות בריאות הציבור, מוריה אשכנזי.
מוריה אשכנזי: שלום לכולם, אני מוריה אשכנזי, יושבת ראש חטיבת אחיות בריאות הציבור בהסתדרות האחיות, מייצגת את אחיות בתי הספר בטיפות החלב.
מוריה אשכנזי: לפני שאני מתחילה בנושא הזה, אני רוצה קודם כל בקשר לאופק חדש – יש לי בת שמלמדת בקריית שמונה, מורה לאנגלית והיא מלמדת בתיכון המקיף – דנציגר.
מוריה אשכנזי: שאלתי אותה עכשיו ב-SMS, איפה את מיישמת את זה, איפה את יושבת כשאת מקבלת פרטני או קבוצתי.
מוריה אשכנזי: ענתה לי – איפה שיש מקום.
מוריה אשכנזי: זאת אומרת שאין מענה.
אלכס מילר: בסדר, אז זה שמענו.
אלכס מילר: את זה אנחנו שמענו שהמורים נותנים שעות פרטניות ב ---
מוריה אשכנזי: פשוט, רציתי לראות באיזה תנאים הבת שלי לפחות עובדת.
אלכס מילר: בתנאים לא פשוטים, את זה אנחנו שמענו.
אלכס מילר: עכשיו על הבריאות.
מוריה אשכנזי: עוד לפני שאני מתחילה, עוד נושא אחד.
מוריה אשכנזי: בנושא של המבנים – דיברתם על הרחבה של בתי ספר.
מוריה אשכנזי: איפה קורת הגג שהובטחה בשנה שעברה לאותה אחות שמגיעה באקראי?
מוריה אשכנזי: אבל איפה אותה קורת גג?
מוריה אשכנזי: האם מישהו נתן את הדעת על זה?
מוריה אשכנזי: למעשה מה שקורה בפועל זה – אחות נקראת באופן אקראי לאיזה שהוא בית ספר, לא מכירה את התלמידים, לא מכירים אותה לא מנהל בית הספר ולא המערכת כולה, והיא נאלצת או בחדר מורים או באיזה שהוא מקלט או בחדר אפייה, או בכל מיני מקומות אחרים, למעט חדר אחות, שהפך להיות אני כבר לא יודעת מה.
מוריה אשכנזי: זאת אומרת שאיזה שהוא מקום, האם נתתם באותם יישובים שהרחבתם את המבנים, מפני שאוכלוסיית התלמידים הולכת ומתעצמת מדי שנה, ומספר האחיות כמובן הולך ויורד.
מוריה אשכנזי: האם מישהו נתן מבחינת הבינוי מענה למצב הזה?
מוריה אשכנזי: כי מדובר בילד, בפרטיות שלו, בזכויות האישיות שיש לו.
מוריה אשכנזי: נתתם את הדעת על כך?
מוריה אשכנזי: אני אשמח לקבל תשובה.
מוריה אשכנזי: מעבר לזה, אני עכשיו אתמקד בתחום שלנו.
מוריה אשכנזי: משנת 2003 למעשה התחיל הקיצוץ בתקציב של בריאות הציבור, בתקציב של בריאות התלמיד, מ-86 מיליון זה ירד ל-70 מיליון, פוטרו אז 300 אחיות.
מוריה אשכנזי: היינו 500 אחיות, 500 משרות שזה היה קרוב ל-650 אחיות.
מוריה אשכנזי: היום, במצב של היום, זה למעשה יש 206 משרות על אוכלוסיית תלמידים שהולכת וגדלה מדי שנה ו-206 משרות שהן למעשה בקושי 312 תקנים של אחיות.
מוריה אשכנזי: איך אפשר בכלל להתמודד עם הדבר הזה, כאשר אותו קבלן, שהוא נכון להיום, מבחינה מקצועית הוא לא עמד לא בקריטריונים, הוא נשלל על הסף בבג"ץ ולמעשה קיבל את ההרשאה על פי בקשה של להאריך את השירות שלו, כדי ש ייערך להחזיר את השירות לעצמו, שגם על המהלך הזה אנחנו חולקים, בתור הסתדרות האחיות.
מוריה אשכנזי: עשו חשבון שהמשכורות של האחיות ושל הרופאים, מתוך התקציב ששולם להם עכשיו לחברה הזאת, 63 מיליון שקיבלו עד עכשיו, הם למעשה 30 מיליון, אך ורק למשכורות.
מוריה אשכנזי: לאן הלך הכסף?
מוריה אשכנזי: זה כסף שלנו.
מוריה אשכנזי: זה כסף של הציבור, איפה האוצר הזה?
מוריה אשכנזי: אני שואלת.
מוריה אשכנזי: התקמצנתם פה, הורדתם אותנו לסף של 54 מיליון ב-2007, נתתם את זה לאגודה בשביל 63 מיליון.
מוריה אשכנזי: מה קורה היום?
מוריה אשכנזי: 30 מיליון הולכים ככה לכתובת לא ברורה?
מוריה אשכנזי: אני שואלת אתכם.
מוריה אשכנזי: ואני טוענת כך, בגדול, כאחות בריאות הציבור ואחות של בית ספר שהייתי הרבה שנים, מה שקרה משנת 2003 עד היום – האחות היום איננה בבית הספר.
מוריה אשכנזי: היא מגיעה כשהיא לא מכירה את התלמידים, אין את הרצף הטיפולי שאני הכרתי בתור אחות, את המשפה, את האמא בהריון, את התינוק, שהילד הזה היה תינוק עד שהוא הגיע לבית הספר.
מוריה אשכנזי: גם עקבתי אחריו בגן ובכל המקומות.
מוריה אשכנזי: היום אין.
מוריה אשכנזי: היום האחות מעכו מוטסת לאילת, לחסן שם תלמידים שהיא לא מכירה אותם, לא מודעת לבעיות הבריאות שלהם.
מוריה אשכנזי: אני מדברת על 90% חיסונים?
מוריה אשכנזי: רבותי, מה קורה?
מוריה אשכנזי: עשו V, בשביל שהוא יקבל את הכסף, חד וחלק.
מוריה אשכנזי: כאשר בדיקות ראייה, שמיעה, יש פה מורים בוודאי שיודעים ומודעים לכך שילד שלא רואה טוב, שנמצא נניח שעשו את ה-V והקבלן קיבל את הכסף כי הוא סימן שהוא עשה את הבדיקות האלה, איפה המעקב?
מוריה אשכנזי: איפה ההורים האלה שאני צריכה לעקוב אחריהם לדעת אם הילד הלך, קיבל טיפול.
מוריה אשכנזי: מתוכם ליקויים שנמצאו כמה באמת מקבלים טיפול, כמה לא מקבלים טיפול.
מוריה אשכנזי: איפה המענה של זה?
מוריה אשכנזי: אז בשביל מה הכסף הזה?
מוריה אשכנזי: אני רק רוצה לומר עוד דבר אחד.
אלכס מילר: רק ממש בקצרה, כי אנחנו צריכים לסגור כאן.
מוריה אשכנזי: משפט קצר.