GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
גדעון סער: כשאני מגיע לבית ספר אני מבקש נתונים של מיצ"ב, ואני רואה שאותם תלמידים - אדירים באנגלית וחלשים מאד במדעים.
גדעון סער: זה כמובן יכול להיות כלפי פרט מסוים, אבל שזה רוחבי, זה מצביע על משהו.
גדעון סער: כנראה שיש בהוראת המדעים באותו בית ספר איזו שהיא בעיה וצריך מזה להסיק.
גדעון סער: כל מערכת בנויה על Accountability.
גדעון סער: אם אתה רואה בנתונים של מיצ"ב, לאורך כמה שנים שאין שיפור וההישגים חלשים, אז המנהל הוא Accountable.
גדעון סער: וגם המורים בדיסציפלינה שלהם הם Accountable.
גדעון סער: בסוף אנחנו שם, בשביל שהתלמיד יקבל את הטוב ביותר.
גדעון סער: אנחנו לא יכולים להגיד אנחנו מודדים ואנחנו מתייקים את התוצאות.
גדעון סער: אסור לנו להיכנס, ואני אומר את זה בצורה הברורה ביותר.
גדעון סער: אמרתי את זה בכל כנסי המנהלים.
גדעון סער: כמו שהתייחסנו לנושא טוהר הבחינות.
גדעון סער: כל נושא של מניפולציה על תוצאות או הטיה על תוצאות - אם חס וחלילה נגלה ששותפים אנשי חינוך – נתייחס לזה בצורה החמורה ביותר.
גדעון סער: אנחנו לא רוצים להראות מספרים יותר טובים כדי שיגידו לנו – עלינו בנתונים.
גדעון סער: אנחנו רוצים לעלות בהישגים על בסיס ידיעה אמיתית של התלמידים, שהונחלה בתהליכים אמיתיים של הוראה ולמידה.
גדעון סער: זאת המטרה.
גדעון סער: אבל זה מחייב גם שהמורים והמנהלים, כמוני, כל אחד שהוא במערכת בדרג שלו, הוא Accountable לתוצאות שהוא מביא.
גדעון סער: אחרת לא הייתי בא ולא הייתי מציג יעדים מדיניים.
גדעון סער: הייתי אומר – תשפטו אותי על פי המאמץ.
גדעון סער: אני מאד רוצה.
גדעון סער: יש לי רצון טוב.
גדעון סער: זה לא מספיק טוב, רצון טוב.
גדעון סער: ולכן, לא צריך להתייחס לזה כשוט, אבל כן צריך להתייחס למרכיב הזה, ואני חושב שאם הפיקוח ומנהלי המחוזות וכל הגורמים בשרשרת יראו, הם יכולים לגלות לפעמים בעיות, גם ברמה של הוראה במקצועות מסוימים, בבתי ספר מסוימים, ואז הם צריכים לטפל בבעיה.
גדעון סער: זה לא שוט.
גדעון סער: אני מסיים.
גדעון סער: נושא של מספר תלמידים בכיתות הוא נושא רציני.
גדעון סער: מושקע בו 200 מיליון שקלים.
גדעון סער: דיפרנציאלית, על פי מדד טיפוח ועל פי שכבות גיל מסוימות.
גדעון סער: תראו, צריך להמשיך ולעשות את זה.
גדעון סער: אבל צריך גם לקחת בחשבון שישראל היא מדינה עם דמוגרפיה שונה ממדינות מערביות.
גדעון סער: זאת אומרת, אנחנו חוץ מיפן ודרום קוריאה, הם מעלינו, והם לא עם הדמוגרפיה שלנו.
גדעון סער: אנחנו עם דמוגרפיה שעולה הרבה יותר מהם, ואנחנו בסופו של דבר גם צריכים להחליט מה הם נתיבי ההשקעה האפקטיביים ביותר.
גדעון סער: צריך להמשיך להשקיע בזה כסף, אבל אם שואלים אותי מה אני מאמין שהכי חשוב – הכי חשוב זה איכות ההוראה.
גדעון סער: הכי חשוב זה איכות ההוראה בסוף.
גדעון סער: ולכן הנתיבים שמחזקים את המורים ושמשפרים את איכות ההוראה, בכל המכלולים – כולל שכר המורים, כולל נושא של תגמול דיפרנציאלי, כולל לתת להם את הכלים להעביר שיעורים בצורה שמתאימה למאה ה-21, כל הדברים האלה הם הרבה יותר חשובים, בלי להמעיט בנקודה הזאת.
גדעון סער: הנקודה הזאת היא חשובה כמה שיורדים בגיל, אבל גם בזה עשינו.
גדעון סער: חוק א' ב' הוא יושם כבר ב-10 מתוך 20 השעות שלו, ומפצלים כיתות א' ב' בהוראת מקצועות היסוד ויש שעות פרטניות לאורך כל שכבות הגיל.
גדעון סער: אז כן הנושא הזה מקבל מענה.
גדעון סער: אז נכון, אני מכיר את הקושי.
גדעון סער: ברוך השם יש הרבה ילדים לעם ישראל.
גדעון סער: יותר שעות למקצועות נשמה – אני מסכים.
גדעון סער: אני כל הזמן מנסה לחזק את נושא המוסיקה.
גדעון סער: אני מודה שלא מציתי את מה שאפשר לעשות בנושא הזה.
גדעון סער: נראה כלפי העתיד.
גדעון סער: כל הנושא של המשאב של שעות הוראה, תראו, הוא מאד קשה.
גדעון סער: כי הוא קוצץ בעשור הקודם ב-250,000 שעות, ולכל ילד במדינת ישראל קיצצו 6 שעות בממוצע.
גדעון סער: זה יום לימודים.
גדעון סער: אנחנו החזקנו בשנתיים 100,000 שעות.
גדעון סער: החזרנו 40% מהקיצוץ של העשור הקודם.
גדעון סער: לא הגענו עדיין למצבת השעות כפי שהייתה.
גדעון סער: החזרנו קודם כל במתמטיקה, במדעים ובשפה.
גדעון סער: ואם אנחנו רוצים לתת יותר במקצועות נשמה, אנחנו חייבים לתת תשובה – על חשבון מה?
גדעון סער: חייבים למצוא את הדרך, כי בסוף זה מעשיר את האישיות וזה חשוב, אבל זה גם קשה שאתה בוחר על מה צריך לוותר.
גדעון סער: אני רק מציע, אדוני יושב הראש, שבכמה נקודות שלא התייחסתי אליהן, שדרושה התייחסות מקצועית, כמו נושא החינוך המיוחד, המנכ"ל ישיב.
אלכס מילר: בבקשה, אדוני, רק בקצרה.
שמשון שושני: אנחנו נעשה את זה בקצרה מאד ואני לא ארחיב על החינוך המיוחד.
שמשון שושני: שתי הערות עובדתיות, ואני אתן לגברת רעיה לוי גודמן להעיר ולסכם את הדברים ואת הנתונים.
שמשון שושני: קודם כל, או ראשית, אני מוכרח לומר שכמי שהיה מעורב יחד עם חברת הכנסת אמירה סרטני בחוק החינוך המיוחד, כמי שהיה מעורב בהקמת בית ספר לילדים אוטיסטיים, הראשון במדינת ישראל, וכמי שרואה לאורך השנים איזה התפתחויות והתקדמות מדינת ישראל עשתה בכל הנושא של חינוך מיוחד, לשבת היום ולשמוע את הפידבק, אני יכול להבין אותו, אבל כמדינה נעשתה כאן התפתחות עצומה.
שמשון שושני: בקדנציה הזו, עלה התקציב של החינוך המיוחד, בניגוד למה שנאמר, שהיום הוא בערך 4 מיליארד שקל, עלה ב-2% משנת הלימודים שעברה להשנה.
שמשון שושני: בערך במונחים ריאלים, ב-150 עד 200 מיליון שקל.
שמשון שושני: ההשקעות בחינוך המיוחד, בניגוד לשנים קודמות, לא הוקפאו או נשמרו או קוצצו, אלא יש כאן התקדמות תקציבית גדולה.
שמשון שושני: עכשיו אני לא רוצה להרחיב בעניינים האלה.
שמשון שושני: אני רוצה תשובות ספציפיות, רעיה, תתני לגברת, עורכת הדין – מה שמך?
שמשון שושני: רויטל.
שמשון שושני: תתני לה את התשובות הספציפיות, כי יושב ראש הוועדה לוחץ עלינו.
רעיה לוי גודמן: צהריים טובים.
רעיה לוי גודמן: אני רוצה ברשותך להגיד שאני חושבת שלא בכדי אנחנו יושבים בשולחן עגול ואני רוצה להזכיר לכולנו, בפתיחת שנת לימודים, שאנחנו לא אחד נגד השני, אלא כולנו בעד.
רעיה לוי גודמן: האגף לחינוך מיוחד עבר הרבה מהמורות בחודשים האחרונים.
רעיה לוי גודמן: הוא נבנה מחדש עכשיו.
רעיה לוי גודמן: מונו כבר שני ממונים ארציים.
רעיה לוי גודמן: נושא השילוב הוא נושא מאד משמעותי באגף לחינוך מיוחד, ולא רק השילוב.
רעיה לוי גודמן: רק מעט נתונים לצורך העניין.
רעיה לוי גודמן: יש לנו בתכנית השילוב 93,750 תלמידים שנתמכים מתכנית השילוב.
רעיה לוי גודמן: מתוכם היו השנה קרוב ל-9,000 תלמידים עם לקויות מורכבות, שמשולבים בחינוך הרגיל.
רעיה לוי גודמן: בשנת הלימודים הקרובה, תשע"ב, יש עלייה של 1,200 ילדים עם לקויות מורכבות שישולבו בחינוך הרגיל, והמערכת נערכת לתמיכות מיטביות, כמיטב יכולתנו.
רעיה לוי גודמן: אני רוצה להזכיר ששיש לנו מערך תמיכה מגיל 3 עד גיל 21 לכל התלמידים שקיבלו זכאות על פי חוק.
רעיה לוי גודמן: בנוסף לזה, חשוב לי לציין שהחינוך המיוחד, בחודשים האחרונים, הוא חלק מאד פעיל ושותף בכל מה שקשור למינהל הפדגוגי.
רעיה לוי גודמן: כל מי שמכיר וראה כבר את המתנה, המארז שיצא על ידי המינהל.
רעיה לוי גודמן: החינוך המיוחד נמצא ---
שמשון שושני: מי המפקחת האחראית על השילוב.
רעיה לוי גודמן: אני אבקש להגיד שכל נושא השילוב הוא בטיפול אישי שלי.
רעיה לוי גודמן: אנחנו בונים מבנה של לקויות, על מנת לתת מענה יותר ספציפי ללקויות המורכבות.
רעיה לוי גודמן: נבחרה כבר ממונה לאשכול הלקויות – אוטיזם, הפרעות נפשיות והפרעות התנהגות – שאמורה להתחיל את עבודתה בשבועות הקרובים.
רויטל לן כהן: תגידי את השם.
רעיה לוי גודמן: נירית גולוב, מפקחת ארצית לנושא אוטיזם, הפרעות התנהגות והפרעות נפשיות.
רעיה לוי גודמן: חשוב לי להגיד שוועדת החינוך לפני כחודש ---
יואב: ולגבי האחרים?
רויטל לן כהן: ומה עם השאר?
רעיה לוי גודמן: ביקשה מאיתנו לעשות מספר דברים, ברשותך בבקשה, יואב.
רעיה לוי גודמן: התבקשנו על ידי ועדת החינוך לבצע מספר דברים בוועדה האחרונה.
רעיה לוי גודמן: התבקשנו לדאוג שיהיה מענה ותשובות לפונים.
רעיה לוי גודמן: נכנסה מערכת C.R.M לאגף לחינוך מיוחד לניווט פניות.
רעיה לוי גודמן: התבקשנו להציב אדם שיהיה המקשר בין ההורים והארגונים לבין יישום ועדת דורנר.
רעיה לוי גודמן: נבחר ד"ר יחיאל טנעמי לשלושה ימי עבודה, לצורך התפקיד הזה.
רעיה לוי גודמן: אנחנו התבקשנו לטפל בזה שהפרוטוקולים לא נגישים.
רעיה לוי גודמן: כל הפרוטוקולים של וועדות היישום נמצאים באתר של החינוך המיוחד, לרווחת כולם.
רעיה לוי גודמן: הוועדה ביקשה מאיתנו לא להזניח את התחומים האחרים, ומהנתונים שנתתי, ברור לכם שאנחנו מטפלים גם בדברים האחרים.
רעיה לוי גודמן: התבקשנו להיות קשובים לצרכים שעולים במחוזות.
רעיה לוי גודמן: אני כבר נפגשתי עם כל המחוזות כדי לעשות מיפוי של הצרכים ויש לוח זמנים לשנת הלימודים הבאה, לכל מחוז ומחוז, אחת לשלושה חודשים.
רעיה לוי גודמן: חשוב לי לציין שהאגף לחינוך מיוחד מטפל גם בחוק ילדים חולים.
רעיה לוי גודמן: 3,700 ילדים מאושפזים בביתם קיבלו השנה תמיכה מחוק ילדים חולים.
רעיה לוי גודמן: צוות הוראה וטיפול מגיע אל הילד לביתו.
רעיה לוי גודמן: במסגרת התכנית האסטרטגית אנחנו שותפים גם לבניית התוכניות עכשיו לאורח חיים בריא.
רעיה לוי גודמן: גם לנושא של לעלות לירושלים.
רעיה לוי גודמן: חשוב לי רק מבחינת נתונים, כבוד השר, לציין שבמסגרת המאה ה-21 חולקו מפברואר, עד סוף שנת הלימודים הזאת, קרוב ל-1000 מחשבים מותאמים, עם כל הציוד הטכנולוגי המותאם לילדים עם צרכים מיוחדים, לפי הצרכים שלהם.
שמשון שושני: סייעות.
רעיה לוי גודמן: הנושא של הסייעות.
רעיה לוי גודמן: קיבלנו תוספת לתלמידים בגילאי 3-4.
רעיה לוי גודמן: נכון להיום, כל הפניות לגילאי 3-4 ללא יוצא מן הכלל מכוסות.
רעיה לוי גודמן: אין אף ילד שקיבלנו בקשה שאין עבורו את הסייעת.
רעיה לוי גודמן: קיבלנו תוספת עבור סייעות בתכנית השילוב ואנחנו עומדים בקריטריונים שקבע משרד החינוך.
רעיה לוי גודמן: כמובן שאם היינו מדינה מאד מאד עשירה, תמיד יהיה מה לעשות במשאבים נוספים ואנחנו מקווים שנקבל.
רויטל לן כהן: לא מדובר על משאבים נוספים.
אלכס מילר: תגידי, למה את עושה את זה?
אלכס מילר: את רוצה בסופו של דבר גם להגיע למצב שאותי זה כבר מרתיח מה שאת עושה?
אלכס מילר: כי זה פשוט לא מנומס כבר מה שאת עושה.
אלכס מילר: עזבי, אני יודע שזה בוער.
אלכס מילר: אנחנו נפגשים כאן כמעט כל חודש, גם מחר אנחנו הולכים להיפגש, את יודעת את זה?
אלכס מילר: אנחנו פותחים את שנת הלימודים בבית ספר לחינוך מיוחד.
רויטל לן כהן: נכון, ב ---
אלכס מילר: וזה כבר לא מנומס מה שאת עושה.
רויטל לן כהן: סליחה.
אלכס מילר: ממש לא יפה.
אלכס מילר: זה לא הסגנון וזו לא הדרך.
אלכס מילר: אי אפשר ככה לצעוק על כל דבר.
אלכס מילר: ומה את חושבת, שהיא תענה לך? הרי את יודעת.
אלכס מילר: אז אני מציע שנעשה את זה בצורה מסודרת.
אלכס מילר: יש בעיות, יש טיעונים שצריך להעלות אותם – אנחנו מעלים אותם כל הזמן.
אלכס מילר: בחלק יש פתרון, אבל לא מהיום למחר הכל נפתר ואין שום דרך להתקדם.
אלכס מילר: רבותי.
אלכס מילר: תתייחסי בבקשה גם ל-07, כי כבר דיברנו על זה כבר 20,000 פעם.
רעיה לוי גודמן: אני רוצה לציין עוד דבר אחד.
רעיה לוי גודמן: אני אתייחס.
רעיה לוי גודמן: נבנו שלושה צוותי עבודה, אחד לבחינת לוח שנת הלימודים.
רעיה לוי גודמן: עשרת הימים, לא עשרת הימים, איזה לקויות, איזה גילאים, עד מתי ללמוד.
רעיה לוי גודמן: יש צוות עבודה בעניין הזה.
רעיה לוי גודמן: גם אורך יום הלימודים הוא משהו שאנחנו בודקים אותו.
רעיה לוי גודמן: יש צוות עבודה שעובד עם עמותת 'אייל' שמטפלת בילדים אפילפטיים לקביעת קריטריונים איזה ילדים אפילפטיים בחינוך המיוחד ובחינוך הרגיל, בשותפות עם עירית לבנה, המפקחת על הבריאות, לטובת הסיפור הזה.
רעיה לוי גודמן: ויש צוות נוסף שבא לבדוק השנה את הנושא של הגידול הטבעי ללקויות קלות, כי אנחנו מרגישים שיש, לא מרגישים – הנתונים מצביעים על גדילה מאד רבה של ילדים שמועברים מהחינוך הרגיל לחינוך המיוחד, לכיתות קטנות ללקוי למידה.
רעיה לוי גודמן: לסבר את האוזן – 121,000 תלמידים עברו השנה וועדות השמה מינואר עד יוני.
רעיה לוי גודמן: 121,000 תלמידים זה לא סביר.
רעיה לוי גודמן: אנחנו נכנסים לעניין הזה בשותפות עם ---
אלכס מילר: תראי, אני מציע, יש לנו גם מחר ישיבה.
אלכס מילר: אני מציע שעל הנושא הזה של חינוך המיוחד, בצורה רגועה, תרחיבי מחר.
אלכס מילר: את מנסה עכשיו להכניס את כל הדברים לתמצית של חמש דקות, וזה לא עובד.
אלכס מילר: גם אני לא מצליח כל כך להתחבר לתשובות.
רעיה לוי גודמן: בסדר אדוני.
רעיה לוי גודמן: עוד נתון אחד שעלה, כדי להרגיע, ברשותך.
רעיה לוי גודמן: כל התלמידים שזקוקים לטיפול פולשני של אחיות רפואיות בחינוך המיוחד, מקבלים אחיות.
רעיה לוי גודמן: העניין מסודר.
רעיה לוי גודמן: 311 תלמידים כאלה קיימים במערכת.
רעיה לוי גודמן: אין ילד בלי אחות.
רעיה לוי גודמן: הנושא של הקצאת 07, מסודרת על פי ההנחיות שנכתבו בחוברת משותפת ---
אלכס מילר: הרי היה שינוי.
אלכס מילר: ביקשנו לעשות התחשבות ראשונה.
רעיה לוי גודמן: נותרו שישה בתי ספר שבהם יש אחוז יותר גבוה מההנחיות.
רעיה לוי גודמן: נתקיים דיון אצל הסמנכ"לית עם השותפים לעניין, כדי למצוא פתרון לששת בתי הספר האלה.
אלכס מילר: עד מתי יהיו תשובות?
אלכס מילר: גברתי, תראי, אני עשיתי על זה דיון לפני שלושה או ארבעה חודשים.
אלכס מילר: אנחנו עדיין ללא ---
רעיה לוי גודמן: נשארו שישה.
קריאה: פתרנו.
קריאה: מה שנשאר, נשארו שישה בתי ספר שהשבוע מתקיים דיון לראות איך מתקצבים.
אלכס מילר: טוב, רבותי, אני ---
קריאה: גורם שיקשר בין ההורים.
אלכס מילר: טוב, רבותי, אני רוצה לסכם את הדיון.
אלכס מילר: אנחנו ---
קריאה: סליחה, וועדי הורים לא נשמעו.
קריאה: ישבנו פה בשקט כל הבוקר.
קריאה: וועדי ההורים לא נשמעו ואנחנו רוצים להשמיע לפחות שלוש מילים.
קריאה: ודווקא דברים טובים רוצים להגיד.
אלכס מילר: לא, לא, לא, רבותי, לא צריך לחזור על דברים שנאמרו.
קריאה: לא, לא נאמרו.
קריאה: על תשלומי הורים לא דיברנו.
אלכס מילר: על תשלומי הורים אנחנו דיברנו הרבה ואנחנו עושים על זה ישיבה.
קריאה: פה?
קריאה: היום?
אלכס מילר: זה לא דיון על תשלומי הורים, סליחה, עם כל הכבוד.
אלכס מילר: אנחנו עשינו כאן שלוש ישיבות במשך החודשיים האחרונים, על כל הנושא של תשלומי הורים, גם נוספים, גם אישור של ועדת חינוך, זה הזמן.
אלכס מילר: זה הזמן להעלות אותם.
אלכס מילר: אם יש סוגיות שאתם עולים עליהן של גבייה מיותרת של תשלומי הורים, תעבירו את זה לוועדת החינוך.
קריאה: אתה לא חייב לצעוק עלי.
זבולון אורלב: הדיון הבא יהיה על ביטול תשלומי הורים.
קריאה: עליך, אני יודע שאתה בסדר.
אלכס מילר: טוב, לעניין הסיכום.
אלכס מילר: אני קודם כל רוצה לפתוח בכך שועדת החינוך, יחד עם השר כמובן, מברכים את כל ילדי ישראל והמורים וכל מי שעוסק בחינוך – בפתיחת שנת הלימודים ומאחלים שנה פורייה ומוצלחת.
אלכס מילר: לצורך הדברים והרפורמות שנעשו, אנחנו רואים חשיבות רבה בהגדלת תקציב החינוך וההשקעה פר ילד.
אלכס מילר: בעניין החינוך אנחנו צריכים ומחויבים לצמצם פערים בין מדינות ה-OECD לבינינו, וכמובן שאנחנו רואים זיקה ישירה בין השקעה לבין התוצאות.
אלכס מילר: יש חשיבות רבה בקידום כל אותן הרפורמות שהוצגו בפני הוועדה, אם זה הרפורמה עם ארגון המורים והסתדרות המורים, אנחנו רואים לנכון שאותם ההיבטים שהועלו כאן- סליחה, למה יש פה רעש?
אלכס מילר: אני מסכם פה וכאילו אתם כבר בחוץ.
אלכס מילר: אתם רוצים שאני אנעל בלי סיכום?
אלכס מילר: גם את זה אני יכול לעשות, תאמינו לי.
אלכס מילר: אני מבקש קצת שקט.
אלכס מילר: הייתה כאן התייחסות נרחבת בתכניות שהציג שר החינוך ואנחנו באמת מצפים לכך- חבר הכנסת אורלב!
אלכס מילר: הוצג בפנינו איזה שהוא הליך מתקדם ברפורמות לכניסה של- בעניין הטכנולוגיה ומעבר לספרי הלימוד הדיגיטאליים ועניין שאנחנו באמת מצפים שכל אותם הפיילוטים ששמענו עליהם במהלך השנה הזאת, ייצאו לדרך ואנחנו נראה את יישומם גם בצורה מלאה.
אלכס מילר: דיברת על הנושא של ההשמנה בקרב התלמידים ובעניין המכונות.
אלכס מילר: גם בכך ועדת החינוך דנה, ואני מקווה מאד שכל אותן ההחלטות שאתם מקבלים יישומו, ואנחנו באמת נדאג לכך שהילדים שלנו יאכלו אוכל בריא יותר, ולא נהיה בתופעות של אחוזים עם השמנת יתר כמו מול המדינות האחרות.
אלכס מילר: בעניין הקשור לרמת ההישגיות והמצוינות, כבוד השר, זה גם נושא מאד חשוב שמבחינתנו חשוב להוביל את זה.
אלכס מילר: אנחנו רואים שכשרוצים ומכירים בחשיבות של השתתפות באולימפיאדות וגם בהצלחה, עד כמה העבודה המסודרת שעושים סביב התחום הזה, בסופו של דבר מביאה לתוצאות.
אלכס מילר: אני מאמין שעם השקעה יותר רחבה אנחנו נוכל באמת לראות בשנים הקרובות עד כמה מדינת ישראל עולה בכל העניין של הישגיות, גם בתחום המדעים וגם בתחום השפה, ואין ספק שיש צורך בהשקעה בקידום המצוינות בקרב התלמידים.
אלכס מילר: בכל העניין הקשור לחינוך מיוחד, רבותי, ועדת החינוך מקיימת דיונים ומעלה סוגיות שונות.
אלכס מילר: אנחנו רואים שבחלק מן הדברים יש פתרונות, בחלק פחות.
אלכס מילר: אני מציע גם שאנחנו נדע גם להפריד בין הבעיות שהן בעיות פרטיות של אנשים, לבין הבעיות הכלליות.
אלכס מילר: בכל העניין של הבעיות הפרטיות שנשמעות כאן בוועדה ואני רואה אנשים שונים, לפעמים אותם אנשים שמגיעים כל אחד עם הסיפור האישי שלו.
אלכס מילר: אני כבר ביקשתי עוד בישיבה הקודמת שיהיה מנגנון מסודר לפניות הציבור במשרד החינוך, בכל עניין הבעיות הפרטיות, אלא אם יש בעיה.
אלכס מילר: אני עדיין לא מבין למה ההורים לא יכולים לפנות בצורה מסודרת למנהלי מחוז שיפתרו להם את הבעיה, כי בכל פעם אנחנו שומעים את זה כאן, ואני חושב שמנהלי המחוזות יכולים לפתור את זה בצורה הרבה יותר טובה מאשר שזה יעבור דרך ועדת החינוך, ועכשיו אני מבין שאפילו השר צריך לקבל בעצמו את הפניות.
אלכס מילר: וזה לדעתי רבותי, עניין שאתם באמת יכולים בתוך המערכת לסדר בצורה מסודרת ---
גדעון סער: מה?
גדעון סער: איזה נושאים השר צריך לקבל?
אלכס מילר: אתה בעצמך אמרת, שאם לא מצליחים אז תעבירו.
אלכס מילר: אז אני מציע ---
גדעון סער: אני חושב שהשיטה, אם אני יכול אדוני יושב הראש.
גדעון סער: יש היום שיטה שהיא לא השיטה שהיא נכונה, שהכל עולה כלפי מעלה.
גדעון סער: אתה מקבל אלפי- עכשיו, כשלשכת שר מקבלת אלפי פניות בחודש, זה לא יוצר יותר יעילות במערכת, כי הפניות האלה אמורות להגיע למנהלי המחוזות שאמורים לטפל בהן.
שמשון שושני: או למנהלי בתי הספר.
גדעון סער: או למנהלי בתי הספר.
רויטל לן כהן: הן היו שם, הפניות האלה.
רויטל לן כהן: הגענו אליך כי לא היה לנו כבר לאן ללכת.
גדעון סער: אני לא בא בטענות.
גדעון סער: גם אפשר להגיע לשר.
גדעון סער: אני גם לא מדבר רק על הנושא הזה.
גדעון סער: אני מדבר באופן כללי שאני מזהה שכל נושא, באופן טבעי, מופנה כלפי מעלה.
גדעון סער: זה לא דבר שיכול להביא למערכת אפקטיבית.
גדעון סער: בסופו של דבר מערכת בנויה על הרבה מאד דרגים ---
רויטל לן כהן: אז צריך לבדוק מה לא עובד בדרגים האלה.
אלכס מילר: אוי, נו באמת.
גדעון סער: אני אקבל ממך שיעורים, אני אבדוק ואני אטפל מקצועית.
רויטל לן כהן: אני אשמח, יש לי המון ניסיון.
אלכס מילר: סליחה, אני מציע שמחר, בפתיחת שנת הלימודים, אנחנו עושים את זה בשני מקומות – בבאר יעקב ביונה ז'בוטינסקי ובחולון – בבית ספר לחינוך מיוחד, שם נעשה ישיבה.
אלכס מילר: אני מציע שכל אותם הדברים שהעלו כאן הנציגים של משרד החינוך לנושא של חינוך מיוחד, תרחיבו את זה בצורה מסודרת.
אלכס מילר: ושוב, אני מבקש, רבותי, צריך להפריד בין הדברים הפרטיים לבין הדברים הכלליים.
אלכס מילר: את הדברים הפרטיים, אני מציע שתתמקדו ואם יש בעיה מבחינת המנגנון של פניות הציבור במשרד החינוך, אז על זה אפשר לדבר.
אלכס מילר: אבל שוב, אני חושב וגם השר העלה את הסוגיה הזאת.
אלכס מילר: יש אנשים שזו האחריות שלהם לטפל בזה.
אלכס מילר: אם הם לא עושים את העבודה – זה עניין אחר, אבל הם אחראים על זה.
אלכס מילר: אז אני חושב שדווקא בעניין הזה אנחנו כן יכולים להתקדם.
אלכס מילר: בנושא של פניות הציבור, צריך שוב במשרד החינוך לבדוק שהמנגנון הזה עובד ומתפקד.
אלכס מילר: ודבר שני, על כל אותם ההיבטים של שינויים והשקעה וגידול התקציב ולאן הולך הכסף של סדרי עדיפויות בחינוך המיוחד, דיברנו, מדברים ונמשיך לדבר ובסופו של דבר אני מקווה שאנחנו נתקדם גם משנה לשנה לפתרונות.
אלכס מילר: בעולם הזה - עם הצפי ועם הרצון שלנו שהטיפול וההשקעה יהיו בצורה מקסימאלית -עדיין צריך לקבל דברים בפרופורציה ולראות מה סדרי העדיפויות.
אלכס מילר: איפה בחינוך המיוחד צריך לכוון את הכסף בשביל שזה באמת ייתן מענה לכלל אותם האנשים שזקוקים לפיתרון ומה סדרי העדיפויות, כמו בכל דבר אחר בפעילות מול תקציב המדינה.
אלכס מילר: בכך, שוב, כבוד השר, תודה על הדיווח של המשרד ושלך ושל המנכ"ל - בשתי הסוגיות של פתיחת שנת הלימודים – פדגוגים ופיזית.
אלכס מילר: אנחנו נאחל שנה טובה ומוצלחת, ונמשיך להתעדכן בכל הסוגיות כאן בוועדה.
אלכס מילר: אתם גם עושים פטנט על זה?
אמיר בן שלום: חלק מהדברים כן.
אמיר בן שלום: על הרישום באור אנחנו עושים פטנט, כי זה באמת משהו שאנחנו המצאנו ונעשה, אבל באופן כללי אנחנו מחזיקים---
מיה הלוי: מכרנו את הרישיון למוזיאון מדע חדש בוורשה, קופרניקוס.
מיה הלוי: זה המוזיאון האחרון שנפתח באירופה, היה שם ביקור לפני שבוע של נשיא ההתאחדות האירופית שאמר, 'זה המודל שאני רואה עכשיו בכל הגזרה', זה המוזיאון הראשון החדש שנפתח בצד המזרחי, מוזיאון מאוד מרשים.
מיה הלוי: היה שם כנס מדעי, באנו עם המוצג והם קנו את הראשון שלנו, אז אנחנו גם גאים להגיד שיש לנו...
אמיר בן שלום: אנחנו לא מתמקחים עם ספקים על הוזלת מחירים, אנחנו מחזיקים פה מלאים אין סופיים במחסנים של כמעט כל חומר גלם, מנירוסטה וטיטניום ועד דבקים הכי זולים ואנחנו בונים את הדברים.
אמיר בן שלום: הבעיה עם מוצג זה שבדרך כלל כמה שאתה לא עם ניסיון ויודע, קשה נורא להעריך מה יעשו 1,000 ולפעמים 2,000 ילדים שיפעילו אותו ביום.
אמיר בן שלום: בסיכומו של דבר, טפו טפו, אנחנו מסתדרים והדברים שלנו עובדים לא רע בתערוכות, כמו שתראו.
אמיר בן שלום: בסך הכל הצוות שעושה את זה הוא צוות די קטן יחסית לפיתוח הזה, כמו שמיה אמרה, יש פה את אורי, מנהל ההדרכה, שהוא איש ייצור, ברוך, חרט כרסם, שמוליק חשמלאי, משרה וחצי של נגרים, אלקטרונאי, זה דבר יחסית יקר להחזיק מהנדס אלקטרוניקה, אז אני משמש גם כמהנדס אלקטרוניקה וגם עובד עם הסטודנטים שעושים את זה, ועוד פה ושם סטודנטים שעוזרים לפיתוח.
אמיר בן שלום: הצוות הזה, שזה בערך 5 פלוס משרות ועוד עזרה, מחזיקים פה את כל המוזיאון מבחינת בנייה, פיתוח, תחזוקה, ותחזוקה נוספת.
אמיר בן שלום: מה שאנחנו עושים עכשיו זה הנושא של רישום באור.
אמיר בן שלום: יש לנו גם את המוצג למעלה וגם אני אראה אותו כאן.
אמיר בן שלום: זה חומר שיודע לזכור כשפוגע בו אור.
אמיר בן שלום: זה חלק ממוצר.
אמיר בן שלום: זרוע תסתובב וזה נעלם.
אמיר בן שלום: הפתרון הוא פתרון שאנחנו משתמשים בו לכל מיני דברים.
אמיר בן שלום: אנחנו בדיוק סוגרים פיתוח של תערוכת חדשנות, שהיא למעלה, ואנחנו מתחילים את הפיתוח הזה, אז זו איזה שהיא דוגמה, אני אבקש ממך שאת תעשי, תלחצי, ורק את תעשי... תלחצי יותר לאט קצת, עכשיו תעשי מהר.
מיה הלוי: יש כאן כמה דברים.
מיה הלוי: יש כאן קודם כל את האור הזה שהוא אור לייזר, אולטרה סגול, אפשר לראות אותו במטוטלת ממש קטנה.
מיה הלוי: אתם חלק מתוך תהליך הפיתוח, אז אתם רואים איך תהליך כזה מתפתח פה בבית המלאכה במודלים קטנים.
אמיר בן שלום: זה האב טיפוס, שהוא משלב גם מתמטיקה וגם מכניקה, אבל הסוד של העניין זה החומר הכימי, שאני מודה, לא אנחנו המצאנו אותו, אנחנו עשינו עליו אדפטציה, והשימוש שלו באור, זה אור על גבול הסגול כחול, 400 ננומטר והוא מספיק חזק אנרגטית כדי לצבוע את החומר ופה אנחנו מדגימים שילוב של שתי תנועות שיוצרות צורה משולשת, ציר אחד הולך קצת יותר מהר מאשר הציר השני.
אמיר בן שלום: תראו את זה למעלה בקנה מידה גדול.
אמיר בן שלום: הדבר הזה קיים במוזיאון בעולם, בדרך כלל עם עט שמצייר, או עם חול שמטפטף.
אמיר בן שלום: תראו את ההעצמה שעבר עט, במוזיאון מדע יודעים, לוקחים את העט, מקשקשים על הקירות, דפים...
אמיר בן שלום: היתרון פה שאנחנו יכולים למחזר את הנייר הזה כמה פעמים שרוצים ואין לנו בלאי, לא צריך להחזיק עוד ניירות להחליף, להחליף טושים, ועכשיו אנחנו מפתחים את זה לעוד סדרה שלמה של הדגמות שקשורות לעקיבה אחרי מסלולים מכניים, צורות של גלגלי שיניים כאלה ואחרים, תנועות, הליכה, עקיבה ודברים כאלה, כתיבה מרחוק בעזרת לייזר או משהו כזה על קיר.
אמיר בן שלום: זה באמת משהו שאנחנו, אפשר לומר, פיתחנו והמצאנו, אבל זאת דוגמה.
אמיר בן שלום: יש לנו ליד זה עוד סדרה של תערוכות ודברים שאנחנו עושים, כמו שתראו, ועוד דברים אחרים.
נאזם באדר: אפשר להשפיע על קצב המחיקה שלו?
אמיר בן שלום: כן, אפשר.
אמיר בן שלום: אנחנו לא כימאים, אבל כימאים יודעים לשלוט בזה במידה מסוימת.
אמיר בן שלום: חברת זירוקס הגדולה ניסתה להגיע עם זה למוצר מסחרי של נייר רב פעמי והיא הגיעה ל-18 או 20 שעות ולא עשתה מזה מוצר מסחרי.
אמיר בן שלום: אז אני אומר, אם זירוקס, שיש להם גם ניסיון בכימיה קצת יותר מאיתנו וגם יכולת עם מכונות צילום מסמכים והדפסה לא הגיעו לזה, קטונו.
אמיר בן שלום: אפשר להשפיע על זה, אבל לא בקנה מידה גדול.
אמיר בן שלום: יש לנו שלושה סוגי חומרים, האדום דועך לאט יותר, הכחול קצת יותר מהר, בקירור זה דועך לאט יותר, כשמחממים זה בבת אחת נעלם, אבל כימאים אולי שולטים בזה.
אמיר בן שלום: בדרך כלל אנשים מחפשים שזה יגיב מהר.
אמיר בן שלום: השימוש המסחרי זה משקפי שמש שמתכהות כשאתה עובר משמש לצל.
אמיר בן שלום: יש לנו את זה גם בחרוזים, בפעילות של חדשנות אנחנו משתמשים בזה.
מיה הלוי: תיכף נעלה לראות.
מיה הלוי: אני מציעה שעכשיו נעלה כולם, נלך לתערוכה שנקראת 'חדשנות בע"מ' ושם נדבר גם קצת על ההיבט הכלכלי של מוזיאונים, מה בעצם ההיקפים שלהם וכולי.
מיה הלוי: החדשנות היא גם נושא שכדאי לנסות לפצח אותו, ואחרי שנדבר כמה מלים על תערוכה נדבר בכלל על ההיבט הכלכלי.
מיה הלוי: דור ייתן לנו כמה מלים על הנושא הזה.
בן שטרית: העובדה שישראל באמת היא מדינה שמובילה בתחום של חדשנות כלכלית ושל חדשנות טכנולוגית ושל המצאות ופטנטים יחסית למספר האוכלוסייה, זה דבר שגם האדם ברחוב יודע להגיד אותו, אבל אנחנו רצינו לעשות תערוכה שמצליחה להתמקד בחדשנות טכנולוגית ולהסביר מה קורה מאחורי הקלעים ולהתייחס לתהליכים בצורה שנגישה לציבור הרחב, לא רק לציבור חובב הג'זטים או לאנשים שקשורים לחברות הון סיכון ולפיתוחים וכן הלאה.
בן שטרית: פיתחנו את התערוכה הזאת שקודם כל יש לה שלושה דגשים.
בן שטרית: דגש אחד זה הטכנולוגיה.
בן שטרית: אנחנו מוזיאון מדע וטכנולוגיה, המנדט שלנו זה חדשנות טכנולוגית, יש לנו פה חדשנות בהרבה תחומים, בעולם התרבות, בעולם האמנות וכן הלאה, אבל רצינו להתמקד בטכנולוגיה.
בן שטרית: דבר ראשון זה המושג חדשנות עצמו.
בן שטרית: צריכים לפצח מה זה חדשנות, הלכנו לכיוון של שילוב של יצירתיות ויישום, כיווּן שאחר כך אפשר לעשות עם זה משהו בשוק, ובאמת ההתייחסות אחר כך לעולם הכלכלה תהיה מאוד רלוונטית.
בן שטרית: הרגל השלישית זו כמובן הישראליות.
בן שטרית: לקחנו דברים שהם born in Israel, צריך קצת לפצח למה הכוונה כשמדברים על דברים שהם חדשנות ישראלית.
בן שטרית: הגבול שמשכנו אותו זה עד דב פרוהמן שאמנם פיתח את האפרום שעכשיו קליפורניה, אבל אמרנו שבכל זאת דב פרוהמן הוא בכל זאת משלנו, אז הוא הגבול, הוא מרכיב הקצה שהכנסנו לתוך התערוכה, אבל כל הדברים כאן בעצם נהגו ופותחו בישראל רובם.
בן שטרית: אחר כך מוזגו, נעלמו, התפרקו וכן הלאה.
בן שטרית: אנחנו מציגים כאן 46 פיתוחים משמונה עולמות ידע.
בן שטרית: יש כאן דברים מאנרגיה סולרית, דברים מעולם החקלאות, טכנולוגיות מים, תחבורה, תקשורת, מידע וכן הלאה, אחר כך תסתובבו ותראו, אבל היה לנו ברור שהקהל הרחב שמגיע לכאן לא ירצה בחזית לראות את המלים האלה.
בן שטרית: צריך איכשהו להגיע איתו לדברים שיותר מתייחסים לסיפור, לנרטיב שמאחורי כל תהליך הפיתוח של החדשנות, לכן למעשה גיבשנו אוצרותית חמש משפחות, כשכל משפחה מתייחסת לתהליך שהמפתח עבר, שברגע שהוא החליט שיש כאן באמת איזה שהוא צורך ואנחנו רוצים לענות על הצורך הזה, איזה נתיב הוא בחר.
בן שטרית: כמובן שיש יותר מחמישה נתיבים וכמובן שהרבה מהפיתוחים הם יותר מאשר נתיב אחד, אבל בחרנו חמש משפחות.
בן שטרית: משפחה אחת לדוגמה היא משפחה שאנחנו קוראים לה התבוננות, שזה למעשה לקחת איזה שהיא תופעה, איזה שהיא תצפית ולהסתכל עליה קצת אחרת וזווית ההסתכלות השונה מאפשרת איזה שהוא פיתוח.
בן שטרית: אב הטיפוס של זה, לדוגמה, הוא נטפים.