GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלכס מילר: אתה צריך לתת מענה לפינות העבודה למורים וכל מי שנמצא באופק חדש ---
יגאל צרפתי: כן, נכון.
אלכס מילר: אתה יודע מי נמצא, אתה יודע מה אתה צריך לתת.
אלכס מילר: מה היום מבחינתך המצב העדכני, לפי מתן הפתרונות?
אלכס מילר: כמה אתה יודע שאתה הולך לתת היום פינות עבודה, בתחילת שנת הלימודים הקרובה?
אלכס מילר: כמה מבנים אתה צריך להכניס, מה התקציב שלך לעניין הזה?
אלכס מילר: האם יש לך בעיה עם התקציב?
אלכס מילר: האם אין לך בעיה עם התקציב?
אלכס מילר: צריך לדעת מה חסר.
אלכס מילר: כרגע, כמה פינות עבודה חסר?
יגאל צרפתי: אלף, אין לי בעיה עם התקציב ואני יכול לומר שבעצם כל בתי הספר היסודיים תוקצבו במלואם.
יגאל צרפתי: זו כבר עובדה.
יגאל צרפתי: עכשיו, לגבי חטיבות הביניים והעליונות, ככל שזורמת אלי האינפורמציה מהמינהל הפדגוגי, אני מתקצב מיידית.
שמשון שושני: אין בעיה של תקצוב.
יגאל צרפתי: אין בעיה.
יגאל צרפתי: אין שום בעיה.
שמשון שושני: כל ההרשאות יצאו לרשויות המקומיות.
אלכס מילר: יובל, רצית להתייחס במשהו?
יובל וורגן: רק מילה אחת, לחזור לנושא הקודם של תקציבי הבטיחות.
יובל וורגן: פשוט לידיעת הוועדה, התקציב הכולל של שיפוצי הקיץ וחידוש המבנים – 56 ועוד 37 - הוא בכל מקרה פחות ממה שעמד לרשות הרשויות בשנת 2010.
יובל וורגן: את זה צריך לדעת, שבשנים 2009-2010 היה הסכם על תוספת תקציב, מה שכונה אז השולחן העגול, 200 מיליון כל שנה, ובשנת 2011 אין את זה.
אלכס מילר: רגע, אני יודע שב-2010 הייתה הקפאה ביו"ש.
אלכס מילר: זאת אומרת, עכשיו עם התקציב הזה, זה כולל יו"ש?
יגאל צרפתי: הכל כולל יו"ש.
יובל וורגן: אני לא יודע אם המספרים האלה כוללים גם את ההיערכות לרעידות האדמה בתוך ה ---
יגאל צרפתי: לא, לא, לא.
יובל וורגן: לא קשור.
יגאל צרפתי: מה שקרה זה, יובל, שבעצם ה-37 מיליון האלה, היו אמורים להיות 77 מיליון.
יגאל צרפתי: 40 מיליון מתוכם הלכו כחלק של המשרד לטובת ההיערכות מפני רעידות אדמה ונוספו להם 40 מיליון נוספים ממשרד האוצר, שזה ה-80 שיש לנו לטובת העניין.
אלכס מילר: ומה הצרכים שאתה רואה היום במערכת, מבחינת התקציב, לעניין הזה?
יגאל צרפתי: מבחינת חידוש מבנים?
אלכס מילר: יש לך רצוי ויש לך מצוי.
אלכס מילר: מה הרצוי?
יגאל צרפתי: אה, יש פער גדול בין הרצוי למצוי.
יגאל צרפתי: אנחנו יודעים שבתי ספר לא נהיים צעירים מעצמם ואנחנו ---
אלכס מילר: כם טיפלתם במה שהכי דחוף בהיבט הביטחותי.
יגאל צרפתי: וכפי שאמרתי, כדי באמת לייצר קורת גג במקומות שהדבר היה נחוץ, זה היה בראש סדרי העדיפויות.
אלכס מילר: טוב, יוסי, אתה רוצה להתייחס?
זבולון אורלב: אני יכול לשאול עוד משהו שקשור בהסעות איתו, כי הוא ממונה גם על ההסעות?
זבולון אורלב: לפני שנתיים נדמה לי, המנכ"ל, בעקבות החלטה של ועדת החינוך, מינה ועדה ברשותך לתיאום ההסעות של החינוך המיוחד בין משרד החינוך לבין משרד הרווחה.
זבולון אורלב: אני חושב שעשיתם עבודה טובה מאד ברשותך.
זבולון אורלב: בדיווח האחרון דיווחתם שפניתם למשרדי הממשלה לאשר את ההמלצות של הוועדה.
זבולון אורלב: האם קיבלתם את ההמלצות, האם ההמלצות האלה ייכנסו לתוקפן?
זבולון אורלב: האם שנת הלימודים מתחילה עם הפסקת הבלגן של ההסעות בחינוך המיוחד?
יגאל צרפתי: אנחנו, וייתקן אותי דודו, קיבלנו תגובות מרוב המכריע של השותפים.
יגאל צרפתי: יושב פה אורי, מאגף התקציבים, שעסוק בימים אלה באמת סביב ועדת טרכטנברג, ועוד הרבה דברים.
יגאל צרפתי: הוא ביקש עוד כמה ימים כדי להעביר את תגובת האוצר.
יגאל צרפתי: ברגע שהדבר הזה - מאחר שהם חברי ועדה ופרטנרים שלנו מתחילת הדרך – חשוב לנו שהדבר הזה ייצא.
יגאל צרפתי: אז אני מבחינתי ---
זבולון אורלב: כלומר, שנת הלימודים מתחילה כשאין עדיין החלטות שוב, לגבי הסדרת התיאום בהסעות, ושוב צריכים לגשת לבית משפט וכל פנייה לבית משפט, כמובן שההורים זוכים בהחלטה, ראה את הבג"צים ואת פניות.
זבולון אורלב: למה אי אפשר לגמור את זה?
שמשון שושני: חבר הכנסת אורלב ---
זבולון אורלב: אתם בסדר.
שמשון שושני: לא, לא, אתה יודע ---
זבולון אורלב: הוא בסדר גמור.
זבולון אורלב: הוא עשה עבודה מדהימה.
שמשון שושני: הוועדה סיימה את עבודתה.
שמשון שושני: גם בשנת הלימודים הקודמת אנחנו הסכמנו לאיזה שהוא מימון ביניים, עד הקמת הוועדה, והעניין הזה, המשרד לקח על עצמו, יחד עם משרד הרווחה, לפתור אותו.
שמשון שושני: אני מתאר לי שעד קבלת תגובת האוצר, העניין הזה ימשיך כמו שהוא היה בשנת הלימודים תשע"ב.
אלכס מילר: ובמה שקשור עם השלטון המקומי בעניין ההסעות, אתם הגעתם להסכמות סביב הנושא הזה?
שמשון שושני: אז בעניין הזה התקיימה פגישה בין השלטון המקומי ובין משרד האוצר ומשרד החינוך, לפני יומיים.
שמשון שושני: אני חושבת שעומדים להגיע להבנה בנושא הזה.
שמשון שושני: המסגרת התקציבית היא בהבנה ובהסכמה.
שמשון שושני: כרגע מדובר רק על החלוקה הפנימית של התקצוב.
שמשון שושני: אני מקווה שתוך 48 שעות העניין הזה ייפתר לשביעות רצון השלטון המקומי, כי אנחנו חושבים, לפחות במשרד החינוך, שבעניין הזה השלטון המקומי צודק ואנחנו מאד מקווים שתוך כמה שעות ייפתר העניין הזה.
אלכס מילר: יוסי, בבקשה.
יוסי וסרמן: כשפתחנו את אופק חדש, כשהתחלנו לדון במשא ומתן עם הממשלה על אופק חדש בשנת 2007, הייתה התייעצות אצל ראש הממשלה דאז, בהשתתפות שרת החינוך וגורמים נוספים בכירים במשרד החינוך, וגם אני זוכר הממונה על התקציבים באוצר.
יוסי וסרמן: מה עושים, האם חותמים ומתחילים לדבר על אופק חדש?
יוסי וסרמן: או מתחילים להכין את התשתיות לקראת השעות הפרטניות ולקראת הצרכים של אופק חדש.
יוסי וסרמן: במדינה כמו הונג קונג חיכו שלוש שנים, הכינו תשתיות, ואחר כך החלו ברפורמה.
יוסי וסרמן: אצלנו, ההחלטה הייתה שאם לא עושים את זה במיידי, מחר אין כסף והכל נעלם והסיכוי שתהיה רפורמה במערכת החינוך של מדינת ישראל – ייעלם.
יוסי וסרמן: אני אומר היום שמה שנעשה עד עכשיו לא מספיק.
יוסי וסרמן: לא מספיק.
יוסי וסרמן: אני מדבר על פינות עבודה ראויות לניצול השעות הפרטניות.
יוסי וסרמן: גם אם משרד החינוך ברשות המחלקה של יגאל עובד טוב, והוא מעביר כספים, לא כל הרשויות עושות את זה בעיתוי המתאים ולא כל מה שצריך לעשות.
יוסי וסרמן: חדרי המורים לא מתאימים ולא מספיקים.
יוסי וסרמן: לעיתים אין אפילו כסאות לכל המורים לשבת בחדרי המורים.
יוסי וסרמן: התנאים הפיזיים בחינוך היסודי, מאז שקמה המדינה, הם תנאים גרועים, גרועים לעומת החינוך העל יסודי שחדרי המורים הם הרבה יותר מוכנים לשינוי רפורמי כזה, כמו שנדרש.
יוסי וסרמן: החינוך היסודי דורש רביזיה רצינית ותקצוב רציני, על מנת שיקבל תנופה רצינית לצרכים שלו.
יוסי וסרמן: היום אין מקום לקבל הורה, אין חדר לקבל הורה בחינוך היסודי.
יוסי וסרמן: אין חדר לשבת עם תלמיד בחינוך היסודי.
יוסי וסרמן: אלה הם דברים שהם לא מתחילים מעכשיו ומסתיימים עכשיו.
יוסי וסרמן: אלה הם דברים שנמשכים למעשה מאז שהמדינה קמה.
יוסי וסרמן: ואם רפורמה בסדר גודל כזה, כי בשנה הבאה כל החינוך היסודי, 78,000 מורים בתוך הרפורמה, רוב גני הילדים בתוך הרפורמה, 150 חטיבות בערך בתוך הרפורמה ועוד היד נטויה – יש צורך להתחיל ולשפץ ולהתייחס לתנאים הפיזיים.
יוסי וסרמן: אדוני יושב הראש, אני אומר לך שישנם בתי ספר יסודיים ישנים ביישובים לא מבוססים, שסכנה ללמד שם תלמידים, ויש סכנה גם למורים וגם לתלמידים ללמוד בהם.
יוסי וסרמן: אני אומר באחריות מלאה, שיש צורך לשנות קונספציה שהממשלה צריכה להעביר למשרד החינוך תקציבים ייחודיים גדולים, על מנת להתייחס לחינוך היסודי וגם לחינוך על היסודי על פי הצורך, ולשפר את חדרי המורים, להכין פינות עבודה לשעות הפרטניות ולמורים, להכין חדרי מורים עם ריהוט מתאים לשהייה ממושכת.
יוסי וסרמן: אנחנו כבר מדינה של ה-OECD, אנחנו במאה ה-21 ואנחנו צריכים להתנהג ולהתייחס בהתאם לכך.
יוסי וסרמן: כמו כן, לא שמעתי שום תשובה לגבי מיגון גני ילדים באזורי העימות.
יוסי וסרמן: שמעתי על מיגון בתי ספר, אבל אני לא זוכר ששמעתי על מיגון גני הילדים באזורי העימות.
אלכס מילר: יוסי, יש לי שאלה, אתה מכיר היטב מה קורה אצלך בארגון.
אלכס מילר: זו שאלה גם למשרד החינוך.
אלכס מילר: אם אנחנו מסתכלים אל מול אותם המורים החתומים על הרפורמה באופק חדש, יש כמה מורים, נכון?
אלכס מילר: כמה מתוך אותם מורים, אתה יודע בוודאות, נותנים שעות פרטניות מכלל אותם מורים שחתומים?
אלכס מילר: לא, אבל אם יש בעיה מבחינת פינת עבודה, אז מה עושים?
יוסי וסרמן: אני אזמין את אדוני לביקורים, לא אחד, ככל שזמנו של אדוני ירשה לו, עם מי שתחליט, לראות איך מלמדים בפרוזדורים, איך מלמדים במקומות לא ראויים, מקומות שהם לא, לא לזה התכוונו.
יוסי וסרמן: לא זו הייתה הכוונה.
יוסי וסרמן: נכון שנכנסנו לאופק חדש בידיעה שאין לנו תשתיות.
יוסי וסרמן: אבל אנחנו מתחילים את השנה החמישית באופק חדש, והגיע הזמן לשנות קונספציה ברמה לגמרי אחרת, כפי שלא הייתה עדיין במדינת ישראל.
יוסי וסרמן: להחליט שמקציבים סכומים אך גדולים.
יוסי וסרמן: למשרד החינוך יש אגף שהוא מאד מאד מקצועי והם עושים עבודה טובה מאד, אבל כשאין תקציבים – אז אי אפשר למלא אחר מה שחובה למלא.
זבולון אורלב: אני לא מבין, אמר המנכ"ל שכל ההרשאות נחתמו.
זבולון אורלב: שאין בעיה של תקציב וכל התקציב לצורך התאמה לאופק – כל ההרשאות נחתמו.
יוסי וסרמן: מכובדי, חבר הכנסת אורלב, שאין חבר כנסת כמותו מומחה ובקיא במערכת החינוך ---
זבולון אורלב: לכן אני לא מבין את ה ---
יוסי וסרמן: 136 מיליון שקלים הועברו לשם תקצוב פינות עבודה.
יוסי וסרמן: אני אומר לך במלוא האחריות, ומי שחושב שאני טועה – יסתור את מה שאני אומר – שזה לא מספיק, שזה לא עונה על הצרכים, ובנוסף לפינות העבודה לניצול חיובי של השעות הפרטניות, שזה היהלום שבכתר הרפורמה, שתי הרפורמות, אני חושב, יש גם תנאים פיזיים לא ראויים של מוסדות החינוך עצמם, של חדרי מורים.
יוסי וסרמן: אפילו אין מספיק כיסאות לשבת עליהם.
יוסי וסרמן: אם כל צוות המורים נמצא בבית הספר, יש במקומות לא מעטים, שיטת הכסא החם וזה דבר שאנחנו במאה ה-21, בסוף 2011 – הגיע הזמן לשנות את זה.
אלכס מילר: תודה, עוזי, בבקשה.
עוזי דיין: אני אעדכן פשוט.
עוזי דיין: אתם יודעים שמפעל הפיס, רוב ההקצאה שלו, החלק הארי הולך לחינוך במספרים מוחלטים בחמש השנים האחרונות, למעלה מ-3.5 מיליארד שקל.
עוזי דיין: לאן הולך הכסף הזה?
עוזי דיין: זה שנתי יוצא בערך, כיוון שהסכומים עולים, עכשיו 750-800 מיליון לשנה.
עוזי דיין: בערך חצי מהסכום הזה הולך לבנייה של כיתות לימוד וגני ילדים, מועבר למשרד החינוך, אפרופו איפה נמצא הכסף וזו הוראה של המדינה, של האוצר לנו.
עוזי דיין: בערך חצי מהרווח נטו של מפעל הפיס, הולך לבניית כיתות וחדרי לימוד.
עוזי דיין: השנה התוכנית הייתה על 660 כיתות.
עוזי דיין: נמסרו כבר לתחילת השנה, כלומר למחר, 351, עוד 515 נמצאים בביצוע, ועוד 450 יש להם את הכסף, אבל הם עוד לא התחילו לבנות אותן, וככה זה גולש ועובר משנה לשנה.
עוזי דיין: במונחים של כסף, זה בערך 450 מיליון ₪.
עוזי דיין: חצי אחר של הסכום הולך לרשויות המקומיות למיניהן, והן יכולות להשקיע אותו גם בדברים שהם לחינוך, החל מציוד וריהוט של מוסדות חינוך, בנייה של חדרי מדעים, מחשוב של כיתות, מחשב לכל ילד, ובנוסף, והסכום הזה אם נוסיף עליו עוד את הסכומים היותר קטנים של תרבות ואמנות, אז נגיע לעוד, השנה כ-750 מיליון שקל.
עוזי דיין: רוצה להוסיף על זה שני דברים.
עוזי דיין: אחד, אנחנו יותר ויותר בשנים האחרונות נכנסים לתרבות ואומנות, מ-אירוע המורה המצטיין – 'המורה של המדינה' – ועד כמובן לתלמידים עצמם.
עוזי דיין: למשל פרויקט שהושק עכשיו, אתמול, שלשום, הוא שאנחנו לוקחים מקומות שנבחרים במדינה ביחד עם משרד החינוך, ונותנים לילדים נבחרים, פרויקט שנקרא 'תרבות-מנהיגות'.
עוזי דיין: זאת אומרת לוקחים ילדים, מפתחים אותם בתחומים שלהם.
עוזי דיין: יש מקומות שבונים תזמורות, זה אוסף שלם של דברים שאני לא אלאה כאן.
עוזי דיין: לא הולך עליהם הסכום הגדול של הכסף, אבל מבחינת ההשקעה בסופו של דבר בילדים והילדות, הוא דבר מאד מאד משמעותי.
עוזי דיין: נושא נוסף הוא הפרויקט של המלגות.
עוזי דיין: אנחנו מעניקים בשנים האחרונות מלגות של 10,000 ₪ לשנה, לסטודנטים.
עוזי דיין: 10,000 ₪ לשנה מבטיחים את זה מראש לשלוש שנים.
עוזי דיין: לפרויקט הזה הוקצו עד עכשיו 30 מיליון שקל לשנה.
עוזי דיין: כיוון שהשנה זה 60 שנה למפעל הפיס, אז החלטנו לציין את זה בשני אירועים – אירוע אחד הוא אירועים של תרבות ואומנות לפריפריה, דבר שקורה בשלושת החודשים הקיימים, זאת אומרת מעכשיו; ודבר שני זה להכפיל את הפרויקט של המלגות – מ-30 ל-60 מיליון.
עוזי דיין: זה אומר למשל שהשנה, עד עכשיו ניתנו בערך ל-6,000 סטודנטים, השנה יקבלו עוד 2,000.
עוזי דיין: זה מובטח לשלוש שנים.
עוזי דיין: הסטודנטים מתחייבים לפעילות למען הקהילה, בערך 130-140 שעות בשנה, ועד עכשיו ניתנו על ידי הסטודנטים האלה למעלה מ-1,200,000 שעות לקהילה.
עוזי דיין: עוד נקודה אחת בהקשר הזה, המלגות האלה מחולקות 60% לחיילים מהדרג הנפרש, נקרא לזה – לוחמים, תומכי לחימה ויחידות השדה.
עוזי דיין: 20% למיעוטים וכל השאר לשאר.
עוזי דיין: שלוש נקודות מבחינתי להמשך.
עוזי דיין: אחת, אנחנו נמשיך ונגדיל את המלגות לסטודנטים, על בערך 2,000 נגיד מלגות שאנחנו נותנים השנה, יש קרוב ל-8,000, קצת יותר מ-8,000 בקשות.
עוזי דיין: אנחנו מדברים מתחת רף מסוים.
עוזי דיין: זאת אומרת, יש לנו עוד דרך גדולה ללכת בשביל לתת וליצור מצב שמי שלא יכול ללמוד – כן מאפשרים לו את זה.
עוזי דיין: דבר שני, בתכנית הרב שנתית שאנחנו נסכם אותה בקרוב, אנחנו ניקח פרויקט חינוכי לאומי, שיהיה אחד משלוש ספינות הדגל העיקריות לשנים הבאות.
עוזי דיין: נעשה על זה דיבורים עם משרד החינוך, עם מקומות אחרים ואנחנו בקרוב נפרסם מה תהיה התכנית הרב שנתית בכלל, ומה יהיו הנושאים המובילים.
עוזי דיין: דבר אחרון, ממה ששמעתי כאן – אני ממליץ למשרד הביטחון, לפיקוד העורף, למשרד להגנת העורף, למי שרוצה – לעניין אותנו בלתת הקצאות בשביל לסגור את שאלת לא רק המיגון של בתי הספר והילדים, אלא בכלל המיקלוט.
עוזי דיין: זה דבר שניתן לעשות אותו.
עוזי דיין: התנאי יהיה שמי שמציע את זה, שם לפחות חצי מהסכום מהתקציב שלו, לתשומת לב משרד הביטחון.
זבולון אורלב: יש לי עוד בעיית בינוי שאני יכול לשאול אותו?
אלכס מילר: תיכף, אני רוצה את השלטון המקומי ואחר כך.
אתי אלוני: אוקי, שלום, בוקר טוב.
אתי אלוני: אני מבקשת להעלות שלוש סוגיות מרכזיות, שתיים מהן עלו כאן.
אתי אלוני: אחד, להתייחס לנושא שיפוצי המבנים.
אתי אלוני: הקיצוץ, או ההעברה של ה-40 מיליון לטובת רעידות אדמה, ניכרת מאד בשטח.
אתי אלוני: אני ביומיים האחרונים, עשינו סבב טלפוני בין כל הרשויות, אני בדגש לפריפריה, ואני רוצה לומר שמה שאנחנו קיבלנו כתמונת מצב היה, שלפחות במרביתן, עם אלה ששוחחנו איתם ברמת ראש עיר, מנכ"ל, מנהל מחלקת חינוך, יש קושי בשיפוץ המבנים.
אתי אלוני: הם אמרו לי, איך הם אמרו לי?
אתי אלוני: לא שיפצנו מבנים, אין לי ארגז חול בגן, אין לי משחקים ואנחנו נכנסים לשנה.
אתי אלוני: אנחנו לא שיפצנו מבנים.
אתי אלוני: יש בתי סהר עם ריהוט לא ראוי והקיצוץ הזה בשיפוץ, ולעומת זה יש לי מקומות אחרים, ואני מדברת על שלומי ואני מדברת על נהרייה ואני מדברת על קריית שמונה ואני מדברת על ירוחם, ואני מדברת על מצפה רמון ועוד כהנה וכהנה.
אתי אלוני: האמירה המרכזית ששמענו היא – שהרשויות השלימו – מאחר שהגיע לדוגמא 702 ₪ לצביעת גן, אז הוא אומר – תראי לי צבעי, ואני מצטטת, שבמחיר כזה יכול לצבוע גן.
אתי אלוני: אנחנו לקחנו כסף מתרומות ובזה השלמנו את העבודה.
אתי אלוני: אני שמעתי את זה ביותר משמונה רשויות לפחות, שדיברתי, ולא דיברתי עם כל ה-100 שמבחינתי בפריפריה.
אתי אלוני: יש פגיעה קשה בנושא של שיפוץ המבנים – גם שיפוץ קיץ וגם שיפוץ עומק – שנאמר, ואני אומרת את זה בחתך גורף.
אתי אלוני: לפחות מבדיקת ראייה טלפונית, אני אומרת ברמת ראש עיר, מנכ"ל ומנהל מחלקת חינוך.
אתי אלוני: זה נושא אחד.
אתי אלוני: אבל איך הם אמרו לי?
אתי אלוני: אבל אנחנו נפתח את שנת הלימודים.
אתי אלוני: שתיים, נושא ההיסעים כפי שהציג אותו המנכ"ל.
אתי אלוני: אכן אני מודה שמשרד החינוך, אחרי מספר דיונים אצל מנכ"ל משרד החינוך ושר החינוך, הבין שמוצקת ההיסעים, גם לאור הכניסה ל'עוז לתמורה', היא מצוקה קשה שיהיה לנו מאד קשה.
אתי אלוני: אנחנו מדברים על עניין של 200 מיליון שקל, כשהבנתי שיש איזה שהוא פער מספרי, שמדברים על פשרה של 140 מיליון ₪, שצריך לחלק אותם בשנתיים.
אתי אלוני: נכון להיום בבוקר, בשיחה שלי עם יושב ראש השלטון המקומי, אין עוד החלטה שלנו על הפשרה הזאת, אנחנו מתעקשים על זה.
אתי אלוני: הנושא הזה הוא נושא כבד, הוא עולה עכשיו, ראיתם אותו בכל המקומות.
אתי אלוני: אני מקווה יחד איתך, מנכ"ל משרד החינוך, שנוכל, כפי שאמרתם, במלוא הצדק הגמור, לקבל את זה ולפתוח את הדבר הזה ולשאת בנטל, גם של 'עוז לתמורה' לאור המשמעויות האלה.
אתי אלוני: הנקודה האחרונה שלי היא נושא הפריפריה.
אתי אלוני: אם ישנו איום בהשבתה, שהיה מדובר על 4 בחודש, הוא נדחה כרגע ל-11 בחודש.
אתי אלוני: מדובר על כוונה להשבתה בערי הפריפריה.
אתי אלוני: פורום ערי הפיתוח התכנס והחליט שהנושא הזה הוא נושא קשה והציב מספר דברים, נכתב מסמך לראש הממשלה ולשר החינוך, גם לגבי החינוך.
אתי אלוני: לא רק לגבי החינוך, אבל בדגש רב לגבי הוצאות החינוך ונכון להיום, לפי מה שאנחנו יודעים, הדבר הזה עומד.
אתי אלוני: והפנייה שלי אליך, אחרי ששוחחתי ממש לפני כניסתי עם שלמה, עם יושב ראש השלטון המקומי, שתינתן תשומת לב ראויה יותר לכל מה שקורה בפריפריה.
אתי אלוני: המצוקות שם הן פשוט קשה.
אתי אלוני: לי אמר ראש עיר - אני לא יכול לפתוח מגמות.
אתי אלוני: אני במקום להעמיד בית ספר עד שלוש אני מעמיד בית ספר עד אחת.
אתי אלוני: קיצצו לי במוחזקות, אז אין לי שעות רוחב, אין לי שעות זה, אני לא יכול לעשות פיצול.
אתי אלוני: אני לא אלאה אתכם בפרטים הקטנים, יש לי את הכל מצוין.
אתי אלוני: אני אומרת, הנושא של הספוט לפריפריה, הוא נושא חשוב וזאת הסיבה שהמאבק הזה עומד בעינו.
אלכס מילר: עכשיו, על איזה סוגיות בעצם אנחנו יודעים בוודאות, שעליהן מתעקשים ראשי הרשויות בפריפריה?
אלכס מילר: אתם מדברים על matching מול משרד החינוך?
אתי אלוני: אמת.
אתי אלוני: פעם אחת זה נושא ה-matching, ההשלמות שה-13% ---
זבולון אורלב: matching של מה?
זבולון אורלב: מה זה ה-matching?
אלכס מילר: 25, 65.
אתי אלוני: 25 או אפילו 13.
אתי אלוני: יש חלוקה שהרשות צריכה לתת 25, אוקי ויש לנו לא מעט רשויות, זה לא חדש, שבהן יש קושי לתת את ה-25.
אתי אלוני: יש לנו רשויות בפריפריה שנמצאות תחת חשב מלווה, תחת תוכניות הבראה ואין כרגע איך לממן את ה ---
אלכס מילר: תראי, אתם חשבתם אולי בשלטון המקומי, הרי תמיד אפשר ללכת לפתרון ---
אתי אלוני: את ה-13 או ה-20 אחוז, או ה-25 אחוז.
אלכס מילר: תקשיבי, אפשר תמיד ללכת על פיתרון שהוא נמצא בבית של מישהו אחר, אבל גם לפעמים אפשר לחשוב מה קורה אצלנו בבית.
אלכס מילר: האם בשלטון המקומי שקלתם לפעמים לעשות מהלך שנגיד הרשויות החזקות ישלמו 35% והרשויות היותר חלשות ישלמו 15%?
אלכס מילר: ואז יכול להיות שגם בבית יהיה קצת פיתרון.
אלכס מילר: מה יקרה?
אלכס מילר: הרי אתם יודעים שהיכולת של תל אביב של הרצלייה, היא הרבה יותר גדולה מבחינת ההשקעה למול שדרות וערי הפריפריה ושלומי, כמו שציינת וערי פריפריה אחרות.
אלכס מילר: אז יכול להיות ששם יכול להיות שיצא גם הפיתרון.
אלכס מילר: תחשבו על זה.
אלכס מילר: הרי בסופו של דבר זה כסף שהוא כסף לא אישי של כל ראש עיר וראש עיר.
אלכס מילר: אנחנו מדברים פה על מצב של יכולת, ואנחנו יודעים גם, אני גם קראתי לא מזמן, איפה זה יצא?
אלכס מילר: באיזה שהוא עיתון, איפה המקומות שמשקיעים בהם יותר הרבה בחינוך, ואני ראיתי ששדרות במקום השני.
אלכס מילר: זאת אומרת ---
אתי אלוני: שלא הכל כסף, נכון.
אלכס מילר: אבל גם צריך לחשוב למול ההשקעה, שבסופו של דבר גם כמה שהוא יכול להשקיע, חוץ מזה יש לו גם את כל העיר לנהל ויש גם שם הוצאות ולא פשוטות.
אלכס מילר: אז אני חושב שגם פה, כשיודעים להתגייס - וכולנו יודעים להתגייס – אז גם הערים הגדולות יכולות להתגייס למען הפריפריה ולהוריד קצת מעצמן, לטובת האחרים.
אלכס מילר: טוב, זה בעניין הזה.
אלכס מילר: משרד ביטחון הפנים – מה קורה אצלנו מבחינת האבטחה והכל?
זבולון אורלב: אני יכול עוד לשאול בקשר לבינוי?
אלכס מילר: כן, תיכף, שנייה, כי אני רק רוצה לשמוע את ..., כי אני יודע שהוא מופיע אצלי כאן.
אלכס מילר: ביטחון פנים נמצאים?
זבולון אורלב: יש פה קצין מהמשטרה שם.
אלכס מילר: אנחנו צריכים אותך לפרוטוקול.
עופר לוטן: שמי עופר לוטן ואני ראש תחום אבטחה במוסדות חינוך בחטיבת האבטחה, באגף המבצעים.
אלכס מילר: כן, מה קורה מבחינתכם, מבחינת ההיערכות לפתיחת שנת הלימודים?
אלכס מילר: איפה אנחנו עומדים בעניין הזה?
אלכס מילר: אני יודע שהיו כל מיני יוזמות, גם מבחינת החקיקה – מתן הרחבת הסמכויות של המאבטחים – אני לא יודע איפה זה עומד כרגע בוועדת הפנים, אבל חשוב לשמוע מבחינת כל העניין שדובר קודם בוועדות שונות כאן, שאנחנו ניהלנו, גם עם העניין הזה של האלימות, גם עם העניין הזה של האבטחה הכללית וכמו שאנחנו מכירים את המציאות שלנו - של מדינת ישראל - איפה אנחנו עומדים כאן מבחינת העניינים האלה.
עופר לוטן: טוב, מבחינת הנושא של הרחבת הסמכויות, אז כרגע יש עבודת מטה שנעשית בין המשרד לביטחון הפנים, משרד החינוך ומשטרת ישראל, נושא של הרחבת הסמכויות, או הצבת מאבטחים במגזר הלא יהודי ואיזו שהיא עבודת מטה שאנחנו כרגע בשלבים האחרונים שלה, ואני מאמין שברגע שאנחנו נסיים את זה זה יוצג פה בוועדה.
עופר לוטן: זה אחד.
עופר לוטן: דבר שני, הנושא של הרחבת הסמכויות בועדת הפנים, אז כמו שידוע לי זה נדחה לאוקטובר להמשך הדיונים בנושא של הרחבת הסמכויות, אז גם פה בטח הנושא הזה ידון במסגרת הרחבות הסמכויות לכלל המאבטחים והמפקחים.
עופר לוטן: לגבי ההיערכות לפתיחת שנת הלימודים, אז סך הכל משטרת ישראל נערכת מהיום לפתיחת שנת הלימודים גם בפעולות גלויות וגם בפעולות סמויות, בכל האזורים.
עופר לוטן: כבר מהלילה יוצבו מחסומים בכניסות לערים.
עופר לוטן: מחר בבוקר אנחנו נערכים במערך מאד גדול, שכולל גם את משטרת ישראל, גם את משמר הגבול, גם את כל הנושא של הק"מ, נושא של המתנדבים, גם בשעות הבוקר, גם בשעות הצהריים, במיוחד באזורי בתי הספר, מעברי החצייה.
עופר לוטן: הפעילות תבוצע גם מחר וגם ביום שישי.
עופר לוטן: אני רוצה לציין פה שגם משטרת ישראל תחלק מחר לילדי כיתות א' סימנייה, כשי לכניסה לכיתה א'.
עופר לוטן: אנחנו פותחים מחר בבוקר מספר חדרי מצב, אחד חדר מצב בשליטה והמשל"ט במטה הארצי.
עופר לוטן: למעשה שם אנחנו נאסוף את כל המידע מכל הארץ, מכל המחוזות.
עופר לוטן: גם יהיה נציג של משטרת ישראל בחדר המצב במשרד החינוך גם הלילה וגם מחר.
עופר לוטן: אנחנו פותחים עוד שני חדרי מצב, אחד בשלטון המקומי ואחד אצלנו, בחטיבת האבטחה, שלמעשה נאסוף שם את כל המידע לגבי האבטחה האזרחית בכל הרשויות.
זבולון אורלב: יש שיבוץ מלא של כל המאבטחים?
זבולון אורלב: כל שנה תמיד הייתה סאגה שחסרים מאות.
זבולון אורלב: האם אתה יכול לדווח, האם אתם מעודכנים שאכן כל התקנים מלאים ומחר בבוקר, בכל גני הילדים שצריך להיות ובכל מוסד חינוכי – יהיה מאבטח – על פי התקן שלכם?
עופר לוטן: סך הכל רוב המערך ערוך ומוכן.
עופר לוטן: זאת אומרת עברו כבר את ההכשרות, עברו את הרענונים.
עופר לוטן: יש פערים קטנים ברשויות כאלה וברשויות אחרות.
עופר לוטן: כל פער כזה שאנחנו מגלים אותו, אנחנו עושים את המרב ש ---
זבולון אורלב: ידוע לך על הפער?
זבולון אורלב: אתה יכול לתת דיווח על הפער, במה מדובר?
עופר לוטן: או ברשויות שחסר לה פה שתיים, רשות אחת חסר לה אחד או ---
זבולון אורלב: אני לא מקבל כזאת תשובה.
זבולון אורלב: אם באים לוועדת החינוך – אנחנו רוצים לדעת במה מדובר.
זבולון אורלב: בירושלים חסרים או לא חסרים?
זבולון אורלב: כמה חסרים?
עופר לוטן: תראה, אני יכול להגיד לך כרגע את מה שחסר, מה שידוע לנו היום.
עופר לוטן: אז למשל בראשון חסרים עשרה מאבטחים.
עופר לוטן: בעמק לוד וברנר חסרים כרגע ביחד שישה מאבטחים.
עופר לוטן: בירושלים כרגע יש נפילה של שתי חברות אבטחה, אז חסר פה כרגע 70 מאבטחים.
עופר לוטן: אלה הפערים שיש.
זבולון אורלב: עכשיו אתה מבין למה אני מתעמת.
עופר לוטן: אשקלון, היום בבוקר חברת אבטחה שעזבה חזרה בחזרה, נגמר שם הפער.
עופר לוטן: תל אביב – נגמר הפער.
עופר לוטן: זאת אומרת, כל פער שיש לנו שאנחנו מכירים אותו – אנחנו תוקפים אותו ישר – על מנת לכסות את הפערים שיש, למעט, חוץ מאשר חסר מאבטח כזה, כמובן איפה שחסר מאבטחים אנחנו מתגברים את הפעילות של משטרת ישראל באזור, על מנת לתת את המענה איפה שקיים הפער.
זבולון אורלב: אפשר אדוני יושב הראש שיגישו לך עד מחר מצבה ברורה לגבי כל הרשויות המקומיות, כמה תקנים מאוישים, כמה חסרים.
זבולון אורלב: עניין האבטחה הוא עניין קריטי, זה לא הולך ככה ברגל.
זבולון אורלב: בירושלים זה קבוע ואני מאיץ בהם כבר כמה וכמה פעמים שתהיה הצעת חוק ממשלתית, מה שעשיתי הוראת שעה לפני כמה וכמה שנים, שהזכויות של עבודה מועדפת לחיילים משוחררים, יחולו גם על אותם חיילים משוחררים שמאבטחים מוסדות חינוך.
זבולון אורלב: הם לא יצטרכו ללכת למלא דלק בתחנות הדלק ואז לא יחסר להם.
זבולון אורלב: משום מה לא מוגשת הצעת חוק ממשלתית, בגלל איזו התנגדות של האוצר, אבל זאת התוצאה שחסרים עשרות, ואני אומר לך שחסרים יותר מ-70 מאבטחים בירושלים.
אלכס מילר: חבר הכנסת אורלב, אני רוצה לשמוע מהאחראי על התחום במשרד החינוך.
אריה מור: בוקר טוב.
אריה מור: ראשית, אני רוצה לציין את הנתונים, חבר הכנסת אורלב, הנתונים שידועים לנו, אחרי שעשינו את הבדיקה היסודית מול המשטרה ומול הרשויות המקומיות.
אריה מור: באשקלון היו חסרים 57 מאבטחים והבעיה, כפי שמסר עופר, גם אנחנו, גם המחוז הדרומי וגם משטרת ישראל – פעלו קשות מול החברה על מנת להחזיר אותה – וכדי שתפתח כמו שצריך, כי החברה התפרקה והצליחו להחזיר את המצב לקדמותו.
אריה מור: הנתון הנוסף הוא בבני ברק, שמתוך 140 מאבטחים יש המון מוסדות בבני ברק, חסרים 25 מאבטחים, בעקבות גם כן, חברת אבטחה שהתפרקה לפני מספר ימים.
אריה מור: בירושלים יש חוסר של 78, נתון נכון לאתמול בערב, ביחס לפתיחה מחר בבוקר.
אריה מור: הנתון הזה הוא נתון יחסית, חבר הכנסת, ביחס לשנה שעברה ולפני שנתיים – הוא 50%.
אריה מור: כלומר – היו חסרים 160 ו-170 מאבטחים.
אריה מור: יש בעיה קשה בעיר ירושלים.
אריה מור: יש פתרון שהמשטרה כעת נותנת ---
קריאה: 78% - אז איזה אחוז זה מכלל המאבטחים?
אריה מור: מתוך 550 שזה לא מעט, ואנחנו מדברים על האשכולות גני הילדים שיש בהם ---
זבולון אורלב: בקו התפר.
אריה מור: לאו דווקא, לא.
אריה מור: בקו התפר נעשו שתי פעולות שנה שעברה, שמוכיחות את עצמן ובגלל זה חסרים רק 78.
אריה מור: העלו את שכר השעה, וכל הכבוד למשטרת ישראל ולמשרד לביטחון הפנים.
אריה מור: העלו את שכר השעה בקו התפר ואז השיגו מאבטחים.
אריה מור: בנוסף, לתוך החוסר של ה-78 הולכים לתת ניידות, לא משטרתיות, אזרחיות, לאזורים של האשכולות גני הילדים.
אריה מור: אבל בבתי הספר, שזו המאסה העיקרית של התלמידים, הם יהיו מכוסים במלואם וזה הנתון מעיריית ירושלים, ובסך הכל אם חסר מאבטח אחד פה, מאבטח אחד שם, זה דברים שמחר בבוקר ייפתרו עם החברות ותהיה לנו תמונת מצב מדויקת מחר, לאחר פתיחת שנת הלימודים, אבל אלה הנתונים המדויקים.
אריה מור: אין פערים.
אריה מור: היו פערים בתל אביב, במקומות אחרים שטופלו והם כרגע במלואם.
אריה מור: בנוסף לזה אני רוצה לעדכן את הוועדה בנושא של המגזר הלא יהודי.
אריה מור: אנחנו נפגשים ביום ראשון הקרוב, אנחנו בישורת האחרונה, ביזמה של השר ושל מנכ"ל משרד החינוך וביחד עם המשרד לביטחון פנים, אנחנו הולכים להיפגש ביום ראשון לפגישה אחרונה עם המשנה למנכ"ל למשרד ביטחון הפנים, גם לנסח ביחד את הצעת המחליטים, על מנת לגבות את זה וגם לנסח את תכנית העבודה ולאשר את תכנית העבודה ולהתחיל ביישום, במהלך של ארבע שנים להשוות ולשים בודקים ביטחוניים גם במגזר הלא יהודי.
אלכס מילר: אז בשבוע הבא בישיבה שאנחנו נעשה למגזר הלא יהודי, תוכל קצת לעדכן אותנו בפרטים.
אריה מור: בנוסף לזה אנחנו שינינו, טוב, נדווח על זה במגזר הלא יהודי, כי שם עשינו את המהפכה, גם בגידור וגם בתקנים לכוח אדם, לטיפול בביטחון ובחירום, שלא היה עד לפני שנה במגזר.
אלכס מילר: טוב, זה בסדר.
אלכס מילר: משרד האוצר כאן?
זבולון אורלב: תזכור שאני עוד רוצה לשאול שאלה על הבינוי עוד.
אלכס מילר: אהלן, תשמע, אני גם זוכר שהיית נוכח בישיבה של ועדת הכספים.
אלכס מילר: תראה, אנחנו ככה התחלנו, התקדמנו בנושאים אחרים, אבל השאלה העיקרית כלפי המשרד שלכם זה כמובן העניין של מיגון הדרום.