GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אביגדור ליברמן: אני ברשותך אפתח בכמה מילים.
אביגדור ליברמן: משרד החוץ מייחס חשיבות אדירה לעבודה בתוך הקמפוסים ובקרב הסטודנטים ואין ספק שמבחינתנו, העבודה בתוך הקמפוסים הפכה לאחד האתגרים החשובים.
אביגדור ליברמן: גם לא מעט פעולות וסיסמאות אנטי ישראליות ויוזמות נולדו בתוך הקמפוסים.
אביגדור ליברמן: זה לא המקום לנתח למה זה קורה, וכמובן קשה לקבל את העובדה, גם כשנשיא מדינת ישראל, שמעון פרס, חתן פרס נובל, מופיע באוניברסיטה המכובדת ביותר באנגליה, אז קוראים לו רוצח וקוראים לו בכל מיני סיסמאות גנאי, אבל זאת המציאות וזאת העובדה, כמו שגם הקריאות ל- Boycott האקדמי ובעקבות כזה ו/או אחר לצערי כל החרמות במידה רבה נולדו והתחילו באוניברסיטאות.
אביגדור ליברמן: במשרד החוץ לפני שנה אנחנו התחלנו פעילות ממוקדת ומרוכזת בתוך הקמפוסים.
אביגדור ליברמן: מי שמרכז את הפעילות מטעם משרד החוץ, אורי רזניק, נמצא פה איתנו.
אביגדור ליברמן: עוד פעם, אנחנו מרכזים את זה בתוך הקמפוסים קודם כל בארצות-הברית ואחר-כך באירופה וזה למעשה אנחנו היום השלמנו את השנה של הפעילות ויש היערכות מיוחדת של כל אותם חבר'ה שהם בוגרי הקורסים שלנו וההשתלמויות פה בארץ שלקראת ספטמבר ודיברנו עם כולם ונראה מה התרומה, מה הערך המוסף של הפעילות שלהם, בטח לקראת ספטמבר.
אביגדור ליברמן: בכל אופן, הזירה הזאת של האוניברסיטאות, היא מן הזירות החשובות כי בסופו של דבר הכל, כל מה שקורה בעולם, הכל מתחיל מרעיון, מאיזה שהוא רעיון שהולך ומתגבש בקרב קבוצות אינטלקטואלים כאלו ואחרים, זה לא משנה מהפיכות, שינויים, יוזמות, הכל זה מתחיל בקרב הסטודנטים או בין כותלי האוניברסיטאות או קבוצות המקצועות החופשיים, כאלו ואחרים.
אביגדור ליברמן: אנחנו נשמח פה לשמוע את כל החבר'ה, כל הסטודנטים, כל ההיערכות, כל היוזמות ואני בטוח שמכל מלמדיי השכלתי, אז בטוח שיהיה לנו פה מה ללמוד ואני אומר מראש, למי שיירצה אחר-כך לעשות את ה- Follow up ולהיות איתנו בקשר ולהביא רעיונות ולהעלות, לדון, אז אחרי הישיבה נמצא שם צוות של משרד החוץ ואורי רזניק, אז תהיו אתו בקשר.
אביגדור ליברמן: אני מראש מתנצל, אני בעשרה ל- 12 עוזב לפגישה עם שר האוצר, אז אני עד אז אשמח לשמוע.
אלכס מילר: אנחנו נתחיל, מבחינת הדוברים, עם התאחדות הסטודנטים, אחר-כך יש לנו פרויקט ריאליטי שליטל תציג לנו וכך אנחנו נתקדם.
נעם ויצנר: אני מנכ"ל התאחדות הסטודנטים.
נעם ויצנר: כב' שר החוץ, אדוני יושב ראש הוועדה, אני מודה לכם על הדיון הזה, אני חושב שזה דיון חשוב מאוד שנוגע גם באחת מהזירות שהתאחדות הסטודנטים מתעסקת אתה.
נעם ויצנר: נמצאת כאן לצידי לילך מאיר, שהיא ראש מחלקת קשרי חוץ בהתאחדות הסטודנטים כבר מעל שנתיים והנושא הזה הוא בהחלט אחד מהתחומים שאנחנו רואים את המטרה שלנו הסברת ישראל בתפוצות, בעולם הרחב וקשר עם סטודנטים יהודים ולא יהודים, בחו"ל.
נעם ויצנר: אני אפרט בכמה מילים את הפעילויות שהתאחדות הסטודנטים עושה באופן שוטף וגם אבקש לגעת בכמה דברים שאני חושב שאולי מתאים לשלב מתקדם בדיון, אבל אני רוצה לגעת בהם לגבי דברים שעוד ניתן לעשות.
נעם ויצנר: אז התאחדות הסטודנטים, ביחד עם נציגים נוספים שיש לנו כאן, ויש לנו נציגים מאגודת הסטודנטים בחיפה, באורנים, באוניברסיטה העברית, בעצם מארחים באופן קבוע משלחות של סטודנטים ולא סטודנטים שמגיעים מחו"ל ובעצם מבצעים הסברה ישראלית.
נעם ויצנר: גם כאן בארץ, גם בחו"ל, אנחנו חברים באופן קבוע באיחוד הסטודנטים האירופי, שזה גוף בעצם שיושב בבריסל תחת האיחוד האירופי ואנחנו חברים שם בוועד המנהל משנת 2007, כאשר בנובמבר 2010, אירחנו כאן בישראל את הוועד המנהל, כאן בירושלים ובתל-אביב.
נעם ויצנר: אני חושב שזה היה ביקור מאוד חשוב שבאמת הציג את הפנים היפות של מדינת ישראל.
נעם ויצנר: כמו-כן, אנחנו חברים במדנט, שזה איחוד הסטודנטים הים-תיכוני וגם שם אנחנו חברים בוועד המנהל.
נעם ויצנר: אנחנו מגיבים כמעט לכל פעילות או פעולה שיש, שמנסה לעשות דה-לגיטימציה לישראל באוניברסיטאות בחו"ל וכדומה, כמו שבוע האפרטהייד ועוד.
אביגדור ליברמן: איך אתם מתואמים עם ווג'ס?
נעם ויצנר: אנחנו נמצאים, אנחנו גם חברים בווג'ס, זה לא הזכרתי.
לילך מאיר: אנחנו חברים בוועד המנהל של ווג'ס.
נעם ויצנר: זה מובן שאנחנו חברים בווג'ס, מכירים את הנפשות הפועלות בארגון שם.
נעם ויצנר: מעבר לזה, אני חושב שאנחנו, אני רוצה לדבר על כמה דברים שאני חושב שאני פה, ביחד עם שאר הארגונים, אולי חשוב שנדבר עליהם בדיון הזה כדי שנוכל באמת לקדם את זה, מעבר לפעילויות היפות שכבר נעשות.
נעם ויצנר: יש שם המון פעילות של סטודנטים וצעירים בנושא הסברת ישראל.
נעם ויצנר: הרבה פעולות הן פעולות פילנטרופיות של אנשים בודדים שעושים את זה ביוזמת עצמם כי הם מרגישים שיש איזה שהוא פער ובאמת, הדה לגיטימציה יוצאת הרבה פעמים משורות האקדמיה, מהאוניברסיטאות בחו"ל, ולכן הגיוני שמי שיתמודד עם זה, זה הסדטודנטים.
נעם ויצנר: גם הסטודנטים הם סטודנטים, גם אנשים משכילים ברובם, דוברי אנגלית ושפות אחרות, יכולים גם לייצר הסברה שהיא הסברה לא רשמית, שיכולה להציג בעצם את הפנים, ידברו בגובה העיניים ולהציג את הפנים היפות של ישראל ולכן אני חושב שצריך לעשות מאמץ מיוחד של הרשויות, הגורמים הממשלתיים בעצם, להשתמש במשאב הזה של הסטודנטים, להסברת ישראל.
נעם ויצנר: לכן אני חושב שיש פה באמת עוד גופים שידברו אחריי.
נעם ויצנר: נכון אולי שאם זה משרד החוץ או אם זה גורמים אחרים יוכלו לייצר מעין שולחן עגול, שיבוא ויסקור את הפעילויות של הסטודנטים ויתכנס באופן קבוע ויוכל לתכלל את הפעילות הזאת.
נעם ויצנר: כי באמת יש היום פעילות יפה מאוד, פעילות שגם הרבה פעמים נעשית בתרומות, אבל אני חושב שנכון אולי שמשרד ממשלתי ייקח על זה אחריות.
נעם ויצנר: לא ברמת התקציבים, אפילו, אלא ברמת ההסברה לצעירים ואחר-כך הוצאת המשלחות החוצה באופן מסודר ויעיל יותר.
נעם ויצנר: כנ"ל גם בהוצאת משלחות לחו"ל ואירוח משלחות בארץ.
נעם ויצנר: אני חושב שכאשר יש משלחות רשמיות שאפילו מתארחות כאן בכנסת, שמדינת ישראל הרשמית מארחת אותם, נכון לשלב בתוך המשלחות האלה, שוב, שיוצאות לחו"ל ומגיעות לישראל, סטודנטים ואני חושב שזה ייתן ערך מוסף, קודם כל לסטודנטים עצמם, אבל גם לכל הסברת ישראל ואני חושב שאנחנו, אני מציע את עצמי כאן, את התאחדות הסטודנטים, פתוחים לכל רעיון ובאמת רוצים להיות חלק מהנושא הזה של הסברת ישראל ואנחנו רק מחכים ודוחפים ורוצים, למקום הזה של שיתוף פעולה עם משרדי הממשלה, עם משרד החוץ באופן ספציפי, אני כן יכול להגיד שיש לנו כבר איזה שהוא, עובדים עכשיו על איזה שהוא פעילות.
אביגדור ליברמן: עבדתם עד היום עם משרד החוץ?
אביגדור ליברמן: יש להם ניסיון, איזה שהן יוזמות?
לילך מאיר: כן, אנחנו עובדים עם משרד החוץ, אנחנו בשנה שעברה עבדנו בשיתוף בנושא של משלחת הסברה לדרבן 2 בז'נבה, ולפני שנתיים, ב- 2009, מעבר לזה, בשוטף, אני בקשר עם המשרד.
לילך מאיר: אנחנו מנסים לקדם יוזמות.
אביגדור ליברמן: ואיך עד היום שיתוף הפעולה?
לילך מאיר: בחלק מהדברים זה כן מתקדם, בהרבה מאוד דברים, אני חושבת שיש איזה שהוא ניסיון שלנו לבוא ולקדם, אבל בשל קשיים בירוקראטיים טכניים או כל פעם בשל סיבה אחרת, אז איפה שהוא זה נעצר בדרך.
אביגדור ליברמן: אצלנו אין שום בירוקרטיה.
אביגדור ליברמן: זה תמיד סיבה אחרת.
נעם ויצנר: אני רק רוצה לציין שאנחנו באמת עכשיו נמצאים בתהליך מול המחלקה למאבק באנטישמיות במשרד החוץ, כדי להניע איזה שהוא מהלך של סטודנטים שיפעלו בזירת האינטרנט והרשתות החברתיות בעולם להסברת ישראל ולמאבק באנטישמיות.
נעם ויצנר: אני חושב שבהמשך למה שלילך אמרה כאן נכון, אנחנו כל פעם מניעים תהליכים מחדש ואני חושב שהדברים האלה צריכים להישאר ולעלות מדרגה בעיקר ברמת התכלול והשימוש או ההיעזרות של המדינה, של משרד החוץ, בסטודנטים והצעירים.
אלכס מילר: אנחנו עוד נחזור אליכם.
שי עשור: צהריים טובים, אני מנהל תוכניות חינוכיות בישראל של ארגון Stand with us.
שי עשור: Stand with us הוא ארגון שהוקם בשנת 2001 בארצות-הברית, אנחנו היום הארגון המוביל והגדול בארץ ואחד מהמובילים בעולם, בכל מה שקשור בהסברה ישראלית.
שי עשור: רק בישראל אנחנו עובדים עם כ- 500 סטודנטים ישראליים בכל שנה, יש לנו תוכנית מנהיגות שחברי יספר עליה מייד.
שי עשור: אנחנו בעצם מספקים תשתית ותמיכה לסטודנטים בכל העולם, בארצות-הברית, באנגליה, בצרפת, בישראל, עוזרים לסטודנטים להביא את ישראל, להביא את הקול של הישראלים לכל מקום ומקום.
שי עשור: אנחנו עובדים בקמפוסים הבעייתיים ביותר בארצות-הברית, ברקלי וקולומביה ו- UC Irvine.
שי עשור: מספקים את התשתית ואת התמיכה, החל מתוכניות חינוכיות ועד שלטים להפגנות.
שי עשור: אנחנו עובדים בשיתוף פעולה בארץ, בשיתוף פעולה צמוד ומלא עם משרד החוץ ואנחנו בעצם סביב השולחן הזה אפילו אפשר לראות נציגים של ארגונים שונים אחרים, שעדיין מעורבים בפעילות שלנו, בוגרים של התוכניות השונות שלנו.
שי עשור: חשוב להגיד שאני רוצה להצטרף ולחזק את דבריו של נועם.
שי עשור: אנחנו חושבים שתיאום בין כל הגופים וברוך השם יש הרבה גופים שעוסקים בהסברה ישראלית, של ישראלים בחו"ל ובכלל, אנחנו נשמח לקחת חלק באיזה שהוא פורום של תיאום ואנחנו, אני מחזק את דבריך.
אופיר פלג: אני מנהל את ה- Stand with us fellowship, בעצם תוכנית שפועלת כבר חמש שנים בתוך קמפוסים ישראלים.
אופיר פלג: אנחנו בוחרים בכל שנה.
אביגדור ליברמן: קמפוסים ישראלים?
אופיר פלג: בתוך קמפוסים בארץ.
אופיר פלג: אנחנו בוחרים בכל שנה 150 סטודנטים מתוך אלפי מועמדים, בשיתוף פעולה עם משרד החוץ, התאחדות הסטודנטים, ומכשירים אותם לבצע פעילות של דיפלומטיה ציבורית.
אופיר פלג: במהלך השנה נפגשים עם מומחים אסטרטגיים, יוצאים לסיורים בגדר הביטחון, נפגשים עם מתנחלים, נפגשים עם פלסטינים, כדי להכיר את המציאות כמו שהיא, עוברים הכשרות של עמידה מול קהל, עמידה מול מצלמה, כשבמהלך השנה אנחנו גם מלמדים אותם לקחת רעיון, פרויקט סטודנטיאלי שלהם, לגייס אליו כספים ולעשות אותו ולהביא את ישראל החוצה.
אופיר פלג: להשתמש בכוח שלהם בתור סטודנטים ישראלים ולהתחבר לסטודנטים בחו"ל, על בסיס, אולי זה איזה שהוא מסקנה שלי כאן, על בסיס רעיון ועניין משותף.
אופיר פלג: לדוגמה, בשנה שעברה הבאנו לכאן 70 סטודנטים מ- 25 מדינות, רעיון של הקמפוס בתל-אביב, שעסק ברפואה הומניטארית והראינו להם, לקחנו אותם לבסיסי צה"ל, ראינו את שיתוף הפעולה של צה"ל ואת העזרה שלו, כמה סיוע נכנס לעזה, איך מנהלים סיוע במצב של אסונות טבע, של מלחמה ויצרנו את הקשר הזה לישראל.
אופיר פלג: לפני שבוע אירחנו 50 סטודנטים למשפט בינלאומי גם בשיתוף פעולה עם משרד החוץ וחשפנו אותם למערכת המשפטית הענפה בישראל ויצרנו את החיבור הזה והראינו להם שמשפט בינלאומי מיושם כאן בצורה מצוינת, היו ציטוטים של אנשים שפשוט הפכו את דעתם תוך ארבעה ימים וזוהי בעצם דיפלומטיה ציבורית – סטודנט לסטודנט, מהדיון המקצועי בבוקר ועד הבירה בערב, יכול לייצר את החיבור לפרצופים, את הקשר שקורה הלאה.
אופיר פלג: בפעם הבאה שקורה כאן איזה שהוא מבצע צבאי, הטלפון הראשון שיהיה זה של הסטודנטים בחו"ל זה לסטודנטים הישראלים שהם פגשו כאן.
אופיר פלג: יש לנו כל מיני רעיונות שונים, אנחנו נותנים כלים לסטודנטים שלנו לממש את הרעיונות האלה ולמנף אותם ויש לנו כאן את ליטל ונמרוד מהקפוס בתל-אביב, שייתנו איזה שהוא רעיון חדשני, שייתן לנו את הבמה.
שי עשור: זה אחד מאותם פרויקטים שאנחנו מריצים במסגרת הארגון.
אופיר פלג: ואני רוצה לציין את שיתוף הפעולה הענף והגדל בכל שנה עם משרד החוץ, עם מחלקת הסברה, שתומכים בנו ובפעולות של הדיפלומטיה הציבורית.
אביגדור ליברמן: חייב לציין שאחד המאבקים המרתקים שהיה בשנה שעברה, לא יודע אם מישהו שם, באוניברסיטת ברקלי, על החלטה שם של החרם.
אופיר פלג: הנציגים שלנו היו שותפים לדיון.
אביגדור ליברמן: היה צריך לראות מאבק שבסופו של דבר שאב את הקונגרסמן עם שנאה, טרם חתני פרס נובל, ואני שמח שבסופו של דבר ניצחנו.
אופיר פלג: אנחנו משתדלים גם לאתר, כשאנחנו מביאים לכאן אנשים, את יושבי ראש אגודות הסטודנטים.
ליטל שמש: אני בוגרת של התוכנית של Stand with us באוניברסיטת תל-אביב.
ליטל שמש: בעצם, כמו שאופיר אמר, כל שנה החבר'ה שנבחרו מפיקים תחת ידיהם איזה שהוא פרויקט שכולו, כמובן, התנדבותי, מכספים שגייסנו, פרויקט שאנחנו הגינו ובעצם עשינו הכל בו.
ליטל שמש: אז אנחנו 20 סטודנטים בתא של אוניברסיטת תל-אביב והחלטנו לתקוף את נושא ההסברה בעצם מכיוון של סדרת ריאליטי שעלתה ממש לפני שבועיים ליוטיוב.
ליטל שמש: בחרנו ארבעה חבר'ה ישראלים, שמייצגים גוונים שונים בחברה, יש עולה חדשה מאוסטרליה שהתאהבה, הכירה כאן, אולי לפני שאני אסביר לכם על הפרויקט, אני אראה לכם את הפרומו שלו.
נמרוד אסולין: אני אסביר בינתיים על הפרויקט.
נמרוד אסולין: אני גם כן לקחתי חלק בפרויקט.
נמרוד אסולין: הרעיון שלנו היה בעצם לפנות לקהלים יותר רחבים שבדרך-כלל אנחנו לא מצליחים להגיע אליהם ולעשות את זה בעזרת היוטיוב.
נמרוד אסולין: בעצם, אחת מהסיבות של הדה-לגיטימציה, לפחות כפי שאני רואה את זה, זה פשוט שהם לא באמת מבינים מי עומד מולם, מי זה הפרצופים האלה, מי זה הישראלים האלה.
נמרוד אסולין: יש להם איזה שהוא דימוי שתמיד קשור לכל מיני נושאים שקשורים לקונפליקט ואת החיים שקורים פה מעבר לקונפליקט, אף פעם לא מציגים.
נמרוד אסולין: הרעיון שלנו היה להתמודד עם זה על-ידי כך שנביא בעצם את המגוון שיש בחברה הישראלית.
נמרוד אסולין: הסרטון שאתם עומדים לראות, ננסה בעצם בחצי דקה פחות או יותר לתמצת את זה, בואו נראה אותו.
ליטל שמש: זה סרטון, איזה שהוא טריילר של אחת הדמויות, סיוונה.
אלכס מילר: אני מציע שתנסו ואני אתן בינתיים לחיים לומר כמה מילים ואחר-כך נחזור אליכם.
חיים צ'סלר: אני מייצג כאן יחד עם ויקה ורומן, את פרויקט לימוד שהתחיל לפני חמש שנים במוסקבה, הוא מיועד בעיקר לסטודנטים יהודים דוברי רוסית וגם למנהיגות צעירה.
חיים צ'סלר: ומשם, בגלל הצלחת הפרויקט במוסקבה, זה תעתיק של המודל באנגליה, שם פגשתי את חברת הכנסת מעצמאות, וד"ר ענת וילף, שהיא גם כן חלק, הרבה שנים מעורבת בפרויקט הזה, באנגליה בעיקר.
חיים צ'סלר: הפרויקט הזה היה כל כך מוצלח שהוא עבר לאוקראינה, משם לבלרוסיה, משם למולדובה והדבר המעניין שהוא הצליח מאוד בארץ וגם בארצות הברית.
חיים צ'סלר: הפרויקט המיידי שבו אני יכול להגיד שזה מעניין מאוד בשיחה כאן, אנחנו מתכננים בחודש מרץ הקרוב כנס גדול בפרינסטון.
חיים צ'סלר: יחד עם נשיא האוניברסיטה העברית ועם נשיא פרינסטון, ומיותר לציין שמי שלימד שם זה אלברט איינשטיין, וכל הנושאים שגם יושב ראש הוועדה וגם שר החוץ דיברו עליהם, יבוא לידי ביטוי בכנס הזה.
חיים צ'סלר: יתר על כן, אני יכול להגיד לכם שבאירוע שהתקיים לא מכבר, שיושב ראש ועדת החינוך אלכס מילר, חבר הכנסת אלכס מילר היה שם, היה דיון על 20 שנה ליחסים בין ישראל ואוקראינה, יחד אתו ויחד עם השגרירה והשר יוסי פלד, היה לנו קודם לכן, חודש קודם, אירוע דומה יחד עם השגרירה ועם אריה לוין שהיה השגריר הראשון ברוסיה, גם כן דיון על 20 שנה ליחסים עם רוסיה.
חיים צ'סלר: יש לנו בעוד חודש אירוע דומה בסן פטרבורג, שם גם כן אנחנו עם השגרירה ויחד עם שרת הקליטה ויחד עם אנשים מקומיים, כך שאנחנו כבר הבענו מספר פעמים את הרצון לקחת ולהשתלב במסע הסברה של ישראל בחוץ לארץ.
חיים צ'סלר: אנחנו בקשר עם משרד החוץ, אנחנו בקשר עם משרד התפוצות ואני פונה לשר החוץ כבר תקופה ארוכה, אני מקווה שבסוף נצליח גם להזמין אותך לאחד מהאירועים שלנו.
חיים צ'סלר: אני לפחות מתמיד בזה.
חיים צ'סלר: בסוף אני בטוח שנצליח.
חיים צ'סלר: יש לנו באוקטובר אירוע באודסה ואנחנו אפילו מתכננים אירוע יחד עם ממשלת סין.
אביגדור ליברמן: אני חושב שגם אלכס וגם שרת הקליטה מייצגים אותי הרבה יותר טוב מאשר אני יכול לייצג את עצמי.
חיים צ'סלר: הם באמת מייצגים אותך בכבוד וגם אנסטסיה מיכאלי היתה ברוב האירועים שיש לנו והביאה כבוד למגזר, מה שנקרא.
חיים צ'סלר: אני רוצה להגיד לסיכום, יש לנו אפילו, כב' השר, אנחנו מתכננים עכשיו אירוע מיוחד אפילו עם ממשלת סין, סביב פסטיבל הקרח שמתקיים בינואר.
חיים צ'סלר: היתה לנו פגישה עם ראשי הממשל הסיני.
חיים צ'סלר: אנחנו רוצים לציין את זה, כפי שידוע לכם, חלק גדול מיהדות רוסיה חיו בחרבין, ביניהם אנשים מפורסמים כמו משפחת אולמרט, כמו לנקין ומשפחות אחרות שיש להם הרבה השפעה בחברה הישראלית וגם במשק ואנחנו מקווים לעשות את זה גם בשיתוף עם משרד החוץ.
חיים צ'סלר: לסיום, אני חושב שהפריסה שאמרתי לכם, ולא דיברנו על ישראל, בזה אני אסיים.
חיים צ'סלר: תראו, אנחנו קיימנו השנה, בפעם הרביעית ברציפות, אירוע בארץ.
חיים צ'סלר: הפעם עשינו את זה סביב לימוד בנושא המדע והטכנולוגיה והחלל.
חיים צ'סלר: הזמנו לזה אסטרונאוט אמריקאי יהודי בשם גארד רייסמן והיה לנו מספיק חוצפה לפנות לרוסים.
חיים צ'סלר: אמרנו, אם בא אסטרונאוט אמריקאי, למה שלא יבואו אסטרונאוטים רוסים, שמציינים 50 שנה לטיסה של גגרין והם הזמינו על חשבונם, גם אסטרונאוט שהיה ביחד עם גארט רייסמן, מישל קריינקו, וגם את ליאונוב.
חיים צ'סלר: אבל זה לא הדבר החשוב.
חיים צ'סלר: הדבר החשוב מה ליאונוב אמר, בפומבי, באירוע הגדול בבאר-שבע.
חיים צ'סלר: הוא אומר – אני לא מאמין.
חיים צ'סלר: מה זה, אני צריך לבוא ולשרת את ההסברה הישראלית?
חיים צ'סלר: לא האמנתי בחיים, אני פעמיים גיבור ברית המועצות, בא הנה ואני אומר לכם שפרויקט לימוד זה הפיתרון לחינוך ברוסיה.
חיים צ'סלר: רק בצורה כזאת נוכל לפתור את הבעיות של רוסיה.
חיים צ'סלר: אז אני רוצה, חלק קטן, אמנם פרפרזה, אבל בכל-זאת זה מראה את האפקטיביות של העבודה שלנו.
ליטל שמש: אפשר עכשיו להראות את הסרטון.
ליטל שמש: אני רק אראה לכם את הפרומו שלנו ואז אני אסביר קצת על הפרויקט.
ליטל שמש: [מוקרן סרטון]
אנסטסיה מיכאלי: למה כתוב Is real?
ליטל שמש: זה השם שמצאנו לתוכנית בעצם, Is real, בעצם, המשחק המילים על ישראל וגם להראות בעצם את החיים האמיתיים, בלי עריכה, בלי מסיכות.
ליטל שמש: פשוט בחרנו ארבע דמויות שלדעתנו מייצגות מגוון של הקשת החברתית, יש את סוואנה, שהיא אוסטרלית שעלתה לארץ והכירה כאן מישהו והתאהבה בו ונשארה לגור כאן, יש את היימן שהוא ערבי ישראלי.
אנסטסיה מיכאלי: זה לא מובן.
ליטל שמש: מבינים את זה כשמתחילים לעקוב אחרי הסדרה, בעצם.
ליטל שמש: כל אחד חושף את החיים שלו, נתנו להם מצלמות, הם צילמו את החיים שלהם, הכל, חיי המשפחה והבילויים והקשר לישראל ויש את היימן שהוא ערבי ישראלי בעצם, תל-אביבי, גיי.
ליטל שמש: זה פרומו.
ליטל שמש: זה פרומו לסדרה.
ליטל שמש: יש את יאיר, שהוא במקור היה, גר בהתנחלות ועכשיו הוא מורה דרך, מעביר הרבה קבוצות של תיירים ואנשים שמגיעים לכאן ויש את שי דורון, שבטח כולכם מכירים, שהיא הקפטנית של אליצור רמלה והיא עשתה לנו המון המון כבוד בעולם.
ליטל שמש: המטרה היא בעצם להראות את ישראל, להראות שאנחנו אנשים שיש לנו חיים כאן, לנסות לנפץ את התדמית הציבורית הלא טובה שיש לנו בעולם.
ליטל שמש: אנחנו לא נוגעים בסוגיות קשות, אנחנו לא מנסים לשכנע בכל מיני סוגיות פוליטיות כאלו ואחרות.
ליטל שמש: אנחנו פשוט רוצים להראות שיש כאן חיים וגם אותו יאיר, שגר בהתנחלות, יש לו את הקונפליקטים שלו, גם היימן שהוא ערבי ישראלי, גיי, גר בתל-אביב, יש לו את הקונפליקטים שלו, אבל כולנוב בסופו של דבר אנשים ואנחנו מאמינים שזאת הדרך הכי טובה להגיע לכמה שיותר אנשים בעולם, כי היום כולם באינטרנט, כולם ביוטיוב, כולם ברשתות חברתיות והכוח של פרויקט כזה הוא הרבה יותר חזק מהמון כנסים שאפשר לעשות או הסברות כאלו ואחרות ואנחנו בעצם צריכים כמה שיותר עזרה, כי זה פרויקט שהרמנו לגמרי לבד, עם תמיכה של Stand with us, הכל עם גיוסי כספים, תרומות ואנחנו רוצים להגיע וכאן בארץ היתה היענות ציבורית מאוד גדולה.
ליטל שמש: המון, אני אכנס לתיקייה המון אייטמים בעיתונות, ערוץ 1, ערוץ 2, גלי צה"ל, רדיו תל-אביב, עשינו פרויקט השקה מאוד גדול.
ליטל שמש: זאת אומרת, יש היענות מאוד מאוד יפה בעיתונות בארץ, אבל החלק הבאמת קשה, העבודה הבאמת קשה, מתחילה עכשיו.
ליטל שמש: אנחנו צריכים כמה שיותר עזרה להגיע לחו"ל, אם זה קונסוליות, קהילות יהודיות.
ליטל שמש: הנה, זה כמה מהדוגמאות לאייטמים שהיו לנו בעיתונות.
אביגדור ליברמן: חשוב כמה היענות היתה בחוץ לארץ, כי בארץ זה ניחא, אנחנו פה משוכנעים.
אביגדור ליברמן: השאלה היא אם קיבלתם פידבקים מחוץ לארץ.
ליטל שמש: בדיוק.
ליטל שמש: אנחנו מנסים להיכנס גם לקהילות בחו"ל.
ליטל שמש: קיבלנו כמה אייטמים גם באתרים בחו"ל, אבל זה באמת האתגר האמיתי ולכן אנחנו צריכים, חדשות ערוץ 2, לכן אנחנו, הצינור, זה עמוד היוטיוב שלנו.
ליטל שמש: יש לנו אתר, יש לנו דף פייסבוק.
שי עשור: ליטל, אם אני יכול להגיד משהו.
שי עשור: אני מניח שלפחות ל- 60% מהאנשים פה יש, מחוברים לאיזו שהיא רשת חברתית.
שי עשור: אנחנו נשמח אם כל אחד מכם ייכנס בזמנו החופשי וכמו שאנחנו מבקשים מהאקטיביסטים שלנו בכל העולם, לתת ב- Like, לעשות Share.
שי עשור: רק כך אנחנו נוכל להגיע לקהלים.
שי עשור: כל אחד מאיתנו יש לו את האופציה להפיץ את זה עוד ועוד.
אלכס מילר: כמה זמן אתם לקחתם בשביל שהפרויקט הזה צריך לעבוד?
אלכס מילר: זאת אומרת, הרי זה תוכנית ריאליטי שהיא צריכה מתישהו להסתיים.
שי עשור: הפרקים משודרים, יש ארבעה או חמישה פרקים לכל דמות.
שי עשור: אם את רוצה להמשיך?
ליטל שמש: כן.
ליטל שמש: לא, לא כל דמות.
ליטל שמש: בכל שבוע עולים פרקים באופן מסודר, משהו כמו פעמיים-שלוש בשבוע לכל דמות יש את הפרקים שלה, אפשר לעקוב אחרי הדמויות שאוהבים והסדרה כולה אמורה לרוץ ברשת משהו כמו חודשיים.
ליטל שמש: כמובן שזה נשאר שם וזה לא הולך לאף מקום ואת עיקר המסה של ההפצה אנחנו מתכוונים לקיים בחודשיים-שלושה הקרובים.
אלכס מילר: ווג'ס, בבקשה.
חיה פומרנץ: שלום, אני סגנית יושב ראש ווג'ס.
חיה פומרנץ: אוליבר נמצא כרגע במשלחת סטודנטים של What is real, בדרום אפריקה, אז הוא ביקש ממני לייצג אותו.
חיה פומרנץ: אנחנו מאגדים 49 התאחדויות סטודנטים יהודים בעולם, ב- 49 מדינות והרעיון הוא שאנחנו ארגון על, אנחנו דואגים שכל האוניברסיטאות יהיו מסונכרנות.
חיה פומרנץ: אנחנו מקיימים פעם בשנה Conference בירושלים, שכל הסטודנטים ברחבי העולם מגיעים אלינו ואנחנו דנים בכל מיני סוגיות אקטואליות, לראות מהי התגובה בכל אחד מהקמפוסים ואיך אפשר ללמוד אחד מהשני.
חיה פומרנץ: בנוסף לזה, אנחנו, יש כמה דברים שאנחנו דואגים לכך שבכל הקמפוסים יהיה סנכרון ולראות מה הקושי של כל מדינה ויש לנו את הארגונים, את הפעילויות שאנחנו עושים בעצמנו.
חיה פומרנץ: בחודש אפריל האחרון, היתה משלחת של סטודנטים שהתקיימה בניו-יורק והם דאגו למצוא תגובה אחידה לסטודנטים ברחבי העולם בוועידת דרבין שתתקיים בקרוב.
חיה פומרנץ: אנחנו גם מביאים בספטמבר עשרה סטודנטים מרחבי העולם שיגיעו לארץ לתוכנית דיפלומטים צריכים, כדי להראות להם את ישראל מכל מיני בחינות.
חיה פומרנץ: בעיקרון, אנחנו מאמינים שהסטודנטים בכל מדינה בעולם, הם אלה שיש להם את הקשר הכי טוב לקהילות של עצמם, הם יודעים, הם מכירים את הסטודנטים באוניברסיטאות שלהם, הם יודעים הכי טוב איך לייצג את ההשקפות והם יודעים איך לפעול כלפי הסטודנטים במדינות שלהם.
אלכס מילר: דוד.
דוד רויטמן: שלום.
דוד רויטמן: אני מנהל תנועת נוער עזרא בצפון אמריקה, מדינות חבר העמים.
דוד רויטמן: סקירה קצרה על הפרויקטים שאנחנו עושים שקשורים בעצם להסברה: אחד הפרויקטים האמונים שאנחנו הקמנו בעצם זה התגלית הרוסית, מה שנקרא היום.
דוד רויטמן: אנחנו המארגן הרוסי היחיד בצפון אמריקה והמארגן הרוסי הגדול של תגלית בעולם היום ועם אלפי חבר'ה צעירים לארץ, הם משתפים פעולה גם עם משרד החוץ, בחלק של הביקור של החניכים בארץ לקבל הסברה ותכנים ממשרד החוץ, עושים גם הרבה מאוד פרויקטים של מנהיגות, פרויקטים של מנהיגות, של מנהיגים צעירים מכל המדינות שבהן יש יהודים דוברי רוסית, מביאים אותם לארץ וכל זה עצום וחשוב ואפשר להמשיך ולספר על הפעילות הזאת שעות על גבי שעות ולפתוח אתרי אינטרנט ולהראות תמונות וזה חשוב וזה באמת מאוד מאוד יקר לליבנו.
דוד רויטמן: אבל אני היום פה לא בשביל זה, לא בשביל לספר ולהתהדר בפעילות העניפה שאנחנו עושים והיא גדלה ומכפילה את עצמה כל שנה.
דוד רויטמן: עם כל זה, אני היום אחרי הרבה שנים של פעילות, מוכרח לבוא ולהודות שכמה שאנחנו נהיה חשובים, הארגונים, ויש פה הרבה מאוד ארגונים מפוארים, עם היסטוריה מפוארת והרבה מאוד הישגים, זה מאוד חשוב וזה מאוד יפה ומרגש, אבל לצערי, זה לעולם לא יחליף עוצמה של מדינה ויכולות של מדינה ומשרדי ממשלה, שיכולים לבוא ולמנף את הפעילות הזאת לרמה אחרת לגמרי, כי לדעתי, הרמה שקיימת היום, היא לא מספקת, בלשון המעטה.
דוד רויטמן: עם כל הפעילות העניפה של כל הארגונים היהודיים בעולם ובאמת יש שם שיתוף פעולה ואין יותר מדי סתם מלחמות וחילוקי דעות על כלום, באמת יש רצון של כולם לעבוד ביחד לטובת השיפור של תדמית מדינת ישראל וכל זה, ברור לנו, לא מגיע לעשירית ממה שזה אמור להיות ויכול להגיע.
דוד רויטמן: והמצב שלנו – בהתאם.
דוד רויטמן: המצב של הקהילה היהודית בהתאם והרגשנו את זה במלחמת לבנון השנייה, כשהרגישו בקהילה ובעולם שאנחנו קצת ירדנו, מבחינת ההצלחה שלנו, במלחמת לבנון השנייה.
דוד רויטמן: היחס לקהילה היה בהתאם, הקהילות הרגישו בהתאם.
דוד רויטמן: והמדינה לא באמת קמה ונתנה לזה גיבוי.
דוד רויטמן: המדינה לא באמת עמדה מאחורי הקהילות והקהילות הרגישו פחות או יותר לבד בסיפור הזה.
דוד רויטמן: וכל עוד הדבר הזה לא ישתנה, כל עוד המדינה לא תיקח על עצמה להוביל ולשתף בתהליך הזה קהילות וארגונים, הדבר לא ישתנה באופן משמעותי והמדינה והקהילות בגולה ימשיכו לסבול מהיחס ומהסיטואציה שבה אנחנו נמצאים כיום ולא צריך להסביר לכולם עד כמה המצב קשה ולא נוח.
עינת וילף: תודה רבה לך ואני רוצה לברך על קיום הישיבה והדיון.
עינת וילף: אני רוצה להתנצל שאני צריכה לצאת לישיבה של ועדת הכספים.
עינת וילף: היה לי חשוב מאוד להיות פה אתכם היום.
עינת וילף: אני מאוד מברכת על כך שאנחנו נמצאים היום במצב שמבחינת ההנהגה של מדינת ישראל, יש הכרה היום בעומק האיום ובכך שהניסיון לחתור תחת הרעיון הציוני ותחת הלגיטימציה שיש לרעיון שלעם היהודי יש זכות הגדרה בארצו, ההכרה שמדובר כאן בנושא שהוא שווה ערך והוא חשוב לאיומים אחרים שבדרך-כלל אנחנו נוהגים לקחת אותם יותר ברצינות, ואני שמחה על כך ומברכת על כך שזה באמת עלה לסדר היום.
עינת וילף: אנחנו נמצאים היום בשלב שמרגע שהכרנו באיום, נשאלת השאלה בעצם איך אנחנו נערכים אליו, איך אנחנו, מה המוסדות ומה האמצעים ומה הדוקטרינה וגם מה התקציבים כמובן.
עינת וילף: לפעמים אני מדברת על כך שכמו שיש לנו את צה"ל, את ה- IDF, אז צריך שיהיה לנו את ה- IIDF, יהיה לנו את ה- Israeli intellectual defense forces.
עינת וילף: כלומר, שיהיה לנו בעצם את צבא ההגנה האינטלקטואלי לישראל, שיהיה כולו קודש להגנה על הרעיון הציוני בכל זירה שהיא ואין ספק שיש חשיבות גדולה לכך שזה יובל על-ידי משרד החוץ ועל-ידי מדינת ישראל אבל דווקא בגלל האופי הייחודי של האיום, שהוא לא צבא, הוא מתרחש בכל זירה, בין אם זה האו"ם ובין אם זה סופרמרקט בלונדון, והרשתות החברתיות והאקדמיה והתקשורת, גם המענה חייב להיות מבוזר.
עינת וילף: כלומר, מה שיכולים לעשות סטודנטים בעלי יוזמה, עם רעיון מקורי, הרבה פעמים יכול להיות הרבה יותר משמעותי ממה שנעשה בתהליכים היררכיים ומסודרים.
עינת וילף: ולכן, חשוב במידה מסוימת, יש מקום למדינה ויש מקום מאוד חשוב למדינה בתהליך הזה, אבל חשוב להשאיר את הבלגאן ברמה מסוימת כדי לאפשר לרעיונות טובים ולמענים לעלות מתוך השטח, כי זה סוג הזירה שאנחנו מתמודדים בה.
עינת וילף: לזירה מבוזרת צריך לתת מענה מבוזר, וכאן החשיבות הגדולה שלכם, של חיילים ב- IIDF.
עינת וילף: דבר קונקרטי מתוך השיחה שעלתה פה, אני חושבת שמאוד כדאי שאתם, בהתאחדות הסטודנטים, תהיו בקשר עם המחלקה לקשרי חוץ פה בכנסת.
עינת וילף: אנחנו מקבלים המון משלחות של סטודנטים, חברי הכנסת נפגשים אתם, זה רעיון מאוד יפה.
אביגדור ליברמן: צעירים, לאו דווקא סטודנטים.
עינת וילף: כן, גם צעירים, גם אפילו, גם תלמידי תיכון, גם סטודנטים וגם צעירים בכלל, הרבה פעמים אנחנו מקבלים צעירי מפלגות, הגופים הצעירים של מפלגות, מגיעים בכמויות משמעותיות לכנסת, בהחלט יכול להיות שיש מקום לתאם סוג של נוכחות של סטודנטים ישראליים שיהיו אתם כאן במהלך הביקור שלהם ואני חושבת שזו דרך לתאם את זה.
עינת וילף: אז באמת רק להגיד יישר כוח על העבודה, אני תמיד לרשותכם אם אני יכולה לסייע במשהו ולהזכיר שעם כל הרצון לרצות את מקומה של המדינה, דווקא יש חשיבות מאוד גדולה לעבודה שאתם עושים מתוך השטח, כי הרבה פעמים המענה שעולה מתוך השטח הוא יותר נכון ויותר חכם לאיום שאנחנו נתקלים בו.
אופיר פלג: אפשר לומר משהו 20 שניות?