GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעקב פרידברג: זה דבר שאני חושב שצריך, אחרת מספיק שיעשו את זה פעם אחת, אם זה משהו לחודש שלם.
זאב פיש: לא, לא, לא.
זאב פיש: יש לנו נהלים מתי דוגמים מי שתייה.
מירב ישראלי: אז אפשר להגיד משהו פה?
זאב פיש: כן, שבוע לפני ו ---
מירב ישראלי: לא, לא, זה ברור.
מירב ישראלי: במהלך השוטף?
זאב פיש: במהלך השוטף, כן, פעם אחת.
מירב ישראלי: פעם אחת?
זאב פיש: כן, לכל מחזור קייטנה.
מירב ישראלי: ולא משנה כמה זמן הקייטנה?
מירב ישראלי: יש קייטנות ארבעה ימים, יש קייטנות של שלושה שבועות.
זאב פיש: אנחנו רוצים שבשבוע הראשון תהיה פעם אחת.
זאב פיש: אם הכל בסדר, אז זה בסדר.
זאב פיש: אם זה לא בסדר – אז צריך לעשות בדיקה חוזרת בלאו הכי למחרת.
מירב ישראלי: בשבוע הראשון לפעילות הקייטנה, בסדר, תיקנו.
מירב ישראלי: אפשר לעבור לסעיף 5.
מירב ישראלי: תאי שירותים במבנה מוסד חינוכי, מספר תאי השירותים ותנאי החזקתם יהיה לפי האישור שנתנה לשכת הבריאות למוסד החינוכי, ובהתאם למספר התלמידים המאושר.
מירב ישראלי: בקייטנה פטורה שאינה מתקיימת במבנה מוסד חינוכי, יתקיימו הוראות אלה:
מירב ישראלי: מספר תאי השירותים יהיה תא אחד לכל 50 נפש לפחות – זה קצת יותר ממה שקיים בתקנות התברואה, לדעתי, נכון?
זאב פיש: לא, לא זה ---
מירב ישראלי: טוב, ממשיכה.
מירב ישראלי: לפחות אלא אם כן אישר המנהל אחרת; במידה ויוקמו שירותים כימיים, אלה יוצבו במקום מוצל, ינוקו ותוכנם יישאב פעמיים ביום לפחות.
מירב ישראלי: סמוך לשירותים יותקנו ברזים לשטיפת ידיים, לידם יימצא תמיד סבון.
מירב ישראלי: בתקנות התברואה כל העניין הזה יותר מפורט, אבל זה מה שאתם דורשים, אני מבינה.
זאב פיש: כן, היום זה תלוי במה שכתוב בהל"ת – הוראות למתקני תברואה – והל"ת מתחדש כל הזמן.
זאב פיש: התקנות הן מאד ישנות וההנחיות שלנו מתיישרות לפי ---
מירב ישראלי: אין בעיה, רק אם אתה לא כותב את זה פה בתקנות, יכול להיות שלא תוכל לדרוש דברים נוספים מכוח הנהלים.
זאב פיש: כן, אז אולי אפשר לרשום בהתאם להל"ת, או משהו כזה.
מירב ישראלי: לא, נראה לי שאנחנו צריכים לפרט.
מירב ישראלי: אם יש דברים נוספים שאתה חושב שאתה חייב לבדוק, למשל שם יש את הקטע שחייבים להאיר את זה בלילה, כל מיני דברים כאלה.
לירן שפיגל: כן, אבל כאן אנחנו מדברים על פעילות שהיא יומית.
זאב פיש: קייטנות פטורות זה עד הצהריים, זה לא רלבנטי.
מירב ישראלי: כולן עד הצהריים?
קריאה: אצלנו זה יום ולילה.
יוסי לוי: אבל אתה בחוץ?
קריאה: במשך היום ---
יוסי לוי: אין קייטנות של יום בלילה.
זאב פיש: חברה, זה על פטורות, זה על הכי קל שיש, זה לא.
מירב ישראלי: בסדר, אם זה מספיק לכם, אני רק מעלה את ההבדלים.
זאב פיש: בסדר.
מירב ישראלי: מקלחות בקייטנה פטורה בה קיימת לינה, יוקמו מקלחות ויתקיימו לגביהן הוראות אלה: יוקצו מקלחות נפרדות לשני המינים; תוקם מקלחת אחת לפחות לכל 50 נפש; ניקוז המקלחות יהיה למערכת ביוב מרכזית, באין מערכת ביוב מרכזית לבור סופג, מכוסה באבנים או חצץ לספיגת הדלוחין, או פתרון אחר להנחת דעתו של המנהל.
מירב ישראלי: רצפת המקלחת תהיה בנויה מבטון או מאריחים, עם שיפוע לכיוון הניקוז, ותישטף מדי בוקר במברשת ובמים עם חומר מחטא.
יהודית גידלי: זה בסדר אם זה יהיה פעם ביום ולא בבוקר?
מירב ישראלי: שיהיה נקי בבוקר.
מירב ישראלי: חומרי ניקוי הדברה וחיטוי – בקייטנה פטורה יימצא תמיד מלאי מספיק של חומרי ניקוי וחיטוי, נייר טואלט וסבון.
מירב ישראלי: פה חסר הדברה בתוך הסעיף, ויש בכותרת.
לירן שפיגל: נכון, חומרי ניקוי, הדברה וחיטוי ולא הכנסנו הדברה.
לירן שפיגל: צריך את ההדברה.
מירב ישראלי: אתם צריכים את ההדברה?
זאב פיש: הדברה זה משהו כללי, זה לאו דווקא פה.
זאב פיש: צריך לעשות הדברה בכללים ---
מירב ישראלי: לא, זה שני דברים שונים.
מירב ישראלי: פה אתה צריך מלאי.
מירב ישראלי: האם ח ומרי ההדברה שמופיע בזה, זה גם משהו שצריך לגביו מלאי בקייטנה?
זאב פיש: לא, לא, לא, ממש לא.
זאב פיש: אני לא רוצה.
מירב ישראלי: אפשר להוריד את זה בכותרת?
זאב פיש: זה יכול לעשות נזק.
זאב פיש: הערה נכונה.
זאב פיש: להוריד את ההדברה, כן.
מירב ישראלי: אוקי, ושאלה שנייה, אין פה הוראה לגבי האחסון בארון נעול.
מירב ישראלי: זה קיים במקום אחר?
מירב ישראלי: כן, ניקוי וחיטוי.
מירב ישראלי: לא משנה, עדיין.
לירן שפיגל: זה לא נמצא במקום אחר בתוספת, ההוראה לגבי ---
מירב ישראלי: יוחזק בארון נעול.
לירן שפיגל: אז אפשר להוסיף – חומרי הניקוי והחיטוי יאוכסנו בארון נעול.
מירב ישראלי: יוחזקו בארון נעול, בסדר.
יהודית גידלי: אולי עודפי הדברים, זאת אומרת ---
מירב ישראלי: לא, כל זמן שלא משתמשים בזה ---
זאב פיש: בארון נעול, כדי שילדים לא ---
יהודית גידלי: זה ברור, אבל צריך לרשום העודפים.
יהודית גידלי: זאת אומרת זה יהיה נגיש למה שצריך.
מירב ישראלי: כל פעם שישתמשו בזה יוציאו את זה מהארון.
זאב פיש: יותר חשוב זה הנעול.
מירב ישראלי: אוקי טיפול בפסולת.
מירב ישראלי: טיפול בפסולת הפסולת בקייטנה פטורה תוחזק במכלים מתאימים ותפונה 3 פעמים ביום לפחות למתקן האשפה המרכזי שנקבע על ידי הרשות המקומית.
מירב ישראלי: שטח קייטנה פטורה, לרבות השטח שמסביב למכלי האשפה ומתחתם יהיה נקי בכל עת.
מירב ישראלי: כאן רשמנו, לגבי המרחקים, בסוף כן היה לדעתי הוראה.
מירב ישראלי: יש את העניין של מה המרחק של האשפה המרכזית מהמקום.
לירן שפיגל: נכון, אבל כאן אנחנו עוד פעם מדברים על קייטנה פטורה, שבדרך כלל פועלת באיזה שהוא מבנה קבוע, והרשות המקומית אמורה לקבוע לאן היא מפנה.
מירב ישראלי: זאת אומרת הרשות המקומית תגיד, יש לה את הכללים שלה, אוקי, בסדר.
מירב ישראלי: איסור הכנסת בעלי חיים אין להכניס בעלי-חיים לשטח הקייטנה, אלא באישור רופא וטרינר עירוני כהגדרתו בפקודת הכלבת.
מירב ישראלי: פנקס חיסונים לא יתקבל ילד לקייטנה פטורה אלא אם כן הביא עמו את פנקס החיסונים שלו או אישור של רופא שהילד מחוסן בהתאם לגילו.
מירב ישראלי: העתק הפנקס או אישור הרופא --- אתם רוצים גם אישור הרופא?
לירן שפיגל: כן, כן, או אישור הרופא.
מירב ישראלי: אוקי, או אישור הרופא יימסר למנהל קייטנה פטורה ויוחזר לילד עם עזיבתו את הקייטנה.
מירב ישראלי: מקומות רחצה מותרים לא ירחצו ילדי קייטנה פטורה, אלא במקום רחצה מוסדר, לפי צו הסדרת רחצה (מקומות אסורים ומוכרזים בים התיכון, בים כנרת, בנהר הירדן, בים המלח ובים סוף), התשס"ד-2004, או בבריכת שחייה שניתן לגביה רשיון לפי חוק רישוי עסקים, התשכ"ח-1968.
אלכס מילר: אני רק מבקש שתהיה פה איזו שהיא התייחסות קודם כל שההורים מודעים וקיבלו הסבר על כך שהילדים יוצאים ---
מירב ישראלי: אתם צריכים אולי לדרוש אישור הורים.
זאב פיש: יש.
זאב פיש: דורשים.
לירן שפיגל: אנחנו דורשים אישור במסגרת הליך הרישוי, או האישור.
מירב ישראלי: לגבי כלל הנושא או לגבי רחצה באופן ספציפי.
לירן שפיגל: לגבי אישור רחצה.
אלכס מילר: לא, לא, לא.
אלכס מילר: את זה אנחנו הולכים להסדיר עכשיו בצורה נורמאלית.
אלכס מילר: קודם כל אני רוצה שיהיה אישור חתום של הורה, זה דבר ראשון.
אלכס מילר: דבר שני, שיהיה דף הסבר איפה הולך להתקיים עניין הרחצה ---
מירב ישראלי: מועדים ומקום.
אלכס מילר: מועדים ומקום, כן.
אלכס מילר: שיינתן ביד דף מודפס להורה, על זה הוא חותם, שהוא יודע שהוא שם והוא שם.
אלכס מילר: הנושא של המצילים וכל העניין הזה של הפיקוח, איך זה הולך להיות?
לירן שפיגל: אדוני, דבר ראשון בתקנות הקייטנות רישוי ופיקוח שחלות על הקייטנות האלה, אז בתקנה 26 כותבים:
לירן שפיגל: הרחצה בים או בבריכה תותר רק לילדים שהביאו אישור בכתב מאת הוריהם על הסכמתם.
לירן שפיגל: האישור יימסר למנהל הקייטנה ויישמר בתיק מיוחד.
אלכס מילר: בסדר, תקשיב, זה עניין פורמאלי.
אלכס מילר: זה מה שקרה גם בכמה מקומות אחרים, עם אישורים, עם הכל, רק פשוט אף אחד מההורים לא ידע לאן הם הלכו ומה בעצם הסכנות שיכולות להיות סביב אותם המקומות.
אלכס מילר: טבעו לנו ילדים בשנים האחרונות, אז אני מציע שתתייחסו לזה בצורה קצת יותר מקצועית.
אלכס מילר: אנחנו קבענו שבכל נושא שקשור לטיולים, לא לקייטנות, לטיולים במערכת החינוך, העניין של ההסברה והמודעות יהיה בצורה הרבה יותר רחבה.
אלכס מילר: אז תעשו את זה גם בקייטנות, אותם נהלים, מה שקיבלנו בעניין הטיולים.
אלכס מילר: אני לא רוצה שהורים יהיו איפה שהוא בחוסר וודאות מה הולך להיות, בעניין הזה של הרחצה.
אלכס מילר: וכמובן, עניין של מצילים וכל הדברים האלה, יש לכם נהלים כמה פר כמות תלמידים צריך להיות מצילים?
מירב ישראלי: בעיקרון זה אמור להיות לפי התקנות שהפנינו אליהן, מקום רחצה מוסדר ובריכה.
מירב ישראלי: זאת אומרת זה אמור להיות מוסדר שם, הנושא של המצילים.
גרנר: כן, שם זה מוסדר על פי חוק הסדרת מקומות רחצה.
מירב ישראלי: אתה רואה, יש פה שתי אפשרויות: אחת זה מקום רחצה מוסדר, שזה יכול להיות גם ים סוף, ים תיכון וכו', או בריכה, שיש לגביה רישיון עסק.
אלכס מילר: טוב, רבותי ---
לירן שפיגל: בנוסף, בתקנות יש הוראות לגבי מספר המדריכים כאשר הילדים במים.
מירב ישראלי: זה בקייטנות?
לירן שפיגל: בקייטנות.
לירן שפיגל: כניסת ילדים לים או לבריכה מותנית בליווי שני מדריכים לכל קבוצה בת 15 ילדים, עד גיל 14.
מירב ישראלי: זה יותר.
לירן שפיגל: במסגרת הנהלים ---
מירב ישראלי: כתוב כאן – 15, שיודע לשחות.
לירן שפיגל: אנחנו מחדדים את זה יותר.
מירב ישראלי: טובעים השניים מן האחד.
אלכס מילר: רק שאני אבין, למה משרד החינוך הקפיא את כל הנושא של הטיולים, שהם במקומות היכן שיש רחצה, בכל הנושא של החינוך הפורמאלי, ובקייטנות זה עדיין בפנים?
יוסי לוי: מפני שאם תוריד את הבריכות לא יהיו קייטנות.
אלכס מילר: עם בריכות אין לי בעיה.
יוסי לוי: אז על מה?
לירן שפיגל: ההסבר שניתן לנו בזמנו הוא דבר כזה, במסגרת טיול, מה שמתאפיין, רחצה בדרך כלל מתאפיינת בסוף היום, לפחות זה מה שהוסבר.
לירן שפיגל: מתאפיינת בסוף היום, כאשר בקייטנה כל יום הבריכה זה יום שנערכים לקראתו.
אלכס מילר: עם בריכה אין לי בעיה, שוב.
אלכס מילר: בריכה אני משאיר.
יוסי לוי: האיסורים של הטיול נובעים, אסרו רחצה במקווה מים, זה תוך כדי הטיול.
יוסי לוי: התירו אבל, הסיפור הוא כזה, אם אתה בא נקודתית לפעולה הזאת ואתה מתארגן אליה נכון, עם מספר מדריכים ואתה מדריך את המורים והכל, וממוקד, אנחנו רואים שם הרבה פחות סכנות.
יוסי לוי: גם שם לא קרו המקרים האלה.
יוסי לוי: זאת אומרת בית ספר יכול לבוא ---
אלכס מילר: בסדר, הבנתי.
אלכס מילר: מה שאנחנו נעשה, אנחנו נפריד את זה.
אלכס מילר: אנחנו קודם כל נחליט שכל מה שבעצם נועד לפעילות שהיא פעילות רחצה וזה נמצא בסדר היום, עם כל התכנונים והאישורים שיש בהם צורך, אנחנו נשאיר.
אלכס מילר: כל מה שיכול להיות כחלק בדרך, אנחנו נוציא את זה מחוץ לעניין.
אלכס מילר: זאת אומרת, אם יש טיול ויש מסלול ויש שם איזה אגם, שיכולים לעבור ויכולים להיכנס, מבחינתי זה מחוץ לזה.
מירב ישראלי: כן, התקנה אומרת את זה.
אלכס מילר: אוקי, לא נכנסים למים, אלא אם זה נועד מראש, וגם כל הנושא הזה של ים ולא משנה מה.
אלכס מילר: ואסור להחליט על זה בזמן טיול.
אלכס מילר: זאת אומרת זה צריך להיות מראש, צריך להיות תכנון.
יוסי לוי: וזה מאד נוח, מפני שאנחנו מאשרים את התוכניות החינוכיות ואפשר לראות ---
אלכס מילר: כל מי שלא עומד בתנאים האלה – על המקום לוקחים לו את הרישיון, סוגרים לו את הקייטנה.
מאיר אביקר: לא לגבי קייטנה, בגלל שזה נוהל מוסדר מאד לגבי מה שאתה אומר, בעניין של חציית מקווה מים, כי אין לנו אגמים שפתאום אנחנו צריכים ---
יוסי לוי: לא מדובר בזה.
מאיר אביקר: לא, אז אין דבר כזה אגם שאנחנו נתקלים לתוכו.
אלכס מילר: אז איך טבעו לנו ילדים?
מאיר אביקר: אתה מדבר על ---
אלכס מילר: על אבנר וכל המשפחות האלה שאנחנו הכרנו כאן.
מאיר אביקר: גני חוגה זה מקום מסודר ברישוי, יש את הבעיה של גני חוגה, אבל חוץ מגני חוגה ---
אלכס מילר: רבותי, תקשיבו, אני לא אלך עכשיו לעבור פר מסלול, פר אגם.
אלכס מילר: תקשיבו, היום המערכת אינה יודעת איך להתמודד עם כמות גדולה של ילדים, שפתאום באמצע המסלול שלהם החליטו לקפוץ למים, או שנמצאים בקרבת מים, ובערב כשכולם הולכים שם לישון, אז פתאום הם מחליטים על איזו שחייה לילית, אוקי?
אלכס מילר: על העניין הזה צריך להקפיד ומי שבעצם אחראי על העניין הזה בפועל, שזה ראשי הקייטנות, הם צריכים לקחת את האחריות.
אלכס מילר: זה אומר שצריך להגדיר בצורה חד משמעית, שכל ילד שייכנס ללא אישור למים, ישר עף הביתה.
אלכס מילר: הדברים צריכים להיות עם יד על הדופק.
אלכס מילר: אני לא רוצה שיקרה מצב שאנחנו נחזור לאותן הבעיות, שהצלחנו לפתור בחלקן בטיולים מוסדרים של מערכת החינוך, ועדיין הנושא של הקייטנות, זה איפה שהוא, אמרנו – אנחנו נלך לקראת כי אנחנו יודעים שאפשר לעשות את זה בצורה מסודרת בקייטנה.
אלכס מילר: זה לא איזה שהוא טיול שפתאום נופל על התלמידים, אבל אתם חייבים להיות עם יד על הדופק ואני מבקש שהנושא הזה יובהר בתקנות.
מירב ישראלי: אז מה שאנחנו מוסיפים זה שיציאה לרחצה תהיה רק באישור חתום מראש של ההורים, על דף הסבר לגבי המועדים והמקום.
אלכס מילר: ונמצא בסדר היום של הקייטנה.
מירב ישראלי: כן, זה המועדים והמקום.
אלכס מילר: כן, זאת אומרת שכולם יודעים שיש שם ---
יהודית גידלי: ביום מסוים, בשעה מסוימת, הילדים הולכים למקום מסוים.
מירב ישראלי: אישור מראש של ההורים בכתב, לגבי המקום והמועד.
אלכס מילר: אין להיכנס למים בשום פנים ואופן במסלולים שבעצם לא קיבלו ---
מירב ישראלי: זה כתוב למעשה, שהם ירחצו רק במקומות האלה ובאישור חתום ובמועד שידוע ובמקום שידוע.
אלכס מילר: במשרד החינוך, מי בעצם אחראי על החוק?
מירב ישראלי: כן, שר החינוך.
אלכס מילר: משרד החינוך יודע על כל קייטנה, על כל עניין של המים.
מירב ישראלי: זה בתוכנית הקייטנה, נכון?
יוסי לוי: אחרי שמאשרים את הקייטנה, יש שעה שעה, אנחנו מאשרים שנה שנה של תוכנית, ממש.
מירב ישראלי: אז הם יודעים.
יוסי לוי: במידה שהם הולכים לבריכה, אנחנו צריכים לדעת מה שם הבריכה ואנחנו בודקים אם יש לה רישוי עסק וצריך להביא את הרישוי עסק שלה.
יוסי לוי: במידה והוא רוצה לנסוע לטיול הוא מקבל סמל מוסד בקיץ, נפרד, כדי שגם לא יהיו זיופים.
אלכס מילר: נגיד אם עכשיו הם מחליטים טיול קיאקים, אתם נותנים לזה אישור?
יוסי לוי: אם זה עומד באישורים המתאימים, כן.
מירב ישראלי: יש קייטנות ספורט.
יוסי לוי: אבל צריך לעמוד בכל מיני תנאים, כן, וודאי.
יוסי לוי: עכשיו היינו בסיור, היינו בקייטנה של גלישה בתל אביב, שיש בה הרבה סיכונים.
יוסי לוי: אימנו אדם מומחה, אחראי על כל הגלישה בארץ, שהוא נותן אישורים לכל קייטנה, הוא בודק את כל ההיבטים.
מירב ישראלי: אבל זו קייטנה פטורה, בטח.
יוסי לוי: היא לא פטורה.
אלכס מילר: באישור שההורים חותמים מופיע גם המקום, נכון?
מירב ישראלי: והמועד, כן.
יוסי לוי: הכל הכל.
יוסי לוי: ואני רוצה להגיד לך עוד משהו, שלא שייך לתקנות עם אבנר, אנחנו בקשר עצום היום.
יוסי לוי: הוצאנו עכשיו לאתר האינטרנט, ...
יוסי לוי: להצעה שלך, הרעיון עם ההורים, הוצאנו עכשיו לאתר האינטרנט גם שלו וגם של המשרד, דף המלצות להורים שגם הם יידעו מה לבדוק בתוך הקייטנות.
יוסי לוי: אני חושב שהיום זה נכנס להרבה מאד מקומות, מעבר לחוקים ולתקנות.
מירב ישראלי: אוקי, אז הוספנו את זה.
מירב ישראלי: גילוי סימני מחלה נתגלו אצל ילד סימני מחלה, הוא יופנה לרופא, בליווי הוריו או אפוטרופסו.
מירב ישראלי: נודע למנהל קייטנה פטורה על גילוי סימני מחלה מידבקת, יודיע מנהל הקייטנה על כך ללשכת הבריאות הקרובה ולנותן האישור תוך 12 שעות.
מירב ישראלי: כללים להתנהגות בקייטנה פטורה מנהל קייטנה פטורה יקפיד לקיים פעילות שתמעט ככל האפשר בשהייה בשמש.
מירב ישראלי: מנהל קייטנה פטורה לא יאפשר לשהות בשמש ללא חולצה וכיסוי ראש.
מירב ישראלי: מנהל קייטנה פטורה לא יאפשר ללכת יחף בטיולים או בשטח הקייטנה, ללא נעליים מתאימות לסוג הטיול או לשטח הקייטנה.
מירב ישראלי: לילדי קייטנה פטורה שמתקיימת בה לינה תהיה מנוחת לילה שלא תפחת משמונה שעות רצופות.
מירב ישראלי: זה אפרופו העניין של הלינה, כנראה שיש מצבים כאלה.
מירב ישראלי: מטבח בקייטנה פטורה כאן, עברנו, אתם מפנים, אני אקרא את זה: בקייטנה פטורה שבה הוקם מטבח יחולו תקנות 2 עד 53 ו-59-72 לתקנות רישוי עסקים (תנאי תברואה נאותים לבתי אוכל), התשמ"ג-1983.
מירב ישראלי: עברנו על זה.
מירב ישראלי: למעשה, 2 ואילך זה נושא של רישוי, אז זאת אומרת אתם דורשים רישוי למטבח?
לירן שפיגל: לא, לא, 2 אומר גם לא רק אישור, אלא ולא ינהל.
לירן שפיגל: כלומר, אנחנו לא נכנסים לאלמנט ---
מירב ישראלי: כן, אבל אם אתם מפנים, לכאורה אתם מפנים לכל התקנה.
מירב ישראלי: לכאורה נדרש רישוי.
מירב ישראלי: אתם צריכים אולי להגיד למה אתם כן מתייחסים.
מירב ישראלי: גם 2 ומה היה לנו הלאה?
מירב ישראלי: היה לנו 2, היה לנו גם בהמשך.
מירב ישראלי: כל הפרק הראשון הוא למעשה חידוש רישיון, כל הדברים האלה.
מירב ישראלי: גם הנושא של המבנים לא נראה לנו נורא רלבנטי, למען האמת.
לירן שפיגל: מה לא רלבנטי?
מירב ישראלי: גם הנושא של הרישוי, שאתם כאילו מכילים, בלי שום סייג, את כל הפרק של הרישוי.
מירב ישראלי: לכאורה, לפי מה שהכלתם – נדרש רישוי על המטבח, אוקי?
מירב ישראלי: אז זה דבר אחד.
זאב פיש: אני יכול להעיר בנושא הזה.
לירן שפיגל: רגע, שנייה.
זאב פיש: הכוונה היא יחולו הדרישות.
מירב ישראלי: אוקי, אז צריך להגיד את זה בצורה אחרת.
זאב פיש: אז מה הבעיה?
זאב פיש: אז נרשום הדרישות של התקנות.
לירן שפיגל: לא, השאלה היא אם אתה לא רוצה שייווצר מצב שמישהו יקיים פתאום איזה בית עסק ו ---
מירב ישראלי: זו החלה קצת גורפת מדי, לפי האופי של הקייטנות, כפי שזה נראה.
זאב פיש: האופציה השנייה זה לתת בעצם את כל הדרישות שיש בבתי אוכל, וזה נראה לי מוגזם לחלוטין.
מירב ישראלי: בסדר, אין לי בעיה, רק איך שאתם הכלתם את זה כאן, אתם גם לדעתי מכילים דברים שלא התכוונתם אליהם.
מירב ישראלי: לכן, בוודאי לדעתי אתם לא דורשים רישיון נפרד למטבח, נכון?
מירב ישראלי: יפה, אז כרגע נדרש לכאורה רישיון נפרד למטבח.
לירן שפיגל: ההנחה שמטבח שמוקם לא נכנס לגבי אחד מסוגי עסק.
מירב ישראלי: אז לכן, ההכלה הזאת היא גורפת מדי.
זאב פיש: אז אולי רק לגבי משרדים.
מירב ישראלי: למשל 3 זה בקשה לרישיון, נספחים.
מירב ישראלי: 4 זה חידוש רישיון, זה בכלל לא רלבנטי.
זאב פיש: רק לגבי הטיפול במזון.
אלכס מילר: מכובדי, ראש עיריית אילת.
לירן שפיגל: לא, השאלה אם מחר לא פותחים שם איזה שהוא בית אוכל.
לירן שפיגל: אם אתה מקים שם איזה שהוא מבנה, אתה לא תרצה שהוא יסמן לך איך הוא מסדר את זה?
לירן שפיגל: אתה לא תרצה תרשים?
לירן שפיגל: אתה תרצה את כל הדברים האלה, דברים מסוימים.
מירב ישראלי: לדעתי אתם צריכים לשבת על זה בצורה יותר יסודית ולראות מה אתם כן מכילים ומה לא.
מירב ישראלי: כי ככה זה הכלה גורפת מדי, לדעתי.
אלכס מילר: טוב, רבותי, אתם צריכים שבועיים?
לירן שפיגל: זה לא בהכרח אומר שצריך כאן רישיון.
מירב ישראלי: אם אתה אומר תקנות 2 עד 32, זה אומר.
מירב ישראלי: אם אתה אומר את זה ככה, זה אומר.
מירב ישראלי: יחולו.
לירן שפיגל: 2-4 זה בשינויים המחויבים, כי זה לא מצריך רישיון, אבל יכול להיות שיהיה מצב שהוא כן יצטרך, לדוגמא את תקנה 3 לגבי הנספחים.
לירן שפיגל: בהחלט יכול להיות מצב שהוא יצטרך ---
מירב ישראלי: אוקי, אבל אי אפשר להכיל את זה, שוב, בצורה גורפת.
מירב ישראלי: אם אתה אומר בשינויים המחויבים, לא יהיה ברור לו איזה שינויים מחויבים ובמה הוא צריך לעמוד ובמה.
מירב ישראלי: הוא צריך לדעת במה הוא צריך לעמוד.
מירב ישראלי: אם אתה כותב את זה בצורה כזאת, הוא לא ידע.
יוסי לוי: אולי אפשר פה לתת לשיקול דעת של רשות הבריאות להחליט?
יוסי לוי: איזה מהדברים הוא מחויב לגבי איזה מטבח.
מירב ישראלי: אז תכתבו שכמו בשטח הפתוח אולי, ככה: נותן האישור לא יאשר ניהול קייטנה פטורה, אלא אם כן ניתן אישור משרד הבריאות.
מירב ישראלי: משרד הבריאות, גם פה אתם רוצים לתקן רשות הבריאות ב(יא), דרך אגב?
מירב ישראלי: לא שמתי לב לזה קודם.
מירב ישראלי: רשות הבריאות במקרים אלה: הוקמה מערכת אספקת מים תאי שירותים מקלחות שטח פתוח ומטבח.
יוסי לוי: אני מציע, כן.
יוסי לוי: הכי טוב ככה, ואז אתה רואה לפי גופו של עניין.
זאב פיש: מצוין, בסדר גמור.
מירב ישראלי: כל הכבוד על ההצעה.
מירב ישראלי: אז אנחנו בעצם לא זקוקים לזה.
יוסי לוי: את יכולה לבטל את זה.
מירב ישראלי: הטיפול במזון: הטיפול במזון בנוסף על האמור בתקנה 14 בנספח הזה, טיפול במזון ייעשה לפי הוראות אלה: לא יוחזקו ולא יוגשו לאכילה שאריות מזון, או מאכלים מארוחה קודמת; המאכלים יוכנו סמוך ככל האפשר לשעת הצריכה; יש להימנע ככל הניתן מנגיעת ידיים מיותרת במצרכי המזון; אחסנת המזון תהיה בכלים נקיים וסגורים --- כאן זה צריך להיות, בתקנות קוראים לזה הנתונים על מדפים, משהו כזה --- בגובה של 30 סנטימטרים לפחות מהרצפה; זאת אומרת זה על מדף או משהו.
מירב ישראלי: מאכלים הנאכלים חמים יוחזקו במתקן מיוחד ובחימום פעיל בטמפרטורה של cº70 לפחות עד להגשתם; מאכלים הנאכלים קרים, יוחזקו בקירור פעיל, בטמפרטורה של עד cº4.
מירב ישראלי: פירות וירקות יש לרחוץ באופן יסודי, בתמיסת דטרגנט ולשטוף היטב במים זורמים; העובדים שעוסקים בהכנת המזון ובהגשתו ירחצו ידיהם במים וסבון באופן יסודי לפני תחילת העבודה, לאחר הפסקה בעבודה, בין טיפול בסוגי מזון שונים ולאחר ביקור בשירותים או עבודה שאינה קשורה במזון.
מירב ישראלי: פה חסרה הוראה לגבי הובלת מזון, ונדמה לי שזה במכלים נקיים וסגורים, או משהו כזה.
מירב ישראלי: זה קיים בתקנות הקייטנות או שצריך להוסיף את זה?
זאב פיש: זה קיים בתקנות של בתי אוכל.
מירב ישראלי: לא, אז צריך להגיד את זה.
זאב פיש: שאנחנו מדברים על אישור המטבח, זה כולל הכל.
מירב ישראלי: לא, ההובלה זה משהו אחר.
מירב ישראלי: אתה לא מאשר את זה מראש.
זאב פיש: בסדר, אז נוסיף את זה שבמכלים ---
מירב ישראלי: הובלה במכלים נקיים וסגורים, בסדר.
מירב ישראלי: שמירת דגימות מזון יישמרו בקירור דגימות מזון מהמנות העיקריות מכל ארוחה במשך 48 שעות.
מירב ישראלי: מה זה המנות העיקריות, לירן?
מירב ישראלי: כל מנה?
מירב ישראלי: מה זה מנה עיקרית?
זאב פיש: זה המנות העיקריות שאכלו, זאת אומרת, מאותה ארוחת צהריים ---
מירב ישראלי: אז מכל מנה, לא מכל מנה עיקרית.
מירב ישראלי: הם יגידו לך זה תוספות, זה לא מנה עיקרית.
מירב ישראלי: אוקי, מכל מנה.
מירב ישראלי: מכל ארוחה במשך 48 שעות.
מירב ישראלי: הכנסת סוגי מזון לשטח הקייטנה פטורה לא יכניס מנהל הקייטנה מצרכי המזון אלה, אלא באישור המנהל: קרמים, קצפות ורטבים; מיונז; בשר, עוף, דגים או מוצריהם, בין אם הם מבושלים או בלתי מבושלים, טחונים או בלתי טחונים, קפואים או בלתי קפואים, אלא אם כן הם משומרים וארוזים בקופסאות סגורות היטב; חלב שאינו מפוסטר או מעוקר.
מירב ישראלי: רגע, מי זה המנהל?
לירן שפיגל: מנהל זה המנהל הכללי של משרד הבריאות או מי שהוא הסמיך מטעמו.
לירן שפיגל: זה מוגדר בהגדרות.
יוסי לוי: שלא נחשוב שזה מנהל הקייטנה.
לירן שפיגל: הגדרנו, מנהל הקייטנה מוגדר כמנהל הקייטנה.
מירב ישראלי: זה הגדרה בתחילת התוספת.
מירב ישראלי: את זה אני מפנה למשרד הבריאות, האמת שבתקנות של רישוי עסקים זה קצת יותר מפורט.
מירב ישראלי: יש הוראות לגבי משומרים, מוצרי חלב, מרגרינה, חמאה, ריבה, ביצים וכל הדברים האלה לא קיימים פה.
יוסי לוי: נהייתי רעב.
אלכס מילר: אתם רוצים הפסקת צהריים לאיזה שבועיים?
מירב ישראלי: אז תסתכלו בתקנה 15 בתקנות רישוי עסקים ותגידו לי אם יש משהו שאתם רוצים לאמץ משם, בסדר?
מירב ישראלי: וגם תקנה 13 – שולחנות לרחיצת כלי אוכל.
מירב ישראלי: 15 ו-13 חסרות פה, תגידו לי אם אתם ר וצים בכל זאת לאמץ אותן.
מירב ישראלי: 13 לא, אוקי.
מירב ישראלי: אז רק 15.
זאב פיש: 13 לא רלבנטי.
מירב ישראלי: אז רק 15, בסדר גמור.
זאב פיש: ב-15 הכוונה היא למחנות שביער וזה בלאו הכי לא פטור, אז שם אי אפשר ---
מירב ישראלי: אוקי, אני רק שואלת.
זאב פיש: כי בסך הכל מה זה פטור, זה מטבחים מסודרים.
מירב ישראלי: אין בעיה, אני שואלת אם אתם זקוקים לזה, אם לא – אז לא.
מירב ישראלי: שטח פתוח ביחס לשטח קייטנה פטורה הממוקמת בשטח פתוח, יחולו הוראות אלה: לעניין מרחקים, השטח ימוקם – במרחק סביר מאזור מגורים ואזור תעשיה, מביצות, שלוליות ומקומות לסילוק אשפה ושפכין; 100 מטרים משדות חקלאיים מושקים בקולחין או מרוססים לפחות; 50 מטרים מקו מתח גבוה לפחות; 100 מטרים מעורק תחבורה ראשי לפחות; 150 מטרים ממאגרי מי שתייה לפחות;
מירב ישראלי: צריך לראות איך לנסח את זה.
מירב ישראלי: לדעתי ה"לפחות" צריך להיות אחרי "מטרים", אבל לא חשוב.
מירב ישראלי: לעניין הקרקע או השטח: השטח יהיה יבש ונקי; השטח ינוקה מעשבי בר ומקוצים עד מרחק של 10 מטרים לפחות ממבני הקייטנה פטורה; הקרקע תהיה בעלת כושר ספיגה גבוה;
זאב פיש: שלא ייווצרו שלוליות.
זאב פיש: שלוליות זה זבובים, יתושים וכל מיני דברים כאלה, אז צריך קרקע עם כושר ספיגה גבוה.
זאב פיש: יש כל מיני סוגי קרקעות ואנחנו מדברים על קרקע, למשל לא לס.
יהודית גידלי: תורידו את המילה קצפות, אין דבר כזה.
זאב פיש: למה?
יהודית גידלי: כי את המילה קצפות אין ברבים.
יהודית גידלי: או מקצפות או מיני קצף, אבל זה לא קצפות.
מירב ישראלי: הקרקע תהיה בעלת שיפוע מתון; בחודשי הקיץ השטח יהיה מוצל; בחודשי החורף השטח יהיה שטוף שמש.
מירב ישראלי: מה זה אומר שהוא יהיה שטוף שמש?
יעקב פרידברג: שהוא לא יהיה מוצל.
מירב ישראלי: כי אסור למשל מתחת לעצים?
מירב ישראלי: מה הכוונה פה?
זאב פיש: בחורף, זאת אומרת ש ---
מירב ישראלי: בחורף, אני הייתי אומרת שהוא יהיה מקורה, אבל "שטוף שמש", זה מוזר בחורף.
זאב פיש: לא, הכוונה שיהיה, דווקא שם אנחנו לא מחפשים צל, אנחנו רוצים בחורף שיהיה לילדים קצת שמש.
מירב ישראלי: ואם יהיה גשם, אז מה יהיה?
זאב פיש: אין שום סתירה.
זאב פיש: יש לפעמים גשם, לפעמים אין.
יעקב פרידברג: הכוונה היא שזה לא מתחת לגג.
מירב ישראלי: אז זה מה שצריך להגיד, לדעתי, לא "שטוף שמש".
מאיר אביקר: לא צריך להגיד שום דבר, לדעתי .
מירב ישראלי: יבואו ויגידו להם - אין פה שמש.
זאב פיש: נוריד את זה.
מירב ישראלי: אז רק המוצל להשאיר?
מירב ישראלי: כי אתם לא דורשים שזה יהיה מקורה, דווקא בחורף.
זאב פיש: בסדר, בחודשי הקיץ השטח יהיה מוצל, זהו.
מירב ישראלי: השטח לא ימוקם באזור הנגוע בתהלוכן האורן או בתהלוכן האלון.
מירב ישראלי: זה התוואי התהלוכן?
זאב פיש: התוואי התהלוכן, בדיוק.
יוסי לוי: אני רוצה להציע משהו פה שלא דיברנו, אבל הוא מתאים גם להמלצות של הטיולים – שלא תמוקם קייטנה בסמוך למאגרי מים גדולים שיכולים להוות סכנה.
יוסי לוי: המלצנו על זה גם בטיולים, אם לא איכפת לכם.
זאב פיש: בסדר גמור.
זאב פיש: בהחלט, כן.
לירן שפיגל: בסדר גמור.
מירב ישראלי: אז נוסיף את זה ב-1.
יוסי לוי: זה חשוב מאד.
מירב ישראלי: במרחק סביר.
אלכס מילר: כן, וגם העניין הזה של העצים, כל מיני עצים שיכול להיות שהם יגרמו לנפילות שם ודברים כאלה, גם כן תכניסו את זה.
מירב ישראלי: אבל לדעתי זה מפגעים באופן כללי.
זאב פיש: כן, זה לא קשור לתברואה.
מירב ישראלי: זה כל מיני מפגעים.
מירב ישראלי: השאלה מי בודק את זה שאין מפגעים.
אלכס מילר: לא, אבל יש דברים מועדים ויש דברים שבעצם זה, ברור שכל אחד מאיתנו לא עובר ברחוב והאבן יכולה ליפול, אבל כשאנחנו הולכים ליער ויש שם ---
יוסי לוי: מישהו מאשר את הכניסה למחנה.
יוסי לוי: אם זה קק"ל, אז הוא לא מאפשר, במידה ויש ---
אלכס מילר: כן, אבל היו מקרים.
אלכס מילר: מישהו אישר כבר והעצים נפלו.
לירן שפיגל: זה בטיחות.
זאב פיש: זה בפרק של הבטיחות.
מירב ישראלי: במרחק סביר ממקווה מים, איך לנסח את זה?
לירן שפיגל: מרחק סביר מאזור מגורים, אזור תעשייה, מביצות, שלוליות, מקווי מים ---
מירב ישראלי: לא, זה יותר עניין של איכות סביבה, מקווה מים זה יותר עניין של ---
יוסי לוי: בטיחות.
לירן שפיגל: אז אפשר לכתוב במרחק סביר ממקווה מים.
מירב ישראלי: ממקווי מים גדולים?
יוסי לוי: מאגרי מים זו לא מילה יפה?
יוסי לוי: יותר גדול מזה.
מירב ישראלי: זה לא רק מאגר.
מירב ישראלי: כל מקווה מים בעצם.
מאיר אביקר: ממאגרי מים פתוחים.
מירב ישראלי: מקווי מים פתוחים בשטח פתוח.
זאב פיש: צריך להבדיל בין מאגרי מים, שזה למשל קולחין, זה לא רק עניין בטיחותי, זה גם עניין בריאותי, לבין מקווה מים שזה עניין בטיחותי נטו.
מירב ישראלי: זה ביצות ושלוליות, נראה לי יותר נכנס, ב-(א).
מירב ישראלי: בסדר?
מירב ישראלי: אז אנחנו מוסיפים – במרחק סביר ממקווי מים בשטח פתוח.
יהודית גידלי: דבורים?
יהודית גידלי: מה זה תהלוכן האורן?
מירב ישראלי: זה תוואי התהלוכן, אם את מכירה.
מירב ישראלי: זה התולעים האלה, המגרות, הן עושות גירוי בעור.
יהודית גידלי: אה, אוקי, לכן חשבתי על דבורים.
מירב ישראלי: טוב, יש כל מיני תקנות שאני אגיד לכם, תגידו לי למה הורדתם אותן.
מירב ישראלי: ניקיון השטח בסיום הקייטנה, יש את זה במקום אחר, זה תקנה 29.