GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלכס מילר: כן, גברתי.
אביטל פרידמן: אביטל, המועצה לשלום הילד.
אביטל פרידמן: הוזכר פה שרוב האסונות שקרו, או חלק גדול מהם, קרו בקייטנות הפיראטיות.
אביטל פרידמן: עכשיו, כמובן שכמו שאתם אמרתם, אתם לא יכולים לנחש איפה יש קייטנה פיראטית.
אביטל פרידמן: אבל לא הבנתי, כאשר מגיע מידע על קייטנה פיראטית, מה הצעדים שעושים?
יוסי לוי: אני מאד מודה לך.
יוסי לוי: אני שכחתי להגיד את זה.
יוסי לוי: לנו, מניסיון, כשמגיע אלינו מידע והוא יכול להגיע בכל מיני דרכים, אנחנו לקחנו על עצמנו מחויבות שבאותו יום שזה מגיע, בגלל הזמן הקצר והכל, תוך בין 8 ל-12 שעות אנחנו א' מגיעים למקום, בודקים ומפה כבר אנחנו נתונים בחסדיו של מנהל האגף לרישוי עסקים ברשות המקומית, או ראש הראשות.
יוסי לוי: אני לא יודע לסגור את הקייטנה.
יוסי לוי: אם אנחנו רואים שהוא לא עושה את זה ויש כאלה שיש להם סיבות לא לעשות ---
אביטל פרידמן: לכם אין סמכות לסגור את הקייטנה?
יוסי לוי: אם אנחנו רואים שהוא לא עושה את זה, ההנחיות שלי לאנשים ללכת לתחנת המשטרה כאזרח ואז יש לך כן סמכות ואז אנחנו פונים.
יוסי לוי: אני אתן לכם דוגמא אחת, נהרג ילד בהיסעים, אפרופו, ממן, בדימונה, לפני שלוש שנים, כשאוטובוס נסע ברוורס ודרס אותו.
יוסי לוי: אני נתתי הוראה להפסיק את הקייטנה- זו הייתה קייטנה בלי רישיון- ממנהל אגף החינוך בדימונה ומראשד הרשות המקומית.
יוסי לוי: שלחתי את המפקח שלי בבוקר, אמרתי לו תיסע לדימונה, תראה שהקייטנה לא פתוחה.
יוסי לוי: הוא אומר לי: מה קרה לך? הם לא יפתחו.
יוסי לוי: פתחו, כאילו לא קרה כלום.
יוסי לוי: מנהל אגף החינוך לא הסכים להתערב, אמרתי לו – תחנת המשטרה נמצאת מעבר לכביש, תלך תקרא ובאה משטרה וסגרה.
יוסי לוי: אבל פה אנחנו נתונים הרבה מאד בידיהם, שתדעו.
יוסי לוי: עכשיו, אתם מכירים את רישוי עסקים.
יוסי לוי: אני לא צריך להגיד לכם.
יוסי לוי: כל ה-18 יום עד שהוא הולך ועד ששואלים אותו ועד שהוא בא, הוא ממשיך לנהל את הקייטנה והולך.
יוסי לוי: אנחנו באמת, כשנודע לנו על חוות סוסים שמישהו עבד באופן פיראטי, אחרי שהייתה לו תאונה בחוג באיזה מושב ליד כפר סבא, מצאתי את זה דרך גלי צה"ל אמרו לי, רצנו לשם, תוך שעתיים שלוש היה שם מפקח, אמר למנהל: תסגור את הקייטנה, תסגור את המקום כקייטנה, אתה יכול לפתוח חוג סוסים, אין לנו שליטה על זה, אבל לא קייטנה והוא קיבל וסגר.
יוסי לוי: אנחנו עושים את זה, אבל תדעו שאלה דברים הם באמת עדין לצערנו הרב, הכוח הוא לדעתי יותר בהורים ואני מסכים שצריך להסביר להורים יותר.
יוסי לוי: אם הורים לא ירשמו – אז גם לא יהיו קייטנות.
אלכס מילר: אתם חשבתם אולי על ענישה פלילית למי שפותח קייטנה?
יוסי לוי: יש.
יוסי לוי: יש לו, חצי שנת מאסר.
יוסי לוי: רק תפשפש בהיסטוריה, מכל התביעות שהיו, אני עוד לא ראיתי אף אחד שנסגרה דלת בית הסוהר מאחוריו.
אביטל פרידמן: סליחה יושב הראש, אני רוצה משפט אחד שקשור בנושא אחר, אבל חשוב מאד בנושא של ילדים.
אביטל פרידמן: אנחנו כל השנה עוסקים הרבה בנושא של זיהוי ואיתור ילדים בסיכון ונפגעי התעללות.
אביטל פרידמן: אני פונה למשרד החינוך – במסגרת ההכשרה של המדריכים ומנהלי הקייטנות – להכניס גם את התוכן הזה, איך מזהים ילד נפגע התעללות.
אביטל פרידמן: יש אפשרות לזהות גם בזמן קצר, דווקא כי לפעמים ילדים ---
יוסי לוי: יש לנו יחידה במשרד החינוך שעוסקת בזה.
יוסי לוי: היחידה הזאת שולבה בכל ההשתלמויות של הקייטנות.
אביטל פרידמן: אוקי, יופי.
אלכס מילר: זה לא הנושא כרגע.
אלכס מילר: יש נושא מיוחד שאנחנו גם כנראה שנעשה בהיבט הזה, אבל בואו נתמקד במה שאנחנו דיברנו.
אלכס מילר: טוב, רבותיי, אני רוצה לסכם.
אלכס מילר: קודם כל, אנחנו שוב ממליצים למשרד החינוך להוציא דף המלצות להורים, לפני היציאה לחופש הגדול.
אלכס מילר: אנחנו עכשיו ממש עוד כמה ימים ואם אתם תצליחו איך שהוא להתארגן לעכשיו, אנחנו נשמח.
אלכס מילר: לפחות תוציאו איזה שהוא משהו במיילים, כי אני חושב שלרוב אזרחי מדינת ישראל יש גם מנגנון של מיילים.
אלכס מילר: השנה אולי תצליחו להוציא חלק בדפוס, חלק במיילים, בשנה הבאה תנסו להוציא את זה בצורה מסודרת ובדפוס.
אלכס מילר: דבר שני, אני כן חושב, אני לא יודע מה בסופו של דבר אתם שם החלטתם בנושא של עד כיתות ד', על העניין של מקומות פתוחים.
אלכס מילר: אם ההחלטה היא שיש איסור רחצה בים, כך אני גם חושב שצריך להיות בדיוק בשאר המקומות, חוץ מבריכה כמובן.
אלכס מילר: בבריכה אנחנו מבקשים שיהיו עדכון ובדיקה נוספת בכל הנושא של צפיפות ובכל הנושא של מצילים וכוח אדם בעצם שנמצא שם, מול הילדים, מול התלמידים והעניין של הפיקוח והעניין של הביצוע של אותן ההוראות בחוזרי מנכ"ל, שאתם מוציאים, גם על זה אני מציע שאתם תעשו אולי איזו שהיא בדיקה לאחר שמסתיימות הקייטנות, האם בעצם אותם הדברים שאתם החלטתם וביקשתם דרך חוזר המנכ"ל, האם הם בוצעו בשטח.
אלכס מילר: אם אתם עושים איזה שהוא שאלון, אם אתם עושים בדיקה מול כל אותם הורים, לפחות באיזה שהוא מדגם, אולי אתם יכולים לזהות מה מבוצע ומה לא.
אלכס מילר: בקשר למשטרת ישראל: אנחנו פונים אליכם בבקשה, תאמינו לי, המנגנון של ההרתעה הוא המנגנון הכי טוב היום במדינת ישראל.
אלכס מילר: תכניסו שניים שלושה, באמת, תעשו את החקירה ותביאו כתב אישום, זה בסופו של דבר ירתיע אותם.
אלכס מילר: ברגע שהם יודעים שאתה בא יום אחד, סוגר את העסק ובעוד יומיים הוא פותח, מבחינתו זה לא התרעה.
אלכס מילר: תנסו להגיע באמת למצב שיש לכם לפחות כמה, אם זה משהו באמת שמוצק ויש לכם קייס לכתב אישום, אבל שיהיה לנו גם מנגנון התרעה.
שמואל בוטן: ביקשנו לפני כמה חודשים ממשרד הפנים להוציא צו של רישוי עסקים, שזה יהיה בצו של משטרת ישראל ואז נוכל לפעול הרבה יותר טוב.
אלכס מילר: עוד פעם, מה ביקשתם?
שמואל בוטן: ביקשנו ממשרד הפנים, לפני כמה חודשים, שזה יהיה במצב, שקייטנה תהיה בצו רישוי עסקים אצלנו ואז נוכל לפעול אחרת.
אלכס מילר: ממי ביקשתם?
זאב פיש: קייטנה מופיעה בצו רישוי עסקים.
שמואל בוטן: של מי?
שמואל בוטן: של משטרת ישראל?
יוסי לוי: הוא רוצה שהם יהיו נותני אישור.
זאב פיש: אה, שאתם תהיו נותני אישור?
שמואל בוטן: כן, כן.
יוסי לוי: מה זה?
יוסי לוי: אבל זה לא שייך למה שיושב ראש אמר.
שמואל בוטן: לא, בסדר, בנושא אבטחה.
אלכס מילר: לא, זה לא קשור.
שמואל בוטן: בנושא אבטחה.
אלכס מילר: לא, אני מדבר על עבריינים שפותחים קייטנות.
יוסי לוי: זו אכיפה של חוקי המדינה.
אלכס מילר: אם לא הייתי ברור אז אני עכשיו מבהיר את עצמי.
אלכס מילר: אני מדבר על כל אותן קייטנות שהן קייטנות פיראטיות, שיש עליהן חוק ואחריות פלילית על מי שפותח.
אלכס מילר: כי אם יצא לכם לבוא באמת ואני יודע שרוב התיקים האלה נסגרים מחוסר עניין לציבור ובאמת זה איזה שהוא מנגנון, אני לא יודע, אין לך בטח נתונים כמה.
אלכס מילר: אז תנסו באמת, עכשיו, כמה שיהיה לכם מנגנון הרתעה, ככה לדעתי פחות תופעות של גנים פרטיים.
אלכס מילר: ושוב, למשרד החינוך ולמשרד הפנים – רבותיי - תגבירו את הפיקוח בצורה שבאמת אנחנו לא נראה את האסונות והילדים יחזרו בשלום לספסל הלימודים.
אלכס מילר: בוקר טוב לכולם, אנחנו פותחים את ישיבת ועדת החינוך.
אלכס מילר: אנחנו ב-27.6.2011, כ"ה בסיוון תשע"א.
אלכס מילר: הנושא-הצעת חוק מרכזי הנצחה לזכרם של מנחם בגין ויצחק רבין (תיקוני חקיקה), תשע"א-2011 של חבר הכנסת יריב לוין.
אלכס מילר: אנחנו בפרוטוקול 432.
אלכס מילר: אנחנו מכינים חוק לקריאה שנייה ושלישית.
אלכס מילר: חבר הכנסת יריב לוין, אתה רוצה להגיד לנו כמה מילים?
יריב לוין: כן, אני אגיד באמת בקצרה.
יריב לוין: תודה אדוני היו"ר קודם כל על קביעת הישיבה.
יריב לוין: הצעת החוק הזו עוסקת בעצם בשני עניינים, האחד, הסדרה בחקיקה של פעילות שנעשית ממילא היום במרכזים, בדרך שהם באמת למצוא את עצמם במצב שבו הם חורגים מהמנדט שניתן להם בחוק, בעיקר בהקשר של הפעלת המוזיאון שקיים בכל אחד מהמרכזים.
יריב לוין: הסוגיה השנייה שהיא באמת סוגיה ייחודית למרכזים האלה, היא ביטול ההגבלה על תקופות הכהונה של חברי המועצה באותם מרכזים ושל ראשי המרכזים, דבר שככלל הוא הסדר ראוי, אלא שבמקרה הזה, מאחר שאנחנו נמצאים במצב ייחודי שישנם אנשים שהכירו את האישים, פעלו לצידם עוד במהלך תקופות כהונתם בתפקידים הממלכתיים השונים, ראוי ונכון שהאנשים האלה יוכלו להמשיך לתרום גם מהידע האישי שלהם וגם מהמחויבות שלהם בעניין, ולכן התיקונים שהתבקשו גם בעניין הזה.
יריב לוין: מבחינתי הנוסח שגובש בקריאה הראשונה לאחר התדיינות שהיתה גם עם משרדי הממשלה, הוא בסך הכול מקובל.
יריב לוין: אני מבין שישנן בכל זאת איזה שהן הערות נוספות שאני בוודאי פתוח להן.
מירב ישראלי: זה לא שינוי מהותי.
יריב לוין: לא, לא, אין בעיה.
אלכס מילר: אוקיי, תודה חבר הכנסת יריב לוין.
אלכס מילר: רבותיי, מי רוצה להתייחס?
אלכס מילר: יש התייחסויות ספציפית לסעיף מסוים?
רוני טלמור: כן, כמה סעיפים.
אלכס מילר: אנחנו נתחיל להקריא את החוק.
אלכס מילר: כל סעיף שיש לך תיקון או הצעה לתיקון, את תעלי.
אלכס מילר: אם יש הערות עקרוניות, אני אשמח.
אלכס מילר: אם לא, אז אנחנו נתחיל עם ההקראה.
אלכס מילר: בקשה גבירתי, היועצת המשפטית.
מירב ישראלי: הצעת חוק מרכזי ההנצחה לזכרם של מנחם בגין ויצחק רבין (תיקוני חקיקה) בחוק להנצחת זכרו של מנחם בגין בסעיף 2, לפני ההגדרה "המכון" יבוא: "המוזיאון" – מוזיאון מנחם בגין.
מירב ישראלי: אני חשבתי שזה רלוונטי בעיקר בסעיף 22 ו-23, אבל---
רוני טלמור: אני אגיד את זה אולי קודם ברמה העקרונית, ואחרי זה נראה מה עושים.
רוני טלמור: בזמנו, כשנחקק החוק בשנת 98', כתבו שיהיה אתר, כשהכוונה היתה להימנע מהמילה "מוזיאון", ובעצם אם נסתכל בסעיף 22 אליו התייחסה היועצת המשפטית, זה שבעצם תחולתו של אתר ההנצחה זה תערוכה מתמדת של מוצגים, המעלה את זכר חייו, פועלו ומורשתו של מנחם בגין.
רוני טלמור: בעצם מה שרצו לעשות כאן, זה להגדיר משהו שהוא כמו מוזיאון בלי לקרוא לו מוזיאון.
מירב ישראלי: זה היה בזמנו עם חוק המוזיאונים שנפתרה בינתיים.
רוני טלמור: כן, בדיוק.
רוני טלמור: השאלה שאני בעצם מעלה היא, האם נוכח השינוי שנעשה בחוק המוזיאונים ונוכח העובדה שבסופו של דבר הוקם מוזיאון שרוצים גם לתת לו מעמד בחוק, האם יש צורך בהגדרה של אתר והגדרה של מוזיאון, או שבעצם הכוונה שלנו היא לאחד את זה, לדבר על מוזיאון שיעשה את כל הדברים האלה, גם את הפעילות המוזיאונית וגם את פעילות ההנצחה בתוך המוזיאון.
מירב ישראלי: אז זהו, אני הסתכלתי על זה אחרי שדיברנו, וראיתי שבעצם האתר אמור גם להעלות את התערוכה הזאת של ההנצחה וגם יש את העניין של הפעולות החינוכיות, שזה הוועדה החינוכית.
מירב ישראלי: אז לדעתי אפשר להשאיר גם את האתר וגם את המוזיאון, רק לעשות תיאום ניסוחי בסעיף 22.
מירב ישראלי: הסעיף הקיים אומר: המרכז יקים אתר הנצחה שיכלול תערוכה מתמדת של מוצגים, המעלה את זכר חייו ומותו של יצחק רבין.
רוני טלמור: כן, בעצם המוזיאון הוא חלק מהאתר.
מירב ישראלי: נכון, אז צריך אולי להגיד: המרכז יקים אתר הנצחה, לרבות מוזיאון.
רוני טלמור: למה המוזיאון הוא בתוך אתר ההנצחה?
מירב ישראלי: כי האתר, יש בו גם פעולות חינוכיות.
מירב ישראלי: תסתכלי על סעיפים 24 ו-25.
מירב ישראלי: האתר הוא לא רק מוזיאון.
מירב ישראלי: לדעתי המילה "אתר" היא יותר כוללת.
מירב ישראלי: המרכז הוא הכול.
רוני אלטמן: עו"ד רוני אלטמן, יועצת משפטית של מרכז יצחק רבין.
רוני אלטמן: מרכז יצחק רבין, מעבר לפעילות המוזיאלית שלו שנפתחה לפני שנה, כולל בתוכו גם פעילות חינוכית מאוד עניפה, שחלקה באמת, מהותה להנציח את זכרו של יצחק רבין, שכך עוסק בחברה הישראלית.
מירב ישראלי: אבל זה לא מוזיאלי.
מירב ישראלי: זה לא בהכרח מוזיאלי.
רוני אלטמן: חלק מהפעילות הסדנאית הזאת נעשית בנפרד מהמוזיאון.
רוני אלטמן: חלק נעשית כחלק מהמוזיאון.
מירב ישראלי: המוזיאון הוא חלק מהאתר, צריך להבין.
מירב ישראלי: גם לפי החוק הקיים.
מירב ישראלי: המוזיאון הוא חלק מהאתר.
מירב ישראלי: הוא המקום שבו יש את התערוכה.
מירב ישראלי: האתר כולל את המוזיאון ואת הפעילויות החינוכית.
מירב ישראלי: המרכז הוא המכון, הארכיון והאתר.
רוני טלמור: ומה זה אתר?
מירב ישראלי: האתר הוא מקום שבו יש לפי 22,23 מוזיאון ולפי 24,25 פעולות חינוכיות.
אלכס מילר: טוב, מיצינו.
מירב ישראלי: מה שאני אומרת, צריך לעשות בסעיף 22 בשני החוקים, איזה הוא תיאום ניסוחי שלא תהיה כפילות פשוט.
מירב ישראלי: זה ניסוחי בלבד.
אלכס מילר: סומכים עליך.
מירב ישראלי: אתה רוצה שאמשיך לקרוא?
מירב ישראלי: אנחנו קוראים כרגע בסעיף 1.
מירב ישראלי: בסעיף 3, במקום "המכון והארכיון" יבוא "המכון, הארכיון והמוזיאון".
מירב ישראלי: בסעיף 14, במקום הסיפה החל במילים "לשתי תקופות" יבוא "לתקופות כהונה נוספות.
מירב ישראלי: כלומר, מורידים את ההגבלה על תקופות הכהונה.
מירב ישראלי: בסעיף 18(ב), במקום הסיפה החל במילים "לשתי תקופות" יבוא "לתקופות כהונה נוספות".
מירב ישראלי: זה גם לגבי כפי שנאמר פה, גם לגבי ראש המרכז וגם לגבי חברי המועצה.
מירב ישראלי: בסעיף 19, בכל מקום, במקום "האתר, המכון והארכיון יבוא "האתר, המכון, הארכיון והמוזיאון".
מירב ישראלי: אז כאן יכול להיות שלא צריך את ה"מוזיאון", כי בעצם יש לנו את ה"אתר".
מירב ישראלי: מכיוון שהאתר כולל את המוזיאון, נראה לי שכאן לא צריך את זה.
יריב לוין: אני לא בטוח.
מירב ישראלי: אז אולי נכתוב, האתר, לרבות המוזיאון.
יריב לוין: אני חושב שכדאי שזה יהיה.
יריב לוין: אם אנחנו כבר עושים, שלא אחר כך יתעוררו שאלות.
מירב ישראלי: אז זה אתר, לרבות מוזיאון.
מירב ישראלי: בסעיף 22, אחרי "פועלו ומורשתו של מנחם בגין" יבוא "ובכלל זה מוזיאון שבו יוצגו תולדות חייו על רקע תקופת השואה באירופה, המאבק להקמת המדינה, שנות עיצובה והמאורעות המרכזיים בתולדותיה".
מירב ישראלי: כאן צריך לעשות איזה שהיא התאמה.
מירב ישראלי: המרכז יקים אתר הנצחה שיכלול תערוכה מתמדת של מוצגים המעלה את זכר חייו, פועלו ומורשתו של מנחם בגין.
מירב ישראלי: זה בעצם כולל גם את מה שנאמר פה.
מירב ישראלי: אז אנחנו צריכים בעצם למצוא איזה שהוא נוסח שיאחד את כל מה שכתוב בסעיף בעצם.
עידית עמיחי: שמי עידית, ממשרד התרבות.
עידית עמיחי: אני אחראית על המוזיאון, אבל מבחינתי אתר הוא לא מוזיאון.
מירב ישראלי: סעיף 22 בעצם הקים את המוזיאון.
מירב ישראלי: תסתכלי על זה.
מירב ישראלי: אז האתר בעצם גם לפי החוק הקיים, קיים מוזיאון ופעילויות חינוכית.
מירב ישראלי: אנחנו לא משנים את המהות.
עידית עמיחי: יש אתר הנצחה, שזה מקום מסוים שמנציחים את הדמות, שלא קשורה בכלל למוזיאון, שזה בבגין בנפרד וברבין זה נפרד.
עידית עמיחי: מלבד זה יש גם מוזיאון.
מירב ישראלי: מכוח מה הוקם המוזיאון הקיים?
מירב ישראלי: הוא הוקם מכוח סעיף 22.
עידית עמיחי: במקרה של בית בגין ובית רבין, במקום ההנצחה הקימו גם מוזיאון.
עידית עמיחי: לא הסתפקו רק באתר הנצחה.
מירב ישראלי: אבל מה המטרה של המוזיאון?
אלכס מילר: מה את מציעה?
עידית עמיחי: אני לא רוצה ליצור איזה שהוא בלבול למושג של מקום הנצחה ומוזיאון.
מירב ישראלי: אז אנחנו נישאר בנוסח הכחול.
מירב ישראלי: המוזיאון לא יהיה בנפרד מהאתר.
מירב ישראלי: המוזיאון יהיה חלק מהאתר.
עידית עמיחי: אני הייתי מעדיפה עוד יותר לעשות הפרדה, שיש לכם מרכז הנצחה, אתר הנצחה, מוזיאון, והמוזיאון זה באתר הנצחה.
דני דנון: מה זה אתר הנצחה?
עידית עמיחי: יש פעילות חינוכית.
דני דנון: ויש הרצאות ויש מוזיאון.
דני דנון: זה אתר ההנצחה.
דני דנון: אני חושב שיש פה בלבול סמנטי שנובע כנראה היסטורית מהניסוח שניסה אז להתחמק מהמוזיאון, אבל אפשר בדיעבד להבין אותו.
דני דנון: המרכז הוא התאגיד המשפטי.
דני דנון: האתר הוא המקום הפיזי שבו יש את כל המרכיבים, ואין שום צורך להיכנס להתפלספויות סביב העניין הזה.
דני דנון: הכחול הוא בסדר גמור.
מירב ישראלי: בסדר, אוקיי.
מירב ישראלי: אז אנחנו נשארים בנוסח הזה.
מירב ישראלי: בסעיף 23, במקום "פעילויות הנצחה" יבוא "פעילויות הנצחה, פעילויות מוזיאליות".
מירב ישראלי: האם זה ניסוח נכון, פעילויות מוזיאליות, ומה זה אומר?
עידית עמיחי: פעילויות מוזיאליות זה נכון.
עידית עמיחי: פעילויות הנצחה, אני לא מבינה כל כך.
עידית עמיחי: פעילויות מוזיאליות שנועדו להנציח.
רוני טלמור: אין בחוק הגדרה מעבר לעובדה שהמוזיאון הוא בתוך החוק, שיש לו כמובן את המטרה שלו.
רוני טלמור: אין הגדרה לגבי המוזיאון עצמו, את מה המאפיינים שלו כמוזיאון.
מירב ישראלי: כתוב מה התוכן, התוכן ההיסטורי.
עידית עמיחי: אז אולי את זה כדאי לכתוב בהגדרה של מוזיאון.
מירב ישראלי: נראה לי שזה לא כזה משנה.
עידית עמיחי: אז סעיף 22 הופך להיות חלקי.
מירב ישראלי: דווקא נראה לי שסעיף 22 הוא האופרטיבי.
מירב ישראלי: אז עדיף להפנות אליו או משהו כזה.
עידית עמיחי: אז אולי רק ב-22 כדאי שיהיה כתוב, ובכלל זה המוזיאון.
מירב ישראלי: בסדר, אני אשאל את דפנה.
מירב ישראלי: סעיף 23 בנוסחו המלא אומר:
מירב ישראלי: אתר ההנצחה יהיה פתוח לציבור ויתקיימו בו באופן סדיר פעילויות הנצחה.
מירב ישראלי: עכשיו אנחנו מוסיפים- פעילות מוזיאליות ופעולות חינוך והסברה הקשורות בפועלו ומורשתו של מנחם בגין.
מירב ישראלי: זה ברור מה זה פעילויות מוזיאליות?
עידית עמיחי: אין הגדרה פה בחוק.
מירב ישראלי: כי אני לא אשת מקצוע.
מירב ישראלי: אני לא מבינה מה זה אומר.
עידית עמיחי: פעילויות מוזיאליות זה גם מחקר על הנושא וגם תערוכות.
מירב ישראלי: אז זה בעצם קיום המוזיאון.
עידית עמיחי: אין לנו מקום פה בחוק שהגדרנו בכלל דברים שקשורים למוזיאון.
עידית עמיחי: אין פה.
עידית עמיחי: בחוק המוזיאונים זה נורא מוגדר.
עידית עמיחי: פה אנחנו מתעלמים מכל הגדרות.
מירב ישראלי: מה צריך להיות מוגדר במוזיאון?
עידית עמיחי: מוזיאון צריך לעשות מחקר, צריך לשמור על הקיים, יש חוקים מסוימים.
רוני אלטמן: בגלל זה אנחנו לא מוזיאון מוכר.
רוני אלטמן: בגלל זה אנחנו גם לא מבקשים את ההכרה הזאת בהתאם לחוק המוזיאונים.
עידית עמיחי: נכון, הם לא עונים על כל הקריטריונים של חוק המוזיאונים.
יריב לוין: להיפך, הבקשה והעמדה של הממשלה היתה מלכתחילה, וזה מה שעיכב את החוק, שהיא לא רצתה שאנחנו נכיל כאן את הדברים.
יריב לוין: אמרה, אם יעמדו וירצו הכרה כמוזיאון על פי חוק המוזיאונים, יעשו את התהליך שם, אם ירצו.
מירב ישראלי: אז אנחנו משאירים את 23 עם פעילות מוזיאליות.
מירב ישראלי: בחוק המרכז להנצחת זכרו של יצחק רבין- בסעיף 2, לפני ההגדרה "המכון" יבוא: "המוזיאון"-המוזיאון הישראלי במרכז להנצחת זכרו של יצחק רבין.
מירב ישראלי: בסעיף 3-זה אותו דבר כמו בגין.
מירב ישראלי: בסעיף 14, כנ"ל.
מירב ישראלי: בסעיף 18(ב), שוב, במקום "שתי תקופות", "תקופות כהונה נוספות".
מירב ישראלי: בסעיף 19, גם אנחנו עושים את אותו תיקון.
מירב ישראלי: "האתר, לרבות המוזיאון".
רוני טלמור: אגב, תראו שכאן בהגדרה של המוזיאון, כן יש התייחסות למה האופי, מה המאפיינים של המוזיאון.
רוני טלמור: כתוב-המוזיאון הישראלי במרכז להנצחת זכרו, מה שבחוק של בגין אין התייחסות לאופי.
מירב ישראלי: כן, אבל יש לך-המרכז יקים אתר הנצחה שיכלול תערוכה מתמדת של מוצגים, המעלה את זכר חייו.
רוני טלמור: אבל זה קיים לך גם בסעיף 22 של רבין, אבל ברבין יש לך את זה בשניהם.
מירב ישראלי: את רוצה שיוסף פה גם הנצחה?
רוני טלמור: אני חושבת שזה יותר נכון.
מירב ישראלי: אז רגע, בכלל זה מוזיאון שבו יוצגו תולדות חייו של בגין על רקע תקופת השואה באירופה, המאבק להקמת המדינה, שנות עיצובה והמאורעות המרכזיים בתולדותיה.
מירב ישראלי: איפה אתם רוצים להכניס את זה?
רוני טלמור: אפשר לעשות את זה כמו ברבין, בצורה יותר מצומצמת בתוך ההגדרה.
רוני טלמור: לכתוב נגיד, מוזיאון להנצחת זכרו של מנחם בגין, ואז אנחנו חוזרים על 22.
יריב לוין: לכל אחד הרי גם יש את מבנה הפעילות שהוא בנה.
יריב לוין: המטרה היא לא לאלץ אותם לשנות את המבנה לפי החוק, אלא המטרה שלנו זה לתת להם---
רוני טלמור: לא, להיפך.
רוני טלמור: המטרה זה לבחור יותר נכון במה שהם עושים.
יריב לוין: לכן אני אומר, הם לא בהכרח זהים לגמרי בצורת העבודה שלהם.
מירב ישראלי: אתם רוצים לשנות את זה באיזה שהוא אופן, את ההגדרה מבחינתכם?
דני דנון: מרכז בגין, לא.
מירב ישראלי: בסעיף 22, בסופו יבוא "ובכלל זה מוזיאון שבו יוצגו אירועים מרכזיים בתולדות המדינה והחברה בישראל לצד סיפור חייו של יצחק רבין.
מירב ישראלי: בסעיף 23, במקום "פעילויות הנצחה" יבוא "פעילות הנצחה, פעילויות מוזיאליות".
אלכס מילר: כן רבותיי, עוד תיקון?
מירב ישראלי: רק שאלה מבחינת חברי המועצה המכהנים, בעצם התיקון הוא מיידי והוא חל על כולם, נכון?
דני דנון: זה יכול להיות לא רלוונטי במועצה הבאה.
אלכס מילר: טוב רבותיי, אז אם הכול תוקן וקראנו הכול, אני רוצה לעבור להצבעה.
אלכס מילר: הצבעה בעד - רוב נגד – אין הצעת החוק אושרה לקריאה שנייה ושלישית.
אלכס מילר: חבר הכנסת יריב לוין הצביע במקום חבר הכנסת דנון.
אלכס מילר: אנחנו אישרנו את הצעת החוק לקריאה שנייה ושלישית והיא תעלה בהקדם למליאת הכנסת.
אלכס מילר: לכל מי שעוסק במלאכה, שיהיה בהצלחה.
אלכס מילר: טוב, אנחנו ממשיכים בסדר היום.
אלכס מילר: אני פותח את ישיבת ועדת החינוך, אנחנו בתאריך 4.7.2011, ב' תמוז תשע"א.
אלכס מילר: אנחנו בנושא תקנות הפיקוח על מכונים פסיכומטריים (בקשרה לאישור), התשע"א-2011.
אלכס מילר: פרוטוקול מספר 442 ואנחנו פותחים עם התקנות.
אלכס מילר: מי מציג ממשרד החינוך?
דורית מורג: אתם רוצים שאנחנו נקריא סעיף, סעיף?
אלכס מילר: אני רוצה שקודם כל נפתח בדיון כללי.
אלכס מילר: תסבירו על מה התקנות, מה אתם רוצים לעשות, איזה שינויים.
אלכס מילר: אנחנו ניתן לכולם להתייחס כללית לכל התקנות ואחר כך אנחנו נקריא ונתייחס סעיף סעיף בנפרד.
דורית מורג: אנחנו מציעים תקנות לפי חוק הפיקוח על מכונים פסיכומטריים מ-2008.
אלכס מילר: אפשר לציין שיושב ראש הוועדה חוקק אותו.
דורית מורג: כן, יושב ראש הוועדה הוא היוזם שלו.
דורית מורג: בהתאם לחוק השר היה צריך להתקין תקנות לעניין אישור מכון פסיכומטרי, לפי סעיף 3 (1) לעניין פרסום תנאי ההתקשרות וב' לעניין אישור בטיחות, או הצגת אישור בטיחות לפי הוראות שקובע השר ואנחנו מביאים היום בפניכם את ההוראות, את ההצעה לתקנות, כפי שהיא מונחת כאן.
אלכס מילר: אני הייתי רוצה לשאול שאלה כללית, הייתי רוצה לשמוע באופן כללי התייחסות לעצם יישום החוק, אם בעצם הדבר מתבצע לפי המנגנון שקבענו והתקנות האלו, עד כמה הן בעצם הולכות לשנות את המצב הקיים ומה מטרתן.
דורית מורג: בהתאם למצב שהיה עד עכשיו, למעשה מעבר ל ---
אלכס מילר: מה השינוי המהותי?
דורית מורג: לכללים הרגילים של אישורים, לא היתה חובת אישור או איזו שהיא חובה, שהיא למעט לפי חוק חיילים משוחררים, לא היתה שום התייחסות לגבי מכון פסיכומטרי או חובת אישור של משרד החינוך או נהלים שאותם מכונים פסיכומטריים היו צריכים לקיים אותם.
אלכס מילר: זאת אומרת, בעצם התקנות האלו הולכות לבדוק אותם המכונים שקמים פה ושם ועובדים ללא איזה שהוא אישור ומצליחים איך שהוא לגבות כספים מחיילים משוחררים ואחר כך מתחילות הבעיות, תלונות ומענות.
דורית מורג: יש היום מנגנון ---
אלכס מילר: אוקי, הבנו.
אלכס מילר: זו היתה מטרת החוק – למנוע מכל מיני גופים כאלה ואחרים להשתמש בכסף של חיילים משוחררים ולתת בעצם הכנה לפסיכומטרי, שהם לא מאושרים על ידי המשרד, בצורה כזו או אחרת.
דורית מורג: יש מנגנון של בקשה לאישור, של בקשה לחידוש האישור.
דורית מורג: יש תוספת של טופס איך ---
אלכס מילר: אוקי, אז בואו אנחנו נקרא את התקנות ונתחיל להתייחס כבר אחר כך לכל הסיפור הזה.
: אוקי, רק רציתי להגיד שיש בחוק הוראות שחלות על כלל המכונים הפסיכומטריים ויש הוראות שחלות על מכונים פסיכומטריים מאושרים, שרק לגביהם חייל משוחרר יכול להשתמש בכסף של הקרן.
: אז היום הם מאושרים.
: תקנות לפיקוח על מכונים פסיכומטריים, בקשה לאישור.
: בתוקף סמכותי לפי סעיפים 3 ו-10 לחוק פיקוח על מכונים פסיכומטריים ואישור ועדת חינוך, תרבות וספורט של הכנסת, אני מתקין תקנות אלה.
: בתקנות אלה הגדרות – "מהנדס" - מהנדס רשום כמשמעותו בסעיף 2 לחוק המהנדסים והאדריכלים, או מהנדס רשוי, כמשמעותו בסעיף 11 ד' בחוק המהנדסים.
: אני מבינה שמדובר פשוט על מהנדס שנרשם ואחר כך רשוי זה זה שהיה כמה שנים ויש לו איזו מומחיות, זאת אומרת אז שני סוגי המהנדסים בעצם יכולים לתת את האישור.
: "מנהל מכון פסיכומטרי" - מי שהבעלים של מכון פסיכומטרי מינה לנהל ולהפעיל את המכון הפסיכומטרי, ואם לא מונה מנהל כאמור, הבעלים.
: "נותן האישור" – מי ששר החינוך הסמיכו לתת אישור לפי תכניות אלה.
: פרסום לציבור, פרסום בעיתון יומי נפוץ בשפת הלימוד הנלמדת במכון הפסיכומטרי, ואם קיים אתר אינטרנט למכון, גם באתר האינטרנט של המכון.
: אם הוא מלמד במספר שפות, אז הוא צריך בכל השפות לפרסם?
: זה לא היה ברור.
: לירן, דורית?
: אם הוא מלמד בכמה שפות – הוא צריך לפרסם בכל השפות האלה?
: אז צריך להגיד – בכל שפת לימוד – שיהיה ברור שזו לא רק שפה אחת.
איתי ישורון: סליחה, אפשר להעיר הערה לסעיף 1?
אלכס מילר: סיימנו את הסעיף הראשון בהגדרות?
אלכס מילר: כן, בבקשה, הערות, רבותי.
איתי ישורון: כן, כתוב כאן "פרסום לציבור בעיתון יומי".
איתי ישורון: לדעתי זו תקנה ארכאית שהיום אפשר להסתפק בפרסום באתר האינטרנט של המכון.
איתי ישורון: כל מי שרוצה להירשם, יש אתר אינטרנט לכל מכון.
איתי ישורון: אם אין אתר אינטרנט – שיפרסמו בעיתון.
אלכס מילר: כן, אנחנו משום מה הולכים לתקצב עיתונים בישראל שאני לא יודע מזה?
איתי ישורון: בעיתון זה גם חד פעמי.
איתי ישורון: אתה מדבר על משהו שצריך להיות באופן רציף לעיני הציבור, לאורך שנים
אלכס מילר: בואו תסבירו לנו את העניין הזה, כי אני יודע שאתם מצד אחד הממשלה מקדמת את החקיקה לצמצם את הפרסום בעיתונות ומצד שני אני רואה ש ---
: לא, אבל היא מצמצמת את הפרסומים בעיתונות שהיא משלמת.
יעקב פרידברג: העיקרון שהנחה את הממשלה בנושא של פרסום באינטרנט, זה שכל מקום שבו יוצאים מתוך הנחה שמדובר באנשים שהשקיעו כספים או שעשויים להיות מושפעים ואין להם בהכרח גישה לאינטרנט ---
אלכס מילר: כן, אבל נוהגים בעצמכם אחרת.
יעקב פרידברג: לא, אז אני דווקא נוטה להסכים שכן אפשר לוותר.
אלכס מילר: משרד החינוך, אין לכם בעיה, נכון?
דורית מורג: אין לנו בעיה.
: אז בעצם זה יהיה מנוסח – אם יש אתר אינטרנט – באתר אינטרנט, למרות שהם חייבים שיהיה להם אתר אינטרנט בעצם, לא?
יעקב פרידברג: לא, אין להם חובה שיהיה להם אתר אינטרנט.
: לא הייתה לזה התייחסות?
אלכס מילר: לא הייתה התייחסות, אז אנחנו נעשה שבמידה שאין אלטרנטיבה לאתר האינטרנט, כמובן שזה יפורסם בעיתון.
דורית מורג: הבעיה היתה לציבור, האם לציבור יש אתר אינטרנט, או למכון.
דורית מורג: למכון סביר להניח שיש.
אלכס מילר: טוב, רבותי, צריך קצת לקחת גם- לא לראות את הציבור בישראל עד כדי כך.
אלכס מילר: תראו, בן אדם שרוצה להיכנס למוסד אקדמאי בישראל ונרשם למכון פסיכומטרי כזה או אחר ובודק אותו, אם הוא לא יודע לפתוח אינטרנט ולחפש שם דבר, אז לדעתי ייקח עוד זמן עד שהוא ייכנס למוסד אקדמאי, כי אחרת ---
דורית מורג: בסדר, מקובל עלינו.
: בסדר, אז אתר אינטרנט ואם אין – עיתון יופי נפוץ.
אלכס מילר: כי אתם הרי יודעים מה יקרה בסופו של דבר – אתם תחייבו אותם לפרסם בעיתונים – ואז הם יגידו: טוב, זה עולה לנו כסף, אז בואו נעלה את המחיר.
דורית מורג: בסדר, קיבלנו את ההערה.
: בקשר לאישור ובקשה לחידוש אישור: המבקש אישור למכון פסיכומטרי, יגיש בקשה בכתב לנותן האישור בשני עותקים.
: הבקשה תחתם על ידי בעל מכון הפסיכומטרי ואם היה הבעלים של המכון הפסיכומטרי תאגיד – בידי מורשה החתימה של התאגיד.
: הבקשה תיערך לפי הנוסח שבתוספת הראשונה ותכלול – זה צריך להיות בין היתר, כי היא כוללת עוד פרטים.
: אני לא יודעת למה ב- 1 ו-2 ציינתם דווקא את הפרטים האלה.
: זה בעצם הבקשה כוללת הרבה מאד פרטים.
דורית מורג: בסדר, בין היתר.
: אז אני לא יודעת אם בכלל צריך את 1 ו-2, זה עניין הגיוני, פשוט.
: פרטים מזהים על מבקש האישור, פרטים מזהים על המכון הפסיכומטרי, של מנהל המכון הפסיכומטרי ומען המכון הפסיכומטרי.
: לכל עותק של בקשה יצורפו המסמכים הבאים: אם המבקש הוא תאגיד: לחברה – העתק מעותק של תזכיר ותקנות ההתאגדות של החברה; לאגודה – אגודה שיתופית, תקנות האגודה או האגודה השיתופית; לשותפות – חוזה השותפות; לתאגיד אחר – המסמכים שלפיהם הוקם התאגיד.
: פרטים על מי שבידו השליטה, כהגדרתה בחוק ניירות ערך, על התאגיד ועל מי שמוסמך לחייבו.
: הצהרת מבקש האישור כי ביצע פרסום לציבור של תנאי ההתקשרות עמו, בהתאם כאמור בסעיף 6 לחוק.
: העתק מהפרסום לציבור של תנאי ההתקשרות, כאמור בסעיף 6 לחוק.
: אישור על גבי טופס מערך ביקורת בטיחות, לפי התוספת השנייה לתקנות, חתום בידי מהנדס.
: הצהרת מבקש האישור שננקטו וינקטו כל האמצעים הדרושים להבטיח את הבטיחות, לפי מיטב הידע והתקנים המקובלים, לרבות באמצעים למניעת מפגעי הבטיחות ולתיקון.
: לזה יש לי הערה.