GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
זבולון אורלב: זה נכון – בטוח שגם רונית תאשר – יש מצוקה במוסדות חינוך במציאת ממלאי-מקום שהם בהיעדרויות בלתי צפויות מראש, שהם אני מבין מרכיב לא קטן – המורה לא מרגיש טוב, המורה לא מרגישה טוב, או הגננת, וכדומה.
רונית תירוש: היא גם יכולה לברוח אחרי שעה כי נמאס לה מהכיתה.
רונית תירוש: היא נבהלה.
זבולון אורלב: גם נכון.
זבולון אורלב: מסיבות שונות.
זבולון אורלב: לגבי מורים רגילים, כל מורה שרוצה לעבוד במערכת, ניגש למשרד החינוך ופותח תיק, ממלא שאלון של עובד הוראה, מרגע זה הוא נמצא במאגר כוח-אדם בהוראה לשיבוץ בהוראה, והמשרד מחליט לשבץ אותו או לא לשבץ אותו.
זבולון אורלב: מה שאתם עושים עכשיו, אני מבין, זה שחברה חיצונית תיהפך להיות מעין חברת משנה לכוח-אדם בהוראה לגבי ממלאי-מקום.
זבולון אורלב: אדם יגיד,אני עונה לקריטריונים של משרד החינוך, יביא את התעודות שלו, יפתחו לו תיק, הוא ימלא טופס שאלון של עובדי הוראה, אחרת אני מבין הוא לא יכול להיכנס, ועכשיו בנוסף לתיקים של עובדי הוראה קבועים או מועמדים להוראה, יהיה משרד נוסף לכוח-אדם בהוראה, לממלאי-מקום.
זבולון אורלב: כלומר, חברה חיצונית – היא בודקת את התעודות, מנחם, לא איש משרד החינוך בודק את התעודה, לא איש משרד החינוך מאמת את הנתונים, לא איש משרד החינוך מראיין את אותו אחד.
זבולון אורלב: זו לא המציאות, ואני חושב שיש כאן מדרון מאוד חלקלק כי מחר, אם זה אפשרי, למה לא יעשה את זה משרד החינוך גם לגבי מורים רגילים?
מאירה בסוק: סליחה, זה קיים.
זבולון אורלב: אני חושש, מנחם, מהמדרון החלקלק כי המדיניות הממשלתית, לצערי, היא להפריט כל דבר שזז, ואתה יודע שהוועדה הזאת וחברי ועדה רבים חתומים על חוק של פטור ממכרזים בליבת העיסוקים של משרד החינוך, כשבין היתר זה העסקת כוחות הוראה.
זבולון אורלב: הוועדה הזאת גם עסקה רבות בכל צורות ההעסקה של רנה קסין וכדומה, שמורים מועסקים על-ידי קבלני חוץ, ודעתה לא היתה נוחה מהעניין הזה, שבתוך חדר מורים ישנם מורים שמועסקים על-ידי בעלויות שונות וצורות שונות, אבל אם עושים את הפטנט הזה לגבי מורים ממלאי-מקום, מה מונע לגבי מורים רגילים?
זבולון אורלב: מחר יגידו – נסגור את כל כוח-אדם בהוראה במחוזות, יגידו למורים בוגרי סמינרים, בוגרי אוניברסיטאות: חבר'ה, בחרנו חברה חיצונית, תלכו לחברה חיצונית ושם תירשמו.
זבולון אורלב: בינינו, אני חושב שכל העניין זה עובד אחד במחוז, שכפי שאצלו פותחים תיק רגיל יפתחו גם תיק ממלא-מקום, ימלא שאלון, הרשימה מתפרסמת באינטרנט, היא פתוחה לכולם.
זבולון אורלב: כל מנהל בית-ספר שמקבל את ההודעה ב-6:00 בבוקר, לוחץ על המקש באינטרנט, רואה מי ממלא-המקום ויש לו את הממלא-מקום.
זבולון אורלב: אני רואה את הדבר הזה ממש ממש כמיותר, אין צורך בו, למשרד החינוך יש את היכולות, אם הוא מטפל במורים הרגילים גם לטפל במורים מחליפים.
זבולון אורלב: נכון, זה עוד כוח-אדם, אני יודע.
זבולון אורלב: הנציבות או האוצר אמרו: לא ניתן לכם עוד תקן, על זה צריכים להילחם.
זבולון אורלב: על זה צריכים להילחם.
זבולון אורלב: זה פשוט דבר לא נכון, ואני מזהיר – הוא מדרון חלקלק, תחילה לגבי ממלאי-מקום, אחרי כן מורים, אחרי כן מנהלים, אחרי כן מפקחים, ובסוף כמו שאמר חבר הכנסת גילאון, יגיעו גם לממלא-מקום ראש הממשלה.
אילן גילאון: שזה מוצדק כמובן.
רונית תירוש: אין לו ממלא-מקום.
זבולון אורלב: ולכן, אני מציע לשקול את העניין הזה מחדש.
זבולון אורלב: אני חושב שלא נעשתה עבודת מטה ראויה, האם ניתן להפעיל את זה בתוך המשרד, מה המשמעויות למשרד הזה.
זבולון אורלב: מה המשמעויות אם רוצים להפעיל את זה במשרד, מה המשמעויות של הדבר הזה?
זבולון אורלב: חמישה אנשים?
זבולון אורלב: ארבעה אנשים?
זבולון אורלב: שלושה אנשים?
זבולון אורלב: היום הכול ממוחשב, אני לא רואה את הבעיה.
אילן גילאון: אפשר לקנות גם GPS, שאתה תדע מקרוב.
אלכס מילר: חברת הכנסת תירוש, בבקשה.
רונית תירוש: אדוני היושב-ראש, קודם כול זו פעם ראשונה שאני מגיעה לדיון עם כל כך הרבה חברי כנסת, שזה מעניין.
זבולון אורלב: יש פה הרבה ממלאי-מקום.
מסעוד גנאים: לפחות אני בעצמי הייתי מורה ממלא-מקום.
רונית תירוש: אני מנסה לדמיין איך המשרד עובד.
רונית תירוש: אני חושבת שהדיון הזה צריך להיות הרבה יותר רחב והרבה יותר ברמת מקרו, לא להיתפס דווקא לנושא הזה.
רונית תירוש: יש עניין במשרד שהוא מצמצם בכוח-אדם – זה לא משנה אם זה בא מתוך אילוצים שמשרד האוצר והנציבות כופים על המשרד או שזה איזו גחמה של המשרד, זה לא משנה.
רונית תירוש: לאורך שנים המשרד הזה מפריט את עצמו לדעת, וזה לא רק במקרה הזה.
רונית תירוש: והמדרון החלקלק שמדבר עליו בצדק מי שהיה מנכ"ל משרד החינוך ומכיר מקרוב את הפעילות, זה מדרון חלקלק לגבי כל פרויקט שהמשרד מפעיל.
רונית תירוש: אם אנחנו מפעילים הזנה לילדים, זה לא המשרד מפעיל.
רונית תירוש: אין לנו מושג מה שמים להם במנה.
רונית תירוש: ולמרות שיש במשרד מי שאחראית על נושא בריאות, בריאות הילד, שיודעת לומר - יש מספיק פחמימות, אין מספיק פחמימות, זה לא שם.
רונית תירוש: אז אולי המשרד נותן קריטריונים במכרז שלו שבמנה של הקייטרינג צריך להיות X,Y,Z, להגיד לכם שהמשרד בודק, תשכחו מזה.
רונית תירוש: באותה מידה יש את קרן קרב שמפעילה את כל החינוך הבלתי פורמלי, שהוא משולב אגב בתוך יום הלימודים ולאו דווקא בהמשך יום הלימודים.
רונית תירוש: גם שם, המשרד לא מביא את המורים ולא את המדריכים, ולא בודק את תוכניות הלימודים.
רונית תירוש: זה המשרד, לאורך שנים.
אילן גילאון: רונית, אבל לאט-לאט צריך גם להגיד מה כן המשרד עושה.
רונית תירוש: אז לכן אני אומרת – אם רוצים לנהל דיון ענייני, מקצועי, ולומר מה הסכנות ואיפה המדרון, אז לנהל אותו ברמת המקרו, אני לא חושבת שצריך להיתפס רק לזה, כי על זה – אותה תשובה שתינתן לך למה נתנו למרמנת לנהל פעילות כזאת של המשרד או לקרן קרב פעילות אחרת, אותו נימוק יבוא גם פה, אני לא מוצאת פה איזו חריגה.
רונית תירוש: אותו סיכון שקיים פה, בדיוק קיים במקומות אחרים.
אילן גילאון: באמת לפני שנכנסת פתחתי בזה שאנחנו מקיימים את אותו דיון בכל מקום – מהפרטת אחיות בתי-ספר ועד כל דבר אחר, שכר דיפרנציאלי וכל הדברים האחרים.
רונית תירוש: אז צריך לדבר ברמת המקרו על כל נושא ההפרטה ועל הסיכונים שבה, ואם בכל זאת ממשיכים – מה החישוקים, מה החסמים, מה הקריטריונים, מה מידת האכיפה והפיקוח.
רונית תירוש: אני באמת לא מוצאת פה איזשהו נימוק לומר, אני יכולה לתת המון נימוקים בעד ונגד.
רונית תירוש: אני רק רוצה לומר שבעניין הזה של נגישות וזמינות, זה עניין של מחסור בכוח-אדם וכאב ראש שהמשרד לא רוצה לעסוק בו.
רונית תירוש: זה שמילוי מקום הוא נושא מאוד בעייתי – בשעה דקה לשמונה, במקרה הטוב, מודיעה מורה שהיא חלתה או שהילד חלה, והיא לא יכולה להגיע, המנהלת נזקקת מהר למחליף.
רונית תירוש: להגיד שהמשרד ידע לעמוד בלוח זמנים כזה מהיר ולשלוח לה תוך חמש דקות מילוי מקום - אין סיכוי.
רונית תירוש: אולי יש סיכוי לגורם פרטי – שנדרש לזה וגם מתוגמל על זה ויכול לעוף משום שהוא לא עומד בלוחות הזמנים.
תמי יהושע: הוא מתחייב.
רונית תירוש: אני מנסה להוריד את זה לרמת הפרקטיקה, איך באמת הדברים קורים במילוי מקום.
רונית תירוש: זה עניין של דקות לפעמים, ואותה מורה שבאה, אחרי שעה היא ברחה מבית-הספר כי אמרה – אין לי גיבוי, שם יש מפלצות, המנהלת שם לא שולטת ואני לא הורסת את הבריאות, ואז תוך דקה צריכים למצוא לה מחליף אחר.
רונית תירוש: המשרד לא ערוך לזה, הוא בחיים לא יודע לתת מענים בלוחות זמנים כאלה, ולכן היד קלה על ההדק במובן הזה - - -
אילן גילאון: זה מאוד נכון מה שרונית אומרת.
אילן גילאון: צריך לקיים דיון על מה המשרד צריך לעשות, להתחיל מהתחלה- מה תפקידי משרד החינוך.
אלכס מילר: בוא נוריד את הציניות.
אלכס מילר: חבר הכנסת זאב, בבקשה.
נסים זאב: כולנו זוכרים, אדוני היושב-ראש, כאשר נדרשו הרשויות המקומיות לקצץ בכוח-אדם, אז קיצצו לכאורה 10%, נאמר בכוח-אדם, היו מכניסים אותם בדלת האחורית על-ידי חברות-בת כאלה ואחרות.
נסים זאב: זה היה כלפי עובדים סוציאליים, זה היה כלפי עובדי עירייה, גם כלפי עובדי ניקיון, ותמיד שכרם נפגע.
נסים זאב: כשאנחנו מדברים על 83,000 מורים שבמהלך שנה אחת נאלצים, מסיבות כאלה ואחרות, להיות ממלאי-מקום, אני חושב שזה מספר עצום, וחברת כוח-אדם כקבלן – שמה קבלן, קבלן כוח-אדם – אני חושב שזה לא יהיה בשליטה גם מבחינת מערכת החינוך.
נסים זאב: מה שאני חושב, לתת יותר סמכות לכל מנהל בית-ספר שהוא יקבע את רשימת המורים שהוא ממליץ עליהם מראש, כפי שזה קיים בבתי-ספר מוכרים שאינם רשמיים.
נסים זאב: מה אנחנו עושים בבתי-הספר שלנו?
נסים זאב: אנחנו מראש יודעים פחות או יותר מיהם המורים, והקריטריון הוא קריטריון אחיד, אגב.
נסים זאב: זה לא רק תעודה, זה גם ניסיון, זה גם כפי שאמרו, מורים בפנסיה, אבל אני לא רואה בכך בעיה כשכל מנהל בפני עצמו, הוא יהיה קבלן כוח-האדם של עצמו, של בית-הספר שלו.
נסים זאב: לתת לו את הסמכויות, לתת לו את האפשרות בבחירה הזאת, ולפתור את הבעיה הזאת.
אלכס מילר: חבר הכנסת אורלב, ביקשת להעיר.
זבולון אורלב: אני בינתיים מודה ליובל וורגן, ביקשתי שיוציא לי את המכרז מהאינטרנט.
זבולון אורלב: בפרק 4, עמוד 10, יש כותרת - תיאור הפרויקט, היקפו ותפקידי הקבלן, ושם כתוב: "הקמה וניהול מאגר ממלאי-מקום זמינים ומעודכנים; גיוס עובדים למילוי מקום בהתאם למאפייני העסקה; הצבת ממלא-מקום בכל אחד ממוסדות החינוך הרשמיים בארץ.
זבולון אורלב: " הצבה, כלומר הקבלן, הוא קובע את מי מציבים, יש לזה גם אינדיקציה כי המנהל לא פונה לעובד מתוך רשימה אלא הוא פונה למוקד, והמוקד הוא זה שמפנה אליו את המורה.
זבולון אורלב: ריכוז מידע ממוסדות החינוך הכולל חוות-דעת על השירות שנותן הקבלן, וכו', וההפעלה היא באמצעות כך שהקבלן מתחייב שיהיה לו מוקד, והמנהל מתקשר לאותו מוקד והמוקד מחליט.
מנחם כהן: מכובדי חבר הכנסת אורלב, הוא נותן לו רשימה.
מנחם כהן: הבעיה היא כפי שהצגנו.
זבולון אורלב: מנחם, אני רק קורא, מה אני יכול לעשות.
רונית תירוש: אבל מי יחליט?
רונית תירוש: אם הוא לא יחליט אז מי צריך אותו?
זבולון אורלב: אני כרגע נמצא בעמודים 11-10.
מנחם כהן: עמוד 16.
זבולון אורלב: כתוב: "מנהל המוסד ימלא באתר האינטרנט טופס הזמנה לממלא-מקום בהתאם לפרופיל הנדרש", הוא פונה למוקד והמוקד נותן לו - או שהוא נותן לו לבחור, או שהוא לא נותן לו לבחור.
זבולון אורלב: אין במכרז שהוא חייב לתת לו חמישה והמנהל בוחר, זה לא קיים.
רונית תירוש: אין זמן לזה.
מנחם כהן: סעיף 4(4) בעמוד 16.
זבולון אורלב: רונית, למה כמו שיש מאגר של מורים, שהם יכולים להיות מורים בתקן, לא יכול להיות מאגר באינטרנט של ממלאי-המקום של המשרד?
אלכס מילר: חבר הכנסת ברכה, רצית לשאול שאלה.
מוחמד ברכה: השאלה שלי למשרד החינוך, האם המהלך הזה הוא מהלך שהוחלט עליו במשרד החינוך או שנכפה עליהם על-ידי משרד האוצר.
מוחמד ברכה: אם זה מהלך שתוכנן במשרד החינוך, זו בעצם הודאה של המשרד שהוא לא יכול למלא תפקיד פדגוגי בסיסי של ניהול מערכת חינוך.
מוחמד ברכה: השאלה השנייה, אדוני היושב-ראש, מה התגמול של הקבלן, על חשבון מי, מאיפה התקציב?
מוחמד ברכה: זה אמור לרדת מאיזשהו מקום.
מוחמד ברכה: במקום שהכסף הזה ישתמשו בו לצרכים חינוכיים פדגוגיים, הרווח של הקבלן, על חשבון מי?
מוחמד ברכה: הדבר השלישי, מה הקשר בין המורה הממלא-מקום לבין הקבלן?
מוחמד ברכה: איך הקבלן יעלה את רווחיו?
מוחמד ברכה: האם על-ידי עמלה שהוא מקבל מהמורה, האם זה לא פתח לסחיטה?
מוחמד ברכה: האם זה לא פתח לבחור את החלשים ביותר?
אלכס מילר: חבר הכנסת ברכה, אתה ממשיך, אתה נסחף.
מוחמד ברכה: לא, זו שאלה אחת.
אלכס מילר: זו לא שאלה.
מוחמד ברכה: האם זה לא מנגנון לסחיטת אנשים ולחפש את הזולים ביותר, וכך לפגוע במערכת החינוך?
אלכס מילר: חבר הכנסת גנאים, בבקשה.
מסעוד גנאים: למשרד החינוך – או שאתם לא מכירים את המציאות מה קורה בשטח, או שאתם.
מסעוד גנאים: .. מה קורה?
מסעוד גנאים: כל מנהל, יש לו את הרשימה של המורים, יש לו עדיפויות למי הוא קורא, אפילו בשעה חמישה לשמונה, אפילו בדקה לשמונה.
מסעוד גנאים: הוא יודע.
מסעוד גנאים: תבדקו מה קורה במציאות, אני הייתי ממלא-מקום.
מסעוד גנאים: כל מנהל בית-ספר, יש לו רשימה.
מסעוד גנאים: אני מילאתי טופס שיבוץ וגם טופס ממלא-מקום, ולכל מנהל יש את המאגר הזה.
מסעוד גנאים: הבעיה לא נמצאת בשטח, לכן אני מתפלא, ההצעה היא מיותרת.
מסעוד גנאים: לפי דעתי היא מיותרת.
אלכס מילר: זהבה שפר, ארגון המורים, בבקשה.
זהבה שפר: תודה.
זהבה שפר: קודם כול אני תוהה מאיפה נולד הצורך הזה בכלל להפריט את מערך המורים ממלאי-המקום.
זהבה שפר: יכול להיות שתחושת המצוקה היא מהמקום של מורים ממלאי-מקום חינם, ואז יש הרבה מאוד התנגדות למורים להיכנס כממלאי-מקום.
זהבה שפר: במקום להעביר את הכסף לקבלנים, תנו למורים ממלאי-המקום את מה שמגיע להם, שהמנהלים לא יצטרכו או ייאלצו בגלל חוסר תקציב לאלץ את המורים להיכנס כממלאי-מקום בחינם, תראו שפתאום רוב הבעיה הזאת נפתרת.
זהבה שפר: אני מלמדת גם, מעבר לכך שאני חברת הנהלה אני גם מלמדת ואני מכירה את הדברים.
זהבה שפר: ומנהל בית-ספר לא פעם פונה למורה ומבקש ממנו למלא מקום חינם.
זהבה שפר: אז המורה עושה את זה פעם כי צריך להיות נחמד למנהל, ועוד פעם, ושלוש פעמים, ואחר כך הוא אומר: תודה, סליחה, לא מתאים לי, יש לי דברים אחרים לעשות.
זהבה שפר: לכן, קחו את הכספים האלה, תעבירו אותם לטובת המורים.
עינת וילף: את אומרת שאם למנהלים יהיה תקציב למורים מחליפים בתוך בית-הספר, הערכה ש-90% מהבעיה נפתרת בתוך בית-הספר?
זהבה שפר: ודאי, אין ספק.
זהבה שפר: אין ספק, זה גם היום קורה, גם בלי תקציב, הרבה מאוד מורים – כי לא נעים, כי אני עובד בתוך מערכת – נכנסים למלא מקום ואחר כך באים לבקש את עזרתנו, אולי תעזרו לנו איך מקבלים את השכר בכל זאת, וחלק גדול מהם ממשיך הלאה לעשות את זה כי הוא בתוך המערכת.
זהבה שפר: אני מבקשת לומר דבר נוסף.
זהבה שפר: מורה מתוך בית-הספר, המנהל מכיר את בית-הספר, הוא מכיר איך בית-הספר מתפקד, הוא מכיר את המורים שלו ויודע מי יכול להיכנס למלא מקום בכיתה כזאת או אחרת.
מנחם כהן: הוא בעדיפות ראשונה, והוא יראה - ב"אופק חדש", ב"עוז לתמורה" אם תהיה לו דקה אחת למילוי מקום.
זהבה שפר: יהיה לו כי הוא יכול, אתה יודע.
זהבה שפר: אנחנו "עוז לתמורה" אבל יש שם אפשרות להמיר שעות שהייה ושעות מילוי מקום, והוא ימצא.
מנחם כהן: מצוין, אז הוא יהיה הראשון שיעשה את זה.
זהבה שפר: ומורה יחליט אם הוא מקבל על זה תשלום או לוקח את זה במקום שעה אחרת, אבל אין שום בעיה, לא צריך את המאגר הזה.
זהבה שפר: אל תביאו לנו מורים מבחוץ, המנהל מכיר את המורים בשבתון, הוא יפנה אליהם.
זהבה שפר: אתה לא יכול להכניס מורה שלא מכיר את המערכת, אתם עושים חוכא ואיטלולא מהמערכת.
מנחם כהן: הסיכוי של המאגר הזה שייכנסו אנשים הרבה יותר מתאימים למערכת מאשר היום.
מנחם כהן: היום תופסים כל מי שזמין.
זהבה שפר: גם מורים בתוך בית-הספר עצמו, לא כל אחד יכול להיכנס לכל כיתה.
זהבה שפר: אנחנו יודעים שתלמידים הרבה פעמים עושים חוכא ואיטלולא ממורה ממלא-מקום, בוודאי מישהו שמגיע מבחוץ.
מנחם כהן: לכן עושים פה סדר.
זהבה שפר: תן לי לסיים.
זהבה שפר: מורה שמגיע מחוץ למערכת, התלמידים לא מכירים אותו והם לא יתייחסו אליו, וחבל על הכסף.
קריאה: תמיד עדיף שהמורה לא - - -
אלכס מילר: סליחה, מספיק.
אלכס מילר: כבר כמה פעמים הזהרתי.
זהבה שפר: בכל בית-ספר יש מורה שאחראי על ממלאי-מקום בכל בוקר, זה התפקיד שלו – לקבל את הטלפונים מי נעדר ולהכניס ממלאי-מקום, ועושים את זה.
אלכס מילר: ארגון הנהגת הורים ארצית, בבקשה.
רפאל צוברי: בוקר טוב לכולם.
רפאל צוברי: אני הגעתי מהעיר צפת, שם הייתי עד למקרה של היעדרויות בתוך בית-ספר של שמונה מורות בעת ובעונה אחת, ביום אחד.
רפאל צוברי: וכפי שאני שומע פה, המאגר של מורות ומורים בתוך משרד החינוך, אני שומע את זה כאילו זה שר"פ, עוד שירות רפואה או קופת-חולים כללית או מכבי או עוד איזו פלטפורמה שאני חושב שהיא תיכשל, מהסיבות השמורות איתי, אני לא יכול לפרוט אותן עכשיו ואני אפרסם אותן בבוא היום.
רפאל צוברי: דבר יותר גדול מהכול – משרד החינוך, אם הייתם לוקחים את כל הסיפור הזה ומניחים לפתחם של כל מנהלי המחוז, כל מנהל מחוז יהיה לו מאגר, אני בטוח שהפתרון היה בא מהר מאוד וכל מורה היה מגיע לבית-ספר מהר מאוד, בלי קבלן.
רפאל צוברי: יש מנהל מחוז במשרד החינוך, ולמנהל המחוז יש מנהל כוח-אדם.
רפאל צוברי: מה שאתם עושים, אתם מכניסים מערכת חינוך שחורה, עסקית, ודבר לא בריא לתוך משרד החינוך.
אלכס מילר: מאירה בסוק, בבקשה.
מאירה בסוק: עורכת-דין מאירה בסוק, נעמ"ת.
מאירה בסוק: אני רוצה לדבר מהשטח.
מאירה בסוק: אני מקבלת קהל פעם בשבוע ובאים אלי בירושלים.
מאירה בסוק: אני מצטערת שהפרעתי לך, חבר הכנסת אורלב, אבל הנושא של עמותות רנה קסין ועמותות בתל-אביב - משרד החינוך כבר לא נותן למורים עובדי הוראה לעבוד, אלא העמותות.
מאירה בסוק: משרד החינוך נותן כסף לעמותה, שהיא למעשה חברת כוח-אדם, והמורים מטעמם הם מקבלים שכר מהעמותה.
מאירה בסוק: אני רוצה להגיד לכם שנשים – באות אלי נשים, לכן אני יודעת, אני בטוחה שגם גברים – מדובר רק בעובדים שעתיים, זאת לא משרה קבועה, בחיים אין להן ותק, הן מפסידות כספים.
מאירה בסוק: כשהן יוצאות לחופשת לידה, בחודשים ספטמבר ואפריל הן מקבלות משכורות יותר נמוכות כי לא מלמדים.
מאירה בסוק: אני רוצה להגיד שכשראיתי את זה, ובאתי רק מנקודת המבט של העובדים, אמרתי לעצמי – פה מתחילה הבעיה.
מאירה בסוק: יכול להיות שבשנה הראשונה הם כאילו יהיו עובדי משרד החינוך, המורים המחליפים, אבל לאט- לאט הם לא יהיו עובדי משרד החינוך, הם בטוח לא יקבלו כסף, הם יקבלו פחות כסף.
מאירה בסוק: דרך אגב, מורות היום בעמותות מקבלות פחות כסף ממורים של משרד החינוך, מקבלים רק עשרה חודשים בשנה, את החופש לא מקבלים, וזה לאט-לאט הולך וזולג, הולך ויורד.
מאירה בסוק: אני רוצה להגיד לכם שכשחשבתי על המורים המחליפים, ישר חשבתי על אחיות בריאות הציבור עם הנושא של החברה שמנפיקים.
מאירה בסוק: אם אנחנו זוכרים הסיפור, שאני בטוחה שחברי הכנסת מכירים, ההנפקות האלה מתחילות בקטן ואחר כך זה מתרחב.
מאירה בסוק: ולמה אין אחיות בבריאות הציבור?
מאירה בסוק: כי הן לא רוצות לעבוד בשכר הזה.
אלכס מילר: תרשמו כמה שאלות שאני רוצה לשאול, אחר כך תתייחסו.
אלכס מילר: ראיתי לפי המכרז שאתם פרסמתם, שאתם לא רק מדברים על מורים לשם כיבוי שריפה בבית-ספר כזה או אחר, גם יכולים להיות מורים שנכנסים לתקופה די ארוכה.
אלכס מילר: מבחינתי, מורים שנכנסים לתקופה די ארוכה – שהם נכנסים דרך מנגנון שהוא חיצוני – זה כבר העסקת עובד שצריך לדעתי להיות דרך מנגנון רגיל של משרד החינוך.
אלכס מילר: למה קבלן ימליץ על מורה שצריכה להיכנס לעבודה למשך כמה חודשים?
אלכס מילר: אני יכול להבין – ורבותי, אני מציע לכם שתבינו – הבעיה כן קיימת.
אלכס מילר: הבעיה קיימת אולי במקומות שבהם מהיום למחר חייב להיות מורה וצריך את המאגר הזה.
אלכס מילר: אני לא בטוח, לא השתכנעתי עד כמה צריך הדבר הזה להיות מנוהל על-ידי גורם חיצוני, יכול להיות שזו מערכת בסך הכול שצריכה להיות בהמלצת כוח-אדם של מחוז עם מנהל בית-הספר למאגר של אתר אינטרנט שאתם בונים.
אלכס מילר: אין עם זה בעיה.
אלכס מילר: מדובר על מנגנון – כשלדעתי לשם אתם מכוונים – כי בסופו של דבר יש היום הרבה מורים שהם לא עובדי משרד החינוך.
אלכס מילר: רק לפני כמה ימים קיבלתי כמה פניות של מורה שבמשך כשנתיים-שלוש רק ממלאת-מקום – ממקום למקום, ממקום למקום.
אלכס מילר: אם אתם מחפשים איך לסגור את הפרצה הזאת שקיימת, שאתם לא יכולים היום דרך הגיוס של אותו אדם לתוך המנגנון, אתם לא רוצים שהוא יהיה עובד משרד החינוך, אתם רוצים שהוא יעבור דרך מערכת חיצונית, שיישאר להיות ממלא-מקום, בואו תגדירו לי גם מבחינת ההגדרות שלכם.
אלכס מילר: אני רוצה לראות שאדם שעובד כממלא-מקום, לא שהוא נמצא כמורה בבית-ספר ואז שולפים אותו משום שיש לו שעתיים פנאי לבית-ספר אחר, לא עם זה יש לי בעיה, ואז כן חשוב שתהיה הכרזה של משרד החינוך שבגלל שהוא לא נמצא בבית-ספר שלו ובגלל שהוא נוסע למקום אחר, יש לו תוספת שכר – הוא צריך לנסוע, הוא צריך לחזור, הוא גם צריך לעמוד מול כיתה שהוא לא מכיר.
אלכס מילר: בי"ת, מורים שמעסיקים אותם תקופה מסוימת דרך המנגנון הזה, תזכירו מתי הם נכנסים לתוך המנגנון של המורים שלכם.
אלכס מילר: וכן, לא ראיתי – יכול להיות שפספסתי, יש פה יותר מדי מסמכים – מבחינת ההכשרה, האם יש היום ויהיו מורים היום שאתם תיקחו אותם כממלאי-מקום – ואני לא ראיתי שזה מודגש כאן – שאין להם תעודת הוראה.
אלכס מילר: זה דבר שחייב להיות מודגש.
מאירה בסוק: סטודנטים.
אלכס מילר: דבר ראשון מבחינת
אלכס מילר: כם, הכול שאלה מה אתם מכניסים.
אלכס מילר: אז תגדירו באיזה מקצועות חייב להיות.
אלכס מילר: אם מדובר להעביר שעה וחצי עם אותם התלמידים, אין לי שום בעיה שלא מלמדים.
אלכס מילר: אם בן-אדם נכנס ללמד, לא יעלה על הדעת שייכנס אדם ללמד מקצוע מסוים ללא תעודת הוראה.
אלכס מילר: לא יעלה על הדעת שזה יהפוך להיות מנגנון של העסקת מורים לתקופות ארוכות, שלא רוצים שהם ייכנסו לתוך המערכת.
אלכס מילר: אם אתם לוקחים – ואין לי שום בעיה עם זה, יכול להיות שחברי הכנסת לא הסתכלו על הכותרת- לי אין לי בעיה שהמערכת שלכם תתייעל בכך שיהיה לכם מנגנון שיעזור למנהלים, אבל ברגע שיושב מולי בן-אדם שאני צריך למצוא חן בעיניו – כי הוא המעסיק, הוא שולח אותי – אני יושב בבית ללא עבודה, אני לא מורה בבית-ספר.
אלכס מילר: אלה שהם מורים בבית-ספר ויש להם את השעות שלהם – 10, 12, 16, 18 שעות שבועיות – אין עם זה בעיה, הם בתקן של משרד החינוך, יש להם שעות.
אלכס מילר: אלה שיושבים בבית, לא מועסקים, צריכים עכשיו למצוא חן בעיני אותו קבלן שייתן להם שעות הוראה במקומות כאלה ואחרים, וזה בעצם מייצר מנגנון של אותו מורה לא מול משרד החינוך אלא מול קבלן, והוא מחליט.
אלכס מילר: כאן בעצם אנחנו בסופו של דבר ניתן לבן-אדם שאין לו שום קשר למערכת החינוך, להיות הבוס, המחליט, השולח של אותם המורים.
אלכס מילר: ברגע שתגידו לי שהמנגנון הזה הוא לא חלק, אין לנו שום בעיה.
אלכס מילר: ברגע שזה יהיה חלק, אתם צריכים לפתור את זה.
שרה ישראלי: שמי שרה ישראלי, אני מנהלת בתל-אביב ונציגת הסתדרות המורים.
שרה ישראלי: אני רוצה להביא את נקודת המבט של המנהל.
שרה ישראלי: קחו בחשבון שיש הבדל עצום בין בתי-הספר העל-יסודיים ליסודיים.
שרה ישראלי: בעל-יסודי אתה יכול לשלוח את הילד לשיעור חופשי, ביסודי אתה מחויב לילד עד הדקה האחרונה של הצלצול.
שרה ישראלי: דבר שני, כמנהלת בית-ספר אני רוצה לציין שתי נקודות.
שרה ישראלי: ההפרטה זה לא דבר חדש.
שרה ישראלי: יש לי את חברת אשד, היא אומרת לי מה לעשות עם שעון הנוכחות; בקרת התקן, Go-Net, מרמנת, טלדור – אני בקשר כל הזמן עם חברות פרטיות, אז עוד חברה פרטית שאני צריכה להיות איתה בקשר?
שרה ישראלי: אני כבר מאבדת את הקשר עם המעסיק שלי.
אילן גילאון: צריך לעשות מכרז למישהו שיתאם בין כל החברות האלה.
שרה ישראלי: גם את זה אפשר לעשות.
שרה ישראלי: דבר שני שמדאיג אותי זה מה המעמד של אותו מורה שהגיע לבית-ספר בקשר שלי איתו.
שרה ישראלי: אני מפטרת, אני לא מפטרת, אני יכולה לעשות כך, אני יכולה לעשות אחרת.
שרה ישראלי: תחשבו על כל נקודות המבט האלה.
אלכס מילר: רבותי, אתם גם צריכים להיות פיירים.
אלכס מילר: אני מציע שכל מי ששואל כאן שאלות – ארגון המורים, הסתדרות המורים, השלטון המקומי – אני מציע שאתם גם תכינו שיעורי-בית שלכם ותקראו את המכרז, יכול להיות שיהיו לכם פחות שאלות.
שרה ישראלי: אני רוצה להציע שזה יהיה במסגרת המחוז, חברו את זה לפיילוט של הניהול העצמי, עם התקציב.
אבי קמינסקי: אבי קמינסקי, שלושה דברים אני מבקש לומר.
אבי קמינסקי: אחד, לגבי החינוך העל-יסודי, חשוב לומר שמשרד החינוך אינו מממן, ולו שעת מילוי מקום אחת.
זבולון אורלב: רק על הרשמי.
זבולון אורלב: המכרז הוא רק על הרשמיים.
אבי קמינסקי: אוקיי.
אבי קמינסקי: שנית, הבעיה המרכזית היא בגני ילדים, שם לפעמים יש סיטואציות שבהן סוגרים גן ילדים כיוון שמותר לפתוח גן ילדים רק עם שני מבוגרים, ואם יש מבוגר אחד הגן לא נפתח.
אבי קמינסקי: כאן יש קושי רב בעניין הזה.
אבי קמינסקי: אני מתחבר לכבוד חבר הכנסת יושב-ראש הוועדה, לסיכום או לחלק מהסיכום שלך לגבי הנושא של קבלן.
אבי קמינסקי: אני חושב שקבלן לא ראוי בתוך מערכת החינוך בכלל.
אלכס מילר: אל תכניס לי מלים לפה, אני לא אמרתי את זה.
תמי יהושע: תמי יהושע, סגנית מנהלת אגף כוח-אדם בהוראה.
תמי יהושע: מה שחשוב להבהיר, שהמאגרים הם של המשרד.
תמי יהושע: אנחנו מעמידים לרשות הקבלן את המאגרים שיש לנו, כלומר כל המתמחים להוראה נמצאים במאגר הזה, כל המורים הגמלאים נמצאים במאגר.
תמי יהושע: מדובר במאגר שיהיו בו מורים שעברו את כל הבדיקות הנדרשות, גם מבחינת עבירות מין ורישום פלילי.
תמי יהושע: כל מי שמופיע במאגר הוא כשיר לעבוד במערכת החינוך.
תמי יהושע: המטרה של המכרז היא בעצם לתת שירות למנהל בית-הספר.
תמי יהושע: הקבלן, תפקידו לתת שירות, לספק עובדים באופן מיידי.
תמי יהושע: הוא לא קובע מי יהיה בבית-הספר, הוא לא המעסיק שלהם.
אלכס מילר: לגבי המיידי הבנו.
אלכס מילר: אני שאלתי מה קורה עם הקבוע, אדם שנכנס להיות ממלא-מקום לשלושה, ארבעה, חמישה, שבעה, שמונה חודשים.
תמי יהושע: קודם כול, התנאים שלו לא משתנים.
תמי יהושע: ביסודי, אם הוא צובר 300 שעות, מבחינתנו הוא זכאי לשנת ותק.
אלכס מילר: אני שואל אותך שאלה.
אלכס מילר: מי אחראי?
אלכס מילר: עכשיו אני יושב בבית, אני רוצה לעבוד בבית-ספר.
אלכס מילר: אומרים לי: אתה לא יכול לעבוד במשרד החינוך, לך לקבלן.
אלכס מילר: הוא ירשום אותך, אם יהיה מקום לכמה חודשים, נשלח לך.
אלכס מילר: מגיעים כמה אנשים, מתחילים לריב, לבקש מהקבלן שהוא ישלח אותם.
אלכס מילר: נושא של יום אחד לא מעניין.
אלכס מילר: נושא של יום אחד, אתם סוגרים את זה בצורה כזאת או אחרת.
אלכס מילר: אני שואל אותך האם הקבלן יהיה הרגולטור של מורים שיהיו כמה חודשים במערכת.
תמי יהושע: התשובה היא לא, כי ברגע שיש לנו תקן פנוי – אם מורה יצאה לחופשת לידה, התקן שלה מתפנה, הוא בא במקום התקן של המורה.
אלכס מילר: מי שולח, מי מחליט?
אלכס מילר: הקבלן?
קריאה: הוא לא דרך המאגר.
אלכס מילר: רבותי, זה דבר שאיננו מקובל, חד-משמעית.
אלכס מילר: הקבלנים לא יתעסקו בניהול של הכיתות ושל בית-הספר על-ידי מורים שהם יושבים בבית בחוסר עבודה.
אלכס מילר: אין לי בעיה שאתם תדברו ותפתרו את המשברים שקיימים, משברים מיידיים, אבל הוא לא ישלח לי מורה לכמה חודשים לבית-ספר.
אלכס מילר: תעשו את זה דרך כוח-אדם.
תמי יהושע: לא, ממש לא.
תמי יהושע: לגבי שבתונים, חל"ת וחופשות לידה אנחנו ערוכים, המשרד מביא את העובדים וקולט אותם בתקן, כלומר לא באמצעות הקבלן.
תמי יהושע: זה לא קשור למאגר.
אילן גילאון: למה אתם לא קונים תוכנה.
אילן גילאון: .. היו"ר אלכס מילר: אבל כתוב לי פה בחוזר.
תמי יהושע: יש אפשרות שאם יש ממלא-מקום - - -
אלכס מילר: כתוב פה בחוזר שאם יש צורך ורצון להשאיר מורה, בית-הספר יפנה במכתב לקבלן – לא למשרד החינוך אלא לקבלן – ויבקש אישור.
אלכס מילר: כתוב אצלכם.
אלכס מילר: רבותי, תוציאו את זה החוצה.
אלכס מילר: אנחנו לא מוכנים שהקבלנים יתנו אישור למורים לעבוד במשרד החינוך.
אלכס מילר: אתם רוצים לסגור פינות שהן פינות שעליהן אתם מדברים, אנחנו מכירים את העניין הזה בשטח.
אלכס מילר: אתם חייבים למצוא מנגנון של עידוד כתמורה שעובדת.
אלכס מילר: אם אתם יכולים לבוא ולהגיד, כמו בבתי-חולים – מורה שיושב בכוננות בבית, הוא בשבוע עובד שלושה-ארבעה ימים, כך וכך שעות, כל השאר הוא נמצא בכוננות – אין לי בעיה.
אלכס מילר: תנו על הכוננות הזאת תוספת שכר.
מאירה בסוק: היו"ר אלכס מילר: הוא צריך לשבת עם יד על הדופק כאשר הוא בתוך המאגר שלכם?
מאירה בסוק: מה יקרה עם בן-אדם שמסרב להגיע, והוא במאגר?
תמי יהושע: לכן יש לנו רשימה.
אלכס מילר: האם יש סנקציות?
אלכס מילר: הוא אומר כן, את אומרת לא.
אלכס מילר: מה הסנקציות על מורה שנמצא ברשימה והוא לא מוכן להגיע לבית-ספר?
מנחם כהן: לא מופיעות פה סנקציות, זה הכול בהסכמה.
מנחם כהן: לא מכריחים אותו ללכת.
זבולון אורלב: וזה לא מונע מהקבלן להגיד לו: אני מתקשר אליך עכשיו ב-7:00 בבוקר, אתה לא הולך, עברת לסוף התור, בעוד שנתיים אני אפנה אליך שוב?
מאירה בסוק: זה מה שיהיה.
אילן גילאון: אדוני היושב-ראש, אני יכול לשאול שאלה?
אלכס מילר: אין זמן, אני צריך להתחיל ישיבה נוספת.
אילן גילאון: למה אתם לא קונים תוכנת שנקראת אופיס, מה הבעיה?
אילן גילאון: אני מתפלא עליכם.
אילן גילאון: היו"ר אלכס מילר: חבר הכנסת גילאון, אתה מפריע לי.
אילן גילאון: אילן גילאון: יועץ מחשבים, אתה לא יודע?
אלכס מילר: רבותי, אני רוצה קודם כול לפנות אליכם עם כמה בקשות.