GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלכס מילר: אם תגיעו להחלטה שהנושא הזה יעיל מקצועית, אנא תקימו ועדה, ישיבה, תעשו ישיבה עם השלטון המקומי, עם הארגונים המייצגים, ותיקחו כפיילוט שתיים-שלוש ערים, עם המנגנון שיש לכם לפתיחת אזורי רישום, ולמצוא דרך לחייב ראשי ערים שיש להם ריכוז מסוים של ילדי עולים בבתי-ספר, לפתוח אזורי רישום ולמצוא דרך לתת מענה לכל ההיבטים הכלכליים שמסביב, שכמו שאני מבין, גם אין בזה יותר מדי בעיות.
אלכס מילר: זה עניין אחד.
אלכס מילר: אני מבקש, מט"ח, תעבירו את התוכנית שלכם למשרד החינוך, תבחנו את זה, ותחזרו אליהם בתשובה, האם יש דבר שניתן לבצע אותו, יכולים לעשות את זה ומה בעצם דרוש לשם כך.
אלכס מילר: בנושא של איתור מחוננים.
אלכס מילר: עוד פעם, תוכנית כלל ארצית.
אלכס מילר: תוכנית כלל ארצית ושלא מסתמכת יותר מדי על הרצון הטוב של מורים לעשות אבחנות וכל דבר שבעצם כרוך בכך, לא חסר להם עבודה גם ככה.
אלכס מילר: אלא שתהיה תוכנית מסודרת שמועברת לבתי-ספר שפעם בתקופה ככה וככה יש איזה שהוא מבחן לכלל הילדים והתוצאות מועברות למשרד החינוך ואתם בודקים.
אלכס מילר: לדעתי, זה לא בעיה לעשות את זה, זה דווקא יקל על המורים וזה דווקא ייתן להם להתעסק במה שהם צריכים להתעסק וזה להכין את אותם הילדים לטובת המבחנים מהסוג הזה.
אלכס מילר: וזה להפך, רק ידחוף אותם ושלא יתחילו לחפש זמן ושעה איך לבחון ואיך להעביר ולמלא טפסים, זה לא העבודה שלהם.
אלכס מילר: את זה אפשר לעשות בצורה מסודרת, עם מנגנון אדמיניסטרטיבי של בית-הספר, לוקחים כיתה, כיתה, כיתה, עושים מבחן, לוקחים את הטפסים, מעבירים, בודקים, תודה רבה, ממשיכים הלאה.
אלכס מילר: זה מבחינתי, אנחנו נעקוב אחרי ההתפתחות בכל הנושא הזה.
אלכס מילר: מאוד חשוב לי עניין הישיבה על הנושא של הפיזור, תהיה כמה שיותר קרובה ותביאו לנו מסקנות של העניין הזה, כי אנחנו מדברים על זה הרבה מאוד זמן.
אלכס מילר: יש הצעת חוק שלי שאנחנו מכינים לקריאה שנייה ושלישית, כאן בוועדה, על איסור אפליה על-פי ארץ המוצא ומערכת החינוך, אנחנו צריכים לדעת איפה אנחנו עומדים.
אלכס מילר: ואם יש נתון מראשי הרשויות שיש פעילות יזומה כדי לבוא ובצורה, ברגולציה להכניס ילדים לכיתות כאלה כי לא רוצים שהם יהיו בכיתות אחרות, גם את זה אני רוצה שתחשפו בפנינו, כי זה לא יעלה על הדעת של כולם.
אלכס מילר: אני יכול להבין הרבה מאוד דברים, רישום, כל דבר ודבר, אבל אם יש פה איזה שהוא רגולציה פנימית, זה דבר שהוא בלתי חוקי מבחינתי ועל זה אנחנו מצביעים.
אלכס מילר: אנחנו לקראת קריאה שנייה ושלישית.
אלכס מילר: אני הבנתי שעדיין יש חילוקי דעות בין משרד המשפטים ומשרד החינוך.
אלכס מילר: אני כפוף להחלטת ממשלה לתיאומים בין שני המשרדים.
אלכס מילר: אני אאפשר דיונים פנימיים בין שני המשרדים לתקופה של שבועיים, ולכן נקיים הצבעה על החוק הזה בעוד שבועיים מהיום.
אלכס מילר: גברתי מנהלת הוועדה, בבקשה לקבוע תאריך ושעה לקיום ישיבה והצבעה.
אלכס מילר: אם יש התייחסויות כלליות של אורחינו כאן, אנא מכם להתייחס.
אלכס מילר: אנחנו נקריא את החוק אחרי שנשמע את כל ההתייחסויות.
אלכס מילר: בעוד שבועיים, במידה ויהיו תוספות אנחנו נוסיף אותן, ובמידה ולא יהיו תוספות אנחנו פשוט נצביע על החוק כמו שהוא.
אלכס מילר: האם יש מישהו שרוצה להתייחס?
אלכס מילר: גברתי, בואי נקריא את החוק.
מירב ישראלי: זה כבר נוסח לקראת הקריאה הראשונה: 1.
מירב ישראלי: בחוק זכויות התלמיד, התשס"א -2000, בסעיף 5(א), אחרי "מטעמים עדתיים" יבוא "מטעמים של ארץ מוצא".
מירב ישראלי: אני אקרא גם את הסעיף המקורי: "רשות חינוך מקומית, מוסד חינוך או אדם הפועל מטעמם, לא יפלו תלמיד מטעמים: עדתיים, מטעמים של רקע חברתי-כלכלי או מטעמים של השקפה פוליטית, בין של ילד ובין של הוריו, בכל אחד מאלה: רישום, קביעת תוכניות לימודים, קיום כיתות נפרדות וזכויות וחובות תלמידים, לרבות כללי המשמעת והפעלתם".
מירב ישראלי: לרשימת עילות אפליה אנחנו מוסיפים גם את "מטעמים של ארץ מוצא".
מירב ישראלי: זה התיקון.
אלכס מילר: האם יש התייחסויות?
אלכס מילר: אני רואה שאין.
אלכס מילר: אנחנו נחזור לכאן בעוד שבועיים, ונראה איך אנחנו מתקדמים האלה.
אלכס מילר: אנה לסיים את כל הסוגיות.
אלכס מילר: ישנו מחקר שנערך על ידי מחלקת המחקר של הכנסת בנושא הבגרויות.
אלכס מילר: עברתי בקצרה על המחקר, והספקתי קצת לקרוא.
אלכס מילר: יובל, האם עשית השוואה גם מחוץ לישראל?
יובל וורגן: יש נתונים, אבל הם לא מספיק עדכניים.
אלכס מילר: לפי מה שאני ראיתי, אנחנו עומדים במספר די גדול של מקצועות מבחינת חופש הבחירה של התלמידים.
אלכס מילר: בסופו של דבר, צריך לראות עד כמה זה בא על חשבון אותם המקצועות, שהמדינה קבעה שהיא צריכה לסבסד, להשקיע ולחזק אותם, לטובת המטרות שהן מטרות תרבותיות, כלכליות, אומנותיות.
אלכס מילר: בסופו של דבר צריכה להיות מטרה סופית, לאיפה אנחנו רוצים להגיע.
אלכס מילר: אנחנו מחפשים, שאותם תלמידים שמסיימים את מערכת החינוך עם תעודת בגרות מסודרת ילכו למערכת ההשכלה הגבוהה.
אלכס מילר: כמובן שרוב מקצועות הבחירה קובעים את העתיד של התלמידים, לאיזה כיוון הם יפנו אחרי שיסיימו את השירות הצבאי שלהם.
אלכס מילר: יובל, אולי תציג בקצרה את הנושא של המחקר.
אלכס מילר: נשמע אחר כך את נציגי משרד החינוך, המנכ"ל וחברי הכנסת.
אלכס מילר: נמצא איתנו גם יו"ר ועדת כלכלה.
אלכס מילר: זה חשוב מאוד גם להתחבר לחינוך, לאחר כל ההתפתחויות שיש לנו בעולם הכלכלי של מדינת ישראל.
שמשון שושני: אנחנו הוספנו פרסית.
כרמל שאמה-הכהן: מה שהוספתם, שהוא מאוד חשוב, זה סינית.
שמשון שושני: הוספנו סינית והוספנו פרסית.
קריאה: גם איטלקית.
שמשון שושני: גם איטלקית.
יובל וורגן: תודה, אדוני היו"ר.
יובל וורגן: הנושא של מספר מקצועות הבגרות לבחירה, הוא לא נושא חדש.
יובל וורגן: מצאנו התייחסויות רחבות לרצון לצמצם את מספר המקצועות כבר בשנות ה-60, אבל אנחנו נתמקד בכהונה של הכנסת הנוכחית.
יהודית גידלי: אז אולי היה רבע ממה שהיה היום.
יובל וורגן: לא, בשנות ה-50 היתה הרחבה.
יובל וורגן: אנחנו מתמקדים בתקופת הכהונה של הכנסת הנוכחית.
יובל וורגן: אולי המנכ"ל יודע להזכיר דברים גם מקדנציות קודמות.
שמשון שושני: היחיד שיודע.
יובל וורגן: באוגוסט 2009 נערכה בוועדה ישיבה, שבה הציג שר החינוך הנוכחי את עיקרי המדיניות שלו, את היעדים העיקריים שנקבעו במשרד לתקופת הכהונה שלו.
יובל וורגן: אחד מהיעדים המרכזיים היה שיפור ההישגים, כאשר בתוך היעד הכללי של שיפור ההישגים נקבעו כמה יעדי משנה.
יובל וורגן: אחד מהם הוגדר במפורש כהתמקדות במקצועות הליבה תוך צמצום מספר מקצועות הבחירה.
יובל וורגן: הנתון שהוצג בפני הוועדה באותה הישיבה היה, שקיימים 87 מקצועות בחירה.
יובל וורגן: יש כמה אפשרויות להציג את הנתונים האלה, לפי כמה חלוקות, אבל סדר הגודל הוא של 90-100 מקצועות בחירה במסלול העיוני ובמסלול הטכנולוגי ביחד.
יובל וורגן: היעד שהוגדר היה צמצום של 25% במספר מקצועות הבחירה.
יובל וורגן: אני רוצה להגיד שתי מילים בנוגע לרציונאל מאחורי הנושא של צמצום או לא צמצום.
יובל וורגן: הטיעון העיקרי בעד צמצום הוא, שפיזור על פני מספר רב של מקצועות מפריע למערכת, על כל מרכיביה, להתמקד במקצועות שהוגדרו כמקצועות ליבה חשובים ומרכזיים.
יובל וורגן: בעקיפין, זה יכול גם לגרום לבזבוז משאבים, הכנות לוגיסטיות לעריכת מספר רב של מבחנים.
אלכס מילר: גם פיתוח של מקצועות ליבה.
אלכס מילר: לא רק להתמקד במה שחייבים, אלא גם לפתח אותם.
יובל וורגן: לפתח ולחזק אותם.
יובל וורגן: מנגד, הטענה העיקרית היא שמקצועות הבחירה הם המקצועות המאפשרים לתלמידים להוסיף על המקצועות האחידים והמחייבים עוד תחומים שמעניינים אותם, שמאפשרים להם להרחיב ולהתעמק בהם, ובסופו של דבר לקבל עליהם תגמול של ציון על מספר יחידות לימוד בתעודת הבגרות.
יובל וורגן: בחלק מהמקרים נטען שהמקצועות הנוספים הם אלה המאפשרים לבתי הספר למשוך תלמידים, להחזיק תלמידים בשנות הלימודים של התיכון, ולא מקצועות החובה הרגילים והאחידים.
יובל וורגן: בעזרת התשובה לפנייתנו, שקיבלנו ממשרד החינוך, ניסינו לעקוב אחר מה שקרה בשנתיים האחרונות לצורך מימוש היעד שהשר הציג.
יובל וורגן: הבנו, שהשר מינה צוות, הצוות הגיש המלצות כבר בתחילת שנת 2010, ההמלצות כללו רשימה של 27 מקצועות לדיון, נערך דיון בהשתתפות השר, המנכ"ל וגורמי מקצוע, ובסופו של דבר הוחלט למקד יותר את המקצועות בחינוך הטכנולוגי ולא במקצועות העיוניים.
יובל וורגן: בהתאם לכך, התקבלה החלטה – ונכון לעכשיו זו ההחלטה היחידה שהתקבלה, למיטב ידיעתנו – על ביטול שלושה מקצועות בחינוך הטכנולוגי, ועוד איחוד של 10 מקצועות נוספים ל-5.
יובל וורגן: אפשר לומר, שזה ביטול של כ-8 מקצועות.
אלכס מילר: והוסיפו עוד 3 מקצועות.
יובל וורגן: נכון, במקביל הוסיפו 3 מקצועות של שפות זרות.
יובל וורגן: כתבנו שם, שיש מקצוע אחד שנוסף למערכת בעקבות הסכם קואליציוני, שזה חינוך פיננסי, אבל לא ידוע לנו אם מתוכננת להיות גם בחינת בגרות.
אנסטסיה מיכאלי: למה ביטלו את החינוך הטכנולוגי?
יובל וורגן: לא ביטלו את החינוך הטכנולוגי.
יהודית גידלי: היתה חסרה בדבריו המילה "בחירה".
יהודית גידלי: בחינוך הטכנולוגי בוטלו 3 מקצועות בחירה.
יובל וורגן: כל מה שאני אומר מתייחס למקצועות בחירה.
אלכס מילר: יש כמה מקצועות המחולקים לכל מיני מקצועות: אווירודינמיקה, רכב, מכונאות, מנוע.
יובל וורגן: אין צמצום של החינוך הטכנולוגי.
יובל וורגן: צמצום של בחירות הבחירה עליו הוחלט בשלב זה הוא מתוך מקצועות בחירה בחינוך הטכנולוגי, אבל מראש רשימת מקצועות הבחירה בחינוך הטכנולוגי היא יותר גדולה מאשר זאת בחינוך העיוני.
יובל וורגן: גם אחרי הצמצום יש שם יותר אפשרויות בחירה.
אלכס מילר: חה"כ אלכס מילר, יו"ר ועדת החינוך, התרבות והספורט, הגיש הצעת חוק לקידום חינוך לכלכלה אישית וחינוך פיננסי.
אלכס מילר: אני לא זוכר שהיה הסכם קואליציוני, אבל אם זה נכנס, אני מברך את משרד החינוך על כך שקדמתם את היוזמה המבורכת הזו.
אלכס מילר: הגיע הזמן שבשנות ה-2000 יתחילו ללמוד מה זה מינוס ומה זה אוברדרפט, ולא ייכנסו למינוס ואחר כך ילמדו מה זה.
אלכס מילר: אני אשמח, לקבל אישור על כך שהכנסתם את המקצוע, או שאתם בדיונים על כך.
אלכס מילר: זה חשוב, כי אנחנו במשך שנתיים מקדמים את הנושא הזה בכל הכוח, ושמענו תגובות פרווה ממשרד החינוך: אין מספיק שעות, זה לא צריך להיות חלק מבגרויות אלא במסגרת סדנה בתיכונים וכו'.
אלכס מילר: אני אשמח, אם תוכל להתייחס לכך, אדוני המנכ"ל.
יובל וורגן: יש פיילוט כבר השנה.
שמשון שושני: אדוני היו"ר, הצעת החוק באה בעיתה, מפני שגם ה-OECD, החל משנת 2012, יכלול בבחינה הנערכת לגילאי 15 – בפעם הראשונה כניסוי ואחר כך כחלק מהבחינה – את הנושאים של החינוך הפיננסי.
שמשון שושני: הכל מתנקז לעניין אחד.
שמשון שושני: זה בא בעיתו.
שמשון שושני: אני לא יודע אם יש הצעת חוק או אין הצעת חוק, אם היא עברה או לא עברה.
אלכס מילר: כמו שאתה מכיר אותי, כבוד המנכ"ל, אני לא מחפש ששמי ייכנס לספר החוקים.
שמשון שושני: למה לא?
אלכס מילר: אני מחפש את התוצאה בסופו של דבר.
אלכס מילר: אם משרד החינוך מודיע, שהנושא הזה הולך להיות חלק ממנגנון החינוך של ילדי ישראל, אין לי שום בעיה.
אלכס מילר: זו המטרה.
אלכס מילר: יושב כאן יו"ר ועדת כלכלה.
אלכס מילר: אני חושב שזה חשוב שילדים בגיל צעיר יקבלו חינוך מינימאלי לכלכלה אישית.
אלכס מילר: בגיל 18 הילדים נכנסים למנגנון של צבא, מקבלים סכום לא גדול, ובסופו של דבר חלק גדול של אותם התלמידים יוצאים אחרי שנתיים-שלוש לעולם האזרחי עם מינוס.
אלכס מילר: הם לא יודעים להתנהל, זה מצטבר ומצטבר.
אלכס מילר: בנוסף, אותם ילדים שיקבלו חינוך כזה בבית הספר יוכלו גם להעביר את זה בבית להורים שלהם.
אלכס מילר: זה חלק מהמנגנון.
אלכס מילר: אני יודע, שבארצות הברית לימודי חינוך פיננסי נמצאים כחלק מלימודי האזרחות.
אלכס מילר: אם זה חלק מהדבר שאתם הולכים לקדם, אני מברך על כך.
אלכס מילר: אני בטוח שגם חה"כ שאמה יברך על היוזמה הזאת.
יובל וורגן: אני לא אקריא את כל הנתונים שיש במסמך, אבל אני רוצה להעלות משהו כדי להבהיר את הבעייתיות שיכולה להיות.
יובל וורגן: מנתונים שקיבלנו מאגף הבחינות במשרד החינוך מצאנו, שבשנת תשס"ט נבחנו תלמידים ב-68 מקצועות בחירה ברמה של 3 יחידות.
עינת וילף: האם כאשר אתה אומר "בחינת בגרות" זה כולל גם בחינת בגרות שבית הספר עושה?
יובל וורגן: כן.
עינת וילף: כלומר, גם בחינה חיצונית וגם בחינה פנימית.
יובל וורגן: מתוך 68 המקצועות האלה שנבחנו בהם ברמה של 3 יחידות, ב-37 מהמקצועות נבחנו בכל הארץ פחות מ-100 תלמידים.
יובל וורגן: בצדק העיר לי מנהל אגף הבחינות, שלא בכל המקצועות האלה באמת יש שאלונים חיצוניים, ולכן העומס על המערכת הוא לא כל כך כבד בהיבט הזה.
יובל וורגן: בכל זאת, רואים שביותר ממחצית המקצועות באותה רמת לימוד נבחן מספר קטן של תלמידים בכל הארץ.
עינת וילף: אבל זה כשלעצמו לא היה קריטריון לביטול.
עינת וילף: כלומר, ציינת כאן 5 קריטריונים, אבל מספר הנבחנים הוא לא קריטריון.
יובל וורגן: לא.
יובל וורגן: לפחות לא לפי התשובה שקיבלנו מהמשרד, שעל בסיסה הוגשו המלצות לשר.
יובל וורגן: אנחנו יודעים מדיונים קודמים בוועדת חינוך, שלמרות הקריטריונים והנתונים שמצביעים על צורך לצמצם ועל פיזור גדול, יש גם קשיים גדולים סביב העניין הזה: מה קורה עם מורים שמלמדים את אותו מקצוע וכו'.
יובל וורגן: גם הוועדה עצמה העבירה ביקורת על הכוונה לצמצם את אחד המקצועות: מדעי המידע – מערכות מידענות ממוחשבות, כי היא טענה כנגד המשרד שהוא לא התייעץ עם כל גורמי המקצוע הרלוונטיים לפני שהוא קיבל את ההחלטה לצמצם.
יובל וורגן: מדובר בתהליך לא פשוט.
אלכס מילר: לדעתי, אנחנו נמצאים במצב של אובר מקצועות בגרות שיש היום במערכת החינוך, כאשר המציאות היא מציאות שצריך להתמודד איתה.
אלכס מילר: הבשורה הטובה היא, שצומצמו 8 מקצועות.
אלכס מילר: אמנם הוספו עוד 3 מקצועות, אז אנחנו מדברים על 5 מקצועות שצומצמו.
אלכס מילר: בנוסף, כניסה של אותם מקצועות שהם לא פחות חשובים.
אלכס מילר: אני לא אתחיל לעבור מקצוע-מקצוע, אבל אני בטוח שיש כמה מקצועות ניתנים לוויתור.
עינת וילף: האם אפשר לקבל את התפיסה הבסיסית של משרד החינוך בעניין הזה: האם הוא בעד צמצום, האם הוא בעד הרחבה.
אלכס מילר: לפני שנה, משרד החינוך לקח 27 מקצועות, ערך דיון בנושא על כל היבטיו, והצליח לצמצם 8 מקצועות, כאשר במקביל הוסיף 3-4 מקצועות: סינית, פרסית ואיטלקית, וחינוך פיננסי.
אלכס מילר: ההיבטים שיובל ציין, הם היבטים שצריך לקחת בחשבון: מורים שנמצאים במערכת.
אלכס מילר: כאשר את מצמצת את מספר המקצועות לבגרות צריך לעשות משהו עם המורים: לפטר או לשלב אותם במקצועות אחרים.
אלכס מילר: בנוסף, ישנו את הנושא של התלמידים.
עינת וילף: לא בהכרח צריך ללמוד לבגרות.
עינת וילף: אני יודעת שזה מהפכני, אבל אפשר גם ללמוד לא לבגרות.
עינת וילף: אם אין בחינה, לא צריך לפטר מורים.
אלכס מילר: אם יש כיתה של 20 תלמידים, שרובם מגיעים לבית ספר על מנת ללמוד מקצוע ספציפי , ברגע שאת מורידה את המקצוע יש אפשרות שתאבדי את ה-20 תלמידים.
אלכס מילר: את זה גם צריך לקחת בחשבון.
אלכס מילר: אני לא יודע עד כמה הנושא הזה הוא עד כד כך, שהשיקול של אותם תלמידים והורים הוא כזה שאם המקצוע שלהם יצומצם הם לא ילכו לבית ספר ויכנסו למנגנון של נשירה.
אלכס מילר: צריך לבדוק את זה.
אלכס מילר: זאת טענה שנשמעה כאן על ידי הורים.
עינת וילף: אפשר לשמוע, למה הקריטריון של מספר הנבחנים לא נחשב כקריטריון.
אלכס מילר: אדוני המנכ"ל, תרשום את השאלות.
אלכס מילר: נציג מועצת תלמידים, בבקשה.
אלכס מילר: תגידו לנו מה קורה בעולם שלכם, איך אתם רואים את הדברים.
דין זהר: אנחנו בעד ריבוי מקצועות הבחירה מכמה וכמה סיבות.
דין זהר: דבר ראשון, אנחנו חושבים שמקצועות הבחירה מאפשרות לכל תלמיד למצוא את עצמו במערכת החינוך, למצוא את עצמו בבית הספר כך שיוכל למצות את עצמו, יוכל לקבל ערכים מעבר לפיזיקה, כימיה וביולוגיה – מקצועות שמשרד החינוך החליט שהם קודמים.
דין זהר: צריך לבדוק, האם זה נכון שדווקא המקצועות האלה הם מקצועות שנמצאים בעדיפות במערכת החינוך.
דין זהר: לגבי ההשפעה של אותם מקצועות בחירה על הלימודים העתידיים באקדמיה – זה לא בהכרח חייב להיות קשור.
דין זהר: תלמידים לפעמים בוחרים מקצועות, כדי שיהיה להם נוח, נחמד, נעים ושיעשירו אותם במהלך לימודי התיכון.
דין זהר: זה לא בהכרח אמור להשפיע על הלימודים האקדמיים שלהם.
אלון רייכמן: זה טוב מאוד שיש ריבוי מקצועות, אבל זה ריבוי של מקצועות אקדמיים.
אלון רייכמן: מה זה אומר?
אלון רייכמן: אתה יכול ללמוד כימיה, ביולוגיה, תיאטרון וספרות, כאשר המטרה היא להמשיך אחר כך לאקדמיה.
אלון רייכמן: אין בזה שום דבר פסול, אבל ישנו מצב שבו תלמידים היום לא יכולים להגיע למצב בו הם מסיימים בית ספר עם מקצוע.
אלון רייכמן: אין כבר בתי ספר מקצועיים ברמה גבוהה.
אלון רייכמן: אתה לא יכול ללמוד מכונאות והנהלת חשבונות.
אלון רייכמן: אלה דברים שחסרים.
אלכס מילר: צריך לקחת את הדברים בפרופורציה.
אלכס מילר: היום במדינת ישראל לא חסרים בתי ספר שיודעים לתת מקצוע ברמה מסוימת לגיל מסוים.
אלון רייכמן: אבל ההתייחסות אליהם בחברה שלנו, היא התייחסות של זלזול.
אלון רייכמן: כאשר אני שומע על אדם שהולך לבית ספר מקצועי, אני מייד חושב שלא הצליח לו, לא הלך לו, כנראה שהוא לא שווה מספיק.
אלכס מילר: האם אתה מתייחס לזה כך, או שזו סטיגמה.
אלון רייכמן: זו התייחסות חברתית.
דין זהר: צריך לזכור, שאנחנו מדברים בשם התלמידים, בשם חברת בני הנוער.
דין זהר: זה מה שקורה היום בחברה.
אלון רייכמן: אדוני היו"ר, קודם אמרת דבר מאוד נכון.
אלון רייכמן: היום, תלמידים שמסיימים בית ספר לא יודעים אפילו איך למלא צ'ק.
יהודית גידלי: זה שייך לחינוך פיננסי.
אלון רייכמן: לא מלמדים היום את הדברים הכי בסיסיים: איך למלא דו"ח, איך למלא צ'ק.
אלון רייכמן: זה לא קשור ל-5 יחידות בגרות.
אלון רייכמן: אלה דברים שתלמיד צריך ללמוד במערכת החינוך.
אלון רייכמן: העניין של מתמטיקה יצא מכל פרופורציה.
אלון רייכמן: היום לכל מקצוע בהמשך צריך מתמטיקה.
אלון רייכמן: גם להתקבל לפסיכולוגיה באוניברסיטה צריך 5 יחידות מתמטיקה, בגלל החשיבות של זה.
אלכס מילר: זה הולך להשתנות.
אלון רייכמן: טוב מאוד.
אלון רייכמן: לא הגיוני, שמתמטיקה יהיה הדבר הכי חשוב בבית הספר.
אלכס מילר: לפי מה שאני הבנתי ושמעתי, הולך להיות פיצול של המבחן הפסיכומטרי, וזה יהיה מורכב מכמה היבטים: הבגרות, הפסיכומטרי, היבט מקצועי של הבחינה הפסיכומטרית.
אלון רייכמן: ריבוי המקצועות לא קשור לסרבול המערכת.
אלון רייכמן: כלומר, יש הרבה דברים שיכולים לסרבל את המערכת: מיקוד, שיטת הבגרויות וכו'.
אלון רייכמן: ריבוי המקצועות נותן המון אפשרויות לתלמיד, כמו שדין אמר.
אלכס מילר: נורית, בבקשה.
אלכס מילר: ברכות על ההסכם.
אלכס מילר: אני דיברתי אתמול עם השר, ואמרתי לו שאנחנו נקיים דיון על ההסכם שנחתם.
אלכס מילר: אנחנו רוצים לשמוע את הדברים, כדי שהציבור יבין על מה חתמתם ואיך זה הולך לעזור למורים בישראל.
אלכס מילר: ברכות, וניפגש בדיון הגדול.
נורית ולנסי: תודה.
נורית ולנסי: מגיעות גם למנכ"ל ברכות.
נורית ולנסי: עשינו עבודה קשה.
נורית ולנסי: אני רוצה להתחיל דווקא מההצעה שלך להכניס מקצוע חדש.
נורית ולנסי: הבחנת שחסר המקצוע הזה, ביקשת להכניס אותו, וזה נכון.
נורית ולנסי: אנחנו מברכים על זה, כי זה נכון.
נורית ולנסי: אחרי כיתה י"ב הילדים הופכים להיות אזרחים, והם צריכים לקבל גם את המקצועות האלה.
נורית ולנסי: יש מקצועות שנכון להוריד אותם מהמדף, כי הם מקצועות שנעלמו או מקצועות שאוחדו.
נורית ולנסי: שמעתי שאמרתם: לא עשו כלום, רק איחדו שני מקצועות.
נורית ולנסי: יש מקצועות שהעולם איחד אותם.
נורית ולנסי: צריך לקחת בחשבון, שאנחנו בעידן בו רוצים לתת לתלמיד את הכל, כולל את אפשרויות הבחירה, כולל קשר של תלמיד-מורה, כולל לבוא לקראת התלמיד כמה שיותר.
נורית ולנסי: אמרו כאן תלמידים בצורה הכי ברורה: אנחנו זקוקים למקצועות הבחירה שלנו.
נורית ולנסי: לכן, אני לא חושבת שצריך להחליט לקצץ במקצועות הבחירה, אלא אם כן המערכת הפדגוגית תחליט שיש מקצוע שלא מתאים בעידן של היום ללמד אותו וילמדו מקצוע אחר במקומו.
נורית ולנסי: צריך לקחת בחשבון, שמאחורי כל מקצוע נדרש היום, שלא יידרש בעוד כמה שנים, עומד מורה.
נורית ולנסי: אני יו"ר המחלקה הפרופסיונאלית, ולא פעם אנחנו נקלעים למצב בו אין בחינת בגרות במקצוע מסוים, ואם אין בחינת בגרות לא לומדים את המקצוע.
נורית ולנסי: אם אין בחינת בגרות, לא בוחרים במקצוע.
נורית ולנסי: תלמיד לא מגיע לבית הספר אם אין בחינת בגרות.
נורית ולנסי: אני מציעה, לא לנקוט במספר כמה מקצועות אנחנו צריכים לקצץ, אלא לתת למערכת הפדגוגית להחליט לבד.
נורית ולנסי: אם יש מקצוע שעבר מעולמו, אין צורך בו, אם יש דברים אחרים, צריך לעשות.
נורית ולנסי: בנוסף, צריך למצוא פתרון לאותם המורים, שעבדו כל כך קשה במשך כל השנים האלה.
אלכס מילר: מצד אחד את אומרת שצריך לצמצם, ומצד שני את אומרת: תמציאו גלגל.
נורית ולנסי: לא אמרתי: תמציאו.
אלכס מילר: מצד אחד את אומרת שצריך לצמצם, כי יש דברים שעברו מן העולם.
אלכס מילר: מצד שני, את אומרת שיש מורים מאחורי זה.
אלכס מילר: אתם כאלה שמייצגים את המורים צריכים להיות חלק מהפתרון.
אלכס מילר: בסופו של דבר, השאלה שנשאלת היא עד כמה אתם מוכנים לשתף פעולה בנושא, שהוא לא פחות חשוב מכל מה שאנחנו מתעסקים בו כאן, שהוא מיקוד של הצרכים של המדינה הבאים לידי ביטוי במה שמלמדים היום במערכת החינוך.
אלכס מילר: אם היום המורה רואה בקידום של מקצועות מסוימים מטרה ויעד, ויש דברים שעדיין לומדים אותם ואף אחד לא משתמש בהם, באים ועושים מהלך משותף.
אלכס מילר: השאלה היא, האם אתם כארגון המורים יכולים להיות חלק מהמהלך הזה.
אלכס מילר: בסופו של דבר אנחנו נישאר באותו מקום, כי אתם מצדכם אומרים: אף אחד לא יזוז, אף אחד לא יפוטר, תמצאו דרך לצאת מזה.
נורית ולנסי: אנחנו מציעים עוד כמה דברים למורים האלה.
נורית ולנסי: זה ידוע שאנחנו נלחמים על מורים בכל מצב.
נורית ולנסי: למורים כאלה אנחנו מבקשים ודורשים לעשות הסבה מקצועית.
נורית ולנסי: אנחנו עומדים לצדם של המורים האלה.
נורית ולנסי: אם נעלם מקצוע מהשטח, אין לנו מה לעשות.
נורית ולנסי: לכן, אנחנו מדריכים מורים, עוזרים להם מול משרד החינוך כדי שתהיה להם הסבה מקצועית, כדי שיתנו להם אפשרות לפרישה מוקדמת, כדי שיתנו להם פיצויים מוגדלים.
נורית ולנסי: אנחנו עובדים על זה, אבל לא כמטרה.
נורית ולנסי: המטרה היא לא לצמצם את מספר בחינות הבגרות.
נורית ולנסי: יש מספר מקצועות שנעלמו מהשטח והתאחדו עם מקצועות אחרים, אבל זה לא אומר שעכשיו צריך לבוא ולומר: צריך להוריד חצי ממקצועות הבחירה ולהשאיר חצי אחר.
חן פיליפס: אני חושבת, שזה מאוד חשוב שיש המון בחירה, ואת זה אמרו חבריי קודם.
חן פיליפס: מנגד, עומדים מקצועות החובה שיש גם לפתח אותם.
חן פיליפס: אני תלמידה שחשוב לה פיזיקה, כימיה וביולוגיה – מקצועות חובה.
חן פיליפס: צריך לעזור להם, לפתח אותם ולעודד מצוינות של תלמידים גם במקצועות החובה.
חן פיליפס: זה מאוד חשוב שיש בחירה לתלמידים, כי יש המון תלמידים שלא מסתדרים עם מקצועות החובה.
חן פיליפס: צריך לחשוב, מה עם אותם תלמידים שטוב להם עם המקצועות האלה, ולבחון איך לעודד את המצוינות במקצועות האלה.
דין זהר: אני רוצה להוסיף עוד משפט אחד.
דין זהר: יש פה שאלה מאוד קשה המופנית למערכת החינוך: מה אנחנו מצפים ממערכת החינוך, מה המטרה שלה היום.
דין זהר: האם המטרה של מערכת החינוך להיות מערכת בגרויות, בית חרושת לציונים, או להביא את התלמיד למצוינות של עצמו, להביא אותו להישגים, לחנך אותו לערך מוסף?
דין זהר: אני לומד גיאוגרפיה, ואני לא חושב שזה פחות חשוב מפיזיקה או כימיה.
דין זהר: זה נותן לי ערכים מוספים, שלא הייתי מקבל ממקצועות אחרים.
דין זהר: זו שאלה המופנית למערכת החינוך.
עינת וילף: לא הוזכר כאן הנושא של מועדי ב'.
עינת וילף: אם כבר עוסקים בצמצום כל המאמץ המערכתי, המקום הראשון לפני צמצום המקצועות השונים צריך להיות הצמצום של מועדי ב'.
עינת וילף: אני טוענת לביטולם המלא.
עינת וילף: אני חושבת, שזה דבר מיותר, מזיק ושאין לו הצדקה.
עינת וילף: אני יכולה לספר, שכאשר אני למדתי באוניברסיטה בארצות הברית, היו מועדי ב' מסוג אחד בלבד – יכולת להיבחן רק בפעם הבאה שהמקצוע נלמד, בשנה הבאה.
דין זהר: את יכולה להסביר למה זה פוגע במערכת?
עינת וילף: כי זה דבר יקר, מיותר, שגורם להרבה מאוד תלמידים לחשוב מראש על איך ניגשים למועד ב'.
עינת וילף: זה מטריף את המערכת, גם מבחינת המורים, גם מבחינת הבדיקה, גם מבחינת התאריכים.
אלון רייכמן: האם עם איך שהמערכת בנויה היום יש אפשרות שלא יהיו מועדי ב'?
עינת וילף: אני מתארת לכם איך מקום מתקדם בעולם מנהל מערכת של מועדי ב'.
עינת וילף: אני מתארת לכם איך נראית מערכת מתקדמת בעולם.
עינת וילף: שם אין מועדי ב'.
עינת וילף: אם אתה רוצה להיבחן בבחינה שלא יכולת להיבחן בה במועד הנכון, בשנה הבאה שבה יילמד המקצוע תוכל להיבחן.
עינת וילף: אני יכולה לספר לכם, שסטודנטים שאמרו שהם חולים הגיעו לבחינה, כי הם ידעו שאם לא הם יצטרכו להיבחן רק בשנה הבאה.
עינת וילף: כל התירוצים נעלמו.
עינת וילף: המערכת היום היא בטירוף מוחלט בגלל מועדי ב' האלה.
עינת וילף: בעיני, אין לכך טעם בכלל.
עינת וילף: זה הדבר הראשון שצריך לבדוק אם רוצים להתחיל לצמצם את הדברים.
עינת וילף: מעבר לזה, אני חושבת שצריך להפסיק עם ההנחה, שמקצוע שאינו נלמד לבגרות הוא מקצוע שאינו נלמד.
עינת וילף: זה אחד הדברים המסוכנים ביותר במסגרת "עגל הזהב" הזה שכולנו סוגדים לו.
עינת וילף: צריך לייצר כמה מקצועות מצומצמים בהם יש בחינת בגרות ארצית, כאשר כל השאר הם מקצועות שבית הספר מלמד, עושה בחינה ונותן ציון.
עינת וילף: אפשר להגדיר שזכאות לבגרות תחייב גם מקצוע בחירה שבית הספר ייתן לו ציון.
עינת וילף: צריך להתחיל לשבור את ההנחה, שאם אין בחינת בגרות לא לומדים.
עינת וילף: זה דבר לא נכון, לא בריא.
עינת וילף: בתי ספר בהחלט יכולים להמשיך להציע מקצועות שיהיו אטרקטיביים.
עינת וילף: תלמיד יכול לצאת עם תעודת בגרות, וגם לספר שהוא למד מקצועות מעניינים נוספים.
עינת וילף: זה ייתן לו בסיס לחיים.
עינת וילף: צריך להתחיל לנתק את הקשר הזה, שבלי בגרות אין לימודים.
עינת וילף: אני רוצה להבין, למה אחד הקריטריונים המרכזיים הוא לא מספר הנבחנים בבחינה.
עינת וילף: אם המספר הוא מאוד מצומצם, צריך להבטיח שזה רק עבור בחינות ברמה של 5 יחידות, כדי שלפחות תהיה הצדקה שאם יש מספר מצומצם של תלמידים זה לטובת ההצטיינות ולא לטובת משהו באמצע.
דין זהר: לגבי מועדי ב' - היום אין מועדי ב', חוץ ממתמטיקה ואנגלית.
עינת וילף: הכוונה לא היתה שלא יינתן לעשות בחינה שנייה, אלא שלא יהיו מועדי ב'.
עינת וילף: זה יהיה שוב בקיץ הבא ולא בחורף.
עינת וילף: אני מציעה לבטל מועדי חורף.
עינת וילף: מי שרוצה להיבחן שוב בבחינה יעשה את זה בקיץ הבא כאשר הבחינה שוב ניתנת.
אלכס מילר: אני רוצה להעביר את רשות הדיבור למנכ"ל.
אלכס מילר: אני רוצה שתציג את הנושא של החינוך הפיננסי.
אלכס מילר: עברתי על רשימת המקצועות.
אלכס מילר: היום מערכת החינוך נראית כמו מערכת ההשכלה הגבוהה.
אלכס מילר: זה אובר.
אלכס מילר: אני חושב, שצריך לתת בסיס מאוד חזק, שאיתו אפשר ללכת ולבחור כל דבר ודבר במערכת ההשכלה הגבוהה או במערכת המקצועית.
אלכס מילר: לדעתי, הבחירה היא כל כך גדולה, שכבר בגיל 16-17 כמעט בונים את התלמיד מקצועית.
אלכס מילר: נניח שהוא לומד תיירות.
אלכס מילר: אחר כך הוא הולך לצבא.
אלכס מילר: במה הוא יתעסק שם?
אלכס מילר: בתיירות של מי?
אלכס מילר: האם כאשר הוא ישתחרר הוא ילך ללמוד מלונאות?
אלכס מילר: יש דברים רציונאליים, שאני יכול להבין.
אלכס מילר: ברגע שמחזקים את המדעים הטכנולוגיים או משקיעים בהנדסה – ויש לנו היום מצב אבסורדי בו יש חוסר במהנדסים – זה ברור.
אלכס מילר: אפשר לבוא ולתת כל מיני היבטים לתלמידים שיש להם תוכן ריאלי, ואולי בצבא הם יוכלו לעסוק במקצוע הזה.
אלכס מילר: מה שקורה כאן הוא אובר.
אלכס מילר: אני חושב שאפשר לצמצם אפילו יותר מ-27.
אלכס מילר: זו כבר בחירתכם.
אלכס מילר: זו מדיניות שצריך לקבוע, אדוני המנכ"ל.
אלכס מילר: אני לא רואה שום יתרון ומטרה כדי לעשות מזה חגיגה, כך שכל אחד יוכל לבחור מה שהוא רוצה, ובסופו של דבר רובם זורקים את זה לפח.
שמשון שושני: אדוני היו"ר, בחינוך אין אמת אחת ואין דרך אחת.
שמשון שושני: בחינוך יש דילמות ואלטרנטיבות.
שמשון שושני: הדילמה הקשה של מערכת החינוך, שמציעה מגוון של מקצועות, היא האם התלמיד יתאים את עצמו למסגרת שקובעת את המערכת, כאשר מי שלא מתאים את עצמו למסגרת ימצא את עצמו בחוץ, או שמערכת החינוך מגמישה את עצמה ומתאימה את עצמה - במושגים שלך ושלי - ללקוחות שלה, שהם ההורים והתלמידים.