GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אברה ליפשיץ: למידה, דעת ללב, "לב לדעת" איך הלימוד נותן, איך הלימוד הופך להיות כחלק מחייו של אדם, איך הלימוד, שאדם לומד, ללמוד ולהבין, זה הופך להיות חלק מאישיותו, במקצועות הקודש ולהבדיל גם במקצועות החול.
אברה ליפשיץ: אני מזמין את הציבור, שנמצא כאן ומכאן למדינת ישראל כולה, להיכנס לאתר הזה, שהוא בתחילת דרכו, שהוא אומר, שבמקצועות קודש ולהבדיל של חול, אנחנו רוצים לראות כיצד הלמידה הופכת להיות משמעותית, רלוונטית.
אברה ליפשיץ: אתן דוגמא אולי, בסוגריים, אנחנו רוצים לאמץ, אנחנו הולכים לקראת מהלך שבשנת הלימודים תשע"ג כל תלמיד בחמד, אנחנו הולכים לקראת הסיכום הזה, מצב הלמידה שלו.
אברה ליפשיץ: הנושא שואה.
אברה ליפשיץ: יחידת הלימוד בהיסטוריה, יהיה חייב לעשות עבודה על שואה.
אברה ליפשיץ: דרך היכרות אישית, דרך דו שיח, דרך ראיון עם ניצול שואה.
אברה ליפשיץ: לא כאות ונקרא אלא כדבר בסיסי, כחלק מהמחויבות שלו.
אברה ליפשיץ: והלמידה הזאת, שנקראת "לב לדעת" היא למידה ערכית משמעותית, שהיא, אני חושב, צריכה להיות מותנה בכל מערכת הלימודים.
אברה ליפשיץ: הדבר האחרון, שכפי שהוא ברור, זה הישגים לימודיים וצורות לימודיות.
אברה ליפשיץ: בצורות לימודיות, כמושג יסוד באבן היסוד החינוכית שלנו, וזה הזמן, אני רוצה לציין בועדת החינוך של הכנסת, לשמחתנו הרבה, הציונים של החינוך הממלכתי דתי והישגי הבגרות בשנה שעברה, היו גבוהים באופן משמעותי במדינת ישראל מול המערכת כולה.
אברה ליפשיץ: ולגעת באחוזים זה לא המקום, אבל אני רוצה לציין את זה.
אברה ליפשיץ: זה דבר משמעותי, ואנחנו רואים בו דבר מבורך.
אברה ליפשיץ: זו הנקודה השנייה.
אברה ליפשיץ: היעד השלישי, אני רואה בזה "לכל אדם ישנה" ואני מבקש, אין לנו מצגת, אז אין את זה למול עינינו בצורה מסודרת.
אברה ליפשיץ: "לכל אדם ישנה" חז"ל חלקו בית שמאי ובית הלל, האם אל ישנה למישהו בן חכם, האבות והשם רק האנשים היותר טובים?
אברה ליפשיץ: רק מי שיכול להצליח?
אברה ליפשיץ: וצריך להגיד את דעתו של בית שמאי.
אברה ליפשיץ: אנחנו, בכל אופן, נקטנו כשיטתו של בית הלל.
אברה ליפשיץ: "לכל אדם ישנה" אנחנו רוצים לראות בכל תלמיד במדינת ישראל, שרוצה ללמוד בחמד, הוא ימצא את מקומו היותר נכון והיותר טוב.
אברה ליפשיץ: בחמד, אני כרגע לא רוצה לעסוק בזה, אבל עשינו מהלך ארצי מאוד משמעותי בשנה שעברה, שינינו את מבחני הכניסה, שהם בכלל בעיתיים במשרד החינוך לכיתות ט' המוסדות הארציים.
אברה ליפשיץ: קבענו תאריך אחד, זמן אחד, ומבחן אחד.
אברה ליפשיץ: יצרנו מערכת ריכוזית באתר מיוחד, שהפנה תלמידים למקומות אלו ואחרים, וזה סייע מאוד.
אברה ליפשיץ: מי שלא מכיר שווה להיכנס לזה.
אברה ליפשיץ: סייענו מאוד להורה.
אברה ליפשיץ: במקום, שהבן שלו יעשה הרבה מבחנים בהרבה מוסדות חינוך, ואני מדבר על תלמיד בגולן, שגר במצפה רמון או בבית אל או טבריה, הוא היה צריך להבחן בארבעה מקומות.
אברה ליפשיץ: הפעם הוא היה צריך להבחן במקום אחד, שילם מעט כסף, וקיבל תשובות.
אברה ליפשיץ: אנחנו, בקיצור, עשינו עבודה גדולה.
אברה ליפשיץ: לא רק טכנית אלא גם ---
זבולון אורלב: בתי הספר היו ממושמעים לעניין?
אברהם ליפשיץ: מוסדות החינוך היו ממושמעים במאת האחוזים.
אברהם ליפשיץ: זה התחיל בקושי אבל זה עבר לדבר, שאני יכול לציין פה, כי מנכ"ל הועדה של משרד החינוך - שמשון שושני - אמר לי, שמהפיכה כזאת בחמד, עוד לא היתה מאז, שהוא זוכר את משרד החינוך.
אברהם ליפשיץ: אני חושב שיש פה איזו אמירה, שאנחנו בכלל רוצים ללכת לקראת ביטול המבחנים, מתוך מחשבה, שכל תלמיד יכול, כל תלמיד צריך למצוא את מקומו, בביטוי שלו, בצבע המיוחד שלו וכו' וכו' וכו'.
אברהם ליפשיץ: היעד הרביעי, "והעמידו תלמידים הרבה".
אברהם ליפשיץ: "העמידו תלמידים הרבה" הקריאה הזו, שקראו אנשי כנסת הגדולה אחרי בית מקדש ראשון.
אברהם ליפשיץ: בית מקדש ראשון פרה הגיע מלמעלה למטה.
אברהם ליפשיץ: בית מקדש שני חסר רוח הקודש, כפי שאומרת הגמרא בתענית.
אברהם ליפשיץ: והמציאות היא, שצריך ליצור מצב, שהתורה מגיעה דרך תלמידים, מספר התלמידים, ומהות של תלמידים.
אברהם ליפשיץ: מצאנו, שמספר רב של תלמידים, שדרכה רגלם בחמד בגן הילדים לא סיימו את כיתה י"ב.
אברהם ליפשיץ: לא רוצה להביא פה את הנתונים.
אברהם ליפשיץ: יש לי אותם מולי, גם היו במצגת, אבל אין אדם "משים עצמו רשע" אני לא רוצה את המספר הלא יפה.
אברהם ליפשיץ: והמטרה שלנו, כמטרת יעד, שאנחנו עובדים עליה באופן משמעותי.
אברהם ליפשיץ: כל תלמיד, שדרכה רגלו בחמד ימשיך ללמוד בחמד.
אברהם ליפשיץ: האחוזים של האנשים, שעזבו את חמד הם רבים מאוד.
אברהם ליפשיץ: אחוזים רבים מעבר למה, שלמישהו נדמה לו כאן.
אברהם ליפשיץ: ואנחנו, מרגישים, שהתפקיד שלנו, שתלמיד, שדרכה רגלו בחמד יישאר בחמד.
אברהם ליפשיץ: יעד חמישי ואחרון, שיש מקום להרחיב עליו, נקרא "חמד וקהילה" השאלה היא מה זה קהילת החמד.
אברהם ליפשיץ: ודאי ובדאי בתוך הציבור הדתי לאומי.
אברהם ליפשיץ: יצרנו תחילת יצירת קשר, זה עבודה של שנה, שנתיים, שלוש, של ממשקים בין התלמיד בחמד לבין הקהלים התורניים.
אברהם ליפשיץ: , בין התלמיד בחמד לבין ישיבות ההסדר והישיבות הגבוהות.
אברהם ליפשיץ: בין התלמיד בחמד לבין בוגריו.
אברהם ליפשיץ: חמד לתמיד.
אברהם ליפשיץ: בין התלמיד בחמד לבין המכללות, שהולכים עכשיו לאמץ.
אברהם ליפשיץ: היא צריכה לעשות אימות, שלפי אזורים וכו' וכו, זאת אומרת, שאנחנו רוצים לראות בקהילה המרחבית של החמד, חיבור של המוסד החינוכי כנותן ומקבל, יוצר וניזון, ולראות בתלמיד בחמד כמישהו רחב יותר, שייך לקהילה רחבה יותר.
אברהם ליפשיץ: והקהילה הרחבה לא מסתיימת בזה, ובזה אני מסיים את דברי ההקדמה ותודה על ההזדמנות, אני אומר את זה לידידי החבר כנסת זבולון אורלב, הקהילה הרחבה שלנו מסתיימת בעם ישראל כולו.
אברהם ליפשיץ: הקמנו ועדה, שנקראת "ועדת ישי" - יחד שבטי ישראל.
אברהם ליפשיץ: אני יכול לומר לך, שבטלפון האחרון, שהיה לי לפני, שנכנסתי לועדה, דיברתי עם הרב זאב קרוב, שהוא ראש ישיבה תיכונית בקרני שומרון, שבשנה הבאה הוא מתמסר בין היתר לעבודה ביחד שבטי ישראל.
אברהם ליפשיץ: אני יכול להצהיר בזאת, שפתחנו תוכנית משותפת בבתי ספר דתיים, ושאינם שייכים לזרם הממלכתי דתי, לעשות מטלת ביצוע משותפת באזרחות.
אברהם ליפשיץ: ושמונה מפגשים של שמיניסטים עם שמיניסטים ושמיניסטיות עם שמיניסטיות ללמוד נושא של יהדות ודמוקרטיה, כאשר מלווים אותם רב של הישיבה התיכונית או רב של האולפנה, עם המורה המתאים המקביל לו בבית ספר ממלכתי.
אברהם ליפשיץ: ומהלכים נוספים של בתי מדרש, של מורים משותפים.
אברהם ליפשיץ: זה ייצור מצב, שהם מרגישים אחריות כללית למדינת ישראל.
אברהם ליפשיץ: לכן קראנו לזה "ועדת ישי" גם בחינוך התפיסתי של מורה בחמד, שהקהילה שלו שייכת, ככל שניתן בתוך הציבור הדתי לאומי, אבל לא פחות מזה בהשתייכות שלו לעם ישראל כולו.
זבולון אורלב: הרב אבי גיסר, ראש מועצת חמד, אם אפשר גם בקצרה.
אבי גיסר: תודה.
אבי גיסר: אני מודה לך חבר כנסת אורלב על ראשות הועדה הזו, שאתה מוביל כל כך טוב.
אבי גיסר: על כינוס החשוב הזה אני מוקיר את חברי הכנסת, שבאים ומבקשים להכיר, לדעת, ולתרום לקידומו של החניך הממלכתי דתי.
אבי גיסר: אני חייב לפתוח בדברי הוקרה ושבח לידיד הרב ד"ר אברהם ליפשיץ על ההובלה המצוינת של החמד בשנתיים האחרונות.
אבי גיסר: מתחולל בחמד תהליך של ממש.
אבי גיסר: בקיץ ובחורף.
אבי גיסר: אבל הנס, שזה גם בקיץ.
אבי גיסר: "משיב הרוח ומוריד הגשם" זאת אומרת הרבה רוח חדשה, וגם עולמות של פירות גשמיים אנחנו רואים.
אבי גיסר: לרוח החדשה, שאברהם הביא איתו לכל עורקי החמד.
אבי גיסר: היו אפילו כמה עורקים די סתומים פה ושם, וכל אלה נהיו מלאי תסיסה ואנרגיה במנהיגות הזאת.
אבי גיסר: יישר כוח.
אבי גיסר: אני רוצה להציב ארבע משימות, שאותם אני רואה כמשימות של המועצה לחינוך הממלכתי דתי, שהיא מועצה סטטוטורית על פי חוק החינוך, והיא נאמן הציבור הדתי או נאמן כל ציבור צרכני החינוך, שהוא החינוך הממלכתי דתי.
אבי גיסר: וכנאמן הציבור, וכמי שממונה על אפיו של המוסד החינוכי, בעיקר בעולמות החינוך התורני ויראת השמיים של החינוך הדתי, אני חושב, שיש לנו כאן תפקידים חשובים מאוד.
אבי גיסר: התפקיד הראשון הוא בעצם התכנים של החינוך הדתי והתורני.
אבי גיסר: כאשר החמד משתדל, ומועצת החמד מגבה מאוד.
אבי גיסר: בשנים האחרונות הובלנו מגמה של החלת צבורים שונים אל תוך החמד ממלכתי.
אבי גיסר: הציבור הדתי ציוני, מאופיין ביכולת ההתחלקות והעמידה, בצדק, על כל פן ותג תורני ודתי בנושא החינוך, שהוא בבבת עינינו, ותורה ויראת שמיים זה בשבילנו הכול.
אבי גיסר: ועל רקע זה, אנחנו יודעים להתפצל ולהתחלק, לפתוח מוסדות חדשים.
אבי גיסר: לפעמים מוסדות,שתורמים.
אבי גיסר: לפעמים מוסדות, שמקשים על ניהול מערכת.
אבי גיסר: המבט ההוליסטי כולל.
אבי גיסר: הדאגה לפרט, אסור לה שתהיה בסופו של דבר, גם משהו על חשבון הכלל.
אבי גיסר: החמד, המועצה, מנסה לתת מדיניות בנושא פתיחת בתי ספר, באופן, שיהיה רק תורם לכלל הקהילה של תלמידי החינוך הממלכתי דתי.
אבי גיסר: הנושא הזה של הכלה של תלמודי תורה מצד אחד, וקלטנו לתוך החמד כמה תלמודי תורה, אחד המפורסמים שבהם אולי, תלמוד התורה מורשה, שהיה ראש אב לתלמודי התורה של המוכר, שאינו רשמי.
אבי גיסר: התלמודי התורה הללו מוזמנים, והוכנסו אל החמד בזרועות פתוחות, ובהתאמה של העולם, של כל הדרישות הממלכתיות, בהתאמה לצרכי התלמוד תורה.
אבי גיסר: מאידך, פתחנו גם מסלול, שנקרא מסלול שורשים.
אבי גיסר: שהוא להכיל בתי ספר של קהל מסורתי, קהל שאינו דתי בהגדרה.
אבי גיסר: בית ספר שאינו דתי בהגדרה, אבל בית ספר שהוא משלב תלמידים דתיים, מסורתיים וחילוניים.
אבי גיסר: כאשר, בית הספר מצהיר על מגמתו לתת חינוך יהודי עשיר ועמוק.
אבי גיסר: מסלול שורשים מונה היום שלושה, ארבעה בתי ספר, ויש פניות שמבקשות להצטרף אל המסלול הזה.
אבי גיסר: אנחנו רואים בזה מסלול של הרחבת, איך נקרא את זה, אמירת "שמע ישראל" על יד מקסימום ילדי ישראל, בכל דרך, ובכל צורה.
אבי גיסר: זו הרחבת מוטות כנפי החמד.
אבי גיסר: נושא התכנים של תורה ויראת שמיים.
אבי גיסר: אני לא אכנס לפירוט.
אבי גיסר: מתחוללת היום מגמה נהדרת של שינוי מפנה ושדרוג.
אבי גיסר: כאשר מפמרי"ם חדשים נכנסים לתמונה.
אבי גיסר: מפמ"ר חדש לתורה שבעל פה, מפמרי"ת חדשה לתנ"ך.
אבי גיסר: ויחד עם המפמרי"ם הוותיקים מחוללים שינוי בתכניות הלימודים ובבחינות הבגרות.
אבי גיסר: , מביאים אותם קודם כל לשדרוג אמיתי גם מבחינת אמצעי הלימוד, גם מבחינת, אפילו, שימוש בטכנולוגיות חדשות בלימוד.
אבי גיסר: ובעיקר, עיצוב בחינות הבגרות.
אבי גיסר: משהו שישפיע מכיתה י"ב עד גן הילדים על התכנים בלימוד של תורה ותנ"ך.
אבי גיסר: כי הם חיינו.
אבי גיסר: מגמה חשובה, שמועצת החמד רואה לעצמה, מגמה שלישית, ובנקודות, הנקודה השלישית - זה הטיפול הלא קל והמתסכל מאוד, יש לנו שותף ברור כמו חבר כנסת אורלב ואחרים, להורדת שכר הלימוד המושת על ההורים.
אבי גיסר: ההוצאות, התשלומים, אנחנו משתדלים ככל האפשר, וכאן אנחנו צריכים, זה לא רק ניהול נכון של החמד, זה בעיקר גם תקצוב.
אבי גיסר: תקצוב של מדינה, תקצוב של ממלכה.
אבי גיסר: החמד, כידוע, מלמד במקרים רבים, שני ימי לימודים ביום אחד.
אבי גיסר: וכשאתה מלמד שני ימי לימודים, כללי ותורני, בתוך יום לימודים אחד, אתה זקוק למשאבים, שאינם מצויים בדרך כלל.
אבי גיסר: ההליכה אל ההורים, היא ההליכה הקלה, אבל היא ההליכה שלא בדרך הנכונה.
אבי גיסר: אין סיבה ואין צדק להשית על ההורים את כל צרכי החמד.
אבי גיסר: מה שהוא מעבר לתקן וללימודים הבסיסיים.
אבי גיסר: לכן, אנחנו משתדלים להיאבק בזה בהצעות שונות, בועדות שונות.
אבי גיסר: וציין אברהם, צמצום תופעת המיון והאליטיזם.
אבי גיסר: אנחנו מבקשים ליצור חמד, שהוא פתוח לכל.
אבי גיסר: ולא רק, שלכל תלמיד יהיה את מקומו, אלא שכל תלמיד יוכל ללמוד במקום, שליבו חפץ ולא להיתקל במיון לא ראוי, באליטיזם מכוער או בכל תופעה ---
זבולון אורלב: ובתשלומים?
אבי גיסר: ובתשלומים.
אבי גיסר: שכבר אמרתי.
אבי גיסר: לכן כללתי את שניהם בנקודה אחת.
אבי גיסר: נקודה רביעית ---
זבולון אורלב: רק לפני כן, אני התבקשתי לשחרר את ראש מינהל החמד, כיון שבשעה אחת הוא צריך להיות אצל שר החינוך, בדיון, שאני יודע עליו.
זבולון אורלב: אז אתה משוחרר.
אבי גיסר: אם אתה מוכן עבור אברהם רק עוד דקה וחצי אני רק אסיים.
אבי גיסר: אנחנו שותפים לכל העניין.
אבי גיסר: אני רק רוצה שזה יהיה ברור.
אבי גיסר: הנקודה הרביעית היא תיכונים ופריפריה במרכז.
אבי גיסר: זו נקודה שמאוד חשובה לנו.
אבי גיסר: חמד נוטה, באופן די טבעי, להתעסק בישיבות ובאולפנות, להתעסק במוסדות תורניים, ואנחנו רואים את כפרי הנוער, את התיכוניים בפריפריה, ובכל מקום, כבבת עינינו ממש.
אבי גיסר: אנחנו רוצים, שזה יהיה גם בעל ביטוי אמיתי בשטח.
אבי גיסר: נקודה חמישית, ואני מקצר במיוחד בשביל אברהם, אבל היא נקודה, שאולי מרבית נוכחים כאן באו לשמה.
אבי גיסר: ואת הדיון אפשר אחר כך לקיים בהרחבה.
אבי גיסר: פתיחת בתי ספר או שינוי אפיים של בתי ספר, גוררים בעקבותיהם מאבקים קהילתיים, לעיתים מאבקים מכוערים.
אבי גיסר: מאבקים, שגובים מחיר מהציבור הדתי.
אבי גיסר: ישנם קהילות, שנקרעות על המאבק בין ההורים, על אפיים של בתי הספר.
אבי גיסר: אני חושב, שמועצת החמד צריכה, אני כבר ביקשתי ליזום את זה מזמן, אבל אני רוצה גם את עזרת היו"ר ואחרים, אנחנו צריכים להקים סוג של גוף בורר עליון לציבור ציוני דתי בחמד.
אבי גיסר: גוף בורר, גוף מנחה, גוף שמתווה מדיניות, גוף שיהיה בעל סמכות או לפחות קבלת סמכותו, תהיה ברורה לציבור ההורים בכל הנושאים ---
זבולון אורלב: זה לא תפקיד מועצת חמד?
אבי גיסר: מועצת חמד איננה בעלת סמכויות בהחלטה, למשל על הפרדת בית ספר.
אבי גיסר: אנחנו צריכים גוף, שישתף, ואני אומר את זה דווקא במועצת חמד.
אבי גיסר: מועצת חמד, אני מקבל את זה על עצמי, מועצת חמד צריכה ליצור גוף, שיהיה לו סוג סמכות ברורה בשיתוף מה שיש לנו.
אבי גיסר: רבנים, משפטנים, אנשי חינוך וקהילה, שמאבק קהילתי יוכל לבוא אל מועצת החמד, ואל אותו גוף מיוחד, ולקבל משם הכרעה, שתחייב את כל הנוגעים בדבר.
אבי גיסר: היום ההכרעה הזאת איננה ברורה, ואני אשמח אם נגדיר את זה בצורה הרבה יותר ברורה.
זבולון אורלב: תודה רבה לך הרב אבי.
זבולון אורלב: רק מפאת קוצר הזמן אנחנו ככה לוחצים עליכם, ולא רצינו להתחיל בדיונים פרקטיים לפני שיש איזשהו חזון, ואיזו שהיא התווית מדיניות.
זבולון אורלב: ואני מודה לך שוב.
זבולון אורלב: חברים, יש לנו חמישה נושאים על סדר היום.
זבולון אורלב: אנחנו עושים אותם כהרגלינו בפעמים הקודמות, דבר דבור על אופניו.
זבולון אורלב: נושא אחרי נושא.
זבולון אורלב: ועושים אותו בתמציתיות.
זבולון אורלב: הואיל ונמצא איתנו ראש העיר מאלעד, אנחנו נתחיל עם אלעד.
זבולון אורלב: באלעד היו לנו שני נושאים.
זבולון אורלב: נושא אחד זאת הבקשה של רשת "מרחביה" בעניין סמל המוסד, שעליו החליטה הועדה בישיבה הקודמת.
זבולון אורלב: בישיבה הקודמת מי"ט אדר א' תשע"א 23 בפברואר, אנחנו ביקשנו אז, שהועד הפונה למשרד החינוך, ותובעת לאשר פתיחת שתי מוסדות נפרדים, שני סמלי מוסד נפרדים לבנים ולבנות, בבית ספר נועם באלעד, כמתחייב מאופי הקהילה ומאופי בית הספר.
זבולון אורלב: וכדומה וכדומה.
זבולון אורלב: אני לא רוצה להקריא את ההמשך, זאת היתה הבקשה שלנו נמצא איתנו סמנכ"ל משרד החינוך יגאל צרפתי, אני מבין שזה לא עניינה של העירייה?
יצחק עידן: אם זה לא מחייב שני בתי ספר נפרדים זה לא עניינה של העירייה.
זבולון אורלב: מיד, תיכף נשמע יגאל צרפתי, סמנכ"ל משרד החינוך, שהוא עומד בראש הועדה העליונה במשרד החינוך, שמוסמכת לאשר סמלי מוסד.
זבולון אורלב: יגאל, אני יכול לומר רפואה שלמה?
זבולון אורלב: בנו נמצא פשוט בבית חולים, אפנדיציט, ואנחנו מאחלים לבן רפואה שלמה.
זבולון אורלב: איך קוראים לבן?
יגאל צרפתי: רועי.
זבולון אורלב: איך קוראים לאמא שלו?
יגאל צרפתי: חנה.
זבולון אורלב: רועי בן חנה.
זבולון אורלב: שהקב"ה ישלח לו רפואה שלמה משמים במהרה בימינו אמן.
זבולון אורלב: הרב אמסלם יעשה מי שבירך מיוחד, שהוא בודאי יותר משלי.
זבולון אורלב: אז שתהיה רפואה שלמה.
זבולון אורלב: ואני מאוד מודה לך, שנענית לבקשתי, שחרף רצונך ללכת לבית חולים, הסכמת להתעכב שעה קלה, כדי לתת כאן מענה.
זבולון אורלב: כי כמעט כל הבעיות קשורות אליך.
יגאל צרפתי: הבקשה הזו כבר הובאה בפנינו, בפני העירייה, מאשתקד.
יגאל צרפתי: ואנחנו ענינו בשלילה הבקשה הזו עולה שוב, ואנחנו החלטנו לקבל איזושהי החלטה, שהיא מצד אחד מאפשרת לבית הספר להתפתח, אבל מצד שני גם מותירה את חובת ההוכחה לגבי המשך מגמת גידולו, כמובן, על המוסד עצמו.
יגאל צרפתי: אז מה שאנחנו רוצים להציע זה הדבר הבא: אנחנו מוכנים להקצות סמל מוסד נוסף לבנים.
יגאל צרפתי: אבל אנחנו נתנה את זה למשך שנתיים.
יגאל צרפתי: כי הטענה היא, שבית ספר הולך להכפיל את עצמו, ובאמת ראינו שיש מגמת גידול מאוד מרשימה.
יגאל צרפתי: עכשיו, ברגע שהדבר הזה יקרה, אנחנו נבחן את זה עוד פעם בתום אותם שנתיים, כדי לראות את מצבת התלמידים, ומה באמת עשה הסמל.
יגאל צרפתי: עכשיו, מבחינת השלכות, אנחנו יודעים, שהיום הקמפוס הקיים בנוי לשמונה עשרה כיתות.
יגאל צרפתי: אנחנו כדי, גם כגוף שמחויב לכספי ציבור, למעשה יודעים, שעשויה להיות לזה השלכה, ולכן אנחנו מוכנים ללכת למתווה.
יגאל צרפתי: עוד פעם בהנחה, זה העירייה תצטרך לעשות איזושהי עבודה באמצעות מחלקת ההנדסה שלה, לראות שאת הקמפוס הזה ניתן לחלק לשני קמפוסים, ובמידת הצורך בעתיד, כדי ליצור סימטריה בגודל של שתי המוסדות, להוסיף שש כיתות, שיאפשרו להגדיל את הקמפוס הזה לעשרים וארבע כיתות.
יגאל צרפתי: וכמובן, שאנחנו נימנע, לא נסכים, למהלך שבו אנחנו נבנה עוד שנתיים עשר כיתות במקום אחר.
יגאל צרפתי: זאת אומרת זה מבחינתנו, לגבי ההשלכה הפיזית.
יגאל צרפתי: אז אם המתווה הזה הוא, אני חושב שהוא הגיוני והוא ---
קריאה: לא קיבלנו בשיחה מוקדמת שזה מקובל על מנכ"ל הרשת?
יגאל צרפתי: אני גם שוחחתי עם מנכ"ל הרשת, כן, והוא ---
זבולון אורלב: נמצא פה יצחק מזרחי, המפקח הארצי, הפיתרון מקובל על הרשת?
זבולון אורלב: יצחק מזרחי?
זבולון אורלב: סימנו עניין אחד.
זבולון אורלב: הועדה רושמת לפניה את הדברים שהוא אמר.
זבולון אורלב: עניין , שי נתן.
שי נתן: שלום, אני שי נתן, חבר מועצת העיר בעיר אלעד, מחזיק תיק החינוך הממלכתי דתי.
שי נתן: עניין נוסף, שעלה על שולחננו, זה היערכות הממ"ד לקראת שנת הלימודים הבאה.
שי נתן: הועדה לוותה את הדיונים במשך, זה כבר דיון שלישי בנושא.
שי נתן: אני שמח להגיד, שאתמול בהנחיתו של ראש העיר הרב יצחק עידן, שהוא גם טיפל די בצורה אישית בכל הנושא הזה, הגענו להבנות די מסוימות, שיפתרו אחת ולתמיד את כל, על מתווה, שפותר את כל בעיות הממ"ד באלעד.
שי נתן: הנושא יידון בפגישה, שיש לרב עידן ביחד עם המחמדי"ת שרה נאמן אצל יגאל צרפתי ביום רביעי.
זבולון אורלב: אנחנו רק מבקשים לקבל סיכום כתוב של הפגישות האלה, כדי שנדע, שבזה הורדנו את הנושא הזה מסדר יומה של הועדה.
שי נתן: צריך להגיד תודה רבה ליו"ר זבולון אורלב, שליווה אותנו מהיום הראשון יד ביד ---
זבולון אורלב: אני שוקל גם לפתוח את שנת הלימודים אצלכם.
זבולון אורלב: כאלה בשורות טובות.
זבולון אורלב: יושב פה ראש, העיר מחבק את הידיים שלו, נהנה לשמוע גם את יגאל צרפתי, גם אותך.
זבולון אורלב: זה נפלא.
זבולון אורלב: לא תמיד הוא צריך לבא לפה.
שי נתן: שני אישים כאלה, שאכפת להם ואישית מטפלים בזה אין לך כאלה הרבה בארץ.
זבולון אורלב: אני קודם כל מסכים --- לא כל מחזיק תיק חינוך ממלכתי דתי, מוכן לומר כאן, מול הועדה, את הדברים, שאומר חברי הטוב שי נתן, שגם הוא עושה עבודה מצוינת.
זבולון אורלב: זה לא פשוט לציונות הדתית לגדול בתוך עיר, שרובה חרדית.
זבולון אורלב: אבל אני משבח בהחלט את ראש העיר, שעושה באמת את כל המאמצים האפשריים והדרושים, כדי שהחינוך הדתי והציבור הדתי לאומי, יוכל שם להתקיים באופן ראוי.
זבולון אורלב: וצריך לזכור שמדובר סך הכול בציבור גדול.
זבולון אורלב: אני לא יודע אם זה 30% או 25% ---
קריאה: אלף משפחות, 15%.
זבולון אורלב: אני מדבר על המשקל האיכות.
זבולון אורלב: אנחנו סיימנו היום עם אלעד.
זבולון אורלב: הנושא הבא שלנו, עיריית ירושלים.
זבולון אורלב: נשחרר אותה.
זבולון אורלב: הר חומה.
זבולון אורלב: מי המציג של הר חומה?
זבולון אורלב: יש כאן מישהו מהר חומה?
זבולון אורלב: קיבלנו פניה.
זבולון אורלב: הבעיה שלנו היא, שנרשמו שלוש מאות תלמידים לכיתות א' ויש מצוקת כיתות חריפה בבית הספר הממלכתי דתי התורני "חומת שמואל" אגב, שביקרתי שם לפני, היה יום אחד, שחברי כנסת הקריאו, בשבוע הספר, הייתי בבית הספר.
זבולון אורלב: פיזרו את חברי הכנסת בבתי הספר לקרוא ספרים שונים, וקראתי מספרו של הרב חיים סבתו על שכונת בית מזמיל, קריית היובל של היום, על סיפור שהוא סיפר שם.
זבולון אורלב: על סיפור, שהיה בחלב.
זבולון אורלב: כיצד התלמיד חכם הגדול ביותר של העיר חלב, שהיית רוצה לדבר איתו בדברי תורה, ושקלא וטריא, וגם לבקש הלכה, לא היית הולך לבית הכנסת או לבית המדרש, כי שם הוא למד.
זבולון אורלב: אבל היה לו עסק בשוק, כי הוא לא רצה להתפרנס אלא מעמלו, ושם היו מביאים גדולי התורה, היו מגיעים אל החנות שלו, משתדלים לא להפריע לו בפרקמטיא, במסחר, ובין לבין.
זבולון אורלב: ככה הרב סבתו מפאר את תלמידי החכמים, שידעו לשלוח ידם גם במלאכה ולא להתפרנס מהציבור.
זבולון אורלב: זאת הבקשה העיקרית, שפנו אלינו.
זבולון אורלב: ואני יודע מפניות קודמות, שאכן יש כאן איזושהי בעיה, ומבקשים לדעת מה הפיתרון.
זבולון אורלב: האם יש פיתרון לפתוח את שנת הלימודים, בחינוך הממלכתי דתי, בשכונת חומת שמואל על שמו של שמוליק מאיר זכרונו לברכה?
זבולון אורלב: יואל לוטפי המשנה למנהל מנח"י.
יואל לוטפי: שלום.
יואל לוטפי: אפתח במשפט אחד, בכל זאת, ואומר, בירושלים כעיר הבירה, כעיר הנצח יש בה מערכת חינוך מאוד מאוד גדולה, שמכילה ומקיפה קרוב לרבע מליון תלמידים.
יואל לוטפי: יש בה אמנם שלוש תת מערכות.
יואל לוטפי: אבל בהחלט החינוך הממלכתי דתי, היא המערכת מרכזית ומשמעותית מאוד.
יואל לוטפי: אנחנו לקראת שנת הלימודים החדשה, פותחים ארבע חטיבות ביניים חדשות בחינוך הממלכתי דתי.
יואל לוטפי: בית הספר "פלך" בשעה טובה, בית הספר היוקרתי, המאוד מצליח, מצטרף למערכת החיטוב שלנו.
יואל לוטפי: "הרטמן" במתכונתו החדשה יתקיים כחטיבת ביניים חדשה.
יואל לוטפי: "נווה רוחמה" מצטרפת לחיטוב.
יואל לוטפי: כך גם בית הספר "דרור" .
יואל לוטפי: יש לנו מערך גדול של מוקדים והיערכות לפתיחת שנת הלימודים.
יואל לוטפי: חומת שמואל, היא מסמלת אותנו בחדר אחד, היא מהמרכזיים.
יואל לוטפי: השכונה צומחת ומתרחבת, וכן יש בה למעלה מארבעים כיתות גן, וארבעה בתי ספר יסודיים.
יואל לוטפי: דווקא שירותי החינוך הם אחד השירותים היותר מתקדמים ומפותחים בשכונה, על אף הקצב המאוד מהיר של הפיתוח.
יואל לוטפי: אכן, אנחנו, על אף שכבר פתחנו ארבעים כיתות גן, יש לנו מחסור קטן בכיתות גן, שאותם מיקמנו בשני בתי ספר.
יואל לוטפי: בית הספר הממלכתי דתי הוותיק יש בו ארבעה כיתות גן.
יואל לוטפי: ובית ספר ממלכתי דתי שני, שבו פועלת מסגרת אחרת.
יואל לוטפי: מכל מקום, כתוצאה מהגידול בבית הספר הזה, אנחנו, בתכנון שלנו היה לפנות שתי כיתות גן.
יואל לוטפי: נכון להיום, אנחנו גם מתכננים פעילות, גם של השתיים הנוספות, כך שכל ארבעת הכיתות, ששימשו בשנה האחרונה את כיתות הגן, יועמדו לרשות בית הספר.
יואל לוטפי: אנחנו מקווים להשלים את המהלך הזה עד סוף הקיץ.
זבולון אורלב: כלומר, עומדים להתפנות ארבע כיתות גן?
יואל לוטפי: שתיים לבטח.
יואל לוטפי: קרוב לודאי שגם שתיים נוספות.
זבולון אורלב: לא מתוכננת שם בניה בסופו של דבר?
יואל לוטפי: אנחנו, מבחינת בתי הספר, אגב, במצב טוב.
יואל לוטפי: שני בתי ספר מאוכלסים בתפוסה מרבית.
יואל לוטפי: שניים האחרים בשליש תפוסה.
יואל לוטפי: אנחנו נערכנו בשל התהליך של האכלוס.
יואל לוטפי: וכרגע של שלב ב' תוך שנה שנתיים גם הם יאוכלסו באופן מלא.
יואל לוטפי: כך, שכפי שאמרתי מבחינת מענה לצרכים, אנחנו במצב סביר בהחלט.
זבולון אורלב: למה לא מווסתים בין בתי הספר?
זבולון אורלב: אם אתה אומר, שיש בית ספר שליש.
זבולון אורלב: יש אזורי רישום בהר חומה ---
יואל לוטפי: יש פשוט קצת שוני בצביון של שני בתי הספר.
יואל לוטפי: הממלכתי דתי, והממלכתי דתי תורני.
יואל לוטפי: אם היתה היענות היינו עושים את זה.
יואל לוטפי: זה היה המהלך הנכון יותר מבחינתי אבל לא רצינו לאכוף את זה ולכפות את זה.
זבולון אורלב: אבל בכל זאת בית הספר הזה הוא צומח, מצליח.
זבולון אורלב: וגם הכיתות אני מבין זה בקרוונים.
יואל לוטפי: גם המשרד למינהל הפיתוח, טוען, שגם אנחנו ניצלנו את מרבית המשאבים, שיש לנו לבינוי של כיתות גן, וש---
זבולון אורלב: אז דבר איתי בשביל זה אני פה.
יגאל צרפתי: תראה, בוא נאמר כך, עמדתנו היא, שכל הילדים צריכים ללמוד במבנה קבע.
יגאל צרפתי: ואם יש פתרונות זמניים, אז צריך להקפיד, שהם יהיו זמניים, ולא ייהפכו לפתרונות קבע.
יגאל צרפתי: ככה שאם בפועל יש ילדים והם זקוקים לאיזשהו קורת גג, מה שנקרא לטווח ארוך.
יגאל צרפתי: אז צריך לתת מענה.
יגאל צרפתי: עוד פעם, אני לא יודע להגיד אם מדובר בתלמידי טרום חובה או חובה אבל ברגע ---
יואל לוטפי: חובה.
יגאל צרפתי: --- שהצורך מוכר, אז באופן חד משמעי צריך לבנות עבורם.
יגאל צרפתי: אין כאן בכלל שאלה.
יואל לוטפי: יש לנו הידברות ושיתוף פעולה מצוין.
יואל לוטפי: זה מתוכנן לתקציב 2012.
זבולון אורלב: ביקש ממני חבר הכנסת מיכאלי, שהנושא הבא יהיה סוגית אפרת, סוגית אורות עציון.
זבולון אורלב: אני רוצה להקדים ולומר, ההורים נמצאים פה?
קריאה: כן, הרבה.
זבולון אורלב: מהמועצה מקומית אפרת הגיע מישהו?
זבולון אורלב: קיבלתי אתמול הודעה ממזכירות הועדה, שהואיל, ושתי הרשויות קיבלו הודעה רק ביום רביעי, אגב, כך נוהגות כל ועדות הכנסת, לפרסם ביום רביעי את סדר היום לשבוע הבא, וכל מדינת ישראל מוזמנת לישיבות מיום רביעי לשבוע הבא.
זבולון אורלב: אבל משום מה, שתי הרשויות האלה טענו, שהואיל וההודעה התקבלה באיחור, הן לא מאורגנות לשלוח את האנשים בעלי הסמכות אל הישיבה.
זבולון אורלב: אני חושב שהדבר הזה לא ראוי, לא בסדר.
זבולון אורלב: אבל אני אמון על מורשת המר זכרונו לברכה, 'שאף פעם על תתעקש על זמן כי גם הזמן החדש מגיע' אל תתעקש על זמן.
זבולון אורלב: אז אני כבר מבקש, שתהיה ישיבה מיוחדת ונפרדת.
זבולון אורלב: אבל אנחנו גם נשמע את ההורים.
זבולון אורלב: גם יגאל צרפתי נמצא כאן.
זבולון אורלב: ובסופו של דבר, מי שצריך להכריע זה יגאל צרפתי, ולא שתי ראשי הרשויות.
זבולון אורלב: נקבע ישיבה מיוחדת.
זבולון אורלב: נקבע שבועיים מראש לשתי ראשי הרשויות עם מנהלי מחלקות החינוך שלהם.
זבולון אורלב: רק לומר, את התשתית שאני יודע עליה בעת היותי מנכ"ל משרד החינוך והתרבות, אי שם לפני 20 שנה, אז נוסד בית הספר.
זבולון אורלב: היה רצון של הורים להקים בית ספר תורני באזור, היה ברור שהמועצה האזורית, כשלעצמה לא יכולה, אין מספיק תלמידים לבית ספר רק עבור המועצה האזורית, והיה גם ברור, שאפרת לפני 20 שנה היתה קטנה, וגם למועצה המקומית אפרת, אי אפשר.
זבולון אורלב: ואז עלה רעיון, שיקום בית ספר אחד משותף, למועצה אזורית גוש עציון ולמועצה המקומית אפרת.
זבולון אורלב: בית הספר "אורות עציון" והבית ספר הזה יתמקם באפרת.
זבולון אורלב: אבל הוא בית ספר שהוא שייך, משרת את הילדים בשתי הרשויות המוניציפאליות האלה.
זבולון אורלב: ואכן, כל השנים שתי הרשויות האלה דאגו לבינויו.
זבולון אורלב: המועצה האזורית, גם גוש עציון מסיע תלמידים במימון, אני מניח משרד החינוך, לבית הספר הזה.
זבולון אורלב: ולמעשה, בערך כחמישים אחוז, כפי שנמסר לי, וקיבלתי תיק מלא, בחלקו הגדול קראתי גם כן, שמחצית מהתלמידים, הם מגוש עציון ומחצית מהתלמידים הם מאפרת.
זבולון אורלב: ברוך ה' בבית הספר יש ביקוש, ומספר הנרשמים גדול מאוד.
זבולון אורלב: ומספר הנרשמים מחייב בינוי נוסף.
זבולון אורלב: בא משרד החינוך ואמר, חברים, אין שום בעיה.
זבולון אורלב: מחצית מהבינוי יהיה על חשבון המכסה של אפרת, חמישים אחוז מהבינוי יהיה על חשבון המכסה של גוש עציון.
זבולון אורלב: שותף.
זבולון אורלב: וכאן אנחנו תקועים.
זבולון אורלב: אין הסכמה בין שתי הרשויות המוניציפאליות האלה, באשר להמשך בינויו של בית הספר.
זבולון אורלב: צריך ועדה עליונה, אבי, אבל במקרה הזה, אנחנו, חברי הועדה, הם הועדה העליונה.
זבולון אורלב: כי תפקידינו לפקח על הרשות המבצעת, בין היתר גם.
זבולון אורלב: לא רק על משרדי הממשלה, אלא גם על הרשויות המקומיות.
זבולון אורלב: זאת סמכותנו לוודא, שהן ממלאות את תפקידן.
זבולון אורלב: ונעשה את זה באהבה רבה, גם מפני שמדובר בחינוך הדתי, הכי דתי שאנחנו אמונים עליו.
זבולון אורלב: אני אאפשר, אולי בקצרה, לנציג אחד מההורים להציג שוב את הבעיה, להשלים אולי פרטים שלי, שהחסרתי.