GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עמירה חיים: אגב, בתי הספר הראשונים שהכנסנו להם אינטרנט היו דווקא בתי הספר בפזורה שלא היה להם חשמל, הכנסנו להם אינטרנט אלחוטי, זה היה עוד לפני חמש-שש ושבע שנים.
עמירה חיים: גם שם מאוד משקיעים.
עמירה חיים: בכל מה שקשור לתכנית הטכנולוגית אתה צודק, צריך ללכת על יותר תכניות עם אופק תעסוקתי.
עמירה חיים: לא סתם תכניות, כי כשאר אנחנו מדברים על האופק התעסוקתי של הבוגרים שלנו, אני לא מסתכלת על מה הם עושים רק בתוך בית הספר.
עמירה חיים: אני רוצה לראות מה הם עושים אחרי, לא רוצה לראות אותם מסתובבים ללא מקומות עבודה.
עמירה חיים: אתה יודע שזה קיים.
עמירה חיים: התכניות תיגזרנה מתוך הראיה הזאת, זה מה שקורה היום במשרד ראש הממשלה עם אהוד פרבר שמרכז את התכנית הזאת.
עמירה חיים: אני לא חושבת שאני צריכה למנות את כל התכנית, אבל אכן זה תחום שמרחיבים אותו וצריך להרחיב אותו יותר.
מסעוד גנאים: אני מברך על כל ההתפתחויות וההתקדמות והשיפורים במערכת החינוך בדרום.
מסעוד גנאים: זה אולי לא הפלייה מתקנת אבל תיקון להפליה ולהזנחה שהייתה הרבה שנים.
מסעוד גנאים: אני מבקש להתמקד בשתי נקודות, הראשונה היא שלדעתי ולדעת כל המומחים מערכת חינוך בריאה וחזקה זאת אומרת מורה חזק, בריא, אוהב את המשרה ואת עבודתו.
מסעוד גנאים: אני גם העליתי בפני השר את עניין מורי הצפון שמלמדים בדרום, את עניין הסבסוד, העליתי את ההשתתפות בדיור ושל הנסיעות.
מסעוד גנאים: נפגשתי איתם מספר פעמים ויש להם הרבה תלונות בנושאים האלה.
מסעוד גנאים: אני מקווה שהמשרד יפעל כדי שהמורים שנתנו למערכת החינוך, לחזק אותם ושיהיה להם משתלם להם לעבור לדרום ולעבוד שם.
מסעוד גנאים: במערכת החינוך בכלל ובדרום בפרט, הרבה פעמים אנחנו מנסים להתאים את התלמיד למסגרת הקיימת, אבל לו יש יכולות רבות והוא יכול לבטא את עצמו לאו דווקא בבית הספר עיוני תיאורטי, לכן להמציא ולבנות מסגרות מתאימות באמת ליכולות התלמידים, יכול להיות שהיכולות שלו, המוטיבציה, האינטליגנציה שלו מתאימים דווקא לתחום המקצועי המעשי או לתחום אחר.
מסעוד גנאים: חשוב ביותר, אני מקווה שהמשרד יפעל לחיזוק המורים במגזר.
טלב אלסאנע: ברשותך בנושא שיבוץ המורים בתחילת השנה.
עמירה חיים: אני יכולה להתייחס במלה לבתי הספר הייחודיים שאתה מעלה, אתה בהחלט צודק, צריך לתת מענה ייחודי לתלמידים על הרצף שהם נמצאים.
עמירה חיים: אני בקצור רוצה להתייחס לנושא רצף המענים, למעשה מה ששאל חבר הכנסת הנכבד, הוא שאל על רצף המענים של ילדים עם צרכים שונים.
עמירה חיים: אני הצבעתי בדבריי על החינוך המיוחד שזה בחלק מהרצף, עד סוף הרצף מהצד השני שלו אני מדברת על בתי ספר למצוינות.
מסעוד גנאים: ביקרתי בו לפני שלושה שבועות, וישבתי עם מנהל בית הספר.
מסעוד גנאים: מדובר בבית ספר מצויין, שכל התלמידים בו מצוינים, גם החזון של מנהל בית הספר הוא חזון מהפכני, הם רוצים לשנות את כל המציאות החברתית-מנטאלית בנגב.
עמירה חיים: בשנתיים האחרונות, פתחנו שתי מסגרות למחוננים, פתחנו מסגרת מחוננים ומצוינים ברהט ומסגרת מחוננים ומצויים בחורה, במקביל אנחנו שילבנו 250 תלמידים בדואים בנגישות להשכלה גבוהה באוניברסיטת בן גוריון, הם לומדים יום בשבוע ביום שישי באוניברסיטת בן גוריון, יש 1,000 תלמידים מתוכם 250 בדואים.
עמירה חיים: אנחנו משתדלים מאוד כן לתת מענה על הרצף, גם הטכנולוגי, גם העיוני, גם מענה למורשת התרבותית.
עמירה חיים: לא העלינו המון קשיים, זאת חברה במעבר, זאת חברה שמתמודדת עם המון קשיים, מצד אחד רוצים להגיע לקדימה ושיהיו מחשבים בכיתות, אינטרנט ומצד שני האינטרנט מוביל אותם למקומות שאומרים "לא, תסגרו, אנחנו רוצים לשמור על המורשת".
עמירה חיים: בצדק צריך לשמור גם על המורשת.
עמירה חיים: את כל המצב המורכב הזה צריך גם לקחת בחשבון, שהוא נקודת פתיחה מאוד מאוד מורכבת.
עמירה חיים: אנחנו לא נעלה כאן על השולחן את כל הנקודות, אבל היא מאוד מורכבת.
עמירה חיים: אני מתמודדת למשל באופן מאוד מקיף מול המורים בנושא הפיתוח המקצועי כי הסיפור הוא סיפור מקצועי של מורה שנמצא מול התלמידים שלו שהוא מלמד אותם.
עמירה חיים: זה הסיפור – פיתוח מקצועי של המורים.
עמירה חיים: המורים חלקם לא רגילים לתת את הנשמה לתלמידים שלהם.
עמירה חיים: אני אגיד את זה בקיצור, רמת המחויבות של מורה להיכנס לכיתה ולהגיע עם הילדים להישגים היא לא מספיק גבוהה.
מסעוד גנאים: לא כולם.
עמירה חיים: תאמין לי שאני יודעת לעשות השוואות.
עמירה חיים: אני אומרת למורה "את ישנה בלילה אם 20 ילדים לא קוראים אצלך בכיתה?
עמירה חיים: " היא אומרת לי "כן, אני ישנה בלילה".
עמירה חיים: אמרתי לה "זה מאוד מעניין, אני לא ישנה בלילה".
עמירה חיים: איך היא ישנה בלילה?
עמירה חיים: רמת המחויבות צריכה להיות מאוד מאוד גבוהה של המורה כלפי תלמידיו, מאוד מאוד גבוהה, וגם על זה אנחנו עובדים.
מסעוד גנאים: אני מסכים אותך, בואי נעודד אותו, נחזק אותו.
עמירה חיים: לא לקבל את זה בשוויון נפש.
עמירה חיים: יושב כאן יושב ראש מועצת ערערה לשעבר, והוא יודע, זה לא עניין של השקעה כספית.
עמירה חיים: בסוף שנה אני מקבלת לעיתים החזר כספים מהמנהלים.
עמירה חיים: זה עניין של שינוי מודעות.
עמירה חיים: אם מורה מקבל את כל השעות שבעולם, יום חינוך ארוך ונכנס לכיתה ולא נלחם על התלמידים, ולא איכפת לו מספיק שילדים שלו יצליחו והוא נרדם בלילה שהתלמידים שלו נכשלים, זה הסיפור.
מסעוד גנאים: בקשר למורה הצפוני שמלמד בדרום, מה מצבו?
מסעוד גנאים: הם נתנו תמונה שלא משתלם וזה לא כמו בעבר, בגלל שהדיור יקר בבאר שבע, בגלל הסעות ומאידך משרד החינוך לא נותן להם את התמיכה.
מוחמד אלהיב: אין לנו רק מורה אחד מהצפון שמלמד בדרום ועובד אצלנו בחלקיות משרה, קח את רוב מורי הצפון, רובם המכריע עובדים בחלקיות משרה, שליש משרה וחצי משרה, היום במאת אחוז של המורים מהצפון מלמדים במשרה כולל כל מיני תפקידים נוספים כמו מרכזי מקצועות, מחנכי כיתות, סגני מנהלי בתי ספר וכדומה.
מוחמד אלהיב: בנוסף הם מקבלים גם תמריצים של הסעות, פעם אחת בשבוע מאזור מגוריהם לבאר שבע וחזרה כולל הסעה יומית מבאר שבע למקום בו הם מלמדים, הם מקבלים תמריצים של 500-550 שקלים דיור.
מסעוד גנאים: מתכוונים לעלות את הסכום של 550 שקל?
מוחמד אלהיב: מקבלים 500 שקלים והשר בודק אם אפשר לעלות ל- 550 שקלים, בדיון לפני כחודש הוא נתן לך תשובה מול האוצר, היום שכר דירה נע בין 1,600-2,000 שקל וששלושה מורים או ארבעה מורים שוכרים דירה אחת, כך שאין את הבעיה.
טלב אלסאנע: יש את הבעיה הרצינית שהיא בעיית השיבוץ בתחילת השנה.
טלב אלסאנע: אני הגעתי וראיתי מראה שהוא לדעתי משפיל ואינו לכבודם של מורים, הם מגיעים כמו לשוק עבדים, יושבים מאות מורים ומחכים למפקח שיכניס אותם, אנחנו בעידן האינטרנט והם יכולים לתקשר ולתאם, הם יכולים לקבל שיבוץ בצורה מכובדת שתשמור על כבודם של המורים, זה לא שוק.
עמירה חיים: אתה חייב לבוא ליום השיבוץ, אני מזמינה אותך.
עמירה חיים: אתה נגעת בנקודה כל כך כואבת ונכונה, אנחנו לא יודעים איך להתמודד איתה.
עמירה חיים: אני אישית ישבתי במסדרון יחד איתם, אני הולכת לראות מה הם עושים שם.
עמירה חיים: ל- 90% מהם אין מה לעשות, מורה אחד באים ללוות החבר והבן דוד, אני אגיד לך עוד משהו, זה מקום מפגש, מקום מפגש.
עמירה חיים: גם היום בכל קבלת קהל לפעמים באים להיכרויות כמו שבית במלון בירושלים נפגשים הדתיים למפגש כי אין להם מקום, הם באים להיפגש.
מסעוד גנאים: גם זה יכול להיות אבל לא רק זה.
מסעוד גנאים: הם לא יכולים לקבל שיבוץ בדרך אחרת.
עמירה חיים: ישבתי שם דיברתי עם מורה במסדרון ושאלתי למי אתה מחכה, אחד חיכה לחבר שלו, אחד לאחותו, רובם חיכו למישהו.
טלב אלסאנע: לדעתי יש בעיה עם השיבוץ, צריך לתאם את זה מראש.
עמירה חיים: הורדתי את השיבוץ לשטח, הלכנו ושיבצנו אותם שם כדי שלא יגיעו למסדרונות.
טלב אלסאנע: למה למפקחים שלנו אין משרד?
עמירה חיים: לאף מפקח אין משרד אצלי, כולם מקבלים את אותו שירות.
טלב אלסאנע: איפה הם מקבלים שירותי מזכירות?
עמירה חיים: אצלי במשרד, את אותו שירות הם מקבלים.
עמירה חיים: כל מי ששובץ בשטח, כולל אלה שהיו צריכים לסיים, כולם באו לעשות ווידוא, אחרי שעשו ווידוא אצל המפקח עלו לכוח האדם לעשות ווידאו, נכנסו לגזברות לעשות ווידאו והכל כבר היה סגור, הכל באינטרנט, אני לא משבצת, יש לנו תכנת "משכית" המפקח משבץ, מנהל רושם את כל הפרטים, הם היו אצל המנהל ובאמת אין להם מה לעשות במסדרון.
עמירה חיים: בוא תעזור לי.
אלכס מילר: בנוגע לבינוי אפשר לומר לנו מה קורה?
יגאל צרפתי: בין השנים 2006 ל- 2011, אגב ההקצאות לא נגמרו לשנה הזאת, יש לנו מנה לחלק, תקצבנו בנייתם של 705 כיתות רק בדרום.
טלב אלסאנע: השנה?
יגאל צרפתי: במהלך 2006 עד 2011, עד לרגע זה, יש לנו עוד מנה לחלק, זה 705 כיתות בתקופה הזאת מהוות כ- 10% מכלל הבנייה בכלל הארץ.
יגאל צרפתי: בעצם היום אנחנו עדים לכך שהולכים ונבנים חמישה בתי ספר מקיפים חדשים בו זמנית, בשגב שלום, תל שבע, כסייפא, חורה, רהט – חלקם תוקצבו רק לאחרונה.
טלב אלסאנע: בערערה?
יגאל צרפתי: עדיין לא כי לא הבשיל הליך התכנוני.
יגאל צרפתי: נתון נוסף ששאם אני בוחן אותו זה ביחס לגידול בתקן בתקופה המקבילה, אני רואה שנוספו 497 תקנים אל מול 705 כיתות.
יגאל צרפתי: זאת אומרת שאנחנו עושים מאמץ גדול לתת מענה מעבר לגידול הטבעי.
טלב אלסאנע: למשל באל-פורעה, שמתוכנן שם יישוב, ויש שני בתי ספר יסודיים, למה לא מקימים בית ספר תיכון?
טלב אלסאנע: באבו-תלול יש שלושה בתי ספר יסודיים, למה לא מקימים בית ספר תיכון?
יגאל צרפתי: עמירה נגעה קודם בנקודה הזאת, אנחנו כמשרד החינוך, יכולים להיכנס להליך של תכנון לאחר שהתב"ע מאושרת.
טלב אלסאנע: אבל יש בתי ספר קיימים באותו מרחב תכנוני, מה גם שיש כבר תכנון.
יגאל צרפתי: הם קיימים במבנים קלים, זאת אומרת שאם אתה רוצה לצאת להליך של בניית קבע כפי שנעשה בישובים של אבו בסמה ששם בניינו ארבעה בתי ספר על יסודיים וכשבעה יסודיים, זה הצריך שינוי במצבה הסטטוטורי של הקרקע, כלומר שזה יקרה כמו אבו-תלול, ברגע שהקרקע תשנה את יעודה מאזור גלילי שאינו מאפשר בניית קבע לאזור שכן מאפשר את זה, אנחנו הראשונים שנצא לדרך להליך של תכנון.
יגאל צרפתי: אנחנו בתוך המסגרת הזאת חייבים לפעול.
אלכס מילר: אני חושב שהדיון היה הכרחי כדי לקבל את העדכונים למה שקורה בפועל היום בשטח.
אלכס מילר: יש הרבה דיבורים אבל כשמרכזים את הדברים אני חושב שהמצב הוא מצב טוב.
אלכס מילר: אין ספק שיש הרבה מה לעשות ואותן התכניות שהן תכניות עתידיות של משרד החינוך במגזר הבדואי הן תכניות הכרחיות.
אלכס מילר: צריך להשקיע וצריך לעשות, לחשוב לשמור גם על דברים שלא יהיו זמניים.
אלכס מילר: זאת אומרת שאם יש תכנית והיא נופלת אסור, היא צריכה להגיע לתוצאה המיועדת.
אלכס מילר: חשוב לציין, ואני גם מברך על כך את משרד החינוך, על הפעלת 'חוק חינוך חובה' עד כיתה יב' במגזר הבדואי.
אלכס מילר: אני מאמין שאת התוצאות לכך נראה בעוד שנה-שנתיים-שלוש כי אין ספק שכל מי שיוצא היום מהמערכת ונקלט במנגנון אחר צריך לקבל את הכלים שישמרו עליו במערכת האלטרנטיבית.
אלכס מילר: רבותי, על כך נמשיך לעקוב ואשמח שאת הנתונים שהבאתם כאן לוועדה, עמירה חיים דיברה עליהם בגאווה, אני מבקש להעביר אותם בצורה מסודרת לוועדה, אני אעביר לחברי הכנסת טלב אלסאנע ומסעוד גנאים את הנתונים, גם על התכניות שדובר עליהן היום.
אלכס מילר: אני פונה לראשי הרשויות של המגזר הבדואי, רבותיי הקריאה תהייה גם מסודרת, סדרי העדיפויות חייבים להיות שהחינוך הוא דבר ראשון.
אלכס מילר: אם יש צורך ב- matching צריך לתת matching לפני הכל.
אלכס מילר: יש חשיבות רבה לכך כי מי שמתעלם מהעובדה שיש צורך בהשקעה ומפנה השקעה לצרכים אחרים שהם לא פחות חשובים מבחינת ראש העיר, הוא בעצם גורם למצב של בעיה לא נפתרת.
אלכס מילר: אנחנו רואים את התוצאות האלה עם הילדים.
אלכס מילר: אין ספק שהכל נגזרת של השני כי אם אנחנו לא רואים למשל השקעה בפסיכולוגים, קציני ביקור סדיר בכל המקומות זה משפיע על הילדים, לא צריכים להיות מופתעים אם קורים דברים כאלה ואחרים.
אלכס מילר: אני פונה לראשי הרשויות להתאמץ ככל שאפשר ולתת את ה- matching הדרוש כדי לאייש את התפקידים שמשרד החינוך מחכה לאייש על ידי ה- matching של הרשויות.
אלכס מילר: אם ישנה אפשרות לשנות את סדרי העדיפויות זה חשוב מאוד.
אלכס מילר: בנוגע לתכניות והחינוך הטכנולוגי, אני חושב שכדאי לעלות את הנושא הזה, אנחנו צריכים לעשות דיון בכל נושא הטכנאים וההנדסאים ועל מצב המכללות היום בישראל והחינוך הטכנולוגי בכלל, אני מציע שגם הנושא הזה יהיה חלק מהדיון, אם תוכלו לבוא ולעלות את הסוגיה הזאת בנוגע להמשך התלמידים מהמגזרים השונים שרוצים להיכנס למערכת כיתות יג' יד' בעניין הנדסאים טכנאים.
אלכס מילר: אני מבקש שגם בנושא הזה יהיה פתרון כי זה חשוב, זה מקצוע, זה מקצוע לחיים וזו פרנסה.
אלכס מילר: כשניגע לתוצאה ויהיה שילוב של התלמידים במקצועות שיש להם אופק תעסוקתי אז אין ספק שמצבם של המשפחות האלה ישתנה.
אלכס מילר: רבותיי, אנחנו מסיימים את הישיבה החשובה הזאת.
אלכס מילר: אני מודה לך חבר הכנסת טלב אלסאנע על הדיון ואנחנו נמשיך לעקוב אחרי הדברים.
אלכס מילר: צהרים טובים לכולם, ממשיכים בסדר-היום.
אלכס מילר: אנחנו בתאריך 4 באפריל 2011, כ"ט באדר ב' תשע"א, הנושא הוא הצעת חוק הקמת מוזיאונים וביטול סייג לכהונה במרכזי ההנצחה לזכרם של מנחם בגין ויצחק רבין (תיקוני חקיקה), התשע"א-2010, של חבר הכנסת יריב לוין (פ/2679).
אלכס מילר: חבר הכנסת יריב לוין, בבקשה תנמק את הצעת החוק.
אלכס מילר: נתחיל בדיון כללי ואחר כך נעבור להקראת החוק.
אלכס מילר: יריב לוין: תודה, אדוני היושב-ראש.
אלכס מילר: קודם כול, אני כמובן מודה לך על ההיענות המהירה שלך לקיים את הדיון במהלך הפגרה כדי שנוכל לקדם את הצעת החוק הזו.
אלכס מילר: הצעת החוק היא תולדה של פנייה שקיבלתי גם מאנשי מרכז מנחם בגין וגם מאנשי מרכז יצחק רבין, והיא עוסקת בשני עניינים.
אלכס מילר: העניין הראשון הוא עניין הגבלת הכהונה של דירקטורים שמכהנים בשני המרכזים האלה.
אלכס מילר: הדירקטורים האלה מכהנים ללא תמורה, ובמסגרת כיוון שבדרך כלל אני חושב שהוא גם כיוון נכון, נקצבה תקופת כהונתם לשלוש תקופות כהונה, אלא שבמקרה הנוכחי נדמה לי שזה דווקא המקרה הנכון לחרוג מן הכלל הזה מהטעם הפשוט שזכינו ועדיין נמצאים אתנו אנשים שהכירו את האנשים האלה באופן אישי, וממילא התרומה הייחודית שלהם לעבודת המרכזים היא תרומה שיהיה מאוד חבל להפסיק אותה ולאבד אותה רק בגלל עניין טכני פרוצדורלי.
אלכס מילר: אפשר להביא כדוגמאות את יחיאל קדישאי, שעבד כמובן בצמוד למנחם בגין; את חיים ישראלי, שכמובן עבד והכיר היטב את יצחק רבין; את השופט בדימוס שמגר, שנאלץ לסיים את כהונתו במרכז רבין כתוצאה מהמגבלה הזו.
אלכס מילר: הצעת החוק באה למעשה לבטל את המגבלה הזו – שוב, בשים לב לייחודיות של המקרה ובשים לב לעובדה שמדובר בדירקטורים שמכהנים ללא שכר.
אלכס מילר: המרכיב השני של הצעת החוק כולל עדכון של הגדרות הפעילות והעבודה שאמורה להתבצע במרכזים האלה באופן שיתאים אותם למציאות הקיימת.
אלכס מילר: היום, בשני המרכזים האלה פועל למעשה מוזיאון שהוא רחב-היקף, עם פעילות ענפה, בחלק מהמקרים מבחינת הביקורים שנעשים שם זה אולי לב- לבו של הביקור והדבר העיקרי שאליו נחשף הציבור שמגיע לשם.
אלכס מילר: המצב הוא שהיום בחוק אין הגדרה של המוזיאון כחלק מהפעולות שהמרכזים האלה יכולים ורשאים לעשות, וכאשר הנושא הזה הגיע לוועדת שרים לענייני חקירה התברר שכנראה אחת הסיבות לעניין הזה היא העובדה שההכרה הרשמית כמוזיאון נעשית על-פי חוק מיוחד לעניין זה, והיה רצון להימנע מלתת הגדרה של מוזיאון לגופים שלא עברו את התהליך וקיבלו את ההכרה המסודרת על-פי החוק.
אלכס מילר: בשיחות התיאום שהיו לנו עם משרדי הממשלה גובשה הסכמה שצריך יהיה לנסות להביא אותה לידי ביטוי כאן מבחינת הניסוח, שיובהר שמצד אחד המרכזים יהיו רשאים לקיים מבחינת ההסמכה שלהם בחוק את הפעילות הזו שהם עושים כמוזיאון, אבל יובהר שכמובן אין בכך כדי להעניק להם הכרה לעניין חוק המוזיאונים, כל עוד לא יפנו ויעברו את התהליך ויקבלו אישור – מה שהם כמובן רשאים אבל לא חייבים לעשות.
אלכס מילר: אנחנו רוצים למנוע מצב שבו הלכה למעשה המרכזים האלה מקיימים פעילות מאוד דומיננטית ובהיקף גדול, כשלכאורה הם אינם מוסמכים באופן מפורש לקיים אותה במסגרת החוקים שמסדירים את עבודתם.
אלכס מילר: זו הצעת החוק.
אלכס מילר: היו"ר אלכס מילר: רבותי, מי רוצה להתייחס לפני שאנחנו מתחילים לקרוא את הצעת החוק?
אלכס מילר: משרדים ממשלתיים, האם יש לכם איזשהם סייגים מבחינת סעיפים כאלה ואחרים?
אלכס מילר: טארק קסיס: עורך-דין טארק קסיס, משרד המשפטים.
אלכס מילר: בדרך של הערת אגב, אני לא מתייחס עכשיו להסתייגות כלשהי לאיזשהו סעיף בהצעת החוק, רק צריך להגיד דבר מאוד חשוב.
אלכס מילר: עניין הגבלת הקדנציות הונהג בכל מיני תאגידים ציבוריים, מהרבה סיבות, אבל יש סיבות עיקריות של שמירה על ממלכתיות ודמוקרטיות ויש אינטרס מאוד חשוב בעניין הזה שאנחנו מגבילים אנשים מלשמש בתפקיד אחד מסוים למשך הרבה שנים, לתקופה לא מוגבלת.
אלכס מילר: אנחנו רוצים להימנע ממצב שאנחנו יוצרים זיקה בין תפקיד מסוים – שהוא בעצם תפקיד ציבורי- לבין אישיות אחת, של בן אדם אחד.
אלכס מילר: אנחנו צריכים להיזהר מאוד בעניין קביעת זהות של תפקיד לאדם אחד.
אלכס מילר: בכל זאת, זה עדיין תפקיד ציבורי עם משמעויות רבות, זה לא עניין של תפקיד פרטי של בן אדם אחד.
אלכס מילר: היו"ר אלכס מילר: כן, אבל אני חושב שבחוק הזה זה לא משהו שבאמת הולך להיות - - טארק קסיס: לכן אני אומר, אני לא מסתייג מהצעת החוק.
אלכס מילר: היו"ר אלכס מילר: - - שעל-פי זה, הבן אדם שנמצא שם והאריכו את כהונתו, פתאום כל הציבור ירוץ לתמוך בו פוליטית או משהו כזה משום שהוא היה דירקטור במוזיאון של מנחם בגין.
אלכס מילר: טארק קסיס: אמרתי את זה רק בדרך של הערת אגב.
אלכס מילר: היו"ר אלכס מילר: אוקיי.
אלכס מילר: נתחיל בקריאת הצעת החוק ונראה מה ההתייחסות לכל סעיף וסעיף.
אלכס מילר: מירב ישראלי: הצעת חוק המוזיאונים וביטול סייג לכהונה במרכזי ההנצחה לזכרם של מנחם בגין ויצחק רבין - מדובר בתיקוני חקיקה לשני החוקים – גם המרכז להנצחת זכרו של מנחם בגין וגם המרכז להנצחת זכרו של יצחק רבין.
אלכס מילר: "1.
אלכס מילר: תיקון חוק להנצחת זכרו של מנחם בגין בחוק להנצחת זכרו של מנחם בגין, התשנ"ח-1988 – בסעיף 2, לפני ההגדרה "המכון" יבוא: " "המוזיאון" – מוזיאון מנחם בגין"; בסעיף 3, במקום "המכון והארכיון" יבוא "המכון, הארכיון והמוזיאון"; בסעיף 14, במקום "לשתי תקופות רצופות נוספות וכן למנותו שוב לאחר הפסקה של שלוש שנים רצופות לפחות" יבוא "לתקופות כהונה נוספות"; בסעיף 18(ב), במקום "לשתי תקופות כהונה רצופות נוספות וכן למנותו שוב לאחר הפסקה של שלוש שנים רצופות לפחות" יבוא "לתקופות כהונה נוספות"; בסעיף 19, בכל מקום, במקום "האתר, המכון והארכיון" יבוא "האתר, המכון, הארכיון והמוזיאון"; בסעיף 22, אחרי "פועלו ומורשתו של מנחם בגין" יבוא "ובכלל זה מוזיאון בו מוצגים תולדות חייו של מנחם בגין על רקע תקופת השואה באירופה, המאבק להקמת המדינה, שנות עיצובה והמאורעות המרכזיים בתולדותיה"; בסעיף 23, במקום "פעילויות הנצחה" יבוא "פעילות הנצחה, פעילות מוזיאלית".
אלכס מילר: " בחוק להנצחת זכרו של יצחק רבין למעשה יש את אותם תיקונים, באופן מקביל.
אלכס מילר: זה לא בדיוק אותם סעיפים אבל פחות או יותר.
אלכס מילר: אלה סעיפים מקבילים.
אלכס מילר: היו"ר אלכס מילר: בבקשה, תקראי.
אלכס מילר: מירב ישראלי: "2.
אלכס מילר: תיקון חוק המרכז להנצחת זכרו של יצחק רבין בחוק להנצחת זכרו של יצחק רבין, התשנ"ז-1997 – בסעיף 2, לפני ההגדרה "המכון" יבוא: ""המוזיאון" – המוזיאון הישראלי במרכז להנצחת זכרו של יצחק רבין"; בסעיף 3, במקום "המכון והארכיון" יבוא "המכון, הארכיון והמוזיאון"; בסעיף 14, במקום "לשתי תקופות רצופות נוספות וכן למנותו שוב לאחר הפסקה של שלוש שנים רצופות לפחות" יבוא "לתקופות כהונה נוספות"; בסעיף 18(ב), במקום "לשתי תקופות כהונה רצופות נוספות וכן למנותו שוב לאחר הפסקה של שלוש שנים רצופות לפחות" יבוא "לתקופות כהונה נוספות"; בסעיף 19, בכל מקום, במקום "האתר, המכון והארכיון" יבוא "האתר, המכון, הארכיון והמוזיאון"; בסעיף 22, בסופו יבוא "ובכלל זה מוזיאון בו מוצגים אירועים מרכזיים בתולדות המדינה והחברה בישראל לצד סיפור חייו של יצחק רבין"; בסעיף 23, במקום "פעילויות הנצחה" יבוא "פעילות הנצחה, פעילות מוזיאלית".
אלכס מילר: " מבחינת הסעיפים שבהם הדברים משולבים, סעיף 3 הוא הסעיף שקובע את המוסדות – אנחנו מוסיפים במוסדות את המוזיאון.
אלכס מילר: סעיף 14 הוא הסעיף של תקופת הכהונה של חבר המועצה.
אלכס מילר: סעיף 18(ב) מדבר על תקופת כהונה של ראש המרכז.
אלכס מילר: סעיף 19 מדבר על תפקידי ראש המרכז – ניהול כל מוסדות המרכז.
אלכס מילר: סעיף 22 מדבר על האתר ותכולתו – מוסיפים לאתר גם את נושא המוזיאון.
אלכס מילר: סעיף 23 מדבר על פעילויות לציבור.
אלכס מילר: גם כאן מוסיפים את עניין המוזיאון.
אלכס מילר: היו"ר אלכס מילר: חבר הכנסת לוין, האם אתה מעוניין להוסיף?
אלכס מילר: יריב לוין: אותה הערה שהערתי קודם.
אלכס מילר: אנחנו צריכים להכניס איזשהו סעיף שיאמר בצורה ברורה שאין בקביעות האלה כדי - - - מירב ישראלי: אם הבנתי נכון את דברי השרה במליאה, בחוק מוזיאון הכנסת לדעתי הכנסנו תיקון עקיף לחוק המוזיאונים, אני חושבת שהוא אמור לפתור את הבעיה הזאת באופן כללי.
אלכס מילר: תקנו אותי אם אני טועה.
אלכס מילר: קריאה: כן.
אלכס מילר: טארק קסיס: גם בחוק בית העצמאות.
אלכס מילר: היו"ר אלכס מילר: משרד התרבות, בבקשה.
אלכס מילר: עידית עמיחי: עידית עמיחי, מנהלת מחלקת המוזיאונים במשרד התרבות.
אלכס מילר: בסעיף 8 לחוק המוזיאונים, שנחקק ב-83', פרק ג' מדבר על מוזיאונים פרטיים – שאסור לקרוא למוזיאון אם הוא לא עומד בכל הכללים, ואם כן הוא צריך להיקרא מוזיאון פרטי.
אלכס מילר: בפסקה (ד) לסעיף זה נאמר: "הוראות סעיף זה לא יחולו לגבי מוזיאון שנוסד בחוק".
אלכס מילר: אלה מוזיאונים – רבין ובגין – שנוסדו על-ידי חוק, כמו בית העצמאות, כמו מוזיאון הכנסת.
אלכס מילר: מירב ישראלי: בעצם עשינו תיקון כללי בדיוק מהנקודה הזאת משום שהיו כמה חוקים.
אלכס מילר: היו"ר אלכס מילר: בחוק הזה אתם נשארים עם הנוסח שהיה קיים, נכון?
אלכס מילר: מירב ישראלי: יחול על זה סעיף 8(ד) לחוק המוזיאונים.
אלכס מילר: עידית עמיחי: בדיוק.
אלכס מילר: היו"ר אלכס מילר: מצוין.
אלכס מילר: רבותי, אם אין הערות ואין תיקונים, אנחנו נקיים הצבעה.
אלכס מילר: חבר הכנסת יריב לוין יצביע במקום חבר סיעתו.
אלכס מילר: מירב כהן: הערה קטנה, למרות שחבר הכנסת לוין כבר הזכיר את זה.
אלכס מילר: באמת נכון, למרות שהתוקף שיחול הוא סעיף 8(ד) לחוק המוזיאונים, רק למען הפרוטוקול לחזור על כך שלא מדובר בהכרה של מועצת המוזיאונים לצורך קבלת תמיכה אלא מכוח חוק ספציפי.
אלכס מילר: מירב ישראלי: זה נאמר גם במליאה.
אלכס מילר: שהוא יכול בעצם לעבור את ההליכים לפי חוק המוזיאונים, אם הוא רוצה.
אלכס מילר: מירב כהן: הוא רשאי כמובן.
אלכס מילר: היו"ר אלכס מילר: חבר הכנסת יריב לוין יצביע במקום חבר הכנסת דני דנון.
אלכס מילר: הצבעה בעד – 2 נגד – אין נמנעים – אין הצעת חוק הקמת מוזיאונים וביטול סייג לכהונה במרכזי ההנצחה לזכרם של מנחם בגין ויצחק רבין (תיקוני חקיקה), התשע"א-2010, נתקבלה לקריאה ראשונה.
אלכס מילר: הצעת החוק אושרה לקריאה ראשונה ותעלה למליאה.
יריב לוין: היו"ר אלכס מילר: תודה רבה, הישיבה נעולה.
אלכס מילר: צהריים טובים לכולם, אנחנו פותחים את ישיבת ועדת החינוך, ממשיכים בסדר היום.
אלכס מילר: אנחנו בתאריך 27 למרץ 2011, כ"א באדר ב' תשע"א.
אלכס מילר: הנושא: תוכנית למתן תואר דוקטור אירופאי ברפואה ביוזמת חברת הכנסת רחל אדטו.
אלכס מילר: אני רוצה להגיד לכם, רבותיי, אני במשך השבוע הזה, קיבלתי כל-כך הרבה טלפונים ומכתבים שאני חושב שבמשך החצי שנה שאני יושב-ראש הוועדה, לא קיבלתי כמות כל-כך גדולה של מכתבים מכל מיני כיוונים.
אלכס מילר: אני אתן זכות דיבור לפתיחה לחברת הכנסת אדטו, כי היא יזמה את העניין הזה.
אלכס מילר: אני רוצה להגיד לכם באופן כללי שמכל הבדיקות שלי שערכתי, אני באמת רוצה לשמוע כאן מכל אותם נציגים שפנו אלי, בצורה ישירה או שזה בעקיפין דרך מכתבים, יש כאן נציגים של משרד הבריאות, של שר החינוך, של המוסדות להשכלה גבוהה, מנהל בית-חולים וכמובן כל מי שמצטרף אלינו, ואנחנו נראה במשך הדיון לאיזה מסקנות נגיע, אם בכלל.
אלכס מילר: זכות הדיבור שלך.
רחל אדטו: שלום לכולם.
רחל אדטו: דבר ראשון, אני רוצה להודות לך, אדוני היושב-ראש, חבר הכנסת אלכס מילר, על ההיענות המהירה שלך לבקשה להעלות את זה לדיון.
רחל אדטו: אני בהחלט חושבת שזה היה חשוב שהגבת תוך 24 שעות, מייד, אמרת כן והדיון נקבע תוך שבוע וזה בהחלט היה חשוב לא לדחות את זה אחרי הפגרה ותודה רבה על המעורבות שלך.
רחל אדטו: אני מבקשת להביא מספר הסתייגויות לנושא של התוכנית, אני אסביר את ההסתייגויות שלי.
רחל אדטו: אני רק נדרשתי לנושא הזה מתוך קריאת המודעה בעיתון שראיתי אותה באופן אקראי, שבה גיליתי שיש קול קורא לסטודנטים לבוא ליום פתוח בנושא בית-ספר, תואר לרפואה וכשביררתי מה התואר לרפואה, מה זה התואר לרפואה, אז הבנתי שיש פה איזה שהיא בעיה שאני רואה את זה כבעיה ומכאן פניתי למנכ"ל משרד הבריאות שהעתק של מכתבי הגיע לכל היושבים כאן מסביב לשולחן, חוץ מתל-השומר.
רחל אדטו: אני רוצה לומר עוד דבר אחד, לפני כן.
רחל אדטו: אין לי קשר לחילופי ההאשמות האלו שנעשים כרגע בין אוניברסיטת תל-אביב, פרופ' מקורי ותל-השומר, אני חושבת שכל ניסיון להסיט את הבעיה למה שהיה בהיסטוריה, אם התנהל משא ומתן בין תל השומר לאוניברסיטת תל-אביב ופרופ' מקורי וניקוסייה או לא התנהל, זה לא רלוונטי כרגע, לבעיה הנוכחית שהיא התוכנית עצמה ולכן אני חושבת שזה לא נכון להסיט את זה לשם ואני גם לא רוצה להתייחס לזה, זה דבר שהיה, הוא לא רלוונטי לגבי הנושא כרגע.
רחל אדטו: הנושא כרגע מבחינתי הוא כמה הסתייגויות.
רחל אדטו: דבר ראשון, נושא מצוקת הרופאים שזה גם עלה כמענה של משרד הבריאות למה משרד הבריאות תומך בתוכנית ותשובה לפנייתי לרוני גמזו, מנכ"ל משרד הבריאות, שבה אמרתי שמחסור, אמנם קיים מחסור ואני ערה לא פחות ממנו למחסור וחרדה לא פחות ממנו למחסור, אבל המכתב מבחינתי, מכתב התשובה שלו, שממקד את התוכנית כמענה למחסור ברופאים, נראה לי לא מדויק ולא נכון.
רחל אדטו: מצוקת הרופאים קיימת, התוכנית הזאת לא תיתן מענה ואני נכנסתי לאתר, גם של אוניברסיטת ניקוסייה וגם של האוניברסיטה באנגליה, וכתוב שם במפורש, בתוכנית הזאת כתוב במפורש כי התוכנית מיועדת לסטודנטים זרים, זו תוכנית בינלאומית שקוראת קול קורא לסטודנטים מרוסיה, לסטודנטים מיוון, לסטודנטים מאנגליה, לסטודנטים מהאיחוד האירופאי, וגם לישראל.
רחל אדטו: ביום הפתוח שהתקיים בשיב"א, לפני, בתחילת החודש, נאמר לסטודנטים שאין פה שום הבטחה למספר, שהמספר יהיה פה 50%, 60%, או שזה יהיה מספר משמעותי.
רחל אדטו: כלומר, אם התוכנית הזאת היא תוכנית ל- 100 סטודנטים זרים, זה לא אומר שהתוכנית הזאת תביא 100 סטודנטים ישראלים או תיתן מענה בסופו של יום ל- 100 רופאים חדשים שיגמרו את התוכנית.
רחל אדטו: נהפוך הוא, התוכנית היא בהחלט קול קורא לסטודנטים זרים בינלאומי וזה כתוב במפורש באתר של אוניברסיטת ניקוסייה.
רחל אדטו: ולכן, היכולת, הדרך של משרד הבריאות, שמפנה את זה לנושא מצוקת הרופאים, זה מכתב היה לדעתי שהוא לא אמר שום דבר, עם הרבה שורות, בלי לומר שום דבר.
רחל אדטו: במכתבו של ד"ר גמזו באותו הגבל, באותו הקשר היה שבסעיף 3 שלו, סעיף ג', שהתוכנית של סטודנטים בשנה שישית, סטודנטים ישראלים שחוזרים לארץ לשנים הקליניות בשנה שישית, מוצע על-ידי כל בתי החולים כמעט בארץ, ככה הוא כתב, מוצע על-ידי כל בתי החולים כמעט בארץ.
רחל אדטו: ואני בדקתי וזה לא מוצע בהדסה וזה לא מוצע בשערי צדק ולא בוולפסון ולא בפוריה ולא בצפת ולא ולא ולא.
רחל אדטו: זה מוצע במספר בתי-חולים, זה מוצע בסורוקה, בתל-השומר ואולי באיכילוב, אני לא יודעת, אבל זה מספר מאוד מוגבל של סטודנטים שחוזרים.
רחל אדטו: ואם משרד הבריאות מעוניין, וחבל שהמנכ"ל איננו כאן, אם משרד הבריאות מעוניין להחזיר יותר ישראלים, רופאים, לארץ, שיקל על הבירוקרטיה של משרד הבריאות בכל האמור לקבלת סטודנטים חזרה לארץ, בין אם זה רופאים עולים שנתקלים בקשיים לעלות לארץ, בין אם זה סטודנטים זרים שיש להם בירוקרטיה במבחני הרישוי, ולכן לא זאת הדרך וכל ניסיון להסב את התוכנית הזאת להצלת מספר הרופאים במדינת ישראל, היא לא מבוססת בלשון המעטה וזה הסטה או זריית חול בעיניים ואני לא מקבלת את המשפט הזה, חד-משמעית.
רחל אדטו: הלאה.
רחל אדטו: אז מגבלה ראשונה שלי, הסתייגות ראשונה היתה מצוק הרופאים.
רחל אדטו: ההסתייגות השנייה היא נושא של אישור המל"ג.