GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
פטר גנדלמן: בעצם כבר הזכירו, אנחנו נמצאים בקיסריה, שהיא אתר בעל חשיבות עולמית.
פטר גנדלמן: אם אנחנו כבר בדירוגים, כולם מדברים על עיר שנוסדה על ידי הורדוס בשנת 22 לפני הספירה, עיר שהיתה כמה מאות שנים בירת האזור כולו, עם הצטברות של עתיקות מהתקופה ההלניסטית מהמאות הרביעית והחמישית לפני הספירה.
פטר גנדלמן: לאורך השנים קיסריה סבלה מאוד מפגיעות של מזגי אוויר וגם של הים.
פטר גנדלמן: חלקים גדולים של העיר בצפון נהרסו עוד בתקופות הקדומות, כתוצאה של מה שקורה כאן בנמל.
פטר גנדלמן: קובי לא הזכיר, אבל בעצם יש כאן גם דינמיקה בין הבנייה הימית וכל מה שקורה ביבשה.
פטר גנדלמן: היום, ברגע שקיסריה בעצם חסרה את כל קווי ההגנה שהיו לה פעם, גם מה שהזכירו כרגע, תושב הגלים של שנת 50 שנבנה כאן, הפגיעות נשארות על הבשר החי של העיר.
פטר גנדלמן: מה שאתם רואים כאן מאחוריי זה רק חלק קטן, זה אפס קצהו של הפגיעות בעתיקות בקיסריה.
פטר גנדלמן: כל שנה אנחנו מאבדים מידע בעל חשיבות עליונה, שהאמת שגם אין לנו שמץ של מושג מה אבד לנו.
פטר גנדלמן: כל האזורים האלה לא נחקרו, אנחנו לא יודעים איזה מונומנטים, אני לא מדבר על קיר קטן או משהו, אנחנו כל שנה מאבדים מונומנטים של קיסריה ואם לא תיעשה איזה שהיא פעולה, לפחות הגנתית, להגן על מה שכרגע נחשף על קו החוף, כפי שכל קודמיי אמרו, הרמה של הפגיעות כל שנה עולה מדרגה ואנחנו בסופו של דבר נאבד את אחד מהנכסים החשובים שיש לנו בארץ ישראל.
פטר גנדלמן: אין הרבה ערים כמו קיסריה.
יהודית גידלי: במי זה תלוי, 60 המיליון האלה?
פטר גנדלמן: לצערי אני לא יכול לענות לך, כי אני לא בדיוק יודע.
אורלי יחזקאל: עכשיו עובדים על הצעת מחליטים שקשורה לכל המשרדים הנוגעים בדבר, המשרד לאיכות הסביבה, משרד התיירות, משרד החינוך, גם התרבות.
אורלי יחזקאל: השרה לימור לבנת גם אמורה לבקר באזור.
אורלי יחזקאל: כמו שאתם יודעים, לאגם את כל המשרדים הנוגעים בדבר זו עבודה לא פשוטה, זה קצת קשה, אבל אנחנו במשא ומתן גם עם האוצר, גם עם משרד ראש הממשלה, ואני מאמינה שבסופו של דבר נצליח לעשות את איגום המשאבים הזה.
מיכאל קרסנטי: אנחנו מקווים שבסופו של יום יישאר פה משהו לעמוד, כי כרגע קו החוף חשוף לסופה הבאה, אנחנו רק בתחילתו של החורף וזו השורה התחתונה.
יעקב שרביט: לכן בעצם מתוך כל זה גזרנו את זה, אותה ועדת היגוי וכל התהליך, לעבוד בעצם בשני מישורים או בשני ערוצים מקבילים של תכניות אופרטיביות מיידיות להסרת סכנות ולטיפול מיידי, ואלה אותם 10 מיליון שקלים שלב ראשון, וכבר בשלב הזה להתחיל לאסוף את כל המידע ולהיכנס לפרמטרים תכנוניים לקראת השלב השני שהוא היקר יותר.
יעקב שרביט: אבל אם אנחנו לא נעשה, וזה הדגש, את השלב הראשון, אז אנחנו לא צריכים...
יעקב שרביט: שוב, סערות כל כך חזקות, בעבר דיברנו על סערה כזאת שקורית אחת ל-20 או 30 שנה, אנחנו צפויים לחטוף סערות כאלה בתדירות יותר גבוהה מהרבה פרמטרים, ואנחנו שומעים מה קורה בעולם היום, של התחממות וגשמים ועכשיו אנחנו בשיא החורף, סוף ינואר, טמפרטורת המים היא 19 מעלות.
יעקב שרביט: עוד לא היה דבר כזה.
יעקב שרביט: בדרך כלל בתקופה הזאת זה 13 עד 15 מעלות, והטמפרטורה של הים מעצימה סערות, ככל שהים חם יותר זה מעצים את הסערה.
יעקב שרביט: זה אומר שיש לנו עוד מה לצפות מהבחינה הזאת.
קריאה: 10 מיליון יש לכם?
יעקב שרביט: לא, על זה עכשיו עובדים חזק מאוד, לאגם את אותם 10 מיליון.
פטר גנדלמן: לדעתי אם לא נטפל בשלב הראשון, השלב השני יעלה הרבה יותר כסף.
יעקב שרביט: בדצמבר הצגנו את זה לוועדת הפנים ודיברנו על 6 מיליון, היום, באיחור של כמעט חודש, השובר התפרק, העלויות הולכות וצומחות.
רענן כסלו: השותף השלישי פה הוא רשות הטבע והגנים, שני נציגים שלה פה.
שמעיה בן דוד: כן, אנחנו הצלע השלישית של המשולש הנחמד הזה.
שמעיה בן דוד: אנחנו למעשה מזה שנים עובדים בהרמוניה, אפשר לומר, וזה אומר שהגן הלאומי הזה מנוהל על ידי רשות הטבע והגנים, כאשר משהו כמו 90%, תקן אותי אם אני טועה, מהשטח הוא בבעלות החברה לפיתוח קיסריה ומכאן למעשה הזכות המלאה שלהם פה לנהל את העניינים של המסעדות וכל החלק הפנימי של כל המבנים שנמצאים פה.
שמעיה בן דוד: כמובן עושים את זה בצורה מאוד יפה יחד איתנו, כי למעשה בשיתוף פעולה מלא איתם, כולל את המיצגים שאתם בטח הולכים לראות עוד מעט, נתנו שדרוג לאתר הזה ויצרו מצב שמספר המבקרים גדל.
שמעיה בן דוד: לא יודע מי דיבר על מספר המבקרים פה לפני זה, אז רק לסבר את האוזניים שלכם, בשנת 2010 מכורטסים נכנסו פה 700,000 איש, בתיאטרון שאתם מכירים, המופעים שם, קלטנו בערך כ-200,000-220,000 איש, ובלילות פה, שזה אתר ייחודי במינו שעובד גם ביום ונותן שירות גם בלילה, מגיעים 150,000 עד 200,000 איש במשך הקיץ והסתיו והאביב.
שמעיה בן דוד: אנחנו מדברים על 1,000,000 איש שמקבלים שירות באתר הזה מדי שנה.
שמעיה בן דוד: אין אתר שני לו בארץ, מלבד הכותל, ירושלים, וכאלה מקומות פתוחים.
שמעיה בן דוד: רק שתבינו את העוצמה של האתר הזה.
שמעיה בן דוד: הוא קיבל את העוצמה שלו, נזכיר לכם, בשנות ה-90, מי שזוכר הרבה לפני, זוכר את קיסריה כשני אתרים, תיאטרון בדרום והנמל בצפון, בתווך לא היה כלום, היה מן מגרש חנייה כזה גדול ועם העלייה המבורכת הגדולה שהגיעה מחבר העמים בשנות ה-90, כמובן אחת ההשקעות הגדולות של מדינת ישראל ראתה בצורה הכי טובה והכי ראויה לעשות את זה, זה היה בעבודות ארכיאולוגיות על מנת שתשתיות ישמשו לעתיד וזה נעשה כך, ואז בין התיאטרון לבין העיר העתיקה הזו, או הנמל, התחבר, חפרו פה ארכיאולוגים, מצאו את ההיפודרום שמחבר בין שני החלקים ודברים אחרים שנוכל לראות בהמשך.
שמעיה בן דוד: תוכלו לראות גם את הפגיעות הנוספות באתר עצמו במקומות אחרים.
שמעיה בן דוד: פה האתר הגדול הזה, זה אתר שרץ בערך לאורך 500-600 מטר, בין התיאטרון לבין הנמל, שזו רצועה שרצה כל הזמן לאורך החוף.
שמעיה בן דוד: כמובן שכל הזמן אנחנו מושפעים מהדברים האלה.
שמעיה בן דוד: הנזקים שקרו, אני לא רוצה לחזור עליהם, הם פשוט אחד הדברים שמדי כמה שנים זה חוזר אלינו, מדי כמה שנים מקבלים את הנזקים, מדי כמה שנים מתקנים אותם, ואנחנו משתדלים הפעם באמת לתקן את זה בצורה הכי טובה, לנסות, אני לא יודע אם אנחנו נוכל להתגבר על הטבע, אבל לפחות להתמודד איתו שווה אל שווה, בצורה זו או אחרת.
יעקב שרביט: צריך להבין שכל זה העיף את כל הסלעים.
יעקב שרביט: הכל פה היה מלא מים וסלעים.
אלכס מילר: משרד ראש הממשלה לא התערב בעניין של השיקום?
אורלי יחזקאל: משרד ראש הממשלה גם בתמונה.
אלכס מילר: הרבה אנשים בתמונה.
רענן כסלו: כל זה היה שובר גלים לפני הסערה, ואפשר לראות את החלקים שעפו לים.
רענן כסלו: צריך להבין, הקיר האדיר הזה מתחבר מפה עד לקצה פשוט נתלש בסערה, נשבר לחלקים.
רענן כסלו: תסתכלו, זה היה הצד החיצוני, זה הקיר.
רענן כסלו: זה היה לפני ואז התחלנו להתריע.
רענן כסלו: זה הפן החיצוני של הקיר.
רענן כסלו: כל המזח נקטע לשלושה חלקים, אפשר לראות.
רענן כסלו: שמה בצפון זה אמת המים ופה בדרום זה התיאטרון, אפשר לראות אותו ואת הקטעים הדרומיים של הגן.
רענן כסלו: כל זה הוא שטח עתיקות אדיר, חלק מהגן הלאומי, וכל הממצא הזה, חלקים ממנו, כמו פה, עפו חזרה לים.
יעקב שרביט: אני עוד זוכר את זה גם בתור ילד, וזה לא היה לפני הרבה שנים, אבל אחד הדברים שהיו לנו פה הרבה באזור של קיסריה, שקמונה, באזורים של טבלאות סלע, היו הרבה מאוד קיפודי ים, הרבה מאוד שושנות ים ודגים שמאפיינים את המקום.
יעקב שרביט: היום אנחנו לא מוצאים פה שושנות ים ולא מוצאים קיפודי ים בכלל, נעלמו.
יעקב שרביט: פשוט נעלמו.
יעקב שרביט: גם דגים אין.
יעקב שרביט: עיקר הדיג היום שמתקיים זה להקות עונתיות שרצות בים התיכון, אותן הטונות, פלמידות וכן הלאה, לא הלוקוסים של העבר, היו פה המונים שאין כמעט בכלל.
יעקב שרביט: היום כדי לדוג לוקוסים, יורדים לעומקים של 50 ו-60 מטרים.
יעקב שרביט: הצרה, שוב, הגדולה שלנו בהיבט הזה, היא שחסר לנו פה המון המון חול וטמפרטורת המים גבוהה.
יעקב שרביט: לנו, בתור ארכיאולוגים, זה נפלא, אבל זה לא רק זה.
רענן כסלו: בואו נתקדם.
רענן כסלו: יצאנו  מהנמל, הלכנו לכיוון ההיפודרום, דרומה, ויותר רחוק זה ארמון השונית.
רענן כסלו: בעצם מה שאנחנו רואים זה כבר כמעט שוקם לגמרי, אבל אחרי הסערה אנחנו רואים פה שרידים של המעקה שעף, אבל כל העוגנים, כל מה שרואים, התצוגה, כל הריצוף, היתה ערמת חול אחת, כל הדבר הזה נשטף פחות או יותר.
שמעיה בן דוד: כל האבנים האלה שעומדות פה למעלה, שאחד העובדים שלנו כאן החזיר למקום בחזרה, כל האבנים האלה, 100, 200 קילו כל אחת, עפו כמו צדפים.
שמעיה בן דוד: פה היתה צמחייה שנעקרה ממקומה ואנחנו הולכים לחדש גם את הצמחייה פה.
שמעיה בן דוד: המעקה שאתם רואים פה, הוא נראה כאילו המשך של המעקה הזה, אבל למעשה הוא מעקה שנמצא הרבה יותר מערבה, אתם רואים את הבטון, הוא מתחבר למעקה השני שנמצא מעבר, הכל נעקר והכל נשבר ובהמשך, בטיילת, אתם תראו שהאבנים האלה שעומדות על הטיילת רובן, רוב האבנים שם או שהתרוממו או שעפו ממקומן ואנחנו כרגע הולכים לטפל אבן אבן אבן, בכל האבנים האלה מחדש.
רענן כסלו: כל הקטע הזה, היה פה פעם קו חוף, אין פה כבר.
רענן כסלו: כל הקיר של ההיפודרום מקבל ישירות גם סערות מאוד קטנות ולכן אנחנו בבעיה מאוד קשה פה גם ביום יום, לא רק בסערות קשות.
רענן כסלו: בסופו של יום נצטרך בכמה מקומות, בעיקר מול המקומות החשובים, נגיד שם בארמון השונית, אם נרצה בטווח הארוך, כמו שאמרנו, נצטרך לייצר בים איזה שהוא שובר גלים, גם מוטבע, אבל שעושה פעולה כלשהי של האטת הגלים, כי אחרת הגלים מגיעים בעוצמה מאוד גדולה לקו החוף.
רענן כסלו: זו נקודה אחרונה בחלק של הגן כאן, החלק הכי דרומי, למרות שקו החוף עוד ממשיך עד קיבוץ שדות ים ואחר כך לתחנת הכח.
רענן כסלו: אתם רואים איפה עמדנו על המזח ולאורך כל הטיילת ואנחנו עומדים בקצה של החצר הפרסטילית, שזה חלק ממכלול של ארמון של הורדוס.
רענן כסלו: כמו שאמרתי, הוא אדם שידע לחיות ואיפה לשים את הארמונות שלו.
רענן כסלו: אפשר לראות פה פסיפס.
רענן כסלו: אם אתם שואלים מה ההגנה שאנחנו עושים, אז אם לא היה פה את כל השקים ואת כל ההגנה, אז הוא היה גם עף מפה וכל המקום הזה קיבל גם נזקים לא קטנים ועכשיו כבר חלקים גדולים טופלו פה על ידי הצוותים שעובדים פה.
לירון וייס: הסופה הזיזה את הבטונדות אבל את השקים האלה לא?
רענן כסלו: חלק מהשקים כן, השקים פה זה כבר מילוי מחדש.
רענן כסלו: אחרי הסופה הרמנו, בדקנו מה קרה לפסיפסים, אבל אם לא היינו עושים את זה, הפסיפס לא היה שורד.
פטר גנדלמן: תסתכלו על הבולדרים למטה, הסופה גלגלה אותם על הפסיפסים, קדימה ואחורה.
רענן כסלו: בעצם בקטע הזה אנחנו נמצאים פה, התיאטרון המפורסם של קיסריה בגב שלנו, אנחנו עוד מעט נצא דרכו, אבל אנחנו רואים גם את היופי של קיסריה מצד אחד, אבל ראינו לאורך הדרך גם את שרידי ההרס ואת כל הנזקים שהסופה עשתה והבעיה הקשה שהסופה הבאה תעשה כבר הרבה יותר.
רענן כסלו: לכן חייבים לטפל וכל מי שיכול לעזור לקדם את הטיפול בזה, זה מאוד מאוד חשוב.
רענן כסלו: אנחנו עכשיו נצא דרך השער פה.
רענן כסלו: הגענו בעצם לחלק הצפוני של ביקורנו ולחלק האחרון.
רענן כסלו: לאוריינטציה, עוד פעם, אתם רואים את הארובות, זו תחנת הכח.
רענן כסלו: זה המפרץ, עמדנו בקצה המרכזי שלו, הנמל נמצא שם.
רענן כסלו: כל זה מלא עתיקות וזה בעצם מפגע מאוד קשה, קטעים מאוד חשובים שנפלו פה ופה אנחנו רואים את אמת המים שזה אחד הסמלים החשובים של קיסריה, שהוא במצב מאוד מאוד קשה בכמה רמות.
רענן כסלו: אחת, אפשר לראות פה את הרמה הפיזית, שזה לא קשור לסערה של הים, אבל זה קשור למצב הפיזי.
רענן כסלו: אתם רואים, זה חוף פתוח.
רענן כסלו: עוד רגע, כשנלך לקצה, פשוט כל הים הגיע בעצם עד מגרש החנייה, הוא שטף את היסודות של החלקים הראשונים שכבר עומדים באוויר.
רענן כסלו: צריך להבין, זה חוף פתוח למתרחצים, קהל עובר פה מתחת לקשתות ואתם רואים שיש פה אבנים שכבר באוויר, הקטע פה באוויר, כל המקום הזה הוא מאוד מאוד מסוכן, ורק בשביל לשמר את הסמל הזה של קיסריה...
רענן כסלו: גם זה אפילו אין, רק שנבין את הקונטקסט, יש את נחל תנינים ואת הסכר שנמצא פה, שניים-שלושה קילומטרים ליד ג'סאר, ובעצם זו היתה כל מערכת המים שהאמה הביאה את המים לקיסריה דרך האמה הזאת לעיר הכי גדולה פה.
רענן כסלו: נלך לקצה, נוכל להבין בצורה יותר טובה.
פטר גנדלמן: שתבינו, לפני חודשיים אנשים הלכו מעל ראשינו.
רענן כסלו: החול, עוד רואים אותו פה בגובה של מטר מעלינו, מה שירדנו, כל המקום הזה היה מלא חול ובעצם הסופה והים שטפו פה את כל התקרה הזאת ומה שהוא גורם, שהיום היסודות של האמה, כמו שאתם רואים, באוויר.
רענן כסלו: הסערה הבאה כבר תיקח ותחשוף עוד כמה מהבסיסים של הקשתות ובעצם זה מקום שהיום הוא בסכנה גם למי שמסתובב פה.
רענן כסלו: אם ראינו בחלקים אחרים שזה אזורים שיכול ואפשר לסגור אותם, פה המקום פתוח.
רענן כסלו: אתם רואים, קהל מסתובב, אנשים יושבים על האמה, אנשים פה מסתובבים, זה הסמל והחוף של קיסריה ופה חייבים איכשהו לעשות טיפול מאוד מאוד מהיר, קודם כל על הממצא עצמו, ואחר כך לחזור, כמו שדיברנו, הרעיון הכללי, לייצב ולהאט את הגלים בים.
רענן כסלו: זה כבר בטיפול ארוך הטווח.
רענן כסלו: בטיפול קצר הטווח, אם פה לא יטפלו, יש פה סכנה גם לממצא ובעיקר לבני אדם.
רענן כסלו: כמו שאני אומר, קו החוף שממשיך, יש שם בית כנסת ועוד כמה קטעים של העיר הביזנטית, ההירודיאנית, כל הקטעים האלה, חלקים גדולים בסופה האחרונה של פסיפסים והרבה ממצא מאוד חשוב מבחינה היסטורית  נפלו לים, מטרים שלמים של ארכיאולוגיה.
רענן כסלו: זו נקודה שאני חושב שמסכמת את הסיור וגם ממחישה, גם את הבעייתיות של ההתמודדות שיש פה, גם את הסכנה שיש פה לארכיאולוגיה ולהיסטוריה ולתיירות ולמורשת, הכל ביחד, וזהו.
רענן כסלו: אם הוועדה שלכם תוכל לעזור במשהו, תבורכו.
אלכס מילר: אנחנו נסכם בכך שאנחנו באמת עשינו פה סיור מקיף בכל אותם האתרים שנפגעו וגם דורשים שיפוץ מיידי.
אלכס מילר: אני יודע שגם שר התיירות היה מעורב אישית בטיפול ובשיקום של כל העניין הזה, אבל אין ספק שעוד צריך סיוע וסיוע רב מכל המשרדים הרלוונטיים, אם זה משרד איכות הסביבה ואם זה משרד ראש הממשלה, שחייבים לבוא ולקבל את ההחלטות הדרושות לכך שהתקציב שצריך להיות לטובת השיקום של מה שנפגע בסופה וגם לחיזוק האתרים ההיסטוריים והתיירותיים יבוא במהרה.
אלכס מילר: כל אותם חילוקי דעות שיש בין המשרדים, יש להפסיק אותם במהרה ולצאת לדרך, כי במידה וחס וחלילה תהיה סופה נוספת, הנזקים יהיו הרבה יותר גדולים, ובחלקם כבר לא יהיה אפשר לשפץ ולשקם.
אלכס מילר: בכך אני גם פונה בצורה ישירה לכל אותם המשרדים הרלוונטיים, אם זה משרד האוצר, משרד ראש הממשלה, המשרד להגנת הסביבה, שיבואו ויקבלו את ההחלטה במהרה ויעבירו את התקציבים הנדרשים לשיקום ולחיזוק ולבנייה כאן של כל אותם הדברים שצריך לעשות בשביל שהמקום הזה יחזור למה שהוא היה פעם.
אלכס מילר: וגם שאזרחי מדינת ישראל וגם אלה שבאים מחוץ לארץ יוכלו לבקר כאן וליהנות מהמקום.
רענן כסלו: היו פה כבר, ממזכיר הממשלה, צבי קראוזר, ושר התיירות באמת היה לפני ואחרי וכולם היו.
רענן כסלו: צריך באמת לראות שאוגמים את הדברים ועוזרים לנו לשקם את המקום.
רענן כסלו: תודה.
אלכס מילר: תודה רבה, שיהיה לכולם בהצלחה.
אלכס מילר: אני קבעתי את הסיור כאן ביהודה ושומרון, רציתי לשמוע מבחינת מצב החינוך, מה קורה ביישובים, מבחינת מבנים, מבחינת גודל הכיתות, תקצוב, סיוע של משרד החינוך, של כל אותם הדברים שאנחנו מדברים עליהם הרבה, אבל הזמן עובר ואני שומע שאין יותר מדי שינויים.
אלכס מילר: כמובן שבעקבות השינויים האחרונים שיש גם בעולם הפוליטי, אתה תגיד לי אם זה לחיוב או לא, אבל אני גם הייתי רוצה לראות איזה שהוא שינוי גם במסגרת אותם המבנים שחשוב שייצאו לדרך מבחינת הבנייה.
אלכס מילר: נפתח ונתקדם.
אלכס מילר: יש לנו כמה ביקורים ובסוף היום אולי יהיה לנו לסכם ונסכם גם את הישיבה.
אלכס מילר: (סבב נוכחות).
אלכס מילר: מי יציג לנו?
אלכס מילר: גרשון מסיקה:     יש מצגת על המועצה, על החינוך, שיראה אותה ראש האגף, מר יוחאי דמר, אבל אני רוצה להתמקד בשלוש בעיות.
אלכס מילר: קודם כל הבעת תודה.
אלכס מילר: הבעת תודה לוועדת החינוך, שאני חושב שבזכות המאבקים שהיו שם השתנתה התפיסה במשרד הביטחון, כמובן במינהל האזרחי, בתפיסה לצורך של לקדם תב"עות בנושא מבני חינוך ואני תולה את זה הרבה הרבה בזכות ועדת החינוך.
אלכס מילר: יחד עם זה בכמה פרמטרים לא התקדם שום דבר.
אלכס מילר: אחד, ביישובים שלא מוכרים, כגון ברוכין, שהוקם בהחלטת הממשלה, משום מה הוא הוגדר כמאחז בלתי חוקי, רחלים---
קריאה: על ידי משרד השיכון.
גרשון מסיקה: אולי במשרד השיכון.
גרשון מסיקה: רחלים, כנ"ל.
גרשון מסיקה: הם לא מוכנים להקים מוסדות חינוך ולא לקדם תב"עות, עד כדי כך שעל שיפוץ המבנים, אמרו לי, 'אל תקים, ניתן לך שיפוץ, תשפץ את הקיים', היום נראה מה הקיים ונראה את הבלתי אנושיות, לשים ילדים במבנים כאלה.
גרשון מסיקה: הפרמטר השני שלא קודם זה הנושא של מעונות ילדים.
גרשון מסיקה: כיוון שזה לא באחריות משרד החינוך, זה באחריות משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, אין שום יכולת לקדם תב"עות של מעונות.
גרשון מסיקה: מעונות, לדעתי, בחלק מהמקרים זה יותר נחוץ ממוסדות חינוך, כי אם האמא לא יכולה לשים את הילד מגיל 0 עד 3 במעון, המשמעות שהיא לא יכולה לעבוד.
גרשון מסיקה: אם היא שמה אותו במבנה לא תקין, עם עכברים וגג דולף, הילד הזה מקבל מהשורש יחס שלילי שמדינת ישראל אומרת לו.
גרשון מסיקה: הפרמטר השלישי שלא התקדם, אמנם יש נכונות לקדם, לדוגמה יקיר, שאנחנו נהיה שם; לקח הרבה מאוד זמן, מעל שלוש שנים, קידום התב"ע, וזה אבסורד.
גרשון מסיקה: לאחר כל המלחמות שעשינו להתקדם בנושא הקרקעי, באים למשרד החינוך, נגמר התקציב, תעברו ל-2011.
גרשון מסיקה: ב-2011, היום אנחנו בסוף ינואר, עוד לא אושרו התקציבים במשרד האוצר ומשרד החינוך.
גרשון מסיקה: זאת אומרת אם נקבל הרשאה זה בפברואר, אני מקווה שנקבל, לא בטוח, בגלל זה צריכה לצאת מפה קריאה לזרז תהליך בין משרד החינוך למשרד האוצר---
יעקב כץ: למה צריכה לצאת קריאה?
יעקב כץ: אם זה לא הולך, למה אתה חושב שקריאה תעזור?
יעקב כץ: אלא אם כן יושב ראש הוועדה יעשה ישיבה ויזמין את האוצר ואת שר החינוך וישאל...
יעקב כץ: הרי היו כל כך הרבה ישיבות עם ה---
אלכס מילר: אתה לא חושב שהקריאות שלי עוזרות?
יעקב כץ: אני חושב שעם אלה שקשורים למובארק צריך קריאות.
גרשון מסיקה: ב-2010 לא קיבלנו כי היו בעיות קרקעיות.
גרשון מסיקה: כשנפתרו הבעיות הקרקעיות, באנו למשרד החינוך ואין תקציב.
גרשון מסיקה: ב-2011, עוד לא התחילה השנה.
גרשון מסיקה: אם נקבל את זה באפריל, בוודאי שלא נוכל להיות מוכנים לספטמבר.
גרשון מסיקה: אתמול כבר היינו צריכים לקבל את ההרשאות, כי יש פרוצדורה של מכרז, של...
גרשון מסיקה: זה חודש-חודשיים רק הביורוקרטיה.
גרשון מסיקה: אלה שלוש הבעיות המרכזיות שאני רואה שמלוות אותנו, את השאר נמשיך במהלך הסיור.
יוחאי דמר: אני אשתדל בדקות הקרובות לתת סקירה על מועצה אזורית שומרון.
יוחאי דמר: אנחנו עושים אפיון יחסית קצר, של שלוש-ארבע דקות, ואנחנו מנסים בתוך העניין הזה להזכיר את הסוגיות המרכזיות.
יוחאי דמר: ברשותכם, כמה מלים על מועצה אזורית שומרון.
יוחאי דמר: מה שאנחנו רואים כאן זה בעצם איזה שהוא ניסיון להרחיב מותניים של מדינת ישראל בתוך מסך מחשב ולכן הפרופורציה היא כזאת, וכבר כאן ניתן לראות שבתוך המועצות, מועצה אזורית שומרון במרחב, פה המרחב הגדול ביותר, בכל המועצה ביהודה ושומרון, יש גם מספר ערים ומועצות מקומיות וזה בא לידי ביטוי תיכף בשקף הבא.
יוחאי דמר: אנחנו מדברים על מרחב שהוא 10% משטח מדינת ישראל בגיאוגרפי, 2,800 קילומטר רבוע בתוך המרחב של השומרון, כ-80,000 תושבים מחולקים לשבע רשויות מקומיות, כולן היו בניי.
יוחאי דמר: כל מה שאתם רואים פה, כולל העיר אריאל, חבר הכנסת מילר, כשיוצאים מאחורה רואים 'made in מועצה אזורית שומרון'.
יוחאי דמר: כולם היו בעצם יישובים של מועצה אזורית שומרון.
יוחאי דמר: כ-50,000 תושבים במועצה עצמה, למעלה מ-28,000 תושבים, 30 יישובים ולצערנו 4 יישובים שאנחנו עדיין אוספים ועורגים לחזור אליהם.
יוחאי דמר: שימו לב לנתון הבא; 42% ילדים עד גיל 17, הממוצע הארצי 34%.
יוחאי דמר: 2% מעל גיל 65, הממוצע הארצי 10%.
יוחאי דמר: תיכף נראה שקף על גידול האוכלוסייה.
יוחאי דמר: 72% בגרות.
יוחאי דמר: 17% סטודנטים, ממוצע סוציו אקונומי 5.      כשאנחנו מדברים על המרחק וכשאנחנו מדברים על הנגישות, מדינת ישראל, משרד ראש הממשלה, משרד הביטחון, קבע רמת זמינות ביטחונית, ניתן לראות שיש לנו יישובים שהם, יחסית הרבה יישובים, ברמת זמינות גבוהה ובינונית.
יוחאי דמר: כמובן שיש לזה משמעויות.
יוחאי דמר: גם הנגישות למועצה, ניתן לראות שאנחנו מדברים על סדר גודל ממוצע של כשעה-שעה וחצי להגיע אל משרדי המועצה שממוקמים בברקן.
יוחאי דמר: השקף הבא הוא שקף ייחודי רק למועצה אזורית שומרון.
יוחאי דמר: כל מי שמבין בעניין, וכל אחת מהמועצות האזוריות שנמצאות ביהודה ושומרון יש חטיבה מרחבית אחת, מערכת התיאום והקשר בין הדרג האזרחי לדרג הביטחוני עובד מול חטיבה אחת.
יוחאי דמר: מועצה אזורית שומרון – שלוש חטיבות.
יוחאי דמר: מה המשמעות ביחס אל משרד החינוך או ביחס אל אגף החינוך?
יוחאי דמר: תלמידי עירייה שנוסעים מדי בוקר פה לשבי שומרון צריכים לעבור מדי בוקר שלוש חטיבות.
יוחאי דמר: מנהלת בית הספר לא פעם הופכת ומוצאת את עצמה אוגדונרית.
יוחאי דמר: היום ברוך ה' העניין הזה נפתר, אבל לא צריך להסביר מה המשמעות שההסעה מגיעה לגבול גזרה של חטמ"ר מנשה וצריך לחכות לליווי של חטמ"ר אפרים ולאחר מכן חטמ"ר שומרון.
יוחאי דמר: הבעיה הזאת נפתרה, אבל זה רק להראות את המצב.
יוחאי דמר: נתון נוסף, כל אזורי החיוג של מדינת ישראל קיימים במועצה אזורית שומרון.
יוחאי דמר: תשאלו איפה נמצא 08, ובכן בית אריה נמצא ב-08, גם תלמידי מועצה אזורית שומרון לומדים בבית אריה.
יוחאי דמר: הפיזור הזה מביא אותנו גם לנגישות ביחס אל מוסדות החינוך.
יוחאי דמר: יש לנו 30 מעונות, יש לנו למעלה מ-30 גני ילדים, יש לנו שני בתי ספר ממלכתיים במועצה, באחד מהם נבקר.
יוחאי דמר: יש לנו 7 בתי ספר ממלכתיים דתיים, בכמה מהם אנחנו נבקר, ועוד 3 מוכרים שאינם רשמיים, בגלל שפתחנו חינוך מיוחד שאינו רשמי.
יוחאי דמר: החצים שאנחנו רואים כרגע זה בעצם קביעת משרד החינוך, המיפוי הבין יישובי, לאן תלמידי המועצה האזורית שומרון נוסעים.
יוחאי דמר: אפשר לראות, כאן נוסעים היסודי כדי ללמוד, כאן כבר יוצאים החוצה, חטיבת הביניים, אלה חטיבת הביניים של הבנות, אלה חטיבת הביניים של הבנים.
יוחאי דמר: זה הממלכתי העיוני, ממלכתי עיוני בנות, עיוני בנים, ממלכתי טכנולוגי, טכנולוגי בנות, טכנולוגי בנים, ממלכתי דתי, חינוך מיוחד, כל הדבר הזה.
יוחאי דמר: כדי שנעשה איזה שהיא תובנה במה אנחנו מדברים: גליל עליון, 2,000 תלמידים נוסעים ב-160 קווי הסעה, עמק חפר 5,000 תלמידים נוסעים ב-300 קווי הסעה, מועצה אזורית שומרון מסיעה 3,600 תלמידים בכמעט 1,000 קווי הסעה מדי יום.
יוחאי דמר: נתונים שנמצאים במשרד החינוך.
יוחאי דמר: לא פלא ש-25% מתקציב המועצה האזורית שומרון הולכים להסעות.
יוחאי דמר: המשמעות היא מתסכלת בכמה וכמה פעמים, גם משום שבסופו של דבר אנחנו לא מדברים על חינוך, אנחנו לא מדברים על שעות, אנחנו לא מדברים על תוספת תל"ן, אנחנו לא מדברים אפילו לא להדליק את האור בבית הספר, הדבר הבסיסי, להביא את הילד אל שער בית הספר ולהחזיר אותו ממנו.
יוחאי דמר: את מגמות הגידול אנחנו ממשיכים לראות לאורך, עשינו פה פחות או יותר, עשר שנים.
יוחאי דמר: חלק מהיישובים שילשנו, אפשר לראות במעונות, אפשר לראות בבתי ספר יסודיים, אנחנו מדברים על למעלה מ-3,000 לעומת קצת פחות מ-1,000 לפני עשר שנים.
יוחאי דמר: המגמה הזאת נמשכת גם לפי הנתונים של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.
יוחאי דמר: לצערנו נתון שהוא כואב ויכול להיות שהוא יבוא לידי ביטוי גם בוועדת החינוך באחת הישיבות, זה הנתון הבא: ההסעות.
יוחאי דמר: מה שאנחנו רואים פה זה ציר גידול של כמויות הילדים בחמש השנים האחרונות, כמות כלי הרכב הממוגנים, כי אנחנו בעצם מקבלים חליפות מיגון ממשרד הביטחון, נשארה אותו דבר, כמות הילדים עלתה ב-55%, המשמעות היא יותר צפיפות, יותר בעיות, ילדים מגיעים ליותר אלימות, לא פשוט.
יוחאי דמר: גם על החינוך המיוחד ניתן לראות את הנתונים הבאים, זה הגידול של החינוך המיוחד.
יוחאי דמר: גם שם חליפות המיגון שקיבלנו עכשיו, הן באו להוציא רכבים ישנים, אבל הכמות של כלי הרכב נשארה אותו דבר, הכמות של הילדים הולכת וגדלה ויש פה צוואר בקבוק אדיר.
יוחאי דמר: חינוך מיוחד - גם שם אנחנו כל הזמן גדלים.
יוחאי דמר: נתון מעניין, 15% מהוצאות החינוך מושקעים ב-0.3% מאוכלוסיית התלמידים.
יוחאי דמר: זה הנתונים של מועצה אזורית שומרון ואלה הנתונים של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.
יוחאי דמר: ניתן לראות שגילאי 18 שלנו היום, כמות הלידות בשנה היו סביב ה-180, לעומת היום, תלמידים פחות או יותר גיל שנתיים, אלה הנתונים האחרונים של 2007, שנתיים או שלוש, אנחנו מדברים על 730, וזה הולך וגדל.
יוחאי דמר: אנחנו יודעים היום, בנתונים של משרד הפנים, כשאנחנו מדברים על שנתון של 850 תלמידים.
יעקב כץ: תגיד ברוך ה', כן ירבו.
יוחאי דמר: דיברנו על מערך הסעות לא סביר ומסובך, נגישות, זמינות ביטחונית.
יוחאי דמר: עוד כמה נתונים: למועצה בעצם אין בית ספר תיכון משלה.
יוחאי דמר: המטרות של אגף החינוך כרגע פחות רלוונטיות.
יוחאי דמר: אולי עוד איזה שהוא נתון, כ-14,000 תלמידים, אפשר לראות גם כאן שיש פה לא מעט תלמידים שנמצאים...
יוחאי דמר: תלמידי חוץ בעל יסודי, כמעט אפסי.
יוחאי דמר: והנתון הזה הוא גם נתון מעניין, אנחנו מדברים על כ-400 תלמידים שלנו שמסתובבים ב-400 מוסדות חינוך, ב-45 רשויות מקומיות.
יוחאי דמר: תשתיות.
יוחאי דמר: פה אנחנו מגיעים לקטע של הבינוי.
יוחאי דמר: זה התהליך הנורמלי שקורה בכל אחת מהרשויות כאשר היא צריכה לבנות.
יוחאי דמר: היא מגישה בקשה למשרד החינוך, משרד החינוך מאשר אותה, לאחר מכן צריך להגיש כמובן את מסמכי הקרקע, יש פרוגרמה, יש תכנון של המבנה, אישור של התכנון, מקבלים את ההרשאה ולאחר מכן אנחנו מדברים על תחילת בינוי.
יוחאי דמר: במועצה האזורית שומרון בשנים האחרונות, ואני מקווה שהמגמה הזאת תלך להשתנות, ואני לא רוצה לדבר פוליטיקה, אני מגיע מהמקום המקצועי, אבל העובדה המקצועית, והנתונים הם כאלה; כאשר יש אישור של משרד החינוך ואנחנו מבקשים אישור מהראמ"ה לעבוד, הראמ"ה מבקש אישור של משרד הביטחון ולאחר מכן הוא מעביר את זה לקמ"טים השונים, לקבל את התכניות השונות, אחרי שהקמ"טים סיימו את העבודה שלהם וזה אמור לעבור לשלב של הדיון, גם זה מתבקש לחתימה של שר הביטחון.
יוחאי דמר: השלב הבא, פרסום, גם הוא צריך חתימה של משרד הביטחון, ולאחר מכן גם בדיון למתן תוקף.
יוחאי דמר: השלב הבא, לא צריך לנחש, גם הפרסום לתוקף צריך לעבור עם חתימה של שר הביטחון וגם כאשר נגמר כל ההליך הסטטוטורי ואנחנו מבקשים חוזה על הקרקע מהאפוטרופוס, גם פה אנחנו נזקקים לאישור וחתימה של שר הביטחון, ורק אחרי שגמרנו את הכל, אנחנו מתחילים את כל התהליך.
יוחאי דמר: הדבר הזה גורם לעיכוב, הדבר הזה גורם לסיטואציה, שאנחנו נראה אותה בשטח, שנעשו פה דברים---
יעקב כץ: גם בפרויקטים שסוכם עליהם שייבנו השנה, ששר החינוך ישב בוועדה וסוכם על 27 פרויקטים, או 44 פרויקטים.
יוחאי דמר: לא, אז אני רוצה להיות מספיק הוגן---
יעקב כץ: האם שר הביטחון חתם, חתם, חתם, חתם?
יוחאי דמר: אני רוצה להיות הוגן, לגבי אותם פרויקטים שניסו לקדם, אנחנו רואים, כל אותם פרויקטים שבאו לפתחה של הוועדה, וחבל שזה עובד ככה, הם התקדמו בצורה יותר מעשית, יותר ממשית.
יוחאי דמר: יקיר, אנחנו נראה, עדיין לא קיבלנו את האישור של משרד החינוך בגלל העיכוב---
יעקב כץ: אני שואל, כולל חתימותיו של שר הביטחון?
יוחאי דמר: כן.
יעקב כץ: הוא חתם?
יוחאי דמר: על חלקם, ברובם.
יעקב כץ: יפה מאוד.
יוחאי דמר: מה המשמעות?
יוחאי דמר: המשמעות היא דחיסה של מאות תלמידים במבנים ארעיים והשקעות מיותרות וכמובן אי מימוש חוק לימוד חובה.
יוחאי דמר: ברשותכם, אני ארוץ די בקצרה.
יוחאי דמר: אלה כל הצרכים.
יוחאי דמר: שימו לב כמה כיתות יבילות יש, בלי סוף כיתות יבילות.
יוחאי דמר: רק שנבין, כל כיתה יבילה מבזבזת משאבים לממשלה, מבזבזת משאבים למועצה.
יוחאי דמר: רק שנבין, גן ילדים בכיתה יבילה, אני מקבל עליו 120,000 שקל.
יוחאי דמר: כדי לשים את הגן עומד, עולה לי 400,000 שקל, כי המבנה צריך להיות יותר גדול, כי החצר צריכה להיות יותר גדולה ובמקום לבנות בינוי קבע, אנחנו עוסקים בבינוי יביל וחבל על זה.
יוחאי דמר: חלק מהדברים שאנחנו גאים בהם, גן ניסויי ונופים.
יוחאי דמר: יש לנו 25 בעלי חיים בחוץ ועוד 25 תלמידים בפנים.
יוחאי דמר: בית ספר שערי תקווה גם זכה בתו האיכות, בית ספר עומר, גם יום לימודים ארוך וגם זוכה בפרס החינוך.