GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שמואל עמרוסי: גם בית ספר נועם שהוא לפניו, גם אליו התנגדו ועכשיו התרגלו.
שמואל עמרוסי: אז שיתרגלו, פשוט רוצים את הבניין.
שמואל עמרוסי: והדבר הזה הוא פשוט צריך מסדר היום.
שמואל עמרוסי: אם הקצו לנו מקום, שאף אחד לא יתנגד.
שמואל עמרוסי: כי עובדה שהם באים אלינו לבית הכנסת, ואוכלים מאיתנו ושותים מאיתנו.
זבולון אורלב: יש לי שאלה קשה אליך, ואם יוצע לכם בניין אחר?
שמואל עמרוסי: אם ב-1 בספטמבר יגידו לנו בניין אחר, אנחנו נוכל להסתדר איתו.
שמואל עמרוסי: אבל זה חייב להיות באותו יום, ולא יהיה מצב שמישהו ייכנס לשם ואנחנו נחכה עוד שנה שנתיים.
זבולון אורלב: כלומר, אין לכם התנגדות עקרונית לשקול בעניין.
שמואל עמרוסי: אנחנו לא רוצים לריב, אנחנו רוצים מקום.
שמואל עמרוסי: אבל הם רבים איתנו כי הם לא רוצים לראות אותנו.
זבולון אורלב: זה חשוב מה שאמרת עכשיו.
נועם שרמן: צריך מעבדות, זה לא עובר מהיום להיום, צריך לתכנן את זה.
זבולון אורלב: לא יהיה לך ב-1 בספטמבר מעבדות.
זבולון אורלב: תדע כבר עכשיו, אני כבר עכשיו אומר לך.
זבולון אורלב: שבניין עוד לא קיים, אז ב-1 בספטמבר לא יהיה לך מעבדות ולא יהיה לך מחשבים.
זבולון אורלב: למה לך לחיות באשליות?
זבולון אורלב: תדע את זה.
נועם שרמן: לא, אם יש לי מבנה אני יכול להביא מחשב לשם.
נועם שרמן: אבל יש לי קרוואן, אפילו את זה אני לא יכול לעשות.
זבולון אורלב: אין לך ב-1 בספטמבר גם מבנה.
זבולון אורלב: גם זה צריך להתפלל.
זבולון אורלב: חברים, אני מציע ללכת בצעדים מדודים, ריאליים, לראות מה אפשר.
ישראל אייכלר: אני רוצה עוד משפט, אדוני יושב הראש.
ישראל אייכלר: אני פעם ראשונה שומע שמיעוט שמרגיש את עצמו כאילו לא רוצים אותו, יש לו 90% מבנים קבועים, כאשר הרוב, כאילו שהוא שליט, יש לו רק 50%.
ישראל אייכלר: אני לא אומר, אני אומר שצריך לתת להם 100%, אבל ראש העיר,  ואני אומר לראש העיר בעצם, שאתה צריך לדאוג לכך במשרד החינוך, שגם לחינוך החרדי לפחות יהיה את אותם 90% לפחות בעיר כמו אלעד.
ישראל אייכלר: כי בירושלים ובמקומות אחרים – הפערים כל כך גדולים, כי אנחנו מיעוט.
ישראל אייכלר: אבל אני לא רואה בציונות הדתית ציבור אחר, שונה כל כך.
ישראל אייכלר: בהשקפות כן, אבל לא באורח החיים, שצריכה להיות איזו בעיה.
ישראל אייכלר: אני שוב חוזר על אותו משפט – אם יש ויכוח על מבנה, אין לזה שום עניין מפלגתי, כמו שיש בין קבוצות חרדיות עצמן, ספרדיות, אשכנזיות, חסידות זו או חסידות אחרת.
ישראל אייכלר: כל אחד רוצה בניין, צריך לתת לכולם.
ישראל אייכלר: אני מציע שלא להכניס את העניין המפלגתי, ההשקפתי לויכוח הזה.
ישראל אייכלר: זה יהיה טוב לכל הצדדים.
יעל סעד: שלום, קוראים לי יעל,  אני נמצאת פה בשני כובעים.
יעל סעד: אני מאלעד.
יעל סעד: אני יושבת פה מייצגת בשני כובעים, אני מייצגת את שי נתן שהוא מתנצל שהוא לא הצליח להגיע היום.
יעל סעד: הוא ביקש ממני לומר את דברו.
יעל סעד: אני בוועד ההורים של בית ספר עמיעד, אמא לשחר, ילדה בכיתה א'.
יעל סעד: ואני ניסיתי ככה קצת לקצר, כי על חלק מהדברים כבר דיברנו ---
זבולון אורלב: הבאת גם תגבורת את ראש וועדי ההורים של הממ"דים, אני רואה.
יעל סעד: שבהחלט נעזרנו בהם בשנה האחרונה, ואנחנו מאמינים שנמשיך להיעזר.
יעל סעד: אז אני אקריא פה את מה ששי ביקש:      ברשות יושב ראש הוועדה, חבר הכנסת זבולון אורלב, חברי כנסת נכבדים, נציגי משרד החינוך, חברים נכבדים.
יעל סעד: לפני כחמישה חודשים ישבנו כאן ושמענו הבטחות לרוב, כולנו מלאים באופטימיות ורצון טוב.
יעל סעד: רצינו רק דבר אחד, קורת גג ומקום לימודים ראוי לילדינו.
יעל סעד: לצערי, לצערנו, בתקופה שחלפה לא השתנה דבר לטובה, ואף לצערנו נסוגונו לאחור.
יעל סעד: את המגרש שהבטיחו לנו בחדר זה, בנוכחות יושב ראש הועדה הנכבד, ואף הבטחות שניתנו בפגישות עבודה שנערכו בנוכחות שר החינוך מר גדעון סר וראש מינהל הפיתוח מר יגאל צרפתי, מסתבר שהבטיחו גם לאחרים.
יעל סעד: עיריית אלעד, למרות שהחלה בתכנון הפרוגראמה והתאמתה למבנה בית ספר תיכון לבנות ממ"ד, עצרה את העבודות, תוך שהיא מסבכת בקורים אותם טוותה בעצמה, ובהבטחות דומות לכמה מוסדות חינוך שונים, אותם נתנה בנשימה אחת.
יעל סעד: גם בבינוי 12 גני ילדי הילדים, הרשאות שניתנו על ידי המשרד ונמצאים בידי העירייה שנים אחדות, לא חלה התקדמות.
יעל סעד: להזכירכם, הרשאות אלו נועדו על פי הסיכומים שהושגו, לשמש על מנת לפנות את גני רשת מוריה, הפועלים במסגרת המוכר שאינו רשמי, בשטח בית הספר ממלכתי דתי עמיעד, הקורס מחוסר מקום, והוא באמת קורס.
יעל סעד: אני אדלג פה על איזה שהוא חלק שכבר דיברנו עליו ואני אתייחס למה שגם חברי הכנסת התייחסו.
יעל סעד: לצערי, הם לא חווים את מה שאנחנו חווים, אבל האפליה שאנחנו חשים בתור ציבור דתי לאומי, היא קיימת והיא מתחזקת ומתעצמת.
יעל סעד: הקהילה הדתית לאומית באלעד תמיד הבינה והתחשבה במצוקות הרשות המקומית, ולכן לא תמיד עמדה על שלה, ודרשה את המגיע לה במלואו.
יעל סעד: לצערנו, במקום להבין את הכוח הרב שהפעלנו בזה שויתרנו על השייך ומגיע לנו, מפרשת עיריית אלעד את התנהגות הקהילה ונציגיה כחולשה, וממשיכה להתעלל ב-2000 ילדי הממ"ד, ולמשוך אותם בהבטחות שווא.
יעל סעד: אנחנו כולנו יכולים להבין חוסר במשאבים, קשה לנו, ואף אסור לקבל את מה שקורה בימים אלה בעיר אלעד.
יעל סעד: כאשר קיים השטח ואף הכסף לבנייה בנמצא, אך ההתנהגות הרשלנית פושעת, מונעת מאלפי ילדים מקום ראוי בו יוכלו ללמוד על פי חוק, ועל פי התחייבות המדינה לתושביה.
יעל סעד: את המגיע לנו בזכות, לא בחסד, הגענו היום לפה.
יעל סעד: הפסקנו לוותר.
יעל סעד: אוקי.
ישראל אייכלר: אם שמעתי טוב, הוא מאשים את ראש העיר ברשלנות פושעת.
זבולון אורלב: אתה רוצה לומר עוד משפט?
עמרם חורי: רק תיקון אחד, אנחנו 40% יושבים בקרוואנים, מוריה בקרוואנים, הישיבה בקרוואנים, עמיעד בקרוואנים, זה לא 90%.
ישראל אייכלר: לא, דיברתי על החינוך היסודי של הילדים הקטנים.
עמרם חורי: היסודי שלנו גם תלמד תורה מוריה שלנו, יושבים כולם בקרוואנים.
יצחק עידן: הוא מוכר שאינו רשמי.
יצחק עידן: הוא לא ממ"ד.
עמרם חורי: הוא מהציבור שלנו.
עמרם חורי: ציוני דתי.
עמרם חורי: תלמוד תורה מוריה ---
זבולון אורלב: בפיקוח של מי?
קריאה: לא שלנו.
זבולון אורלב: אבל זו ציונות דתית.
זבולון אורלב: גם בציבור שלנו יש ממלכתי דתי, ויש מוכר שאינו רשמי, אבל זה ציבור שאומר הלל ביום העצמאות.
ישראל אייכלר: אבל יש להם חסידויות.
ישראל אייכלר: אתה אומר שיש להם חסידויות נפרדות גם.
זבולון אורלב: כן, גם אצלנו.
זבולון אורלב: אנחנו גם נדבקנו בעניין לצערי.
זבולון אורלב: יש כמה דברים רעים שלמדנו.
ישראל אייכלר: תדע לך שזה מה שיחזיק את הציבור.
זבולון אורלב: אני יודע?
זבולון אורלב: יש גם בית ספר נועם שהרשת יושבת פה, שזה הרשת התורנית שלנו.
זבולון אורלב: ויש גם מוכרים שאינם רשמיים.
ישראל אייכלר: אדוני יושב הראש, מותר לי לצטט את הרב בר אילן בעניין הזה?
זבולון אורלב: תמיד.
ישראל אייכלר: הרב בר אילן טוען שברוסיה ובפולין היהדות צמחה ובאמריקה היא קרסה, בגלל שבאמריקה לא היו מחלוקות קהילתיות.
ישראל אייכלר: אם מישהו רצה לבנות בית כנסת, באו אנשים חילוניים ואמרו – אוקי, אנחנו נתרום את ארון הקודש, ואני לא אאריך.
ישראל אייכלר: אני נותן את הבימה, אני בא ביום הכיפורים, אני בא זה, וכולם הסכימו והם באו ביום הכיפורים או ביום ....
ישראל אייכלר: לעומת זאת, בווילנה, ברוסיה, או בכל מקום, אם מישהו רצה לבנות בית כנסת – אמרו פה לא יקום ולא יהיה.
ישראל אייכלר: יהיו שלושה מניינים ביום, יהיו שיעורי תורה.
ישראל אייכלר: על כל תלמוד תורה, על כל ויכוח, כך נבנתה היהדות.
ישראל אייכלר: כך כותב הרב בר אילן, וסליחה שציטטתי אותו.
זבולון אורלב: חברים, אני רוצה ---
אריאל כוכבי: הערה ברשותך.
זבולון אורלב: רק בקצרה.
אריאל כוכבי: רציתי להגיד שאני קצת מכיר את כל המערכת וישבתי והקשבתי בהרבה סבלנות.
אריאל כוכבי: לצערי הרב היה לי איזה שהוא אפקט ההיסטוריה חוזרת, ואכן ההיסטוריה חוזרת.
אריאל כוכבי: כי תמיד אנחנו עומדים באותם חודשים, מסתכלים קדימה בציפייה, מדברים עם שרה נעמן, מדברים עם צרפתי, מדברים עם כולם, ויש הבטחות, יש אמירות, הכל טוב ויפה.
אריאל כוכבי: לצערי הרב, אנחנו תמיד מגיעים למקום אחד.
אריאל כוכבי: לפתחו של בית המשפט.
אריאל כוכבי: וזה קרה בשלוש שנים האחרונות כבר פעמיים, ולשמחתי הרבה באותן שתי פעמים, בית המשפט אמר בצורה מפורשת – חברה, מה אתם רוצים ממני?
אריאל כוכבי: מדוע אתם אלי?
אריאל כוכבי: יש משרד החינוך, יש נוהל מפורש, נוהל שנקרא 'נוהל הקצאת מבני חינוך', והוא קובע בצורה מדרגית מי מקבל ומתי מקבל ולפני מי מקבל.
אריאל כוכבי: לכן, כבוד ראש העיר, אני מאד שמעתי את מה שאמרת, ומאד שמחתי, ולצערי הרב גם בתיק הקודם שהיה, נפגשנו משני צדי המתרס.
זבולון אורלב: אתה ?
אריאל כוכבי: אני  במקצועי.
אריאל כוכבי: ועמדנו משני צדי המתרס.
אריאל כוכבי: אני גם ייצגתי דרך אגב באותו תיק אחרון וגם בתיק שלפניו, ובשניהם נצחנו.
אריאל כוכבי: ושם נקבע בצורה מפורשת.
אריאל כוכבי: עכשיו, אני אומר לאדוני, חבל שנגיע שוב למקומות שאנחנו לא רוצים להגיע.
אריאל כוכבי: אנחנו בסך הכל רוצים לחיות בשלום, לא רוצים להגיע למקומות האלה, הם מקומות לא נעימים.
אריאל כוכבי: בתי משפט הם לא מקומות נעימים, ואני חלילה לא מאיים גם.
אריאל כוכבי: אני רק אומר בצורה מפורשת.
אריאל כוכבי: אני אומר דבר פשוט, יש הסכמה במשרד החינוך?
אריאל כוכבי: מינהל הפיתוח אמר את דברו?
אריאל כוכבי: ראש העיר קיבל את הדברים גם בישיבה שהייתה עם שר החינוך?
אריאל כוכבי: אי אפשר לבוא ולהגיד אוקי, עכשיו אנחנו נבנה את המבנה, נגיש ל-1 באוגוסט, או ל-31 באוגוסט, ואז נקבל החלטה.
אריאל כוכבי: כי אז אנחנו נעמוד בפני שוקת שבורה.
זבולון אורלב: לא זה מה שהוא אמר.
אריאל כוכבי: לא, לא, לא, אני אמרתי.
זבולון אורלב: זה לא מה ששמעתי.
זבולון אורלב: אני שמעתי מראש העיר שהוא אומר שב-1 בספטמבר יעמוד לרשות האולפנה מבנה.
זבולון אורלב: אינני יכול להיות בטוח שהמבנה יהיה ב-P1A.
זבולון אורלב: זה מה שאמר ראש העיר, ושמעתי משמואל עמרוסי, שאם ראש העיר יציע מבנה אחר – האולפנה לא שוללת את הדבר הזה.
זבולון אורלב: כך אני שמעתי.
אריאל כוכבי: אני שוב אומר.
זבולון אורלב: אני שמעתי טוב?
אריאל כוכבי: יושב הראש, אני שוב אומר, אנחנו נמצאים בהליכים לצערנו הרב של מריחות.
אריאל כוכבי: אני רוצה להגיד לאדוני, ואני פה אסיים, שהתהליך הזה שהגענו אליו היום, שאנחנו נמצאים היום ---
זבולון אורלב: עכשיו אנחנו בתהליך של --- אולי נסגור את הישיבה ---
אריאל כוכבי: לא, לא, לא, אני כבר אגיד.
זבולון אורלב: אתה לא בבית משפט.
זבולון אורלב: אתה הזירה שלך בית משפט.
אריאל כוכבי: לא, חלילה, לא.
אריאל כוכבי: לא במריחות פה, חלילה.
אריאל כוכבי: הכוונה היא שאנחנו הגענו לשלב שהיום יש הסכמה בין משרד החינוך לבין כולם, שהשטח של האולפנה יהיה ב-P1A, זה אחרי שאנחנו כבר מתנהלים ומדברים כבר שנתיים או שלוש.
זבולון אורלב: אמר לך ראש העיר מה שאמר.
זבולון אורלב: אני לא רוצה לחזור.
אריאל כוכבי: ולכן אני אומר, גם התנגדויות של תושבים, הן לא רלבנטיות כי אלף יושב שם כיום בית ספר נועם, וכולם חיים עם זה בשלום, למרות שהיו גם התנגדויות בהתחלה.
אריאל כוכבי: וב', אני אגיד לאדוני, לראש העיר גם, שלא צריך בכלל לקבל החלטה בוועדת הקצאות ולא בשום מקום.
אריאל כוכבי: משרד החינוך קבע, זה השטח הראשון שעומד לרשות הממ"ד, יש הסכמה, טוב ויפה צריך לעמוד בהבטחות ולעבור הלאה למשימה הבאה.
אריאל כוכבי: זה הכל.
זבולון אורלב: תודה רבה חברים, אני רוצה לסכם את הישיבה.
זבולון אורלב: ואם אני לא מנסח נכון, תציע לי תיקון כי אני רוצה להעביר את הדברים האלה בצורה מסודרת.
זבולון אורלב: הסוגיה שלנו היא כרגע, אני מבין שהסוגיה העיקרית היא הסוגיה של האולפנה, שהיא משליכה על נועם, נכון?
עמרם חורי: ועמיעד.
נועם שרמן: והישיבה, כי יש גם ישיבה תיכונית.
קריאה: על הישיבה התיכונית לא דיברנו.
זבולון אורלב: רק רגע, כרגע אני רוצה לסכם את סוגיית האולפנה.
זבולון אורלב: שלום מחמ"דים, עוד מעט תהיה פה ישיבת מחמ"דים.
זבולון אורלב: מחמ"ד זה ראשי תיבות של  מנהל מחוזי דתי.
זבולון אורלב: מנהל המחוז שלכם, שרה היא מנהלת המחמ"דית של מחוז המרכז, ומר גבאי שיושב בסוף הוא המחמ"ד של מחוז הצפון, שתיכף נדבר על שדה יעקב.
זבולון אורלב: אגב, אתם יכולים ללמוד ממני, לעשות וועדת משנה לחינוך חרדי.
זבולון אורלב: עשינו ועדת משנה, אתה צריך הסכמה קואליציונית.
זבולון אורלב: אני לא בטוח שאני אסכים, אבל נראה.
זבולון אורלב: ואני ביקשתי ממנחם אליעזר מוזס ומהרב אמסלם  להשתתף איתי בוועדת החינוך של החינוך הדתי.
זבולון אורלב: אני רוצה לסכם את הסוגיה של האולפנה ולומר כך – שהוועדה רשמה לפניה את הודעת משרד החינוך לפיה המשרד תקצב הקמת מבנה, תקצב ויצאה הרשאה למבנה בן 16 כיתות, שעל פי סיכום בכתב עם העירייה ובהסכמתה, המבנה מיועד לאולפנה.
זבולון אורלב: יחד עם זאת, אם אני אומר כך דברים לא מדויקים מבחינת הרשויות, תעדכנו ---
יהודית גידלי: סליחה, בשטח P1.
זבולון אורלב: בשטח P1A.
זבולון אורלב: יחד עם זאת, הודיע ראש העיר, כי קיימת אפשרות שהעירייה תציע מבנה שלם אחר, לאולפנה.
זבולון אורלב: ובלבד, שהמבנה החלופי הוא פחות או יותר בלוח הזמנים של סיום המבנה ב-P1A.
שמואל עמרוסי: אבל פחות או יותר זאת הבעיה שלנו.
זבולון אורלב: פחות או יותר הכוונה היא סדר גודל של שלושה חודשים פער.
זבולון אורלב: זה וודאי פער סביר.
יצחק עידן: שמואל, אם לך יגיע 18 כיתות ואת 6 הכיתות ---
זבולון אורלב: ראש העיר גם מקבל כשאומרים שלושה חודשים זה פער סביר.
זבולון אורלב: לא צריכים, אנחנו לא מדברים פה על שנים.
שרה נעמן: יראו בעיניים את בית הספר השני.
זבולון אורלב: יראו, בשלושה חודשים רואים בעיניים.
זבולון אורלב: הוועדה רשמה בפניה כי מר שמואל עמרוסי, חבר מועצת העיר המייצג את החינוך הממלכתי דתי, הסכים לסיכום זה, וכמובן גם המחמ"דית.
זבולון אורלב: נכון, הסיכום הזה נראה בעיניך?
זבולון אורלב: אני שואל, כן או לא?
זבולון אורלב: אני לא רוצה ---
שרה נעמן: אני אומרת עוד פעם, מבנה של ---
זבולון אורלב: אני שאלתי והתשובה יכולה להיות רק או כן או לא.
שרה נעמן: כשאתה מבנה אתה אומר משהו מראש שהוא לא ברור.
שרה נעמן: כי זה נבנה כאולפנה, אמור להיבנות כבית ספר תיכון, ויכול להיות בית ספר אחר שנבנה כבית ספר יסודי.
שרה נעמן: הפרוגראמות הן שונות לגמרי.
שרה נעמן: לכן ---
זבולון אורלב: הפרוגראמה של החלופי הוא יכול להיות פרוגראמה של חינוך יסודי?
שרה נעמן: לא, כי הם לא הגישו שום פרוגראמה בינתיים.
זבולון אורלב: ושל מבנה חלופי עם פרוגראמה תיכונית אחרת, אוקי.
זבולון אורלב: אני מקבל תיקונים.
שמואל עמרוסי: מה זאת אומרת?
שמואל עמרוסי: רגע, שנייה.
שמואל עמרוסי: זה מבנה כאילו לא שרטוט על הנייר.
שמואל עמרוסי: מבנה מול מבנה, נכון?
זבולון אורלב: מבנה מול מבנה שהפערים ביניהם בסיום הוא עד סדר גודל של שלושה חודשים, זה מה שסיכמנו.
שרה נעמן: הכוונה שהוא נבנה מתאים לתיכון.
זבולון אורלב: חברים, עכשיו הישיבה התיכונית.
זבולון אורלב: מישהו רוצה לומר משהו?
זבולון אורלב: מה הבעיה עם הישיבה התיכונית, שמואל.
שמואל עמרוסי: קודם כל בנינו ישיבה תיכונית, ברוך ה', וכמו שאמרתי מקודם, יש אינטרס מאד גדול למועצה ---
שמואל עמרוסי: הבעיה שהם כרגע זרוקים, הם נמצאים בתוך קרוואנים, הם יושבים בעצם באיזה משטח גדול של מוריה, והם מטיילים ממקום למקום.
זבולון אורלב: מה תוכניות הבנייה של הישיבה?
גנאדי קמנצקי: עוד לא הוגש מגרש.
גנאדי קמנצקי: אנחנו מחכים שהעירייה תציע מגרש.
יצחק עידן: אני אסביר את הנושא של הישיבה.
יצחק עידן: בזמנו, כשדיברתי עם ראש הישיבה, הוא רצה שהישיבה תהיה איפה שהם נמצאים.
יצחק עידן: כי בשביל הישיבה צריכים מגרש גדול מאד.
יצחק עידן: כ-15 דונם שכמעט ולא קיים בעיר מגרש אחד שהוא גדול.
יצחק עידן: זה למעשה פחות או יותר הבקשה שהוגשה לי לפחות.
יצחק עידן: שזה דבר שקשה מאד למצוא בעיר מגרש כזה גדול.
יצחק עידן: אותו מגרש שנמצאת עליו היום הישיבה התיכונית, אמר לי ראש הישיבה – כאן אם תבנה לי, זה המקום הכי טוב שיכול להיות.
יצחק עידן: דא עקא, שיש שם חלק שהוא לא שלנו זה של המינהל, ויכול להיות שיש שם גם חלק ארכיאולוגי.
יצחק עידן: במידה ונצליח לשחרר את החלק הזה, אז הישיבה התיכונית תיבנה שם.
יצחק עידן: אנחנו במקביל מחפשים קרקע בסדר גודל כזה בעיר, שקשה מאד למצוא אותה.
יצחק עידן: לכן לא הגשתי מסמכי קרקע, כי קשה לי למצוא מקום כל כך גדול.
יצחק עידן: גם בסיכומים הקודמים, הבינו שישיבה תיכונית לא תיבנה בשנה שנתיים הקרובות, זה אולי חזון לעוד שלוש שנים, והם יישארו במקום שהם נמצאים, שהוא מקום ראוי מאד באופן יחסי.
יצחק עידן: נצטרך כל שנה לתגבר אותם בעוד קרוואן, או שניים, או שלושה, בהתאם למצב, עד שתיבנה הישיבה התיכונית.
יצחק עידן: ישיבה תיכונית בסדר גודל כזה לא תיבנה לפני שלוש שנים.
זבולון אורלב: שאלתי, אדוני ראש העיר – בישיבה הקודמת אתה מרצונך אמרת שאתה תמסור למשרד החינוך נתוני קרקע לגבי הישיבה, עד סוף 2010.
יצחק עידן: אז הלכנו לבדוק ---
זבולון אורלב: אתה מוכן לקבוע מועד חדש?
יצחק עידן: עוד פעם?
יצחק עידן: אני לא רוצה להתחייב כי אתה הולך לקחת קרקע, אלעד בנויה רובה על עיר עתיקה שיש בה הרבה ארכיאולוגיה והרבה דברים שצריכים את רשות העתיקות.
זבולון אורלב: אני מקבל את כל מה שאתה אומר.
יצחק עידן: אז לכן אני הולך, לוקח קרקע והולך לבדוק אותה ופתאום אי אפשר לבנות שם.
זבולון אורלב: כרגע אני לא אומר, כמה זמן ייקח כל התהליך הזה?
יצחק עידן: אז אני אומר בחודשים האלה אני ---
זבולון אורלב: אם אתה רוצה שעוד שלוש שנים הם ייכנסו למבנה החדש, תיקח את לוח הזמנים חזרה.
זבולון אורלב: אתה צריך בחצי השנה הבאה למסור נתוני קרקע.
זבולון אורלב: אם לא תמסור נתוני קרקע, הם לא ייכנסו לתוכנית הבינוי של 2012, או אפילו לא של 2013.
זבולון אורלב: יש להם את התור שלהם.
זבולון אורלב: אז תוך חצי שנה אתה רואה סיכוי?
יצחק עידן: אני אשתדל שתוך חצי שנה.
זבולון אורלב: אנחנו מבקשים שזה יהיה, ראש העיר ישתדל, והוועדה ביקשה שנתוני הקרקע, לומר שבישיבה הקודמת הובטח שזה יהיה עד סוף 2010, וראש העיר מסדר עדכון שלהערכתו בשלוש שנים הבאות הישיבה תמשיך להתפתח במקומה הנוכחי, תוך  תוספת הקרוואנים הדרושים.
קריאה: זה לא ייעשה.
זבולון אורלב: אני אומר כרגע מה ראש העיר.
זבולון אורלב: ובתוך  חצי שנה העירייה תשתדל לתת את נתוני הקרקע לישיבת הקבע.
זבולון אורלב: כן, שרה.
שרה נעמן: אני רוצה להגיד מה היה הסיכום בשני חלקים.
שרה נעמן: סיכום אחד היה ---
זבולון אורלב: סיכום זאת אומרת זה בין מי למי?
שרה נעמן: עם שר החינוך וראש העיר ומשרד החינוך, וצרפתי ואני לא זוכרת מי עוד היה שם.
זבולון אורלב: סיכום, זה שוב – בהסכמה, כן?
שרה נעמן: בהסכמה, וודאי.
זבולון אורלב: מה הסיכום?
שרה נעמן: חלקו הראשון של הסיכום, עוד לפני שר החינוך אמר, שבינואר השנה הישיבה עוברת למבנה קבע זמני, היה ברור בתוך מבנה גדול --- המבנה הוא קבע, מבנה בניין, אבל לזמניות.
שרה נעמן: זה מבנה שכבר הושלם, בימים אלה אולי הושלם אולי אמור להיות מושלם, הוא יקבל חלק, עד שהמבנה שלו יקום.
שרה נעמן: כשהיינו עם שר החינוך עלו הבעיות שם אם הקרקע היא אולי קרקע ששייכת גם לחבל מודיעין חלק, היו כל מיני רעיונות והסיכום היה כזה – שמכיוון שהמבנה הסופי של הישיבה, שאם ירצה ה' ייבנה, ייקח את השלוש שנים עד ש-, וברור שלא עכשיו הפתרון.
שרה נעמן: הישיבה תעבור למבנה בניין, ....
שרה נעמן: זמני, לבניין עד שיושלם שם.
שרה נעמן: ואז אמר ראש העיר – אבל, מנהל הישיבה רוצה להישאר כאן.
שרה נעמן: הסיכום היה שצרפתי ואני נעשה סיור, לא אז אלא עוד קצת במקום.
שרה נעמן: נראה האם אפשר לקיים שם שנה הבאה לימודים בתוספת שני קרוואנים, אז בשנת הלימודים הבאה הם יישארו ---
זבולון אורלב: והסיור התקיים כבר?
שרה נעמן: עוד לא.
שרה נעמן: הוא לא התקיים בכוונה.
שרה נעמן: ואם לא – הם יקבלו את המבנה הראשון שמתפנה.
שרה נעמן: זה היה הסיכום.
זבולון אורלב: רגע, אני מציע שלא נמציא סיכומים חדשים, שאנחנו נישאר בסיכומים של שר החינוך עם ראש העיר, עם משרד החינוך, אם זה הסיכום.
זבולון אורלב: ההורים יודעים מהסיכום הזה?
יצחק עידן: אני אמרתי שלא נוח ולא טוב שכל מבנה ישבו בו פעם הישיבה התיכונית ואחרי זה בית הספר הזה.
יצחק עידן: אני לא הולך לעשות כאן ---
זבולון אורלב: לא, אבל היא אומרת שזה סיכום איתך.
יצחק עידן: ולכן אחרי זה אמרתי, היות והמקום הזה הוא מקום ראוי, וראש הישיבה רוצה – לכן אנחנו במקום הזה נוסיף קרוואנים בהתאם להתפתחות ---
זבולון אורלב: אם ראש הישיבה רוצה, אני מניח שזה מה ש---
שרה נעמן: אני ...
שרה נעמן: עם ראש הישיבה, והסכמנו אז לישיבה שאנחנו נלך.
שרה נעמן: סליחה.
שרה נעמן: הסכמנו לסיכום שנלך לסיור ---
זבולון אורלב: אני לא מבין – אז יש הסכמה או אין הסכמה?
זבולון אורלב: אני לא הצלחתי להבין, עכשיו התבלבלתי.
שרה נעמן: הסכמנו בזמנו, ביום של שר החינוך הסמכנו שנלך לסיור מאיזה מקום, ממקום לעזור גם לעיר וגם לזה, לא לזעזע.
שרה נעמן: אבל אנחנו צריכים לראות בעיניים מה יש ואיפה יש.
שרה נעמן: אני לא צריכה לספר לך שהשנה ב-1 בספטמבר לא היו קרוואנים וילדים ישבו בבית.
שרה נעמן: ולכן אמרנו, אנחנו נלך קצת יותר מאוחר, כשהעיר תתארגן, ונראה אם אפשר.
שרה נעמן: אם אפשר ללמוד שם עוד שנה – זה מצוין.
שרה נעמן: לא נזעזע.
שרה נעמן: לא נוציא אותם.
שרה נעמן: הם יישארו שם.
שרה נעמן: אבל אם נחזור למצב של השנה, שאין מקום איפה ללמוד, והם יושבים בבית ואני צריכה להסביר למה הם בבית – לזה אנחנו לא נלך.
זבולון אורלב: אני רוצה לסכם את עניין הישיבה התיכונית.
זבולון אורלב: רשמנו לפנינו את הדברים של ראש העיר, את הדברים של המחמ"דית.
זבולון אורלב: במידה ותתעורר בעיה נוספת נא תפנו אלינו, ונקיים דיון מיוחד.
זבולון אורלב: אין טעם כרגע לדון על ביצה שלא נולדה.
שמואל עמרוסי: הרעיון הזה של ה-15 דונם, אנחנו מאד מברכים את עצם ה---
זבולון אורלב: שמואל, לא שמעת את הסיכום שלי?
זבולון אורלב: יש לך מחלוקת עליו?
שמואל עמרוסי: לא, לא, הבעיה היא שה-15 דונם שראש העיר רוצה להציע, הם בכלל לא בעיר, הם לא באלעד, הם בעיר אחרת.
זבולון אורלב: שמואל, אתה מכיר את הסיכום עם שר החינוך?
שמואל עמרוסי: אני מכיר.
שמואל עמרוסי: אבל יש בניין מיוחד שכבר מצביעים עליו שהוא גמור מ-2008.
זבולון אורלב: אבל אומר ראש העיר שראש הישיבה רוצה.
זבולון אורלב: היא עוד לא סיירה, למה אני?
זבולון אורלב: שמואל, איך אני יכול לקבל המלצה, החלטת הוועדה, שאומרת המחמ"דית שהיה סיכום מסוים בהסכמה?
שרה נעמן: שמואל, אנחנו נעשה סיור.
זבולון אורלב: חברים, אנחנו יכולים לכנס את הוועדה שוב.
זבולון אורלב: אני אמרתי, אם תתעורר בעיה, תפנו אלינו, נקיים דיון נוסף.
זבולון אורלב: כן, אדוני המנהל.
נועם שרמן: שלום, הערה שפשוט היום המבנה שלנו הוא מבנה שאין לו תנאי כיבוי אש ---
זבולון אורלב: אז למה ראש הישיבה שלך אומר לראש העיר שהוא רוצה להישאר במקום?
נועם שרמן: זה בגלל שכל פעם מבטיחים שיבואו ו---
זבולון אורלב: אז שלא יגיד לו.
זבולון אורלב: חברה, אי אפשר ככה לקדם דיון, נו באמת.
נועם שרמן: גם ראש העיר אומר ---
זבולון אורלב: חברים, חברים, תדברו ביניכם.
זבולון אורלב: כמו שקיימנו את הדיון.
זבולון אורלב: כן, עמרם.
עמרם חורי: יש קריית חינוך שלא רוצים לתת לנו שם, יש שטח שקוראים  לו קריית חינוך.
זבולון אורלב: תדברו ביניכם.
זבולון אורלב: אמרתי, כרגע זה לא בשל לקבל איזה שהוא סיכום, כשאומרת המחמ"דית, שיש סיכום עם שר החינוך, עם אגף הפיתוח, עם ראש העיר.
זבולון אורלב: תעשו את הבדיקה הזאת ואת כל הדרוש, אנחנו נזדמן שוב.
זבולון אורלב: אה, רגע, רגע.
זבולון אורלב: חשבתי שזה הדיון על נועם.
זבולון אורלב: בצר, אני מתנצל בפניך, עוד כמה דקות.
יענקי פרידמן: אנחנו נעשה את זה באמת בקצרה אדוני יושב הראש.
יענקי פרידמן: כפי שאתה יודע רשת נועם היא רשת ממלכתית דתית, ציונית מאד, תורנית מאד מאד.
יענקי פרידמן: מפעילה בית ספר, בין היתר, בית ספר לתפארת בעיר אלעד, בשיתוף פעולה מלא עם העירייה ועם משרד החינוך.
יענקי פרידמן: השנה זו השנה התשיעית, אם אינני טועה, של בית הספר.
יענקי פרידמן: אנחנו בתחרות מול המוכר שאינו רשמי בתוך הציונות הדתית.
ישראל אייכלר: לגיטימי.
זבולון אורלב: הוא קיבל הסבר כבר.
ישראל אייכלר: אני נתתי הסבר.
יענקי פרידמן: הוא גם נתן וגם קיבל, נכון.
יענקי פרידמן: והרב בר אילן מחזק את החינוך הציוני באמצעות המחלוקות בינינו.
יענקי פרידמן: אבל, אנחנו כדי שהתחרות תהיה הוגנת, מוכרחים לקבל סמל מוסד נפרד לבנים ולבנות.
יענקי פרידמן: בלי זה התחרות היא לא הוגנת.
יענקי פרידמן: תסתכלו בגרפים, שלא נלאה אתכם עכשיו בנתונים.
יענקי פרידמן: בכל שנה אנחנו מפסידים ילדים לטובת המוכר שאינו רשמי, שרוצים ללמוד אצלנו ולא לומדים אצלנו.
יענקי פרידמן: אין ---
זבולון אורלב: הזכות שקיימת לחינוך החרדי לא קיימת לחינוך הממלכתי דתי?
זבולון אורלב: מה הבעיה לתת סמל מוסד נפרד?
גנאדי קמנצקי: אני פשוט פעם ראשונה שומע.
שרה נעמן: לא, יש מכתב.
שרה נעמן: הם הוציאו מכתב.
שרה נעמן: יצא מכתב.
זבולון אורלב: המחוז המליץ?
שרה נעמן: יצא מכתב לצרפתי, צרפתי ענה שהחינוך ---
יענקי פרידמן: כן.
זבולון אורלב: שרה?
שרה נעמן: המחוז גם מתחלק לשניים.
שרה נעמן: הוא מתחלק למחמ"ד ולמנהל מחוז.
זבולון אורלב: המחמ"ד המליץ?
שרה נעמן: המחמ"ד בוודאי בעד.
זבולון אורלב: טוב, אני חושב שזה טעות מאד מאד חמורה להחיל את הכללים של הממלכתי על הממלכתי דתי ובעניין הזה לא להיות מושווים.
זבולון אורלב: אתה מבין, אנחנו כבר מקופחים, זה לא יאומן.
זבולון אורלב: טוב, הוועדה פונה, זה הוועדה העליונה צריכה לאשר את זה?
זבולון אורלב: מי מאשר סמלי  מוסד?
גנאדי קמנצקי: נכון, יצא מכתב מיגאל שהכללים הם כללים, שאין מה ---
זבולון אורלב: אז אנחנו נשנה את הכללים.
זבולון אורלב: אתה רוצה שעוד פעם אני אספר לך את הסיפור שכבר סיפרתי אותו 10 פעמים למה החינוך הדתי קופח באולמות התעלמות?
זבולון אורלב: כבר לא שמעת את הסיפור?
זבולון אורלב: כשנכנסתי צעיר ורענן להיות מנהל לשכתו של שר החינוך, אני לא רוצה להגיד כבר לפני כמה שנים זה היה, לפני כן הייתי ראש וועד ההורים של הממלכתי דתי בירושלים.
זבולון אורלב: אתה רואה, יש סיכוי לראשי וועדי הורים.
זבולון אורלב: ואז, הסתקרנתי לדעת איך המפאיניקים דפקו את הדתיים, שבכל בתי הספר הממלכתיים בירושלים היה אולם התעמלות, ובממלכתי דתי לא היה.
זבולון אורלב: אמרתי – סוף סוף הגענו לשלטון, בואו נראה.
זבולון אורלב: קראתי לראש אגף הפיתוח, זה היה אבנר ישראלי, אם שמעת פעם את השם, ואמרתי לו – אבנר, עכשיו תגיד לי, מה, איך עשיתם את הדבר הזה?
זבולון אורלב: בוא תסביר לי.
זבולון אורלב: אני רוצה ללמוד את הפטנטים האלה.
זבולון אורלב: הוא אמר לי – אני לא יודע על מה אתה מדבר איתי.
זבולון אורלב: אני אומר לו – תשמע, אני יושב ראש וועד, אני אומר לך – אלה בתי הספר אין להם, ואלה בתי הספר יש.
זבולון אורלב: וההבדל בין שתי רשימות  - זה ממלכתי וזה ממלכתי דתי.
זבולון אורלב: איך עשיתם את זה?
זבולון אורלב: הוא אומר לי – אני לא יודע להגיד לך, אני לא יודע על מה אתה מדבר.
זבולון אורלב: תן לי לבדוק.
זבולון אורלב: חזר אלי, והוא אומר לי – תשמע, אנחנו בכלל כשאנחנו מקצים אולם ספורט, עד אז משרד החינוך אקב הקצה אולמות ספורט, זה גם היסטוריה.
זבולון אורלב: אז הוא אומר לי תשמע, כשאנחנו מקצים, אנחנו יש בפנינו, אין לנו בכלל את שם בית הספר.
זבולון אורלב: אנחנו לא יודעים בכלל אם זה ממלכתי או ממלכתי דתי.
זבולון אורלב: אני אומר לו – איך אתם מקצים?
זבולון אורלב: הוא אומר לי – יש את מספר בית הספר ומספר התלמידים.
זבולון אורלב: מה אפשר לעשות שבכל שכונה, תמיד הממלכתי יותר גדול מהממלכתי דתי.
זבולון אורלב: אז ככה.
זבולון אורלב: אני אומר לו – לא החלטתם קודם לחלק, נגיד הממלכתי דתי בירושלים 30%, אז 70% מהאולמות לממלכתי, 30% לממלכתי דתי, ואז בתוך כל מגמה לחלק לפי הגודל?
זבולון אורלב: הוא אומר לי – לא עלה על דעתנו.
זבולון אורלב: אז הנה, חלוקה שוויונית, שבה מקפחים מגזר שלם, ומדירים אותו מאולמות ספורט.
זבולון אורלב: זה בדיוק אותו דבר הנושא שאנחנו מדברים עליו.
זבולון אורלב: ואנחנו, אני אומר בהחלטה מפורשת של וועדה, שהוועדה פונה למשרד החינוך ותובעת לאפשר פתיחת שני מוסדות נפרדים עם שני סמלי מוסד נפרדים, לבנים ולבנות, לבית ספר נועם באלעד, כמתחייב מאופי הקהילה ומאופי בית הספר.
זבולון אורלב: אני אומר, על זה אני הולך להיאבק עד הסוף.
זבולון אורלב: וכדאי, אני אדבר על זה גם עם יגאל, גם עם המנכ"ל, זה דבר שהוא בלתי אפשרי.
זבולון אורלב: הוא לא מתאים לשדה יעקב, אבל הוא מתאים לאופי הקהילה באלעד, ואופי הקהילה באלעד הוא אופי תורני, והם רוצים שני בתי ספר נפרדים.
זבולון אורלב: החינוך החרדי באלעד הוא חינוך שבאותו בית ספר יש בנים ובנות?