GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלכס מילר: כן אבל שאלה האם היום אוניברסיטאות יכולות לבוא ולהגיד שאין להם מספיק קריטריונים בשביל להיכנס כסגל בכיר או להפך שיש היום מספיק אנשים שיכולים פשוט לא נונים להם.
אלכס מילר: כי אם היום משתחרר מקום ויש בן אדם שיכול להיכנס ויש לו פוסט דוקטורט עדיים נותנים עדיפות לגבר ולא לאישה כי אני לא מדבר על הכמויות שיש היום תקנים שמשתחררים אני מדבר על האם פה ושם יש משהו ומה קורה מבחינת העדפה אם אוניברסיטה יודעת שיש לה בעיה ויש לה אפליה ויש לה חוסר של נשים בתוך המערכת ופתאום מתפנה התפקיד ויש מועמדים שהם גם גברים וגם נשים עדיין ממשיכים להעדיף את הגברים ואז גם זה בעיה שיכול להיות וצריך לבדוק איפה הדברים עומדים מבחינת כל תקן ותקן.
אלכס מילר: זה לדעתי אני פונה לורה לעשות את הבדיקה הזו, תעשו בדיקה של חמש שנים אחרונות על כל תקן של סגל הבכיר שאושר על ידי כל מוסד ומוסד למול, קורות חיים שהוגשו לתפקיד כזה או אחר.
אלכס מילר: כמה מתוכם נשים וכמה מתוכם גברים וכמה מתוכם עמדו בכל הקריטריונים.
אלכס מילר: תעשו את ההשוואה ותראו שיכול להיות ששמה יש כבר אפליה מובנית כבר מראש העדיפו את הגברים ולא משנה כמה גם צריך לבדוק.
נועה ברגר: אני רוצה להגיד עוד מילה בעניין החלופה של פוסט דוקטורט בארץ, שוב זה עניין של תקציבים.
נועה ברגר: פוסט דוקטורט זה אומר שאתה נותן מלגה או שכר אתה מאפשר למישהו לעסוק במחקר ונותן לו אפשרות קיום וגם דברים כאלו בארץ הולכים ומצטמצמים.
נועה ברגר: אוניברסיטאות מורידות את התקציבים לפוסט דוקטורט ות"ת ביטלה את התוכנית שהייתה לה לפוסט דוקטורט בארץ כי האפשרויות תקציבית כרגע קטנו מאוד.
גילה גמליאל: מה זאת אומרת שבתת ביטלה את התוכניות שלהם לפוסט דוקטורט ?
נועה ברגר: תמר תדע להגיד , לוות"ת היתה תוכנית של מלגות לפוסט דוקטורט בארץ.
אלכס מילר: רבותי אני הבנתי את המנגנון וגם אנחנו צריכים להיזהר מאוד עם הנושא הזה כי אנו לא יכולים לייצר מנגנון שיצור אפליה הפוכה, אם עושים פוסט דוקטורט בארץ זה צריך להיות לכולם.
תמר מעגן אפרתי: בעניין הזה אני יודעת לעדכן לגבי הצוות ואנו נבחן את ל הסוגיות הקשורות.
אלכס מילר: יש עוד מישו שרוצה להתייחס?
אלכס מילר: קודם ל אנו מברכים אותך ואת משרדך על כך שעשיתם מחקר מקיף מאוד וכל מי שעוסק בתחום הזה נתן תמונה מאוד מפורטת בכל מה שקשור לפוסט דוקטורט, ובמחקר זה אנו עולים על סוגיה לא פשוטה שבאמת קיימת אפליה באוניברסיטאות כלפי נשים והאחוזים מצביעים על כך שיש צורך בתיקון.
אלכס מילר: קודם כל אני פונה לוועד ראשי האוניברסיטאות לבדיקה בעניין של התקנים שאושרו למול כל מי שהגיש בקשה והתמודד לתפקיד כזה או אחר, כמה מתוכם היו מועמדים נשים וגברים ולמה דווקא הלכו בכיוון מסוים, ואנו רואים את זה מהנתונים.
אלכס מילר: אני מבקש להציג את המחקר שהצגתם בפני ועדת חינוך גם בפני ועדה מיוחדת שהקימו המועצה להשכלה גבוהה בועדת המחקר שהוצג גם בפני הועדה.
אלכס מילר: אנחנו מברכים את האוניברסיטה הפתוחה על מנגנון שיצרתם ועל הדוגמא שאתם נותנים ואני מקווה מאוד שגם שאר האוניברסיטאות יוכלו ליישר קו אחרי ההחלטות שלכם.
אלכס מילר: אתם עשיתם מהלך אסטרטגי חשוב שהוא מיישר קו עם כל אותם הדברים שנעשים כאן בכנסת גם מבחינת חיזוק מעמד האישה ולדעתי אנחנו באמת צריכים להיות כבר בשאר המוסדות הרבה מעל האחוזים שראינו כאן שהם אחוזים מאוד מדאיגים מבחינת קידום מעמד האישה וגם בהיבט האקדמי ואני מציע גם שתבדקו במידה ולא יהיה איזה שהוא מצב של פשרות.
אלכס מילר: אנחנו לא רוצים להיכנס לעניין האקדמי, כוועדת הכנסת וכפוליטיקאים אנחנו מבקשים דבר אחרון להתערב במוסדות להשכלה גבוהה אבל אנחנו כן יכולים לקבוע את פרמטר האחוזים, שאם מבחינת הבוגרים והסגל הזוטר עומד על 50% אני לא אקבע בחוק 50 אחוז אבל אני יכול להיצמד לכמות הבוגרים.
אלכס מילר: אם תהיה 50% תהיה 50% כבמות הסגל הבכיר ואם 40% אז שיהיה 40%.
אלכס מילר: בעניין זה ואני מבקש ממועצה להשכלה גבוהה מרגע שיהיו מסקנות, להציג אותם בפני ועדת חינוך.
אלכס מילר: וגברתי סגנית השר אני מציע לך שאנו נחשוב על איזה שהוא פתרון להביא איזה שהוא חוק שייתן מתווה לעניין הזה אם זה באחוזים, ומבחינת הקבלה והאפליה שקימת, כי אני רואה שאם לא נחייב בחוק, אף אחד לא יעשה מזה בסופו של דבר כי תמיד אפשר למצוא כל מיני פרצות שנותנים ליצור את האפליה הזו והאפליה הגדולה שקיימת היא זו שבסוף קובעת מי ייכנס לתפקיד ומי לא ולא משנה אם יש פוסט דוקטורט ומי ששולט הוא המחליט.
אלכס מילר: את רוצה להוסיף משהו?
גילה גמליאל: ראשית אני מברכת אותך על זה שבאמת קידמת את זה כאן גם בוועדה.
גילה גמליאל: אני חושבת שהנתונים מדברים בעד עצמם ועכשיו עצם העלאת הנושא גם לסדר היום וגם לדרישה גם שהועדה של המועצה להשכלה גבוהה תתייחס גם לקריאה בוועדה כאן לדון במחקר ולבחון מחדש את סוגיית הפוסט דוקטורט, דבר שהוא מבחינה היסטורית קורה רק ב 15 השנים האחרונות.
גילה גמליאל: כן הייתה התייחסות בעבר בוות"ת וגם הוקצו לכך שמאבים לגבי פוסט דוקטורט בארץ ואני חושבת שהסוגיה הזו מלכתחילה צריך לדון בה מחדש ואני שמחה שפרופסור כרמי עומדת ברשות הועדה ונציג לה את הנתונים בוועדה משותפת.
אלכס מילר: בוקר טוב לכולם, אני מתכבד לפתוח את הישיבה.
אלכס מילר: הנושא שעל סדר היום, הוא הכנות לאולימפיאדת לונדון.
אלכס מילר: רבותי, בשביל להסיר את הספק לגבי כל מה שקשור לדיון לנושא ולמה שאנחנו הולכים לדבר כאן, אז אנחנו היום מדברים על הנושא של ההכנות שהוא הנושא של הצעות החוק, גם של חבר הכנסת זבולון אור-לב וגם שלי.
אלכס מילר: אנחנו מחוייבים להחלטת הממשלה ולהחלטת הקואליציה, בקידום החוק תוך תיאום עם כל הגורמים הרלבנטים, לשם כך אנחנו עושים ישיבה כללית.
אלכס מילר: אנחנו לא פותחים את החוק, בזה אנחנו גם נתקדם.
אלכס מילר: בלי שום קשר, בשביל לבוא ולדון בחוק, אדוני יושב ראש לשעבר של הועדה, אנחנו צריכים לעשות איזשהו הליך טכני בשביל לאחד את החוקים, גם על זה אנחנו צריכים לעשות ישיבה נפרדת כי הנוסח של שני החוקים קצת שונה אבל על זה אנחנו נקיים ישיבה.
אלכס מילר: רבותי, אנחנו מתחילים בדיון.
צבי ורשביאק: שלום לכולם, כפי שאתה רואה הבאנו את ה"נבחרת" שלנו: ראשי איגודים, מאמנים, וספורטאים.
צבי ורשביאק: אנחנו, לאחר בייג'ין 2004, שמאז ברצלונה מכל אולימפיאדה חזרנו עם מדליה אחת, חשבנו שהגיע לנו לנסות אולי דרך אחרת, לנסות ולשבור את התקרה הזו של מדליה אחת, לנסות ליותר, למרות שבאתונה היו לנו שתי מדליות.
צבי ורשביאק: כוועד האולימפי, שאחראי על ההכנות האולימפיות, ואחראי על המשלחת האולימפית, פנינו לחברה לאסטרטגיה "שלדור", העמדנו בפניהם את כל הנתונים שיש לנו, אמרנו מה חסר לנו וביקשנו מהם שיגישו לנו תכנית מה אנחנו צריכים לעשות, על מנת להגיע להישגים טובים יותר, נקרא לזה: יותר ממדליה אחת.
צבי ורשביאק: חברת "שלדור" מסרה לנו את הדוח שלה ואכן לא היו בו המצאות אבל הוא בהחלט עשה לנו סדר במחשבה, והוועד האולימפי החליט מה המדיניות שלו ומה המטרות שלו לקראת לונדון 2012.
צבי ורשביאק: ההחלטה היתה לעבוד בצורת פרויקטים: לקחת את הענפים העיקריים ולעבוד בצורה פרוייקטית כמו פרוייקט הגו'דו, פרוייקט "הקופצים" וכו'.
צבי ורשביאק: הועד הטיל על היחידה לספורט הישגי להציע תכנית בהתאם למדיניות הזו, ולאחר מכן, לשבת עם האיגודים ועם מינהל הספורט, על מנת לתרגם את התכנית גם לכסף, ובהתאם לכך נערכנו.
צבי ורשביאק: לא שכחנו גם את הספורטאים שאינם בפרוייקטים: לא כל הענפים הם בפרוייקטים אבל גם להם נעשתה תכנית שתתאים להם לקראת ההכנה ללונדון.
צבי ורשביאק: אחת המטרות שלנו היא גם מדליה לאשה, המדליה האחרונה לאשה מישראל הובאה על ידי יעל ארד, ב 1992, ומאז אשה לא היתה על הפודיום.
צבי ורשביאק: המטרה השניה היא מדליה בענף שנוסף לג'ודו ושיט, שספורטאי מענף חדש ינסה ויעלה על הפודסט ותהיה מדליה נוספת.
צבי ורשביאק: אחרי שהיתה היערכות, גם כספית וגם בעיקר במעטפת, מעטפת שעוטפת את הספורטאים, זו מעטפת רפואית ואני מניח שזיגי קצת ירחיב את הדיבור על זה, מצאנו שאנחנו די אופטימיים לקראת 2012, שיש לנו ספורטאים שמסוגלים להביא מדליות.
צבי ורשביאק: וצריך לזכור שאנחנו, לצערנו הרב, מגיעים לקצה של הפירמידה כשאנחנו מתחילים עם עם בסיס פירמידה מאד מאד צר.
צבי ורשביאק: מספר התושבים שפועלים במסגרת ספורט באחוזים, הוא בין הנמוכים במדינות המתפתחות, ולכן אחד התפקידים הקשים שלנו זה מתוך המספר המצומצם יחסית של ספורטאים, למצוא את אותם ספורטאים שיכולים להגיע לאולימפיאדה ולהגיע ל'גמרים', דבר שגולת הכותרת שלו היא מדליה.
צבי ורשביאק: כשהיה פה יו"ר הועד האולימפי הבינלאומי לפני כחודשיים שלושה, הוא אמר שלפי המצב של הספורטאים, וכמות העוסקים בספורט במדינה הרי זה די פלא, איך שבכל זאת, מברצלונה, מ 1992, מכל אולימפיאדה אנחנו חוזרים עם מדליה אחת לפחות ובאתונה, עם שתי מדליות, שביניהן אחת זהב.
צבי ורשביאק: אני רואה בהישג הזה חלק מהפעילות הנכונה של הועד האולימפי, של הזרוע המקצועית שלו עם היחידה לספורט הישגי וְפָּנֵינו ללונדון, אנחנו די אופטימיים.
צבי ורשביאק: ברשותך אני מבקש ממנכ"ל הועד האולימפי, להוסיף כמה מלים.
אלכס מילר: אם אתה יכול להכניס את הענין להגדרות, מבחינת התקציב, התכניות, מבחינת הקריטריונים -איפה אנחנו עומדים עם ספורטאים, תיקצוב.
אלכס מילר: גם אני יודע שחלק מהענין הזה זה גם משהו שצריך לצאת מהספורטאים עצמם והאם נעשו הערכות כמה בעצם ספורטאים, אם הם צריכים לעשות איזשהו קריטריון מחוץ לישראל ויצטרכו לעשות את זה על חשבונם בצורה כזאת או אחרת, איפה אנחנו יכולים להיקלע למצב שבעצם ההיבט הכספי של ספורטאי, שיש לו סיכוי מאד גבוה לעשות קריטריון מחוץ לישראל אבל, הוא עלול להיתקע בגלל שהמצב הכספי שלו לא מאפשר לו לעשות את היציאה, או מאמנים- - -
צבי ורשביאק: צריך לזכור שהכנות אולימפיות הן לא דווקא בשנה האחרונה או בשנתיים האחרונות.
צבי ורשביאק: לגבי הכנות אולימפיות אנחנו כבר מדברים על 2016 ועל 2020.
אלכס מילר: אני מבין אותך, אבל מה שאנחנו כרגע מדברים, אנחנו מדברים על לונדון, אנחנו מדברים על משהו שכרגע אנחנו צריכים לדעת מה בעצם מצפה לנו כמדינה מבחינת הייצוג, מבחינת האנשים ומבחינת הצפי שלכם.
אלכס מילר: הרי כל מה שאתם עושים במשך אותן השנים, אתם מקדמים -לפחות בחלק מהפעילות שלכם, לתקופה שהיא תקופה די קצובה, שזה התחרות עצמה, אז צריך לדעת גם איפה אנחנו עומדים מבחינת היעדים שנגיד, קבעתם לעצמכם לפני שנתיים, אחרי סין ואיפה אנחנו עומדים עכשיו.
צבי ורשביאק: עד למשחקים האולימפיים אנחנו עוברים שלבים, בעיקר משחקים לאליפויות אירופה ואליפויות עולם.
צבי ורשביאק: התוצאה של 2010 היא התוצאה הטובה ביותר שהיתה לנו אי פעם: ספורטאים שלנו חזרו עם מדליות, מתשע תחרויות -או אליפות עולם או אליפות.
צבי ורשביאק: אף פעם לא היה הישג כזה.
צבי ורשביאק: ספורטאים שהגיעו ל'גמרים' באליפות אירופה ואליפות העולם.
צבי ורשביאק: וזה בהחלט חלק מן התכנית של עבודה בפרוייקטים.
צבי ורשביאק: אנחנו חושבים שהיא נתנה לנו תוצאות ולכן צריך להיות אופטימיים לקראת לונדון 2012.
צבי ורשביאק: מבחינת הנושא הכספי, די ברור שאין גבול לכמה שצריך, פה אני יכול להגיד ש 2010 היתה אחת השנים – יחסית - הטובות מבחינת זרימת הכספים והפעילות המשותפת בין מינהל הספורט ובין הוועד האולימפי.
צבי ורשביאק: אבל לא תמיד זה כך.
צבי ורשביאק: עדיין, האיגודים צריכים להשתתף בחלק מההכנות האולימפיות ולא תמיד זה בכוחם, אם ניקח את ענף השיט, למשל, אז הם, לכל תחרות, או לכל מחנה אימונים, צריכים גם סירת מנוע שתלווה אותם, סירת מאמן, וזהו נושא לא מתוקצב או אם מתוקצב אז מתוקצב בפחות מ 5% ממה שעולה באמת.
צבי ורשביאק: מי שצריך להשלים את זה הוא האיגוד בסופו של דבר.
צבי ורשביאק: זאת אומרת לפי הערכתי, לעומת ההקצבה של היום, של מינהל הספורט, להערכתי יש חוסר של כ 30%, לעומת מה שהיה ב 2010.
צבי ורשביאק: ואם זה נכון שב 2010 היו כ 12 מליון ודודו מלכה יגיד לי אם טעיתי או לא, הרי חסרים לנו עוד כ 4 מליון לפחות על מנת שנעבור בשלום את ההכנות, ואם אנחנו רוצים להקל על האיגודים אז חסרים לנו עוד 8 מליון.
צבי ורשביאק: בכל מקרה צריכים להגיע ל 20 מליון ₪ במחיר של היום על מנת שהאיגודים יוכלו לעמוד בנטל.
צבי ורשביאק: כיום, איגוד שיש לו ספורטאים אולימפיים הוא נענש.
צבי ורשביאק: מפני שהוא צריך להוציא עוד כסף.
צבי ורשביאק: האיגוד להתעמלות, למשל, הוציא רק על אולמות איזה 400,000 ₪ מעבר למה שאנחנו נתנו לו.
צבי ורשביאק: אנחנו, זאת אומרת, מינהל הספורט והועד האולימפי, וזה גרם לכך שזה על חשבון דברים אחרים בתוך האיגוד.
צבי ורשביאק: זאת אומרת, אנחנו צריכים להגיע לכך שבנטו, ספורטאי בסגל האולימפי לא יפול כמעמסה על האיגוד.
צבי ורשביאק: הנושא השני הוא קרן לספורטאים מצטיינים, היום ספורטאי צמרת מקבל 5,000 ₪ לחודש.
צבי ורשביאק: וזה צמרת, זה רק אלה שבדרגה הגבוהה אבל בדרגה השניה מקבל 3,000 ₪ לחודש.
צבי ורשביאק: הדרישות שלנו מספור
צבי ורשביאק: טאי זה שיתן את כל כולו לנושא וקצת קשה למי שיש לו ילד, או נשוי וילד או נשואה וילד, להסתדר עם 5,000 ₪, זה די קשה ועוד יותר קשה להסתדר עם 3,000 ₪.
צבי ורשביאק: לכן גם שם צריך שיפור.
צבי ורשביאק: פנינו אל האגודה לספורט, עם התקציב שהוא 500,000 ₪, ויו"ר הקרן ביקש להגדיל בעוד מליון וחצי, אם אני לא טועה, אבל גם אז, גם אז זה לא פותר את הבעיה מפני שבעצם הבקשה היא יותר.
צבי ורשביאק: יש לנו יותר ספורטאים משהיו לנו פעם, גם בסגלים הגבוהים והרי התוצאות של אותן תשע תחרויות שדיברתי עליהן, הן הביטוי לכך שמספר הספורטאים שלנו גדל.
צבי ורשביאק: הנושא הרפואי מכוסה לדעתנו בצורה הטובה ביותר, אפילו מגיעים ספורטאים מחוץ לארץ, ממדינות רחוקות ויש לנו את הכושר לתת טיפול רפואי.
צבי ורשביאק: לגבי מתקנים, במדינת ישראל אנחנו יודעים שיש לנו בעיה של מתקנים, המרכזים הם בעיקר מכון וינגייט ו"הדר יוסף", השיט יש לו את כל הים התיכון אבל יש בעיה נוספת והיא בתחרויות: אנחנו מתחרים באירופה ואם ספורטאי מגרמניה צריך להגיע לצרפת והוא יכול לנסוע ברכבת או שהוא מדליק את האוטו שלו ומגיע, אז אצלנו זה סיפור, הוא צריך להגיע לשדה התעופה, וזה עוד יום, וזה עוד הוצאת אנרגיה ודי ברור שזו גם הוצאה כספית שמוטלת -או על האיגודים או על הועד האולימפי או על המינהל, תלוי באיזו סיטואציה הוא נוסע ופה, אם נגדיר את הנושא הכספי, נדמה לי שיש צורך ב 20 מליון ₪ שהמדינה תתן.
צבי ורשביאק: צריך לזכור שגם הועד האולימפי משיג תרומות ומביא עוד כסף ומועצת ההימורים גם שותפה לענין, אז במידה והתקציב הממשלתי יהיה כ 20 מליון ₪, אני חושב שנוכל לבוא בשלום להכנות האולימפיות בלי לקפוץ מעבר למה שיש לנו היום.
צבי ורשביאק: אם רוצים לדבר על התפתחות ויותר אז ברור שסכומי הכסף צריכים להיות הרבה יותר גבוהים אבל אני מציע שנתחיל במשהו.
אלכס מילר: אפרים, התוכל להכניס את הענין להגדרות מבחינת היעדים ואיפה אנחנו עומדים כרגע מבחינת
זבולון אורלב: אם אפשר לשאול את יו"ר הועד האולימפי: חוץ מהטענה של מחסור כספי, אני מבין שאין טענה לגבי קצב הזרמת הכספים- - -
צבי ורשביאק: יש.
צבי ורשביאק: זו אחת הבעיות.
צבי ורשביאק: בהחלט.
צבי ורשביאק: כי צריך לזכור שהשיט כבר היו בתחרות, הטאקוונדו כבר היו בתחרות, מחנות האימונים מתקיימים אתלטיקה כבר נסעו ספורטאים אבל אף אגורה עוד לא הגיעה.
צבי ורשביאק: איגוד השיט קיבל עכשיו הלוואה- - -
זבולון אורלב: אף אגורה של 2011?
אלכס מילר: מתי בדרך כלל זה מגיע, האם זה מגיע ממש בתחילת השנה?
צבי ורשביאק: לא.
צבי ורשביאק: זה די מורכב, בוא נגיד ככה, שליש, פחות או יותר משתדלים לתת לקראת מרץ אפריל.
צבי ורשביאק: עכשיו, השאלה אם יש תקציב או אין תקציב, אם למדינה אין תקציב, והיו לנו שנים שהתקציב נגמר בדצמבר, עד שעבר במינהל הספורט, הגרוש הראשון הגיע במאי, בינתיים חצי שנה - לממן את זה
אלכס מילר: אם אישרתם תכנית מסויימת, לשנה, האיגוד יכול להתחייב לתמיכה בענין הזה.
אלכס מילר: האיגוד יכול להתחייב לתמיכה לענין הזה?
אלכס מילר: !
צבי ורשביאק: הוא יכול להתחייב בערבון מוגבל, בעירבון מאד מוגבל.
זבולון אורלב: השאלה היא אם האיחורים האלה הם מעכבים, הם פוגעים, בתהליך המקצועי שצריך להתקיים, זאת השאלה המרכזית כי כמו שאומר יושב ראש הועדה בצדק, יכול להיות שאם יש התחייבות של המדינה אז אמנם הכסף מגיע טיפה מאוחר אבל בינתיים מתחייבים כי יודעים שיש התחייבות של המדינה.
צבי ורשביאק: היו שנים , למשל ב- 2009, מחצית המיליון ₪ להכנות אולימפיות ומילגות לספורטאים מצטיינים הגיעו ב 2010 בפברואר, אז אם זה נקרא טיפה?
צבי ורשביאק: לא, זה נקרא הרבה.
צבי ורשביאק: בינתיים מישהו היה צריך לשלם לספורטאים את מה שהובטח להם.
זבולון אורלב: אני שואל שאלה והאם אפשר לקבל עליה תשובה: אם הזרמת הכספים שאתה טוען שיש איחורים היא פוגעת ומעכבת ומשבשבת את התכנית המקצועית - כן או לא.
צבי ורשביאק: כן, ברור שכן.
זבולון אורלב: יש פעילויות שצריכות להתבצע ולא מתבצעות.
צבי ורשביאק: לא, הוועד האולימפי דואג לכך שהכל יתבצע.
רונית תירוש: זו שאלה מאד מכשילה, אני חייבת לומר, מה הוא יגיד?
רונית תירוש: הוא צריך להגיד: כן, זה פוגע ואנחנו לא עושים כלום אבל הוא מספיק אחראי למצוא גם תורמים וגם ספונסרים כדי לשלוח את המשלחות להתאמן ולא לבייש את מדינת ישראל.
זבולון אורלב: אני רוצה את האמת.
רונית תירוש: האמת היא שהם צריכים את הכסף בזמן.
זבולון אורלב: אני לא מכשיל אף אחד, אני רוצה לדעת.
זבולון אורלב: תראי, ענין הזרמת הכספים והקשיים של משרדי הממשלה – לזה לא רוצה להיכנס, זו שאלה נפרדת, אותנו מעניין האם התכנית המקצועית מתבצעת חרף הבעיות- - -
רונית תירוש: מתבצעת באופן צולע.
צבי ורשביאק: התשובה היא כן אבל צריך להבין מה זה גורם, לדוגמה: "איסתא", אם אנחנו לא חותמים להם שאנחנו אחראיים על הכסף הם לא יתנו כרטיסי טיסה.
זבולון אורלב: אתה חותם?
צבי ורשביאק: כן, אנחנו התחייבנו, אנחנו יצרנו לשמחתי שם של אמינים ואפילו אמינים מאד אפילו ואנחנו צריכים לפנות.
צבי ורשביאק: לפעמים גם איגוד רוצה לקחת הלוואה מן הבנק ואנחנו אומרים: אנחנו- - -
זבולון אורלב: תהיה פגיעה כספית באיגודים ובכם אבל לא פגיעה בתכנית האימונים ובתכנית ההכנות.
צבי ורשביאק: נכון.
זבולון אורלב: זה מה שרציתי לדעת.
אלכס מילר: אני רוצה לשמוע כאן את היעדים, ואני רוצה לשמוע איפה אנחנו עומדים מבחינת הספורטאים ומבחינת התכניות ללונדון 2012, תכניסו אותי להגדרות כי כרגע אנחנו מדברים על איזשהו משהו שהוא "באויר".
אלכס מילר: אנא מכם, בואו נתקדם עם הדברים שהם דברים הרלבנטים לדיון, מה הכיוון, לאן אתם רוצים להגיע ומה צריך בשביל זה?
אלכס מילר: מה קבעתם, מה התכנית?
אלכס מילר: האם יש תכנית?
אלכס מילר: אני פונה לשני הגופים: גם לוועד האולימפי וגם למשרד הספורט.
אלכס מילר: בסוף הדיון אם יהיו שאלות, נרשום ותוכלו להתייחס בסוף הדיון ככל שיהיו לכם תשובות.
אלכס מילר: אז תעקבו אחרי דברים שעולים על ידי האורחים וכך גם תוכלו להתייחס.
אפרים זלינגר: תודה רבה.
אפרים זלינגר: ראשית אני רוצה להודות ליושב ראש הועדה ולחברי הועדה על הדיון בהכנות האולימפיות, מבחינתנו זו ישיבה שהיא מהותית, היא מרגשת, וכפי שאמרת אדוני היו"ר, נפתח בכך שנעשה קצת zoom out ושני משפטים איפה אנחנו נמצאים ולקראת מה אנחנו הולכים.
אפרים זלינגר: אנחנו הולכים לקראת האירוע הגדול ביותר בתבל - המשחקים האולימפיים.
אפרים זלינגר: אין אירוע שני לו, לא בתחום הספורט ולא בשום תחום אחר.
אפרים זלינגר: ולאירוע הזה אנחנו מתכוננים ואנחנו מתכוננים כחלק מהתנועה האולימפית, כחלק מהוועד האולימפי הבינלאומי.
אפרים זלינגר: בדרכי לכאן התקשר אלי אלכס גלעדי, חבר הועד האולימפי הבינלאומי (הוא פשוט בדרכו לשדה התעופה אז הוא לא יכול להיות כאן) אבל הוא בהחלט מברך את הועדה ואת יושב ראשה, על הדיון עצמו ואני בוודאי, שאני גם מנכ"ל הועד האולימפי אבל גם מכהן בוועד המנהל של הועד האולימפי האירופאי, אני עומד בראש הועדה שאחראית על ההכנות האולימפיות, מאירופה חברים אצלי עשרים נציגים מעשרים מדינות אירופאיות מתוך ארבעים ותשעה חברים בוועד האולימפי האירופאי.
אפרים זלינגר: את כל ההקדמה אני עושה על מנת להכניס אותנו לתוך המסגרת שבה אנחנו פועלים.
אפרים זלינגר: אנחנו פועלים על פי תקנות וקריטריונים של הועד האולימפי הבינלאומי, שהן מחייבות את כולנו וככאלו, אנחנו, הועד האולימפי הבינלאומי, אמון על ההכנות למשחקים האולימפיים בחסות אולימפית, על שיגור הספורטאים וכשאני אומר הועד האולימפי, הוועד האולימפי, חלקו יושב מסביב לשולחן הזה וכל הכבוד ליו"ר הועד האולימפי או לדוברת הועד האולימפי, הועד האולימפי יושב מסביב לשולחן הזה, יש כאן ראשי איגודים, חברי הנהלת הועד האולימפי, מנכ"לי איגודים אולימפים ומאמנים אולימפיים, אם זה אריה זלינגר, ויש כאן את ספורטאים אולימפיים, גם אלכס אברבוך, ספורטאי עבר שמיותר להציג אותו, והיום הוא עומד בראש פרוייקט "הקופצים" שמנוהל יחד עם מינהל הספורט אתלטיקה, מועסק על ידינו כמו שאריה זלינגר בפרוייקט הכדורעף נשים מועסק על ידינו, יש כאן ספורטאים: בת אל גטרר, אלופת אירופה בטאקוונדו, יוסי עם מדלית ארד, נטע ריבקין הגיעה לרמות הגבוהות יותר בהתעמלות אמנותית, אלה סמופלוב, מאמנת, ספורטאי השנה לשנת 2010 הגולש נמרוד משיח, שנמצא במצב מאד מאד מעניין: למרות שהוא ספורטאי השנה, הוא עוד לא יודע אם הוא יהיה בלונדון.
אפרים זלינגר: חבר שלו שחר צוברי בים.
אפרים זלינגר: יש לנו "כרטיס", אנחנו בהחלט מעריכים ש"יצאנו לדרך", יש לנו שיטת עבודה מאד מסודרת, כמו שצבי ורשביאק ציין, הועד האולימפי ישראל קבע את המטרות והיעדים של המשלחת למשחקי לונדון 2012.
אפרים זלינגר: להיות פעם נוספת, במועדון היוקרתי של המדינות שספורטאיהן זוכים במדליות אולימפיות אם נעשה זאת ואני מקוה שנעשה, זאת תהיה הפעם הששית ברציפות שישראל חברה במועדון הזה, יש עד היום כשמונים מדינות בעולם, שמעולם ספורטאים שלהם לא זכו ולו במדליה אחת, כלומר לפעמים אנחנו לוקחים את זה כטרביאלי, להיות במקום הזה, אנחנו שואפים בפעם הששית ברציפות להיות שם.
אפרים זלינגר: המטרה השניה היא שספורטאית, פעם נוספת אחרי יעל ארד, להיות על הפודיום.
אפרים זלינגר: בת אל, זו המשימה הנוספת, המשימה היא מעבר למדליות שהישגנו במשחקים האולימפיים הקודמים.
אפרים זלינגר: שיט, ג'ודו ופעם אחת בקיאקים ויו"ר איגוד השיט נמצא כאן, הוא מבטיח מדליה או שתיים, אנחנו רוצים גם מדליות בענפים שעד היום לא השגנו בהם, אם זה בטאקוונדו, אם זה בהתעמלות או בענפים אחרים.
אפרים זלינגר: אלו המטרות שלנו, לשם אנחנו הולכים.
אפרים זלינגר: קבענו את הקריטריונים, הועד האולימפי בישראל, שהוא הגוף היחיד המוסמך לכך, קבע את הקריטריונים להשתתפות ספורטאי ישראל במשחקי לונדון 2012.
אפרים זלינגר: זה נעשה לאחר תהליך ארוך מאד של היוועצות עם כל אחד מהארגונים, עם ארגוני הספורט האולימפי ובסופו של דבר, עם המעורבות של אנשי המקצוע, מבחינתנו זו היחידה לספורט הישגי שלנו, כל אחד מהאיגודים יש לו את אנשי המקצוע והיו מעורבים בענין הזה, עשרות אם לא מאות אנשי מקצוע, התהליך הזה הסתיים בהחלטה של הסקטור הכללי הכללית של הועד האולימפי, בדצמבר 2010 שבה נקבעו הקריטריונים להשתתפות.
אפרים זלינגר: החל מאחד בינואר, כל ספורטאי, מאמן וכל אזרח במדינת ישראל, בשקיפות מלאה, יודע מה צריך לעשות, איפה ומתי, כדי להשתתף במשחקים.
אלכס מילר: עד מתי בעצם צריך?
אפרים זלינגר: כרגע אנחנו נכנסים לתהליך של הקריטריונים ובודאי, חברי הכנסת, זה בדיוק הזמן להעביר את רשות הדיבור ברשותכם לאיש המקצוע שלנו, גילי לוסטיג, שעומד בראש היחידה לספורט הישגי של הועד האולימפי.
גלעד לוסטיג: אני אמשיך כרגע בקו ואני אציג לכם פחות או יותר את הנתונים שלנו גם אענה לכבוד היו"ר על השאלה שהצגת.
גלעד לוסטיג: אנחנו תמיד בודקים את מצב ההכנות שלנו לפי מחזורים האולימפיים ואם 2010 היא מקבילה ל-2006 ול-2002 אז התמונה היא כזאת: ב - 2002 לקראת המשחקים באתונה, הספורטאים שלנו השיגו חמש מדליות באליפויות אירופה, אליפויות עולם ואני מדבר רק על מקצועות בתנאים אולימפיים זאת אומרת, יש הרבה מדליות והישגים למשל בשחיה, גל ברנע זכה במדלית ארד באליפות אירופה אבל במחזור אולימפי זה לא נספר אז אני מדבר על המקצועות בתנאים אולימפיים.
גלעד לוסטיג: בשנת 2006 לקראת בייג'ין 2008 הספורטאים שלנו לקחו שלש מדליות וב 2010 -צבי הציג את זה קודם כנתון, הספורטאים הישראלים זכו בתשע מדליות, שילשו את מספר המדליות מ 2006.
גלעד לוסטיג: זאת אומרת תמונת מצב נכון להיום – לפי סימולציה היחידה שיש לנו למשחקים האולימפיים - היא הצטיינות ומימוש טוב של הפוטנציאל בתחרויות.
גלעד לוסטיג: אלמנט נוסף שאנחנו בודקים זה כמובן 'גמרים' ואני חושב שלהגיע ל'גמרים' באליפויות העולם ואליפויות אירופה זה דבר מאד חשוב.
גלעד לוסטיג: יש פה את המאמנת הקבוצתית, אלה סמופלוב, הקבוצות שלנו בהתעמלות אמנותית זכו במקום רביעי בעולם, זה לא אומר מדליות אבל זה רביעי בעולם וזה הישג מדהים, פשוט הישג מדהים, וב'גמרים' לקחנו יחסית לשנת 2006 עשרים וששה 'גמרים' לעומת עשרים ושלושה, אבל ההבדל המשמעותי הוא שב 2006 הספורטאים שלנו זכו רק בששה 'גמרים' באליפויות עולם ואילו עכשיו הספורטאים זכו באחד עשר 'גמרים'.
גלעד לוסטיג: זאת אומרת, כמעט פי שתיים באליפות עולם, שזה בעצם הכי דומה למה שקורה במשחקים האולימפיים.
גלעד לוסטיג: אנחנו בהחלט גם בנושא הזה מאד שבעי רצון, וזה הולך ומתפשט גם לפי המטרות, שזה נוסף לענפים הרגילים שעלו ל'גמרים' כמו שיט וג'ודו שהם הענפים המרכזים, יש ענפים חדשים שהם זוכים במדליות כמו בטאקוונדו, יש לנו בשחיה גמרים ומדליות באליפויות עולם, באתלטיקה, בסיוף, וכדומה וכמובן התעמלות, גם התעמלות מכשירים, ציינתי התעמלות אמנותית אבל גם מכשירים.
גלעד לוסטיג: אנחנו בודקים מספרית כדי לראות שהפרויקט עובד כשהוא ביחד עם מינהל הספורט והועד האולימפי זה הפרוייקטים בענפים המועדפים.
גלעד לוסטיג: הרבה ענפים לא אוהבים את זה כי, מה לעשות, אתה מכוון לענפים מסויימים ששם אתה מרכז את המשאבים הכספיים והאנושיים ומנסה לתת תכנית אופטימלית ומתשע המדליות שהספורטאים שלנו זכו, שבע מהן הן מתוך הפרוייקטים האלה זאת אומרת, יש כבר הוכחה שהכיוון הזה מניב פירות.
גלעד לוסטיג: יש אליפות אירופה באולמות בתחילת מרץ באתלטיקה, בינתיים כל אלה שעשו את הקריטריון זה ארבעה ספורטאים כולם מתוך פרוייקט "הקופצים", כולם בלי יוצא מן הכלל, אין אף ספורטאי שהוא מחוץ לפרוייקט הזה.
גלעד לוסטיג: גם מתוך ה'גמרים', מתוך עשרים וששה 'גמרים' שמונה עשר 'גמרים' הגיעו מתוך הפרוייקט זאת אומרת שאם אתה משקיע בצורה הנכונה אתה גם מקבל את הפירות.
גלעד לוסטיג: דבר נוסף שעשינו במחזור מיד בסיום המסקנות ממחזור בייג'ין, זה נושא של שינוי המילגות ובמילגות הלכנו על הבסיס.
גלעד לוסטיג: הוא מחולק לשניים ומה שעשינו בבסיס הזה, החלטנו להרחיב את הבסיס של השפיץ של הפירמידה, החלטנו להרחיב את הבסיס הזה והתוצאה היא שב 2010 נכללים בסקר הגבוה שלנו שלושים ושמונה ספורטאים מתוך שבעים וחמישה ספורטאים שמקבלים מילגות זאת אומרת, יותר מחמישים אחוז.
גלעד לוסטיג: אתן לכם דוגמה שבשנת 2009 החלק היה 14 ספורטאים זאת אומרת ששמונה עשר אחוז מהספורטאים קיבלו את המילגה הגבוהה, זאת אומרת שהרחבנו בצורה מאד מאד משמעותית את התנאים של הספורטאים הבכירים להתמודד בצמרת.
זבולון אורלב: מילגת בכירה זה 5,000 ₪?
צבי ורשביאק: גילי מאד אופטימי אבל הסכום הזה, לא מוביל אותנו לשום מקום.
גלעד לוסטיג: השינוי הוא משמעותי מבחינת זה שיש תמריץ.
גלעד לוסטיג: למשל, בת אל יושבת פה, נוסף למדליית הזהב שזיגי ציין, שהיא זכתה באליפות אירופה, שהיא היתה הסטורית אגב, היא היתה עכשיו בתחרות מטרה, עשינו נוסף תחרות מטרה, נוסף לתמריצים באליפות אירופה ואליפות עולם, נוסף לזה שמקבלים למשל על אליפות אירופה 100,000 אליפות אירופה זה 50,000 וכדומה, בנוסף לזה יש לכל ספורטאי בין שתיים לשלש אפשרויות לתחרויות נוספות, שאנחנו בודקים את התהליך שלהן לקראת תחרויות המטרה.
גלעד לוסטיג: למשל היתה תחרות כזו עכשיו בשבדיה, טורניר A שהיא נקבעה מראש כתחרות מטרה ובת אל זכתה שם בזהב, ברגע שהיא זכתה בזהב היא מקבלת 24,000 ₪ והמאמן שלה יחיאל שרעבי מקבל 12,000 ₪ים זאת אומרת זה חלק מהמילגות זה לא תמריצים לאליפות עולם ואליפות אירופה, זה חלק מהבסיס הזה של 5,000 ₪.
צבי ורשביאק: חסמנו את המליון וחצי שאמרתי קודם.
גלעד לוסטיג: אם אתה שואל אותי אם צריך להוסיף על זה - בטח שצריך להוסיף אבל אני אומר תמונת מצב.
יהודה מעין: אל תשכח שחיי הספורט של הספורטאים שלנו הם אולי חמש שנים וזה לא נראה לי סכומים שאתה יכול לתת לאנשים מבוגרים.