GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורלי פרומן: היא אכן עומדת בשנת 2010 על 10 מיליון, יש 14.3 מיליון של גופים שנמצאים בתקנות האחרות שגם נהנים.
אורלי פרומן: קחו בחשבון גם את הספריות הציבוריות, גם את המוזיאונים, וכל מי שנמצא בתקנה המקצועית מקבל גם משם כסף.
אורלי פרומן: אם אני מסתכלת על היחס של התקנה של תרבות ערבית שהיא צריכה להיות תרבות בקהילה- מה שנקרא 'תרבות עממית' אל מול 500 מיליון שפתוחים לכולם לתמיכה, המוסדות הערביים יכולים למצוא את עצמם שם וזה העידוד שלנו.
אלכס מילר: שאלה לגברתי המנכ"לית, אם אנחנו מסתכלים על הנתונים של הגופים שהגישו בקשה ביחס לגופים שאושרו, האם יש גופים שפנו ולא קיבלו?
אלכס מילר: מהי הסיבה?
אלכס מילר: האם מסיבה טכנית או שהם לא עמדו בקריטריונים, והאם לגופים שהגישו בקשות יש בעיה עם הקונספט שהגדיר משרד התרבות והספורט בנוגע לתמיכות?
אורלי פורמן: בשנת 2010 למשל יש לנו 157 גופים שהגישו בקשות ואושרו ל - 105 גופים תמיכות.
אורלי פורמן: אגב גם במגזר היהודי יש הרבה יותר גופים שמגישים.
אורלי פורמן: יש מספר סיבות לדחייה החל מאי אישור לניהול תקין שפוסל על הסף את הגופים מלטפל בהם, דרך בעיות מנהליות כאלה ואחרות של חוסר באישורים.
אורלי פורמן: מעט מאוד בגלל סיבה מקצועית מאחר וזו תקנה שמיועדת לתרבות עממית.
חנא סוייד: יש דרישות ל- matching ?
אורלי פרומן: אבל אנחנו לא תומכים אף פעם ב- 100%.
אורלי פרומן: על פי 'חוק יסודות התקציב' אתה לא יכול לתמוך בגוף ביותר מ- 75% מסך הכל .
חנא סוייד: ואם אין לו את ה- 25% ל- matching מה הוא יעשה?
חנא סוייד: הוא לא יהיה זכאי?
חנא סוייד: את יודעת שמדובר בדרך כלל באגודות וארגונים שפועלים בישובים שהם ברמה סוציו-אקונומית נמוכה, מצב הרשויות המקומיות שאמורות להיות 'הרגל השנייה' או 'הרגל השלישית' שעליה עומדת כל פעילות תרבותית.
חנא סוייד: אנחנו יודעים שזה לא בגלל משרד התרבות והספורט אלא בגלל המצב הכללי ברשויות המקומיות שאינן יכולות לעשות שום matching לא רק בפעילות תרבות אלא גם ברווחה.
חנא סוייד: נוצר מצב שלמי שיש כסף הוא כן יוכל לקבל כסף גם לרווחה וגם לתרבות ומי שלמעשה צריך את הרווחה והתרבות יותר, דווקא הוא יוצא נפסד כי אין לו את היכולת לעשות ה- matching.
חנא סוייד: האם אתם ערים למצב הזה?
אורלי פרומן: ראשית אנחנו ערים, כמו שאמרתי אני מסתובבת בין הרשויות שחלקן עם חשב מלווה רו וועדה קרואה.
אורלי פרומן: אני לא יודעת מכל הדיונים שלנו בשנתיים שאני נמצאת בתפקיד, 2009-2010 שהייתה בעיה כזאת, ונפגשנו עם ראשי רשויות.
אורלי פרומן: יש תמיד את ה- 25% האלה להשלים שהרשות והעמותה, אגב לא מדובר רק ברשויות אלא גם בגופים אחרים שהם עמותות.
אלכס מילר: יש תקציב יעודי לנושא התרבות שאתם מעבירים לרשויות המקומיות והוא מנוצל לדברים אחרים?
אלכס מילר: אנחנו מזהים את הבעיה הזאת גם במערכת החינוך.
אלכס מילר: כלומר אין תקציב שמועבר לתרבות?
אורלי פרומן: חלק גדול מהבקשות הולכות ישירות לעמותות של מוסדות התרבות והחלק האחר, שליש, הולך דרך הרשויות המקומיות שהוא מאוד מבוקר על ידינו ומפוקח עם ביקורות.
אלכס מילר: כל שקל שיוצא מהמשרד, מגיע לתרבות בהתאם לבקשות שמאושרות על ידכם?
אורלי פרומן: כל הבקשות שאנחנו בודקים.
אורלי פרומן: נמצאת כאן לובנא שעושה את עבודתה נאמנה בעניין הזה מול כל הגופים הנתמכים, החלק שלנו מגיע לייעודו.
אורלי פרומן: אנחנו הקמנו בקיץ האחרון את החברה "תרבות לישראל" זו שהחליפה את "אומנות לעם" גם המגזר הערבי נהנה מ"תרבות לישראל".
אורלי פרומן: מיד באוגוסט שהסתיים פסטיבל מסרחיד - עכו, מסרחיד המטייל טייל בקרב 25 ישובים עם 80 מופעים ברחבי הישובים.
אורלי פרומן: גם עכשיו, בדיוק לאור ההערה שלך, כל נושא סבסוד סדרות תרבות, סדרות תיאטרון, מוסיקה, סדרות משולבות, מחול ובעצם מה שהישובים בוחרים, אחוז הסבסוד שם הוא הרבה יותר גבוה מאחוז סבסוד רגיל ודווקא בזכות החשיבה שלנו.
אורלי פרומן: כך שגם בתחום "תרבות לישראל" שכל תפקידה הוא להנגיש תרבות לפריפריה, מטבע הדברים חלק גדול מהישובים נמצא בפריפריה והם נהנים מאחוז סבסוד גבוה.
אורלי פרומן: במסגרת התקנה של התרבות הערבית העממית ישנם 11 מוסדות שנקראים 'מוסדות עוגן', יש להם רצועה מיוחדת בתקצוב.
אורלי פרומן: 'מוסדות עוגן' הם מוסדות תרבות שעוד צעד אחד והם בתקנות המקצועיות.
אורלי פרומן: חלקם ברמה מקצועית איכותית מאוד גובהה.
אורלי פרומן: השיח שלנו איתם הוא כן לתת את הדחיפה כדי שיעברו לתקנה המקצועית, עם ההערות שאמרת.
אורלי פרומן: כדי שהמעבר יהיה מסבסוד או בתמיכה יחסית גבוהה מהתמיכה היותר נמוכה, אבל יש כאן אמירה.
אורלי פרומן: יש כאן אמירה של המגזר שבתקנה מקצועית הן במוסיקה, הן בתיאטרון, הן במחול יושבים גופים מהמגזר.
אורלי פרומן: אתם לא יכולים לשבת שם ברמה של התרבות העממית, צריכים להיות שם בתקנה, ונבנה ביחד איך אתם לא נפגעים.
אורלי פרומן: בכל מעבר יש לו איזה מנגנון תמיכה, ולא בהכרח המוסדות רוצים לראות את עצמם שם.
אורלי פרומן: לפעמים יותר טוב להיות הגבוהים בתקנה של 'תרבות עממית' אבל זה גם מסר.
אורלי פרומן: אם אתה בתקנה של תרבות מקצועית אז זה מסר למגזר, אז אתה גם מפנה את הכסף שאתה לוקח, יחסית היום 40% מהתקנה הולך ל'מוסדות העוגן'.
מוחמד ברכה: יש גם בעיה של נפח פעילות.
מוחמד ברכה: נפח הפעילות הכלל ארצית ידוע, כשמדברים על נפח הפעילות של 20% מכלל האוכלוסייה אז העמותות לא יכולות להיכנס לשום קריטריון.
אורלי פרומן: אבל יש לנו שם תזמורות ויש לנו את "בית הגפן" ויש לנו עוד גופים שנמצאים שם.
אורלי פרומן: בואו נעבור את המחסום הפסיכולוגי הזה, זה גם עניין של הביצה והתרנגולת.
אורלי פרומן: יש להם יותר פעילות, רוצים לצרוך אותם יותר, הסיפור של הנגשה, הסיפור של תיאטרון מקצועי, הסיפור של שינוי נורמות.
אורלי פרומן: לפעמים אני יושבת מול ראש רשות והוא אומר לי "אני לא יכול למלא אולם" , אמרתי לו "בוא תתחיל עם חצי אולם".
אורלי פרומן: ולאט לאט אנשים יצאו מהמופע שנהנו ממנו ושראו, יספרו לשכנים ומחר יהיה אולם מלא.
אורלי פרומן: אנחנו צריכים לאחד כאן כוחות כדי להצליח.
אלכס מילר: תודה גברתי.
אלכס מילר: אלברט אנדראוס, מנהל פורום תרבות ערבית, בבקשה אדוני.
אלברט אנדראוס: תודה רבה לך אדוני היושב ראש, חברי כנסת נכבדים, המנכ"לית, חברים.
אלברט אנדראוס: התפיסה שדבקה במשרד לגבי הפעילות התרבותית במגזר הערבי היא שהיא חובבנית, אני רוצה להציע למשרד לרדת מהנימה הזאת כי אני חושב שפועלים היום במגזר הערבי מוסדות שדרכם למקצועיות.
אלברט אנדראוס: אני מסכים עם המשל והנמשל של הביצה והתרנגולת כי אנחנו לא נוכל לעבור ליתר מקצועיות אם אין תקציב לכך.
אלברט אנדראוס: הרמה היא רמה מקצועית והגופים האלה, אדוני היושב ראש, הם על סף קריסה.
אלברט אנדראוס: לצערי הרב עמותות שפועלות למעלה מעשרים שנה הן על סף קריסה בגלל חוסר מוחץ בתקציב.
אלברט אנדראוס: אנחנו הלכנו בהחלט בדרכים מאוד מקובלות במגעים עם המשרד, עם המנכ"לית, עם היועץ המשפטי מכובדי, ועשינו את כל המגעים הנדרשים כדי לתקן את כל הליקויים החל ברמת תיקון הקריטריונים.
אלברט אנדראוס: לדעתי יש שם סלט אחד גדול בין תחומי התרבות.
אלברט אנדראוס: השנה המשרד לקח על עצמו לתקן את המעוות בקריטריונים כשמדובר בקריטריונים מקצועיים.
אלברט אנדראוס: כעת התבשרתי שהדבר לא זז, קבענו שזה יסתיים עד אפריל, מכובדי היועץ המשפטי בישר לי שלא נעמוד בדבר עד אפריל, שוב נחזור לקריסה ותוסף קריסה של עמותות בגלל חוסר ארגון בקריטריונים הקיימים.
אלברט אנדראוס: דיברנו על העברת מסגרות תקציב, העברת מקדמות לעמותות הערביות – אנחנו כבר באמצע מרץ, מסיימים את מרץ ועדיין אין מקדמות לעמותות הערביות.
אלברט אנדראוס: אדוני היושב ראש אנחנו שוברי אמון, אנחנו שוברים אמון עם הספקים איתם אנחנו עובדים כי הדבר הזה כל הזמן בהשהיה בלתי פוסקת.
אלברט אנדראוס: למה הדבר לא עובר למגזר הערבי במהרה?
אלברט אנדראוס: אנחנו כל הזמן שואלים ועושים מיליון התקשרויות עם המון שאלות.
אלכס מילר: אבל את יודע שזה עם כל העמותות ואין לזה קשר למגזר הערבי או לא, זה עם כל העמותות ולכולם יש את אותה בעיה.
אלברט אנדראוס: כן.
אלברט אנדראוס: אבל אנחנו סובלים מזה לאורך שנים.
אלכס מילר: זאת בעיה לא פשוטה בכלל, והיא בעיה כללית.
אלברט אנדראוס: היה חשוב לי לציין שאנחנו גם סובלים מזה וזה ברור.
אלברט אנדראוס: העמותות הערבית בכללן מגיעות לשיעור של 2% עד 3% מהתקציב.
אלכס מילר: יש לך את הנתון, של סך הכל של הגופים במגזר הערבי שעוסקים בתרבות?
אלברט אנדראוס: בערך כ- 160 עמותות הגישו .
אלכס מילר: לא מספר העמותות שהגישו, אלא מספר העמותות העוסקות בתרבות במגזר הערבי.
אלברט אנדראוס: 105.
אלכס מילר: ומספר העמותות שקיבלו תקציב?
ג'עפר פרח: בערך כ- 400 עמותות.
אלכס מילר: כמה מתוכן עוסקות בתרבות הבמה?
ג'עפר פרח: זה לא מפולח, מתוך כלל העמותות הפועלות רק 160 מתוכן הגישו בקשות, סך הכל פועלות בתחום התרבות כ- 400 ורובן לא מגישות בקשות למשרד התרבות והספורט.
ג'עפר פרח: כי הן מכירות את המסגרת, ולכן מעדיפות לא להגיש.
ג'מאל זחאלקה: מתוך ייאוש.
ג'עפר פרח: אתה רוצה שנפגיש אותך איתן?
ג'עפר פרח: נביא אותן בפעם הבאה.
ג'עפר פרח: היו"ר אלכס מילר ברגע שאתה מוריד את הידיים ואומר שאתה לא הולך להילחם, אז מה אתה חושב?
ג'עפר פרח: רבותיי, אני מבקש שתבינו שאם הינו יושבים כאן ודנים על מצבן של 350 עמותות שהגישו בקשות ומתוכן אושרו 105 אז היינו יכולים לומר שאולי יש כאן תקלה.
ג'עפר פרח: מתוך 157 אושרו 105 בקשות וזה אחוז די מכובד.
ג'עפר פרח: צריך להחליט כאן.
חנא סוייד: המבחן האמיתי יותר הוא ההקצבה והתמיכה שאושרה לאגודות ועמותות ערביות מסך כלל ההקצבה של המשרד.
חנא סוייד: אתה לא צריך לספור אלא להסתכל על מבחן התוצאה.
חנא סוייד: לדעתי זה לב העניין.
חנא סוייד: אם אתה בונה קריטריונים מקשים זאת הסיבה יש לך כאלה שלא הגישו.
אלכס מילר: הקריטריונים למגזר היהודי לא כל כך קשים?
מוחמד ברכה: אנחנו לא מבקשים כאן לתקצב ארגונים ועמותות שלא הגישו.
מוחמד ברכה: בשנה הבאה כשיגישו יותר נדרוש יותר אבל לפחות היום לאלה שמגישים ושכמעט קורסים.
מוחמד ברכה: בואו לא נרחיב את היריעה מעבר למה שיש על השולחן.
אלכס מילר: חבר הכנסת מוחמד ברכה אתה צריך להבין שמהותה של הישיבה כאן הוא לא רק להצביע על המצב הקיים, אנחנו מסתכלים על היריעה הכללית כי אם אנחנו רוצים להתקדם אנחנו צריכים להבין את הבעיות הכלליות.
חנא סוייד: אז יש יתרון לגודל ולבעיות, יש העצמה של אגודות ועמותות.
אלכס מילר: הרי יש את הנתונים שבסופו של דבר הם נתונים פורמאליים ויש נתונים שאינם פורמאליים.
אלכס מילר: הנתונים הלא פורמאליים מדברים על 400 עמותות והנתונים הפורמאליים מדברים על 157 עמותות שהגישו.
חנא סוייד: אם זה המבחן הוא מטעה, זו טעות.
חנא סוייד: זה לא המבחן היחידי שצריך להסתכל עליו.
חנא סוייד: צריך להסתכל על סך כל התמיכה מסך כלל התמיכות של המשרד.
חנא סוייד: זה המבחן וזה הקריטריון.
אלכס מילר: ברגע שמטפלים בבעיה הנקודתית היא תביא לפתרון הכללי ולא הייחודי כדי לסגור למישהו את הפינה ובזה סיימנו, ואחרי חצי שנה נשב כאן שוב.
אלברט אנדראוס: אדוני היושב ראש אני מבקש להמשיך.