GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
זבולון אורלב: לא. יש בית ספר לבנים ויש בית ספר לבנות.
זבולון אורלב: הזכות הזאת צריכה להיות לכל קהילה שזה האופי שלה.
זבולון אורלב: מה זה משנה, בגלל שהוא ממלכתי דתי אז זה לא יהיה לו?
זבולון אורלב: צריכים להקים מוכר שאינו רשמי כדי שיהיה בסוף את ההפרדה הזאת?
זבולון אורלב: הרי המדינה יורה לעצמה ברגליים.
זבולון אורלב: אני מקדם בברכה את ראש המועצה האזורית, אני כבר יכול להגיד אפילו ידידי בצר, ואת המחמ"ד מר גבאי, ואת אנשי שדה יעקב.
זבולון אורלב: נמצא איתנו גם, אתה מכיר את מר גנאדי?
אייל בצר: ודאי.
זבולון אורלב: חברים, אני קיבלתי טלפון ממנהלת המחוז, ד"ר אורנה שמחון, שלכאורה הכל הסתדר.
זבולון אורלב: אבל כשהתחלתי לשאול בפרטים, היא לא ידעה בדיוק להשיב לי, ולכן אמרתי שאני רוצה לקיים את הישיבה, כיוון שאני עוסק בה שנה וחצי.
זבולון אורלב: עם תחילת הקדנציה הנוכחית, קיבלתי פנייה מהמושב, משדה יעקב, שכנראה בגלל איזו טעות היסטורית, רשות החינוך המקומית של המושב לא בוטלה, יחד עם הביטול הגורף שהיה לכל רשויות החינוך שפעם היו לכל קיבוץ ולכל מושב.
זבולון אורלב: ומאיזה שהן סיבות לא בוטל, והם מבקשים לבטל ולהיות חלק מרשות החינוך של הזהו.
זבולון אורלב: האמת היא, שבאתי פעם ראשונה למנכ"ל שושני.
זבולון אורלב: הייתי אז יושב ראש וועדת החינוך המלאה, לא רק וועדת המשנה, יחד עם היועצת המשפטית שלנו, והוא היה יחד עם היועצת המשפטית של המשרד, והעליתי בפניו את הבעיה.
זבולון אורלב: אני מוכרח לומר שהוא התקשה להבין על מה אני מדבר, ולמרות ששושני הוא השיג אותי, אני הייתי מנכ"ל החינוך רק פעם אחת, והוא כבר שלוש פעמים.
זבולון אורלב: אבל הוא אמר – אני לא מאמין שהבעיות האלה עוד קיימות.
זבולון אורלב: ולא רק זאת, כשהיועצת המשפטית של המשרד שמעה זאת לראשונה, אורית מורג, היא אמרה, כי הוא אמר לה – נו, אז איך מסדרים את זה?
זבולון אורלב: אז היא גם כן אמרה לו בהתחלה – רגע, רגע, אני צריכה ללמוד, ולא ברור לי איך מסדרים את הדבר הזה.
זבולון אורלב: ואני מודה, שאני נכנסתי למשרד החינוך לפני 30 שנה, אני יודע, משהו כזה, קצת יותר, אחרי המהפך, אני זוכר שאז עסקו בשאריות של כל הבעיות האלה.
זבולון אורלב: כלומר, זה עשרות שנים שלא קיים.
זבולון אורלב: ולכן חזרנו וביקשנו וחזרנו וביקשנו להסדיר את הנושא הזה.
זבולון אורלב: בשיחות שהיו לי עם ראש המועצה האזורית, ראש המועצה האזורית אמר לי עקרונית אין בעיה, אלא מה - אני לא רוצה לקבל את שדה יעקב עם גיבנת של בנייה שהיא לא מוסדרת, שהיא עלולה לגרוע מהמשאבים של רשות החינוך האזורית.
זבולון אורלב: ולכן תביאו לי את זה שדה יעקב כבר עם הבנייה החדשה של בית הספר, או השיפוץ החדש של בית הספר.
זבולון אורלב: זאת הייתה הבקשה, ואכן הבקשה הזאת העברתי אותה גם אז למנכ"ל משרד החינוך.
זבולון אורלב: ב-1 בספטמבר, מפני שהבעיה הזאת העיקה, זו הייתה אחת הסיבות שפתחנו את שנת הלימודים החדשה בשדה יעקב, ופתחנו גם את שתי הכיתות החדשות, ואכן גם ראש המועצה האזורית וגם מנהלת המחוז וגם אני חזרנו.
זבולון אורלב: חיים, גם אתה היית באותו מועדון.
זבולון אורלב: חזרנו והבטחנו לאנשי המושב שאנחנו נסדיר את הבעיה הזאת.
זבולון אורלב: אתה מכיר את הבעיה, גנאדי?
גנאדי קמנצקי: אני, לקראת הישיבה התעדכנתי, כי הישיבה תקציבית נטו.
גנאדי קמנצקי: כאילו, בעיה תקציבית.
זבולון אורלב: עכשיו, נאמר לי ששבוע שעבר קוימה ישיבה של המועצה האזורית.
זבולון אורלב: אז מה שנעשה, בואו נעשה רגע דיון סטאטוס, לראות איפה אנחנו עומדים, אם יש בעיות, ואם הכל מסודר – נרים כוסית לחיים, ואני אשלח מכתב ברכה ענקי למועצה האזורית.
זבולון אורלב: הוא יתלה את זה והוא יוכל להגיד שהוא ידיד הציונות הדתית.
זבולון אורלב: אני מקווה שזה יעזור לו גם בבחירות, כי אני אבוא לעזור לו, כי אני  חושב שאי אפשר להשאיר את המצב בשדה יעקב כמו שהוא.
זבולון אורלב: אני לא יודע מתי היית בבית הספר בשדה יעקב, גנאדי, אבל מושב שדה יעקב הוא המושב הראשון של הציונות הדתית.
אייל בצר: 84 השנה.
זבולון אורלב: 84 שנים, הוא המשוב הראשון שנבנה על ידי הציונות הדתית, על ידי הפועל המזרחי מה שנקרא, שהוא, ואתה צריך להבין, בעקבותיו יש היום לאיגוד המושבים של הפועל המזרחי – 104 מושבים.
זבולון אורלב: הוא עוד לפני הקיבוץ הראשון.
זבולון אורלב: הקיבוץ הראשון אם אינני טועה, נבנה רק כחמש שנים, טירת צבי היה הקיבוץ הראשון, והוא נדמה לי 5 שנים אחרי שדה יעקב, משהו.
אמציה יחיאלי: שדה יעקב ב-1927.
זבולון אורלב: וטירת צבי אי שם בראשית שנות ה-30.
זבולון אורלב: 1932, 1933, משהו כזה.
זבולון אורלב: רק טירת צבי, בשעה ששדה יעקב קיבל מיקום טוב בעמק יזרעאל ---
אמציה יחיאלי: מה עזר ל...?
זבולון אורלב: לא יודע, תפסיקו לקטר עם האדמות.
זבולון אורלב: אבל הוא קיבל מיקום טוב – עמק יזרעאל.
זבולון אורלב: את הקיבוצים המפ"איניקים שמו שמה בעמק בית שאן, איפה שלוהט.
זבולון אורלב: רק אחרי זה התחילו לעלות יותר.
זבולון אורלב: אבל זה בסדר גמור.
זבולון אורלב: אני חושב שאחת השותפויות המדהימות במדינת ישראל, זה תנועות ההתיישבות למיניהן.
זבולון אורלב: ואני היום כחבר גם בוועדת הכספים, אז אני אוזן קשבת של ולוולה, של כל אנשי הקיבוצים והמושבים, כי אחרון הקיבוצניקים בוועדה, ג'ומס, עומד לעזוב.
זבולון אורלב: אמנם יש לי עוד קיבוצניק אחד, שי חרמש, אז הוא ואני, אנחנו הלובי היום של ההתיישבות בתוך וועדת הכספיםך.
זבולון אורלב: אז אם אפשר, ראש המועצה, בוא תעדכן אותנו איפה זה עומד, ואם יש בעיות.
אייל בצר: כן, אז אלף גם אני אומר לכבוד היושב ראש ידידי, בהחלט, זבולון אורלב, ואני שמח על הפגישה, אבל כמו שאתה צודק, בסופו של דבר הכל טמון בפרטים, והפרטים עדיין, לא הייתי אומר שהם סגורים עד הסוף, למרות שהכיוון נכון והרצון הוא נכון.
אייל בצר: המצב הוא כזה, אני לא אלאה אתכם בכל ההיסטוריה.
אייל בצר: גם אני חושב שזה לא נכון שוועד מקומי יהיה רשות חינוך, וצריך להעביר את זה לרשות המקומית, כתפיסת עולם, בלי קשר לממלכתי דתי או לאחר.
אייל בצר: אבל, בשדה יעקב יש בית ספר שקיבל אישור לפרוגראמה, אבל יש לנו מבחינת המשאבים שאנחנו אמורים להשקיע בשנים הקרובות, ואתה בטח מכיר את זה, הם מעל ומעבר.
אייל בצר: אנחנו אמורים לבנות בית ספר חדש באחוזת ברק, שאושר לאחרונה.
אייל בצר: אנחנו בונים ביפעת, אנחנו בונים במזרע, בהרדוף.
אייל בצר: אני לא רוצה להלאות בפרטים פה, וזה בגלל גידול האוכלוסייה בעמק, המועצה נדרשת להשקיע משאבים רבים בהם.
אייל בצר: לגבי בית הספר בשדה יעקב, אנחנו מברכים על ההרחבה של היישוב, ויש היום כ-160 ילדים מהעמק, ויש יותר מ-100 ילדים שהם מחוץ לעמק.
אייל בצר: ואז, באים אלי במועצה, חברי מועצה ואומרים לי – עם כל הרצון הטוב, רשות החינוך מחר בבוקר אין שום בעיה, אבל מי אמר שצריך לקיים שני בתי ספר דתיים בעמק יזרעאל?
אייל בצר: יש עוד בית ספר דתי בהושעיה, ועל זה הדיון, אומרים רק אחד.
אייל בצר: אפשר בעלות מסודרת, לקחת את ילדי שדה יעקב, להעביר אותם, וזו לא דעתי, אבל אני אומר לכם, אני מסביר לכם את הדעה הרווחת בעמק.
אייל בצר: להעביר אותם להושעיה בעלות סבירה, ועם כל הכבוד למועצה אזורית זבולון ולמועצה מקומית רמת ישי, שהם לומדים היום בשדה יעקב, בבית ספר שהוא לא ראוי, ימצאו להם פתרון אחר.
זבולון אורלב: במבנה לא ראוי, בית הספר מצוין.
אייל בצר: במבנה לא ראוי.
אייל בצר: בית הספר הוא למופת.
אייל בצר: בית הספר מבחינה פיזית, דיברתי פיזית.
אייל בצר: זה בית ספר למופת.
אייל בצר: אני כבר מנהל את זה, אני משבח את החינוך בשדה יעקב.
אייל בצר: אז בעלות סבירה אנחנו נוכל, עשינו את הדיון הזה ואז באנו למנכ"ל משרד החינוך, היינו קודם אצל יגאל, אחר כך היינו אצל המנכ"ל, ויש לנו סיכום עם מנכ"ל משרד החינוך מה-19 בינואר והוא אומר ככה:     המועצה האזורית עמק יזרעאל תקבל את האחריות על רשות החינוך של הוועד המקומית בשדה יעקב, בכפוף לכך שמשרד החינוך ייתן מענה כספי לצורכי בית הספר.
אייל בצר: הוחלט כי תתקיים פגישת עבודה עם כל גורמי המקצוע הרלבנטיים במועצה ובמינהל הפיתוח, לניתוח העלויות הצפויות לצורכי בית הספר, מתוך כוונה שיימצא פתרון לפער, עליו מדווחת המועצה.
אייל בצר: ואני כבר מודיע שביום ראשון הקרוב, ב-26 לחודש יש ישיבה אצל צרפתי, בנושא.
אייל בצר: ראש המועצה האזורית ייכנס את מליאת המועצה במהלך חודש פברואר, על מנת לאשר את העברת רשות החינוך של הועד המקומי שדה יעקב למועצה האזורית.
אייל בצר: זה הסיכום, ואנחנו ביצענו.
אייל בצר: ב-13 בחודש התכנסה מליאת המועצה וקיבלה החלטה.
אייל בצר: ההחלטה אומרת שהיא מקבלת את הצד העקרוני, אבל היא מסייגת את הצד הכספי.
אייל בצר: מה היא אומרת?
אייל בצר: זו החלטה קצת ארוכה ומורכבת, אבל אני אתן לכם את המהות.
אייל בצר: המועצה האזורית עמק יזרעאל תקבל בברכה את רשות החינוך של שדה יעקב למערכת החינוך של המועצה, על פי מדיניות חינוך שוויונית הנהוגה במועצה, ובהתאם ולאחר התקיימות אחד מהתנאים הבאים.
אייל בצר: אני לא אלאה אתכם בכל התחומים, אבל מותנה פה בהחלט שדורשים ממשרד החינוך לממן את הפער התקציבי שנובע מבניית בית ספר.
אייל בצר: כולם יודעים שבניית בית ספר יש הקצאה של משרד החינוך, אבל אחר כך הרשות נדרשת לממן פערים נוספים.
אייל בצר: ואת הפערים האלה, שהיות ואמרנו שכמחצית מהתלמידים הם לא מהמועצה ויש לנו חלופה אחרת, אם לא הייתה לנו חלופה אחרת, אז זה, אבל יש חלופה אחרת, ואנחנו כן רוצים לבנות את בית הספר בשדה יעקב.
אייל בצר: ואני אומר אישית – מעולם לא שיניתי את דעתי.
אייל בצר: אני חושב שצריך לבנות בית ספר חדש בשדה יעקב, זאת דעתי האישית.
אייל בצר: ולא סתם, אני אומר את זה כל הזמן, ולא סתם הגשנו בקשה לפרוגראמה והיא אושרה.
אייל בצר: יש לנו פרוגראמה מאושרת.
זבולון אורלב: במבנה חדש.
אייל בצר: במבנה חדש, בשדה יעקב.
אייל בצר: לא חיכינו לדיונים האלה, הגשנו בקשה והיא אושרה, ואנחנו פה עוסקים בתכנון, אנחנו בשלבי התכנון.
אייל בצר: אבל איפה המכשלה?
אייל בצר: בפרטים הקטנים, כמו שאמרת.
אייל בצר: האם משרד החינוך ימציא למועצה את פער העלויות בין הבנייה סטנדרטית, לבין זה, ופה אני צריך את העזרה שלך.
זבולון אורלב: מה סדר גודל הפער?
אייל בצר: אז זהו.
אייל בצר: לפי מה שאומר לנו מהנדס המועצה – לבית ספר, ומדובר בבית ספר של 16 כיתות, זה 8 כפול 2, אז הוא מדבר על פער של עד כ-5 מיליון ₪. אבל היות ומדובר פה בשני שלבים, אנחנו מדברים על 2.5 מיליון ₪ בשלב ראשון, למה שנקרא למנה הראשונה.
אייל בצר: אני חושב שזה לא בשמיים, וגם אם אתה שואל אותי, אז גם המנכ"ל דיבר ברוח, למרות שזה לא כתוב בזה, אבל הוא דיבר ברוח הדברים שצריך לעזור ולמצוא והוא הנחה, או הורה, או ביקש, מצרפתי למצוא את הפתרון.
אייל בצר: אבל גם אם אתה תוכל לעזור, או הוועדה תוכל לעזור, לדעתי זה יקל על ההחלטה.
אייל בצר: אחרת, ואני כבר אומר, אני לא רוצה להזהיר חס וחלילה, אבל יכול להיווצר מצב, שבגלל בירוקרטיה כזאת או אחרת, והכספים לא יגיעו, ולא נוכל להיכנס לביצוע, ובסופו של דבר אני לא אוכל להמשיך לעמוד מנגד, ואני כן אשמח לקבל את בית הספר לרשות המועצה.
אייל בצר: אבל המועצה תקבל החלטה, בגלל בטיחות התלמידים, להעביר אותם לבית ספר חדש, בעלות של מיליון שקל.
אייל בצר: בעלות של מיליון שקל, אתם יכולים להצטרף למה שהיה,  ואני לא רוצה את זה.
זבולון אורלב: לשמחתי המועצה האזורית לא מוסמכת לסגור בית ספר.
אייל בצר: אוקי.
זבולון אורלב: זה מבחינת החוק, רק שתדע.
אייל בצר: אבל היא גם לא חייבת לבנות בית ספר שהיא לא יכולה.
זבולון אורלב: בזה אני מסכים.
זבולון אורלב: אני אומר, לפני סגירת בית ספר, צריך ---
אייל בצר: אז אוקי, אז היא לא יכולה, אני גם לא רוצה לסגור את זה.
זבולון אורלב: המועצה יכולה להמליץ, היא לא יכולה לסגור.
אייל בצר: אני גם לא רוצה.
אייל בצר: אבל אתה לא יכול להשאיר ילדים בחוסר בטיחות.
אייל בצר: גם על זה צריך לחשוב.
זבולון אורלב: קודם כל אני מסכים איתך שאי אפשר להשאיר, כמו שהייתי  יחד איתך, ומצב המבנים שם הוא, מאחר ובית הספר הוקם לפני 84 שנים, אז ----
אייל בצר: נכון, בית הספר מצוין, במבנה לא ראוי.
זבולון אורלב: אני המלצתי למועצה לשימור אתרים, אגב, אני ראש השדולה כאן בכנסת, ביחד עם איתן כבל, של שימור אתרים.
זבולון אורלב: אז אולי להשאיר שם כיתה אחת לדוגמא, שיראו איך למדו, כשאנו באנו ארצה.
זבולון אורלב: גנאדי.
גנאדי קמנצקי: הבעיה היא בעיה תקציבית רק, שצריך לסגור את הפער שמדובר עליו.
גנאדי קמנצקי: עכשיו, כדי לסגור את הפער, קודם כל אנחנו צריכים לראות ממה זה נובע, ולמטרה זאת נקבעה פגישה ביום ראשון הקרוב, אצל יגאל עם המהנדסים, עם כל החומר, הם יביאו, ואז נוכל לבדוק ולראות מה אנחנו יכולים לעשות.
זבולון אורלב: השאלה היא כזאת,קודם כל אני חושב שבאופן בסיסי הטענה של המועצה האזורית היא טענה צודקת.
זבולון אורלב: כלומר, בעת שאתה מספח למועצה האזורית עכשיו רשות חינוך אחרת, כמו גם מחר בבוקר ---
אייל בצר: שתי רשויות.
אייל בצר: רמת ישי וזבולון, זה שתיים.
זבולון אורלב: לא, לא כל זבולון לומדת אצלך.
קריאה: חלק כפר חסידים.
זבולון אורלב: חלק מכפר חסידים, כי חלק לומד בקרית אתא.
חיים גבאי: נכון.
חיים גבאי: החלק הדתי של כפר חסידים.
קריאה: חלק לומדים בנועם קריית אתא.
זבולון אורלב: נכון, סתם לא פניתי אליך.
אלה קליר: לא, יש גם את החילונים.
זבולון אורלב: כן, ברור.
אלה קליר: החלק הדתי, החלק הממ"ד של כפר חסידים לומד אצלנו.
זבולון אורלב: לא כולו.
זבולון אורלב: לא כולו, יש כאלה שלומדים בנועם בקריית אתא.
אלה קליר: כן, אוקי.
זבולון אורלב: ובזבולון רק כפר חסידים?
זבולון אורלב: זה היישוב היחידי הדתי?
אלה קליר: רכסים.
חיים גבאי: רכסים וכפר חסידים.
חיים גבאי: אבל רכסים ---
זבולון אורלב: רכסים זו מועצה מקומית.
חיים גבאי: נכון, מועצה מקומית.
זבולון אורלב: אגב, סוגרים שם את בית הספר.
חיים גבאי: נכון, זה תלמוד תורה, אבל זה מחוז חיפה.
זבולון אורלב: הטענה לכאורה היא טענה צודקת, שברגע שאתה מספח, שזה לא יהיה, שהוא רוצה לספח אותו כשזה מסודר ולא, אז תתחשבנו ביניכם.
זבולון אורלב: אבל אני מבין מסיכום המנכ"ל, שמה שנובע מהמנכ"ל זה שיש כן הכרה שזה לא הקמת בית ספר.
זבולון אורלב: בית ספר רגיל הוא לא יכול לבוא אליך, להגיד תשמע, יש לי פער תכסה את הפער.
זבולון אורלב: זו טענה בלתי מתקבלת.
זבולון אורלב: אבל בשעה שהמשרד הגיע למסקנה, שאי אפשר יותר לקיים את רשות החינו הזאת, צריך לספח אותה למועצה האזורית, אז צריכים הדבר הזה כרוך בעלויות, אני אמרתי מלכתחילה.
זבולון אורלב: ולכן אני גם כן לא נכנס לסכומים.
זבולון אורלב: אני לא יודע אם זה 5 מיליון או 500,000 ₪, אין לי שום מושג.
זבולון אורלב: אבל אני מניח שהפערים הם לא דברים שהם נתונים בויכוח.
זבולון אורלב: כלומר, אחד ועוד אחד זה שניים, אלא אם כן הוא באמת ירצה לחגוג עליכם, ולהגיד תשמע, עכשיו אני בונה בית ספר שהמסדרון הוא לא שני מטרים, אלא ארבעה מטרים, או אני עכשיו בכלל רוצה שיהיו לא ארבעה מתקני חדרי שירותים, אלא 20 חדרי שירותים.
זבולון אורלב: בסדר, זה.
זבולון אורלב: אבל אם מדובר בפרוגראמה רגילה של בית ספר, שיש עליו פערים, לדעתי המשרד צריך לשאת בעלויות, בכפוף לכל הבדיקות המקצועיות, וגם ככה שנה הבאה לדעתי יצטרכו להוסיף עוד קרוואנים מבחינתי.
חיים גבאי: הנתון שיש עכשיו שכיתה אחד נפסלה.
זבולון אורלב: אז בבקשה, המחמ"ד.
חיים גבאי: אני רוצה להתייחס לכמה דברים.
חיים גבאי: ראשית, אני חושב שמה שנאמר פה, ומה שעלה מהישיבה עם המנכ"ל, הרצון היה מאד ברור להכיר בפער, להגיע לישיבה ביום ראשון, לכמת אותו בסכומים ברורים, ולהגיע עד כמה שאפשר לעזור.
חיים גבאי: זו הייתה האווירה.
חיים גבאי: באותה נשימה אני אומר, האופציה של הושעיה היא לא אופציה, מפני שבית הספר הזה אם ירצה ה', יגיע ל-300 תלמידים, ואחוזי התלמידים היום, בעקבות ההרחבה, הולכים  וגדלים בשדה יעקב.
חיים גבאי: אז זה נכון שזה בית ספר שקולט גם מסביב, אבל אני חושב שבפוטנציאל הגדול היום שיש לשדה יעקב במקום שבו היא נמצאת, אני חושב שזה רווח גדול גם למועצה, ואני חושב שבזה יש הסכמה.
חיים גבאי: ולכן, מפה צריך לקבל החלטה אסטרטגית שהיא חשובה גם להמשך.
חיים גבאי: אחת, ביטול הרשות החינוכית המקומית של שדה יעקב.
חיים גבאי: מועצה אזורית יזרעאל כמועצה טובה, לוקחת אחריות על החינוך הממלכתי דתי, ויש לה עוד בית ספר מצוין בצד הושעיה, וזה נפלא ונהדר; ואותה ישיבה שתהיה ביום ראשון, עם האמירה של המנכ"ל לפתור עד כמה שאפשר באופן סביר, את כל הבעיות שרק אפשר.
חיים גבאי: ומה אני חושב שצריך להסיר מסדר היום, מאד חשוב, את האופציה להעברה, מסיבה פשוטה.
חיים גבאי: אחת, כלכלית זה לא מדויק כי הסעות זה לא סיפור שהוא זול והוא לאורך שנים.
חיים גבאי: צריך להכיר בזה.
חיים גבאי: אז המיליון שקל של שנה אחת הופך להיות 20 מיליון שקל.
חיים גבאי: יאמר לך יושב הראש ---
אייל בצר: משרד החינוך.
אייל בצר: זה משרד החינוך.
חיים גבאי: יאמר לך שבסוגיית ההסעות, אנחנו בחינוך הדתי מתמודדים מאד קשה.
חיים גבאי: זה אחד.
חיים גבאי: שניים, גם ---
זבולון אורלב: הוא אומר במועצה האזורית 90% מההסעה זה משרד החינוך.
זבולון אורלב: מה איכפת לי שמשרד החינוך יממן?
חיים גבאי: שניים, המבנים בהושעיה, גם הושעיה גדלה, כפי שאתה יודע יש הרחבה כבר ה' ו-ו', אה, ח' ו-ט', נכון?
חיים גבאי: וכידוע להושעיה היו מגיעים צעירים שכבר גרים בקרוואנים, וברוך ה', מחוז הצפון גדל בלי עין רעה ב-40%.
חיים גבאי: ובעניין הזה, אנחנו שמחים ולכן אני חושב שבאמירה הזאת, וגם מה שעלה מהמנכ"ל – יום ראשון.
חיים גבאי: רק אני חושב שחלק מהאנשים צריכים להבין, שדה יעקב זה נתון, נתון מצוין, שכולנו צריכים להתברך בו, כמו יפעת, וכמו ---
זבולון אורלב: בזה גנאדי טוב, שיעביר להם את המסר.
אייל בצר: אבל אף אחד לא כופר בזה.
זבולון אורלב: לא, לא, אני רק אמרתי.
אייל בצר: הסכמנו מאד, מעולם לא אמרתי ---
חיים גבאי: אייל, אנחנו מסכימים, ואני מעביר ----
אייל בצר: לא אמרתי, שאני רוצה לסגור.
אייל בצר: הסברתי את זה.
חיים גבאי: על המהות אנחנו מסכימים.
חיים גבאי: אני רק אמרתי את הפתיח שלך, הוא חשוב כי אנחנו מדברים לא רק על אייל, על כל המליאה כולה, ועל כל האווירה כולה, והיום אנחנו מגיעים בשותפות עם רשויות, להבנה שהחינוך הדתי הוא אסטרטגי והוא אינטרס גדול של הרשויות עצמן.
חיים גבאי: כך אנחנו רואים את זה במחוז צפון, וזה מוכיח את עצמו בהרבה מאד מקומות הסמוכים לכאן.
חיים גבאי: נצרת עלית בתוך שנה, תוך תחילת שנה הקימו גם ישיבה תיכונית, גם מדרשה, גם ישיבת הסדר, ואנחנו הולכים עכשיו להרחיב בית ספר ולבנות בית ספר חב"ד.
אייל בצר: וכמו שאני מכבד את הכנסת ובאתי כמו שנתבקשתי, גם אני חייב לכבד את מליאת המועצה.
אייל בצר: זו הרשות המחוקקת שלי.
אייל בצר: והיא התנתה, היא אמרה לי – בברכה, אבל בתנאי, ואם התנאי הזה לא יתמלא אז הברכה הזאת היא ברכה לבטלה.
אייל בצר: ברכה לבטלה, שיהיה ברור.
אייל בצר: צריך להתמקד בתנאי.
חיים גבאי: אני מסכים, בסדר.
זבולון אורלב: גם אם התנאי לא יתקיים, אני לא רואה את סגירת בית הספר.
אייל בצר: אני לא אמרתי סגירה, אבל אני לא יכול לבנות חדש.
זבולון אורלב: בסדר, לא ייבנה חדש, כן, זה אני מסכים איתך.
אייל בצר: לא, לא אמרתי את זה, אני לא סוגר, חס וחלילה.
חיים גבאי: אנחנו נעשה הכל.
אמציה יחיאלי: אני רוצה, קוראים לי אמציה, אני חבר וועד בשדה יעקב.
אמציה יחיאלי: אני רוצה להוסיף לתוך הנתונים האלה עוד איזו שהיא מציאות מסוימת שאנחנו חיים איתה, והיינו גם כן מבקשים מהוועדה שתסייע לנו בזה, וזה את הנושא של העברה אד-הוק של רשות החינוך.
אמציה יחיאלי: יש פה שתי רמות שאנחנו מדברים איתן.
אמציה יחיאלי: יש את המצב של היום בבוקר, אנחנו עובדים במצב התפעולי השוטף כרגע, כוועד מקומי נושאים בנטל בצורה מאד מאד כבדה.
אמציה יחיאלי: רק בפתיחת שנת הלימודים האחרונה שהייתה, מכספי הוועד המקומי – רבע מיליון שקל יצא להעמדת בית הספר, כדי שתוכל להיפתח שנת הלימודים.
אמציה יחיאלי: אני לא בטוח שאנחנו נוכל בשנת התקציב הקרובה גם כן לעשות את אותו מהלך.
אמציה יחיאלי: גם ככה ביקשנו ממשרד החינוך שיסייע לנו, באותה פעם שכבר הוצאנו מכספי הוועד המקומי, שלא מיועד להחזיק רשות חינוך.
אמציה יחיאלי: אנחנו לא בנויים לזה כוועד מקומי.
אמציה יחיאלי: אנחנו לא בנויים לדבר הזה.
אמציה יחיאלי: אין לנו את האמצעים האלה ואין לנו את המשאבים האלה.
זבולון אורלב: אמציה, אם אני מבין נכון ---
אייל בצר: גם המועצה השקיעה.
אייל בצר: למרות ועדיין ---
אמציה יחיאלי: כן, אבל עדיין, מכספי הוועד רבע מיליון שקל ----
אייל בצר: המועצה משקיעה מכספה, רבותיי.
זבולון אורלב: אמציה, אני מבין והיה ביום ראשון סוגיית העלויות מסתדרת, אז נכנס לתוקפה החלטת המועצה, ומתאריך מסוים, שנגיד ראש המועצה צריך לקבוע, חדלה לפעול רשות החינוך היישובית, והמועצה האזורית, רשות החינוך של המועצה האזורית לוקחת אחריות על הכל.
אמציה יחיאלי: אבל אני רוצה לחדד את הדברים ---
אייל בצר: זה לא מדויק.
אייל בצר: חבל, אנחנו במקום מכובד.
אמציה יחיאלי: אני לא סיימתי.
אייל בצר: אנחנו במקום מכובד ואתה צריך לדייק.
אייל בצר: כתוב פה שאנחנו נשמח לקבל את זה, כפוף להתחייבות, כלומר מספיק הרשאה תקציבית, שאנחנו לא נוציא את ה---
אמציה יחיאלי: אמרתי, כן.
אייל בצר: הרשאה תקציבית של משרד החינוך.
אמציה יחיאלי: אמרתי.
זבולון אורלב: אמציה, אני רוצה לתקן את דבריי, שנבין שנינו, מה שאני הבנתי מראש המועצה, שהמועצה החליטה והיה ותתקבל הרשאה תקציבית לבינוי בית הספר, שמכסה את הפערים המוסכמים, נכנסת לתוקפה החלטת המועצה לפיה – בטלה רשות החינוך היישובית והיא סופחה לרשות החינוך האזורית, ומאותו רגע ואילך המועצה האזורית אחראית לבית הספר, על כל דבר ועניין, כמו כל בית ספר.
אייל בצר: בהחלטת המליאה כתוב, אני לא רציתי להלאות אתכם – "קבלת מחויבות מתאימה בכתב ממשרד החינוך (קבלת הרשאה תקציבית חתומה)".
זבולון אורלב: בסדר, מאה אחוזים.
אמציה יחיאלי: טוב שאנחנו פה יושבים כדי להעלות את הדברים.
אייל בצר: בסדר.
אמציה יחיאלי: כשישבנו עם מנכ"ל המועצה העלית שתי סוגיות ובצדק.
אמציה יחיאלי: אלף יש את נושא בית הספר החדש, שזה יש לנו איזה שהוא פער מסוים שאנחנו מבקשים סיוע.
אמציה יחיאלי: מעבר לזה, כדי לקבל היום את בית הספר, ישנו איזה פער כדי להשלים את הבעיות הבטיחותיות של בית הספר, וכו' וכו', ודרשתם עוד איזה שהוא סכום.
אמציה יחיאלי: שלא ייווצר מצב שאם פה יצאנו על סיכום של בית הספר שיקום, ואת מה שקשור לעכשיו ---
אייל בצר: תאמין לי, ברגע שתהיה לי הרשאה הבעיה תיפתר.
זבולון אורלב: שמעת מה שאומרת ראש המועצה – ברגע שתהיה הרשאה לבינוי החדש, יפתרו גם יתר הבעיות.
ארצי לוין: כן, הבעיה היא ---
ארצי לוין: אני לא אדונך, שמי ארצי לוין, יושב ראש הוועד.
ארצי לוין: אנחנו וועד מוניציפאלי, אז הוא את כל הפן הזה של להחזיק רשות חינוך שהוא לא הגיוני.
ארצי לוין: יש לנו גם וועד הורים שכל יום בא אלינו, ובצדק מבחינתו, עם טענות מפה ועד הודעה חדשה, בביטחון לילדים ואנחנו לא מסוגלים לספק את זה.
ארצי לוין: איזה תשובות אנחנו יכולים לתת לוועד ההורים?
ארצי לוין: אנחנו לא יכולים לתת להם שום תשובה.
ארצי לוין: עכשיו, אנחנו צריכים כוועד מקומי לקבל לוח זמנים.
ארצי לוין: במידה ולא, לא תושג הסכמה ביום ראשון, אני כבר לא מדבר על זה שתושג הסכמה ואחר כך רק תהיה הרשאה, ולא תושג הסכמה – אז מה אנחנו עושים הלאה?
ארצי לוין: אז עוד פעם אנחנו מתקשרים?
ארצי לוין: עוד פעם אנחנו מטרטרים?
זבולון אורלב: טוב שאתה אומר, תראה, הואיל ואני אחד המומחים לשלטון במדינת ישראל, עשיתי סיבוב מכל הכיוונים.
זבולון אורלב: אז אני אומר לך, שהסיכוי שזה יסתיים ביום ראשון הוא לא סיכוי גבוה, כי ביום ראשון יתברר שצריכים לבדוק עוד כמה דברים שלא נמצאים שם האנשים המתאימים, או אין את המסמכים הנכונים, או אין את הנתונים המתאימים.
זבולון אורלב: תאמין לי, נער הייתי גם בגרתי.
זבולון אורלב: ואז הם יקבעו ישיבה לעוד שבועיים, שיומיים קודם תידחה לעוד שבועיים, כי מישהו נקרא למילואים, וההוא הזמינו אותו לוועדת החינוך, בגלל כל מיני סיבות אחרות.
זבולון אורלב: להערכתי, זה סדר גודל של חודש – חודש וחצי, שנדע באמת תוצאה סופית.
זבולון אורלב: אני מסמן לוועדה שאנחנו מבקשים ממשרד החינוך, מגנאדי, אתה צריך להעביר את זה ליגאל צרפתי, שאנחנו מבקשים מיגאל צרפתי דיווח תוך 45 יום, האם הגיעו להסדר על הרשאה תקציבית, שהיא מוסכמת, כן או לא.
זבולון אורלב: ואני אומר לך גלוי – אם יתברר לי שתוך 45 יום לא הגיעו להסכם, אני ארים טלפון ליגאל צרפתי וגם לבצר, ואני אשאל מה קרה שם.
זבולון אורלב: אם יתברר לי שהפערים ביניהם הם מיליון שקל, אז אני אבקש מהמנכ"ל לזמן עוד ישיבה, כי הרי על המיליארדים זה הפקידים מחליטים, על מיליון שקל מחליט המנכ"ל והשר.
זבולון אורלב: אז יקיימו עוד ישיבה אצל המנכ"ל, זה ייקח עוד חודש, ואז תהיה החלטה.
זבולון אורלב: אני צופה שבתוך שלושה חודשים, סדר גודל כזה, העניין הזה יוסדר, אם הגענו לאן שהגענו.
זבולון אורלב: לדעתי הגענו, כלומר זה במהלך אל חזור.
זבולון אורלב: המהלך של ביטול רשות החינוך המקומית וסיפוחה, הוא להערכתי במצב היום, הוא מוכרז כמהלך אל חזור.
זבולון אורלב: וכרגע צריכים לפתור את הבעיות והן בסיכוי גבוה לדעתי ייפתרו, כי אמרתי לך, אני עד בשלוש פגישות עם המנכ"ל.
זבולון אורלב: כשהייתי יו"ר וועדת החינוך, אחת לחודש יש פגישות – יושב ראש וועדה ומנכ"ל על הבעיות השוטפות.
זבולון אורלב: ושדה יעקב, אני חושב שאתם יודעים, זה עמד בראש, סליחה על הביטוי, הטמטום הזה – עמד תמיד בראש סדר העדיפויות.
זבולון אורלב: למה זה לא נפתר?
זבולון אורלב: אין יותר מהמנכ"ל מי שרוצה לפתור את הבעיה הזאת.
זבולון אורלב: ואם המנכ"ל רוצה – הוא בעל הסמכות לפתור את הבעיה הזאת.
זבולון אורלב: לא ישאירו רשות חינוך מקומית.
זבולון אורלב: זה בלתי מתקבל על הדעת, ולכן זה ייפתר.
זבולון אורלב: אבל זה לא ייפתר בלוח הזמנים שאתה רוצה.
זבולון אורלב: יש שני דברים פתוחים בממשלה – שמה שמבטיחים מקיימים ומה שמקיימים מקיימים באיחור.
זבולון אורלב: אלה שני הדברים הפתוחים.
זבולון אורלב: הוא יגיד, ראש המועצה יגיד שזה נכון.
זבולון אורלב: תמיד זה באיחור, אז גם פה הוא יהיה.
זבולון אורלב: כן, גברתי המנהלת.
אלה קליר: למרות שאני בטוחה שאין בקיא ממך בעניין של סדרים, והלו"ז שהצגת עכשיו הוא בוודאי יותר טוב ממה שאני יודעת להגיד, בכל זאת אני רוצה לחדד את העניין של הדחיפות.
אלה קליר: מכיוון שאת מצב המבנים הרעוע אתם מכירים, אני לא צריכה לחזור.
אלה קליר: אבל עם המצב הזה, יש כרגע איזו שהיא החמרה בכל זאת, מכיוון שאחת מהכיתות באחד מהמבנים הקבועים, נפסלה השבוע לשימוש, מכיוון שהתקרה שלה ככה נושרת, ואנחנו כרגע מוצאים כל מיני חלופות מתוך מה שאין לנו איפה ללמד את הילדים האלה, זה אחד.
אלה קליר: שתיים, לשנת הלימודים הבאה יש לנו בוודאות שתי כיתות א', 48 ילדים רשומים היום, נכון להיום בכיתה א', מה שאומר בוודאות שנצטרך עוד כיתה.
אלה קליר: אחות בית הספר צריכה להתחיל לחסן את התלמידים.
אלה קליר: היא עוד לא התחילה לעשות את זה כי טרם נמצא המקום המתאים לחדר אחות.
אלה קליר: ועוד, הרשימה ארוכה.
אלה קליר: אני יכולה למנות פה עוד הרבה הרבה דברים אחרים שחסרים, זה חדר היועצת ופסיכולוגית ומקומות עבודה למורים בשעות פרטניות, כי אנחנו באופק, ועוד הרבה דברים כאלה.
זבולון אורלב: הגברת קליר, אני מתנצל בפניך שאינני מנכ"ל משרד החינוך, ואני לא יודע להשיב לך על הדברים האלה.
זבולון אורלב: אני שומע את הדברים שלך.
זבולון אורלב: אין לי שום יכולת להתייחס למשהו שיקרה מחר או מחרתיים, זה אינני יודע להתייחס.
זבולון אורלב: יש רשויות מוסמכות שאין צריכות לתת את הפתרונות לדברים האלה.
זבולון אורלב: אני רוצה להתמקד בסוגית הפתרון הקבוע, שאגב אמור לתת פתרון כבר ל-1 בספטמבר לשנה הבאה, כי אם המועצה לוקחת אחריות, אז יש דרכים כיצד המועצה, עם משרד החינוך, נערכים לתת פתרונות ביניים לכל מיני דברים.
זבולון אורלב: אגב, כמו שהמועצה סייעה במתן פתרון הבניינים ב-1 בספטמבר.
זבולון אורלב: המועצה סייעה בדבר הזה, מבלי שהיה רשות.
זבולון אורלב: ולכן אני אומר ---
אלה קליר: המועצה גם מסייעת כל הזמן.
אייל בצר: וגם היא מסייעת עכשיו, למרות ובניגוד ל---
אלה קליר: המועצה מסייעת כל הזמן ואנחנו מודים לה על כך ---
זבולון אורלב: אני אומר גם לאמציה וגם למשפחת לוין היקרה, יכול להיות שיהיו עוד בעיות בחודש, בשבועות הקרובות, אינני יודע.
זבולון אורלב: לא יודע איך מסתדרים.
זבולון אורלב: תקראו לי, אני אבוא לשדה יעקב, אתם יודעים – אתם שורקים אני בא, אין שום בעיה.
זבולון אורלב: אבל, לדעת שכרגע אני כשליח שנאמן, של החינוך הממלכתי דתי בהקשר הזה, שם את כל כובד משקלי לפתור בהקדם האפשרי את הבעיה הזאת.
זבולון אורלב: לזה אני מגויס ולזה אני אעשה, ולשמחתי, יש רצון מכולם.
זבולון אורלב: אני משבח את המועצה האזורית ואת משרד החינוך ואת כולם שבאמת נרתמים לעניין הזה.