GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שמשון שושני: אנחנו שופטים על פי הנתונים.
שמשון שושני: החשדות להעתקות הן הרבה יותר גבוהות.
שמשון שושני: הפסילות הן על בסיס הוכחות.
שמשון שושני: אפשר לחשוד בכל עם ישראל, אבל אנחנו מדברים על פסילות עם עובדות.
שמשון שושני: כל תלמיד שפסלת את מחברתו רשאי לבוא ולערער על הפסילה, ורובם באים באמצעות עורכי דין.
שמשון שושני: כלומר, אתה צריך הוכחות מוצקות.
שמשון שושני: אנחנו לא שופטים את העניין על פי התחושות שלנו, אלא על פי עובדות מוצקות.
שמשון שושני: כלומר, כאשר אני כמשרד יכול להוכיח שהיתה העתקה חד משמעית.
אלכס מילר: אני רוצה לשאול את המנכ"ל כמה שאלות.
אלכס מילר: אני רוצה לשאול, האם ועדת מנכ"ל התייחסה לנושא של המפקחים עצמם.
אלכס מילר: העלו טענות בפניי, שבחלק מבתי הספר יש בעיה עם המפקחים עצמם, שנותנים יד להעתקות.
אלכס מילר: האם הנושא הזה היה חלק מהמסקנות?
אלכס מילר: מבחינת הסנקציות – האם הן מובאות לידיעת התלמידים, המורים והמנהלים?
אלכס מילר: איך התלמידים מקבלים היום אינפורמציה בנוגע לסנקציות בעקבות העתקות?
אלכס מילר: האם רק הבחינה הספציפית נפסלת או שיש הרחבה בעקבות הנושא הזה?
אלכס מילר: לדעתי, ככל שמערכת ההרתעה יותר חזקה זה יכול למנוע את עניין ההעתקה.
אלכס מילר: כאשר אני הייתי יו"ר אגודת הסטודנטים טיפלתי בנושא של העתקה של אחד הסטודנטים, שפשוט הוציאו אותו מהמוסד.
אלכס מילר: במערכת האקדמית ההרתעה היא מאוד חזקה.
אלכס מילר: יכול להיות שיש היום בעיה בנושא של העבודות, אבל כאשר מדובר על העתקה במבחנים עצמם, האם יש שינוי בנושא בתוך המערכת של הערכים שאתם מקדמים?
אלכס מילר: אדוני המנכ"ל, הבדיקה של המערכת שאתם מקיימים מצביעה על כך שאתם מצליחים לסגור בהדרגה את אותן הפרצות שהיו קיימות.
אלכס מילר: השאלה שעולה היא, מה קורה כאשר המבחן מגיע לבית הספר ונמצא בחדר המנהל ויש נגישות של אנשים שונים אליו.
אלכס מילר: עד כמה קיימת אפשרות שתהיה הדלפה של שאלות בודדות מתוך המבחן?
אלכס מילר: כאשר אתה מקיים פיקוח ומחתים על סודיות את כולם ברגע שמרכיבים את המבחן, אין סיבה שלא להחתים גם את כל אלה שיש להם נגישות ישירה למבחן שמגיע לבית הספר.
אלכס מילר: בסופו של דבר אלה אותם אנשים.
אלכס מילר: מה זה משנה אם זה מורה שמרכיב את המבחן או מורה בבית ספר שיש לו נגישות למבחן?
אלכס מילר: אם מדובר על כך שהמבחן מגיע שעה או חצי שעה לפני שמחלקים את המבחן, יכול להיות שזה לא כל כך בעייתי.
אלכס מילר: אם זה מגיע 4-5 שעות לפני כן, אז כמובן שהנגישות היא הרבה יותר גבוהה ושם הסכנה לחשיפה ולהדלפה היא הרבה יותר גדולה.
אלכס מילר: אודה לך אם תתייחס לנושא נוסף, והוא הנושא של המבחנים הבינלאומיים: מיצב ופיזה, ששם לא מדובר בציון לעתידו של התלמיד אלא בציון שמקבל משרד החינוך כדי לראות מה המצב של התלמידים במדינת ישראל.
אלכס מילר: אם שם ישנה בעיה, אתם מקבלים נתונים לא נכונים, ועל פי זה אתם בונים תוכניות.
ג'מאל זחאלקה: במבחנים האלה נבחנת גם רמתו של בית הספר, וכל בית ספר רוצה להראות שרמתו היא גבוהה.
אלכס מילר: אדוני המנכ"ל, אודה לך אם תוכל להתייחס לנושא הזה.
אלכס מילר: האם המערכת של המבחנים, חלוקה ופיקוח, זהה לזו הקיימת במבחני הבגרויות או שזו מערכת שונה?
אלכס מילר: שמעתי שלפני שבוע היתה בעיה עם הנושא של המיצב, שהיתה התערבות של המורה או מנהלת בית הספר.
אלכס מילר: שמעתי על הנושא, ואמרתי שהנושא של טוהר הבחינות הוא כללי, צריך להתייחס לכל בחינה כשווה וצריך כמובן להיות פיקוח הדוק.
שמשון שושני: קודם כל אני רוצה לסיים את פרשת הרמה של בחינות הבגרות.
שמשון שושני: למפקחים אין יד או רגל.
שמשון שושני: הם רק צריכים לפקח באופן כללי על התקינות.
שמשון שושני: התלמידים שמחברותיהם נפסלות אינם רשאים לגשת לבחינה עד שלוש שנים.
אלכס מילר: במקצוע הספציפי.
שמשון שושני: במקצוע הספציפי.
אלכס מילר: כמה שנים זה לא שונה?
שמשון שושני: זה שונה.
שמשון שושני: זו היתה תקופה קצרה יותר.
דודו הלוי: להעניש מישהו כך שבמשך שלוש שנים הוא לא ייגש לבחינה, המשמעות היא שהוא סיים את לימודיו לכאורה.
שמשון שושני: לא כדאי.
אלכס מילר: האם יש אפשרות לערעור של התלמיד?
שמשון שושני: כולם עובדים עם עורכי דין היום.
שמשון שושני: כולנו הפכנו להיות משפטנים בכל נושא.
שמשון שושני: אני רוצה להעיר הערה על המבחנים הבינלאומיים.
שמשון שושני: מבחן הפיזה הוא מבחן מייצג של 5,000 תלמידים מכל הארץ.
שמשון שושני: מדובר בתלמידים בודדים מבתי הספר.
שמשון שושני: בעניין הזה הבעיה שלנו היא חוסר מוטיבציה של תלמידים להיבחן.
שמשון שושני: אין להם שום אמביציה, ואנחנו צריכים לעשות הרבה מאוד פעולות כדי שהתלמידים ישתתפו באופן רציני.
שמשון שושני: זה מבחן מייצג של תלמידים בודדים.
שמשון שושני: במבחני הטימס והפרלס נבחנות כיתות בבתי ספר.
שמשון שושני: לא כל שכבת הגיל.
שמשון שושני: מבחן פרלס יתקיים השנה במאי בכיתות ד', כאשר נבחנת בצורה מדגמית כיתה בתוך בית ספר.
שמשון שושני: כך גם במבחני הטימס שיהיו השנה בכיתה ח'.
שמשון שושני: נבחרות בצורה מדגמית כיתות בתוך בתי ספר.
שמשון שושני: כלומר, במבחנים הבינלאומיים כמעט ולא קיימת הבעיה, אלא בעיה הפוכה של חוסר מוטיבציה להיבחן.
שמשון שושני: במבחני המיצב הבעיה חמורה כמו בבחינות הבגרות.
שמשון שושני: המשגיחים הם חיצוניים, ושם נדרשת מעורבות הרבה יותר גדולה, גם של התלמידים וגם של המורים.
שמשון שושני: שם יש תופעות של העתקות.
שמשון שושני: שם זה לא קובע אלא לתמונת המצב המערכתית של המדינה.
שמשון שושני: אנחנו גם שם ננקוט ביד קשה מאוד.
שמשון שושני: אני רוצה להעיר לגבי מקרה ספציפי של בית ספר בבית אריה, שבו טענה מורה, שאיננה עובדת היום בבית הספר, שהמנהלת אמרה לה לסייע ולעזור לתלמידים במקצוע שבו היא מלמדת.
שמשון שושני: העניין נבדק על ידי אישית, ואני יכול לומר מתוך ממצאי הביניים, שלא המפקחת על בית הספר שבדקה את העניין באופן אישי ולא מנהל המחוז שבדק את העניין באופן אישי, טוענים שזה הרקע לתלונה, אלא מאבק פנימי בתוך היישוב, עם כל מיני השלכות לתוך בית הספר, כאשר מנהלת חדשה שנמצאת שנתיים במקום מנסה לעשות סדר.
שמשון שושני: אני אישית עדיין לא סיימתי את הבדיקה.
אלכס מילר: אני מעביר את רשות הדיבור לאורחים שלנו ולחברי הכנסת.
מסעוד גנאים: עלה שם בית הספר אלחימה בסח'נין בנוגע להדלפה שהיתה לפני כחודש.
מסעוד גנאים: אני רוצה לדעת, מהי העמדה של משרד החינוך.
מסעוד גנאים: מה ידוע עד עכשיו.
ג'מאל זחאלקה: תגיד: גילוי נאות – אני מסח'נין.
ג'מאל זחאלקה: לא כולם יודעים שאתה מסח'נין.
מסעוד גנאים: אני מסח'נין.
מסעוד גנאים: אני למדתי באותו בית ספר, ולימדתי באותו בית ספר.
אלכס מילר: כל עוד הנושא נמצא בחקירה, אף אחד מהגורמים לא יכול להתייחס לנושא הספציפי.
אלכס מילר: מנהל בית הספר נמצא כאן, ואני יכול לתת לו להתייחס לנושא הכללי ולהצביע על הנושאים החשובים מבחינתו בהיבט של טוהר הבחינות.
אלכס מילר: אני מבקש לא להתייחס למקרה הספציפי הזה, כי זה יכול לגרום לתזוזה כזו או אחרת של הבדיקה.
מוחמד ברכה: הדברים נאמרים בכלי התקשורת.
מוחמד ברכה: מה הטעם שוועדת הכנסת לא תתייחס לזה?
מוחמד ברכה: כולם לועסים את זה בכל מקום.
מסעוד גנאים: אני מבקש רק התייחסות.
אלכס מילר: אנחנו מתייחסים לכל דבר שאנחנו מחוקקים בצורה רצינית ביותר.
אלכס מילר: אם החוק קובע שאנחנו לא יכולים להתייחס לנושא שנמצא בחקירה או בדיון בבית משפט, ואנחנו ככנסת עלולים להשפיע על ההחלטה של בית משפט על ידי דיון בוועדה או על ידי ניהול החקירה בכיוון כזה או אחר, אז אנחנו רוצים לעשות את זה.
אלכס מילר: אני אתן למנהל בית הספר רשות דיבור, והוא יוכל להתייחס לנושאים שהוא מורשה להתייחס אליהם.
אלכס מילר: אני לא מונע מאף אחד זכות דיבור.
אלכס מילר: אני רק מבקש מכל אותם אנשים שמתייחסים לנושא, לקחת בחשבון שהמקרה נמצא בחקירה.
מסעוד גנאים: אני חושב, שכל העניין של גניבה, רמאות, העתקות, הוא אתגר רציני למערכת החינוך ולחברה בישראל.
מסעוד גנאים: זה אנטי חינוכי, אנטי ערכי, זה הורס את כל העיקרון של מערכת החינוך, שצריכה להיות מושתת על "בזיעת אפיך תאכל לחם".
מסעוד גנאים: תלמיד יכול לישון 10 שנים, ואחר כך יביאו לו את הכל מוכן – את הבחינה הפתורה אחרי שישלם 200-250 שקלים.
מסעוד גנאים: דברים כאלה נעשו בעבר.
מסעוד גנאים: החמור ביותר והמסוכן, הוא הלגיטימיות וההצדקה שמקבלים את הדברים האלה מההורים ומהחברה, כאילו המטרה מקדשת את האמצעים.
מסעוד גנאים: יש אווירה, שאני רוצה את הציון הגבוה בכל מחיר ובכל דרך: גניבה, רמאות או העתקה.
מסעוד גנאים: הדבר הזה הוא המסוכן ביותר.
מסעוד גנאים: מה שידוע לנו מהשטח – ואני הייתי בשטח כמורה – זה שבבתי הספר הפרטיים בכל רחבי הארץ, בגלל התחרות, בגלל שהם רוצים להראות שהתלמידים שלהם הם המצטיינים ביותר, לא מהססים להדליף ולהעתיק.
מסעוד גנאים: לדבר הזה צריך למצוא פתרון מהשורש.
מסעוד גנאים: אני גם הגשתי שאילתא לשר החינוך בעניין הבגרות במתמטיקה ובאנגלית.
מסעוד גנאים: כבודו יודע שבשביל מנהלי בתי ספר המועד של שני המבחנים האלה הוא יום הדין.
מסעוד גנאים: היום הכי עמוס והכי קשה הוא היום של בחינת הבגרות במתמטיקה.
מסעוד גנאים: במקום להעביר למנהל בית הספר את כל השאלונים מאפס אחד עד אפס שבע ביום אחד, כך שמהשעה 12:00 הם נמצאים במשרד שלו כאשר המבחן ביחידה החמישית הוא בשעה 18:00, אפשר לפצל את השאלונים ליומיים או לשלושה כך שזה לא יעמיס על בית הספר.
מסעוד גנאים: בנוגע למקרה הספציפי בסח'נין, אני אתן למנהל בית הספר להרחיב.
מסעוד גנאים: כל מה שאני דורש, שמי שמבצע את החקירה ילך עד הסוף עם החקירה.
מסעוד גנאים: כבודו כבר אמר שהבקר של משרד החינוך כבר ראה שהשאלונים היו סגורים במשרדו של מנהל בית הספר.
מסעוד גנאים: כלומר, ההדלפה היתה מחוץ לבית הספר.
מסעוד גנאים: ידוע איפה המקום.
מסעוד גנאים: שם היו מצלמות, ואם המשטרה רוצה היא יכולה לבקש את המצלמות ולשאול מי האדם שישב באיזשהו מקום ועשה שוק ממבחני היחידה החמישית: "תשלם 250 שקלים ותקבל את המבחן פתור".
קריאה: זה היה ברחוב?
מסעוד גנאים: בקניון.
מסעוד גנאים: בקשתי היא, שילכו עד הסוף עם החקירה הזו.
אלכס מילר: אני מצפה מהמשטרה, שבכל חקירה תלך עד הסוף.
מסעוד גנאים: אני רוצה לתת למנהל בית הספר להתייחס.
כמאל טרביה: אני מודה לכם שאתם נותנים לי הזדמנות להביע את דעתי, לאחר שיותר מחודש נמנע ממני להביע את דעתי בכלי התקשורת, למרות שכל הסיפור בנוי היה על מה שקורה בבית הספר שלי.
אלכס מילר: כמה תלמידים יש בבית הספר?
כמאל טרביה: 900 תלמידים.
כמאל טרביה: אנחנו בית הספר רשמי, לא פרטי ולא סלקטיבי, המנסה לתת מענה לכל התלמידים לפי רמת ההישגים שלהם.
כמאל טרביה: רובם בעלי מצב סוציו-אקונומי נמוך.
כמאל טרביה: אני לא אתייחס לדברים הספציפיים שנמצאים בחקירה, אלא למשהו כללי.
כמאל טרביה: המדיניות שלנו ושל צוות המורים בבית הספר שלי, הוא להקפיד על טוהר הבחינות.
כמאל טרביה: יש לנו שיתוף פעולה בין ועד ההורים וכלל המורים בתוך בית הספר.
כמאל טרביה: על כל חריגה ועל כל מצב שהוא לא תקין אנחנו מדווחים ישירות לאגף הבחינות בירושלים.
כמאל טרביה: אנחנו נמצאים בתיאום עם הממונים שם, במיוחד עם סגן מנהל אגף החינוך, מר ידידיה.
כמאל טרביה: אחריותי כמנהל בית ספר הוא להבטיח קיומן של בחינות הבגרות בצורה ניאותה, תוך שמירה על טוהר הבחינות.
כמאל טרביה: אני אחראי על העברת המעטפות האטומות של שאלוני הבגרות מהדואר לבית הספר.
כמאל טרביה: הן נמצאות בתוך הארון שלי, סגורות בתוך חדר נעול.
כמאל טרביה: כאשר אני יוצא, אני יוצא עם המפתחות ביד שלי.
כמאל טרביה: אני פותח את המעטפות 5-10 דקות לפני הבחינה, כדי לחלק למשגיחים בחדרים.
כמאל טרביה: בזמן בחינת בגרות במתמטיקה יש שני אנשים גורמי חוץ: רכז ההשגחה והבקר של משרד החינוך, שנכח בתוך בית הספר משעה 14:00 ועד השעה 19:00.
כמאל טרביה: כלומר, הוא היה בתוך בית הספר מסוף החלק הראשון, בתחילת החלק השני שהתחיל בשעה 15:30 ובחלק השלישי שהתחיל בשעה 18:00.
כמאל טרביה: הוא היה בתוך החדר שלי, ובפניו פתחתי וספרתי את כל המחברות.
כמאל טרביה: חילקנו אותן לחדרים, והבחינה התחילה בסדר.
כמאל טרביה: מה שקרה כאשר הוא סיים את העבודה שלו ויצא מבית הספר בשעה 17:40, הוא מצא תלמידה אחת מחוץ לבית הספר.
כמאל טרביה: אני כמנהל אחראי על מה שקורה בבית הספר, בחצר בבית הספר.
כמאל טרביה: על מה שקורה מחוץ לבית הספר: בקניונים, בבתי קפה ובמקומות הציבוריים האחרים בסח'נין, אני לא אחראי.
כמאל טרביה: ההדלפה הזו היא לא ההדלפה הראשונה.
כמאל טרביה: ההדלפה חוזרת על עצמה במועד קיץ או במועד חורף, פעם בסח'נין ופעם בבית ספר אחר.
כמאל טרביה: לכן, השיטה צריכה להשתנות.
כמאל טרביה: אנחנו במאה ה-21.
כמאל טרביה: אי אפשר להמשיך באותה שיטה של העברת שאלונים, כאשר השאלונים נמצאים בחדר המנהל מהשעה 11:30-12:00 ועד 20:00 בערב.
כמאל טרביה: לא היתה אף פעם דליפה של שאלונים של הבחינה בשעה 09:00.
כמאל טרביה: למה שלא כל בחינות הבגרות יתחילו בשעה 09:00?
כמאל טרביה: למה שלא יתחילו אותן בשעה 11:30, 14:00, 16:00 או ב-18:00?
כמאל טרביה: לכן, אני מצטרף להצעה של חה"כ גנאים, לפצל את הבחינות לשלושה ימים רצופים.
כמאל טרביה: יש שלושה חלקים, ולכן צריך לקבוע שלושה ימים רצופים.
כמאל טרביה: לא כל התלמידים ניגשים לבחינה באותם שאלונים.
כמאל טרביה: מי שניגש ל-0.1 או 0.7 שיבוא בזמן שלו.
כמאל טרביה: אסור להמשיך עם השיטה הפסולה הזו.
כמאל טרביה: מספיק מנהל אחד או אחראי אחד שהוא מושחת בפינה אחת בארץ, בשביל להעביר את השאלון תוך 10 דקות לכל הארץ דרך האמצעים הטכנולוגים החדשים הקיימים היום: פקס או SMS.
כמאל טרביה: אני מבין שהמשטרה ממשיכה בחקירה.
כמאל טרביה: אני נמצא בתיאום מלא עם המשטרה.
כמאל טרביה: אני מסרתי עדות שם.
כמאל טרביה: גם עכשיו לפני כניסתי לכאן התקשר אליי החוק ושאל על עוד דברים, ואני אמרתי שכאשר אצא מהישיבה אני אעביר לו אותם.
כמאל טרביה: אני מקווה, שהמשטרה תלך עד הסוף לגבי המשך החקירה, כדי שייצא מהחקירה הזו משהו רציני.
כמאל טרביה: שלא סתם זרקו את השם של בית הספר, מנהל בית הספר, צוות המורים, ואחר כך אני אצטרך להילחם על חפותי.
כמאל טרביה: אני לא אשם.
כמאל טרביה: אני והמורים שלי עשינו עבודתנו נאמנה.
כמאל טרביה: לא היו לנו זיופים אף פעם.
כמאל טרביה: מר ידידיה ויתר האחראים ממשרד החינוך יודעים זאת.
כמאל טרביה: אנחנו מעבירים כל שם וכל מקרה למשרד החינוך.
כמאל טרביה: אני סומך על המשטרה, ואני מקווה שהמשטרה תוציא את האמת לאור ותעניש את האחראים, מנהל בית ספר, מורה בית ספר, הורה או בוגר.
כמאל טרביה: שהוא ישלם את המחיר.
כמאל טרביה: אנחנו הקורבן, כאשר הפושע האמיתי נמצא בחוץ.
כמאל טרביה: אני מקווה, שהמשטרה בחקירתה תגיע עד לפושע הזה.
כמאל טרביה: ישנן כמה הצעות שהעברתי למשרד החינוך: האחת, היא להעביר את השאלונים דרך הקישורית של בית הספר, כפי שנעשה בשנה שעברה כאשר היה המקרה בחיפה עם הדלפת השאלון במתמטיקה.
כמאל טרביה: תוך 20-30 דקות לפני הבחינה השאלון יועבר, וכל בית ספר ישכפל את השאלונים לפי מספר הנבחנים שלו.
כמאל טרביה: אולי זה ידחה את תחילת הבחינה ב-10-15 דקות, אבל זה עדיף מאשר הבחינה תודלף ואנשים ימכרו אותה.
כמאל טרביה: הצעה נוספת היא, שהבחינות יתחילו בשעה 09:00.
כמאל טרביה: בנוסף, יש לבטל את מועד החורף, שמשבש את הלימודים במשך כחודש, מתחילת ינואר ועד העשירי לפברואר.
כמאל טרביה: לתלמידים יש עוד מועדים בקיץ.
כמאל טרביה: יש שני מועדים באנגלית ובמתמטיקה: במאי וביולי.
כמאל טרביה: בקשתי האחרונה ממשרד החינוך היא, לא להעניש בצורה קולקטיבית את התלמידים.
כמאל טרביה: כל תלמיד שנתפס ברמאות, שיישא באחריות.
כמאל טרביה: לא כל שכבת התלמידים, לא 200 תלמידים או 50 תלמידים יישאו באחריות.
יוסי ג'יבלי: אני מתיכון בבאר שבע.
יוסי ג'יבלי: אני רוצה להתייחס לדברים בקצרה.
יוסי ג'יבלי: אמרת שלא צריך להעניש את התלמידים, אבל לבטל את בחינות החורף זה עונש.
יוסי ג'יבלי: אתה מעניש את התלמידים כאשר אתה מבקש שהם יעשו הכל במועד אחד.
יוסי ג'יבלי: לזרוק הכל על הבגרות במתמטיקה זה לא נכון.
יוסי ג'יבלי: יפצלו את הבגרות במתמטיקה לשניים, אבל יש גם בחינות בתנ"ך, אזרחות, גיאוגרפיה וכו'.
יוסי ג'יבלי: לא חסרים מקצועות שיש בהם בעיה.
יוסי ג'יבלי: לפצל את המבחן לא יפתור את הבעיה.
יוסי ג'יבלי: יש העתקות גם במבחנים אחרים.
יוסי ג'יבלי: מי שיוצא רע כאן אלה הם התלמידים.
יוסי ג'יבלי: שמעתי שכבוד המנכ"ל סיפר איך זה היה לפני 50 שנה.
יוסי ג'יבלי: רואים שההתדרדרות המוסרית היא של מי שמחנך אותנו, מי שאנחנו צריכים להסתכל עליו כמודל לחיקוי – המורה.
יוסי ג'יבלי: אם היום אי אפשר לסמוך על מורה שלא יגלה לתלמידים את התשובות, אז יש פה בעיה.
יוסי ג'יבלי: אנחנו במועצת התלמידים והנוער הארצית חושבים שהפתרון פה הוא חינוך לערכים.
יוסי ג'יבלי: מי שמחנך אותנו צריך להיות קודם כל איש ערכי.
יוסי ג'יבלי: בדוח של מרכז המחקר של הכנסת הציעו לתת מדד שווה בין הבגרויות לבין המדד החברתי.
יוסי ג'יבלי: כלומר, להוריד קצת את המשקל של בחינת הבגרות.
יוסי ג'יבלי: היום המנהל מודד את ההצלחה של המורה לפי כמה תלמידים עברו אצלו את בחינת הבגרות.
יוסי ג'יבלי: זה דבר מאוד לא נכון.
יוסי ג'יבלי: זה פוגע גם בפעילות החברתית של בני הנוער באותו בית ספר.
יוסי ג'יבלי: זה צריך להיות שווה.
יוסי ג'יבלי: צריך להוציא ממערכת החינוך לא רק בן אדם חכם, בן אדם חושב, אלא גם בן אדם ערכי בשביל החברה במדינת ישראל.
יוסי ג'יבלי: דיברו פה על טכנולוגיה.
יוסי ג'יבלי: אני חושב שטכנולוגיה לא תעזור.
יוסי ג'יבלי: נתנו פה קודם את הדוגמא של יפן.
יוסי ג'יבלי: בני נוער היום יצליחו להעתיק בכל דרך שתהיה.
יוסי ג'יבלי: גם אם לכל בן נוער תצמיד מפקח, הוא ימצא דרך להעתיק.
יוסי ג'יבלי: הנושא האחרון שאני רוצה להתייחס אליו, הוא העונש.
יוסי ג'יבלי: העונש הוא ראוי.
יוסי ג'יבלי: זה העונש שצריך לתת למי שמעתיק בבחינת בגרות.
יוסי ג'יבלי: אני תלמיד בעצמי.
יוסי ג'יבלי: אף פעם לא עלה בראשי להעתיק, בטח שלא בבחינת בגרות.
יוסי ג'יבלי: אני חושב, שתלמידים לא מודעים לעונש.
יוסי ג'יבלי: צריך להגדיל את המודעות.
יוסי ג'יבלי: כמו מספר המעתיקים ככה מספר התלמידים שיודעים שזה באמת העונש.
אלכס מילר: חה"כ זחאלקה, בבקשה.
ג'מאל זחאלקה: הנושא היום הוא נושא חשוב מאוד.
ג'מאל זחאלקה: אני אישית העליתי אותו בפני השרה לימור לבנת מספר פעמים.
ג'מאל זחאלקה: אני לא רוצה להתעכב על הפתרונות הטכניים.
ג'מאל זחאלקה: אני שמעתי הרבה הצעות, גם מאנשים שנמצאים בשטח: אנשים שעבדו במערכת הפיקוח, מנהלים ותלמידים.
ג'מאל זחאלקה: לכל הצעה יש בעיה משלה.
ג'מאל זחאלקה: אנחנו לא נמצאים עמוק בעניינים, כדי לתת פתרונות טכניים.
ג'מאל זחאלקה: אבל צריך לקבוע עקרונות.
ג'מאל זחאלקה: אני בזמנו אמרתי ואני חוזר ואומר: זה לא יצליח אם לא יהיו מספר מקרים שבהם יהיו כותרות בעיתון שמורה נזרק מהעבודה שלו בגלל שהיה מעורב בהעתקה, או מנהל נכנס לבית סוהר על כך שהיה מעורב בהעתקה או בהדלפה.
ג'מאל זחאלקה: איך יכול להיות מצב בו יש כל כך הרבה העתקות, כל כך הרבה הדלפות וכל כך מעט ענישה?
ג'מאל זחאלקה: ומי מוענש?
ג'מאל זחאלקה: איזו ענישה?
ג'מאל זחאלקה: זה לא העונש הראוי.
ג'מאל זחאלקה: להעניש בית ספר זה לחפש את השקל מתחת לפנס.
ג'מאל זחאלקה: זה לא ירתיע את המורה הבודד שעשה את העבודה של העתקה.
ג'מאל זחאלקה: מורה יגיד: מה איכפת לי?
ג'מאל זחאלקה: אם יגלו את העתקה, בית הספר יוענש.
ג'מאל זחאלקה: לאדם לא מוסרי שיהיה מעורב בהעתקה, לא איכפת גורל בית הספר.
ג'מאל זחאלקה: לכן, אני חושב שצריך להטמיע במערכת הפיקוח מערכת של גילוי האחראים והבאתם לעונש מנהלי חמור של סיום עבודה.
ג'מאל זחאלקה: כמובן עונש מידתי, אבל עונש שיתבטא בסיום העבודה שלו, וגם עונש פלילי.
ג'מאל זחאלקה: אני אמרתי את זה בזמנו לשרה לבנת.
ג'מאל זחאלקה: צריך הרתעה.
ג'מאל זחאלקה: היום אין הרתעה.
ג'מאל זחאלקה: זה המצב.
ג'מאל זחאלקה: 99% מהמורים והמנהלים הם אנשים מעולים, אבל 1% הוא זה שעושה את העבודה בתוך בית ספרו או מחוצה לו.
ג'מאל זחאלקה: הוא יכול למכור.
ג'מאל זחאלקה: יש שוק.
ג'מאל זחאלקה: אני שמעתי דברים מחרידים: שיש שוק של בחינות מתמטיקה, ולא רק בסח'נין.
ג'מאל זחאלקה: זה נתגלה, אבל יש הרבה דברים שלא מתגלים.
ג'מאל זחאלקה: יש חשדות.
ג'מאל זחאלקה: יודעים מהם החשדות, וצריך לגעת בהם.
ג'מאל זחאלקה: אין פרות קדושות.
ג'מאל זחאלקה: גם אם עמותה של חינוך, שעובדת בהפרטת חינוך, מדליפה, צריך להתלבש עליה.
ג'מאל זחאלקה: היא לא מחוסנת.
ג'מאל זחאלקה: הרי יש פולקלור.
ג'מאל זחאלקה: כולם יודעים, ואף אחד לא מטפל בזה.
ג'מאל זחאלקה: יודעים שיש חברות, שמפעילות בתי ספר, שעושות את העבודה הזו כדי להעלות את רמת הציונים בבגרות, כדי שיגידו: לבית הספר הזה יש הישגים כאלה.
ג'מאל זחאלקה: אני חושב, שצריך לרדת לעומק.
ג'מאל זחאלקה: צריך שנה-שנתיים לעשות עבודה רצינית בנושא הזה.
ג'מאל זחאלקה: אי אפשר לבטל אותו.
ג'מאל זחאלקה: אני מציע, שיהיה גורם נוסף של הענשה אישית.
ג'מאל זחאלקה: אני נגד הענשת בית ספר, נגד הענשה קולקטיבית של תלמידים.
ג'מאל זחאלקה: צריך להעניש אישית את העבריינים.
ג'מאל זחאלקה: אם מענישים בית ספר שלם, זה פס לעבריינות.
ג'מאל זחאלקה: זה לא עונש.
ג'מאל זחאלקה: זה מעבר לכל הסידורים הטכניים של השמירה.
ג'מאל זחאלקה: כבוד המנכ"ל, אם תידרש חקיקה בכנסת, יהיה קונצנזוס על חקיקה מיוחדת בנושא הזה.
אלכס מילר: אתי, בבקשה .
אתי אלוני: מנכ"ל משרד החינוך, ראשית אני מבקשת לחזק את ידך, גם על התהליך וגם על השיטה של בדיקת כל שרשרת המזון, כפי שאנחנו קוראים לה.
אתי אלוני: מתוך מה שנציגי מועצת התלמידים אמרו, נראה לי שחסרה חוליה שקשורה להסברה פנים בית ספרית, גם לפני הבגרויות, גם למורים וגם למנהל.
אתי אלוני: אני מדברת על הרמה הערכית.
אתי אלוני: מצאתם בתוך שרשרת המזון הזו את השסתומים ושמתם בקרה, אבל כמו שאנחנו מבינים לפעמים תפוח אחד סורח מכתים קהילה שלמה.
אתי אלוני: אמר נציג התלמידים, ואני מברכת אותו על זה, שהמלחמה שלך אדוני המנכ"ל היא נכונה, וכי הבעיה היא בעיה ערכית-לאומית-חברתית במישורים השונים.
אתי אלוני: כרגע אנחנו מדברים על בית ספר, שהוא מוסד חינוכי.
אתי אלוני: צריך לזכור, שבית ספר, במיוחד בית ספר תיכון, הוא מקום המייצר את החיילים הבאים, את הקצינים הבאים, את המנהיגות הבאה במדינת ישראל ובחברה.
אתי אלוני: כאשר מכתימים בית ספר, מכתימים רשות, מכתימים קהילה.
אתי אלוני: אני שמחה אדוני המנכ"ל, שלא נקבת בשמות.
אתי אלוני: אף ראש עיר לא היה רוצה, שכאשר משהו כזה התגלה בעירו כל העולם יידע שעירו היא ברמה מוסרית כזו או אחרת.
אלכס מילר: יש עניין של לעצום עיניים מבעיה קיימת, ולאחר שהבעיה מתגלה להסתתר כדי שאף אחד לא יידע שאצלי זה קורה.
אלכס מילר: מי ששם את מערכת חינוך אצלו בעיר בראש סדר העדיפויות, זה לא יקרה אצלו.
אלכס מילר: אם הציבור לא יידע, הוא ימשיך לעשות.
אלכס מילר: הענישו כאן את בית הספר ולא את ראש העיר.
אתי אלוני: יש מנהל בית ספר, ואתה יודע כמה בתי הספר התיכוניים הם בבת עינם של ראשי הרשויות, הם בבעלות של הרשויות המקומיות.
אתי אלוני: ראש רשות מאוד ערני לעניין של הישגי התיכוניים.
אתי אלוני: זה גם מעיד על הרשות כולה.
אתי אלוני: אני חושבת, שיש פה עבודה מערכתית.
אתי אלוני: אני חושבת, שצריכה להיעשות עבודה שיטתית בית ספרית של הסברה והדרכה, גם לתלמידים, גם למורים וגם למנהלים לקראת הבגרויות.
אתי אלוני: צריך להבין את המשמעות של העניין הזה, להבין את הסנקציות שיכולות להיות, להבין שבגרות היא בגרות וחלק מבגרות היא להיות ישר ולהרוויח את הציון ביושר.
אתי אלוני: צריך לעשות את זה באופן מאסיבי החל מכיתה י' בה מתחילים את הבגרויות.
אתי אלוני: בנוסף, צריך לערב ראשי ערים ברמה של הסברה אישית שזה עלול להכתים אותם.
אתי אלוני: אם אנחנו מדברים על אפשרות שילכו לניהול עצמי וכו', אולי הישגי מנהלי בית ספר הם לא רק באחוז המתגייסים והציונים, אלא גם לפי העתקות.
אתי אלוני: אפס העתקות זה אחד מההישגים.
אתי אלוני: אם יש התנהלות של יושר בבית ספר, הנושא הזה הוא חותך מקצוע.
אתי אלוני: זה אקלים בית ספרי שנוצר בתוך בית ספר.
אלכס מילר: חה"כ ברכה, בבקשה.
מוחמד ברכה: אני רוצה לומר דברים בנוסף למה שנאמר על העניין של הענישה והשילוב בין שתי גישות: גם להנחיל ערכים וגם לטפל בעשבים השוטים בצורה קשה וחד משמעית.
מוחמד ברכה: אני חושב, שיש שאלה פדגוגית חינוכית-מקצועית מהמדרגה הראשונה, והיא בנוגע לריצת האמוק להישגים, או הפיכת בתי הספר לבתי חרושת לציונים.
מוחמד ברכה: זו שאלה פדגוגית קשה וחשובה, שיש להתייחס אליה.
מוחמד ברכה: כמובן שצריך לעשות שילוב בין הצורך בהישגיות, לבין הנחלת ידע אמיתי וחינוך אמיתי.
מוחמד ברכה: אני מציע למשרד החינוך, לנסות ולבחון את השילוב בין שתי הסוגיות האלה, בנוסף לשתי הסוגיות הראשונות של ערכים וענישה.
מוחמד ברכה: הנקודה השלישית מתייחסת למקרה הספציפי.
מוחמד ברכה: עכשיו כאשר מדברים על זיוף וטוהר בחינות במתמטיקה, מיד אומרים סח'נין.
שמשון שושני: מי אומר?
כמאל טרביה: כל כלי התקשורת דיברו על סח'נין.
אלכס מילר: מה אתה רוצה שנגיד?
מוחמד ברכה: אני יושב כאן כחבר הוועדה ולא כמליץ יושר, אבל אני מכיר את המנהל ואת יתר ההנהלה, ואלה אנשים ישרים שבמשך שנים רבות ממלאים את תפקידם.
מוחמד ברכה: פתאום הם עומדים בפני סוגיה כזו, והם צריכים להתגונן: לא פשעתי, לא עשיתי וכו'.
מוחמד ברכה: במקום לרוץ, לספר ולהדליף את הבעיה ולהגיד איפה, היה מקום שמשרד החינוך והמשטרה ייכנסו לתהליך מואץ ומהיר.
מוחמד ברכה: המנהל מספר שגם היום החוקר התקשר אליו כדי לקבל מידע נוסף.
מוחמד ברכה: זה נושא שצריך לעמוד בראש סדר העדיפויות, וצריך לעשות חקירה אינטנסיבית, גם ברמה הפדגוגית של משרד החינוך וגם ברמה הפלילית של המשטרה.
מוחמד ברכה: היום היינו צריכים להיות כבר אחרי התוצאות של הבדיקה של משרד החינוך והחקירה של המשטרה, ואז לנקות את מי שצריך לנקות.
מוחמד ברכה: אי אפשר שמנהל בית ספר, איש חינוך ידוע, יצטרך לעמוד בפני ועדה בכנסת, להתפתל ולהגיד: לא פשעתי.
מוחמד ברכה: אני חושב, שזה עוול בל יסולח לתלמידים באופן קולקטיבי, ליישוב שלם.
מוחמד ברכה: יש מקום למתן עדיפות במקרים כאלה.
מוחמד ברכה: זה חלק מתפיסת הענישה, שהחקירה תהיה מהירה אינטנסיבית, ממצה, על מנת למצוא את האשמים.
מוחמד ברכה: כחבר ועדת החינוך וכנציג הציבור, לבי עם בית הספר, עם המורים, התלמידים והתושבים החפים מפשע.
מוחמד ברכה: אני דורש, למצות את הדין עם מי שפשע ולא להכתים באופן כולל את בית הספר והיישוב.
אתי בנימין: אדוני המנכ"ל, אני מאוד מעריכה את היושר והכנות שלך.
אתי בנימין: אני חושבת, שאין הרבה אנשים כמוך במשרד החינוך.
אלכס מילר: אוי ואבוי לנו.
אתי בנימין: אני מדגישה, שאין הרבה אנשים כנים וישרים במשרד החינוך, כמו אדוני המנכ"ל.
אתי בנימין: עם זאת, ההערה שלך בנושא של בית אריה לא היתה במקום.
אתי בנימין: הנושא של בית אריה הוא לא עניין מקומי, אלא עניין הקשור לתופעה ארצית.
אתי בנימין: בלא מעט ברחבי בתי ספר בארץ מנהלים מכניסים מורים לכיתות על מנת לגלות את התשובות לתלמידים.
אתי בנימין: בלא מעט בתי ספר בארץ אומרים לתלמידים בפרוש: אל תגיעו מחר לבית הספר, כי יש מבחן שלא תוכלו לעמוד בו.
אתי בנימין: כאשר מגיעים תלמידים מסוימים לבית הספר, דואגים להושיב אותם בספרייה.
שמשון שושני: נא להעביר נתון אחד עם שמות.
אתי בנימין: הסיפור של בית אריה שהובא לשולחנך אחרי השידור, ולצערי הובא גם לשולחנה של מפקחת בית הספר ומנהל המחוז עוד לפני השידור ברדיו, הוא אחד המקרים.
שמשון שושני: את זה אני בודק.
שמשון שושני: כאשר מדברים על תופעה, נא להעביר שמות ומקרים.
אתי בנימין: אין שום בעיה.
אתי בנימין: אני אעביר לך שמות ומקרים.
אתי בנימין: אני אעביר לך בכל פעם שמות ומקרים של בתי ספר.
אתי בנימין: המקרה הספציפי הזה נבדק גם על ידי.
אתי בנימין: אני חושבת, שזה לא נכון שמשרד החינוך יבדוק את עצמו, שהמפקחת תבדוק את עצמה.
אתי בנימין: יש כאן גיבוי שהמערכת נותנת אחד לשני.
אתי בנימין: זה לא נכון שמשרד החינוך יבדוק את עצמו בנושא הזה.
אתי בנימין: משרד החינוך צריך למנות גוף חיצוני שיבדוק את הדברים.
אתי בנימין: לדעתי, צריך לחקור את כל המורים בבית הספר, על כל מה שנעשה בבית הספר, ואז להסיק את המסקנות ולא להיתפס בסכסוך או מאבק כוחות שיש ביישוב.
שמשון שושני: היות ואין לי אישור לחקור במכונת אמת את כולם.
שמשון שושני: ..
אתי בנימין: לא ביקשתי מכונת אמת.
אתי בנימין: אני חושבת, ששיחות עם כל אחד ואחד מהמורים באופן אישי יביאו לתוצאות אחרות.
אתי בנימין: הסוגיה הזו היא תופעה ולא סוגיה מקומית.
אלכס מילר: נציגת המועצה לשלום הילד, בבקשה.
אביבית ברקאי-אהרונוף: אני לא אחזור על דברי קודמיי, שמדובר בתופעה חברתית.
אביבית ברקאי-אהרונוף: אמר כאן נציג מועצת התלמידים שעיניו ועיני חבריו נשואות למורים, למנהלים ולאנשי החינוך כנותני דוגמא אישית.
אתי בנימין: גם לחברי הכנסת.
אביבית ברקאי-אהרונוף: גם לאנשים שנמצאים גבוה יותר בפירמידה.