GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ארצי לוין: האמת שלא אמרתי את זה, וכן אני צריך להגיד את זה – לאייל, כדי שתדע גם, עוד התהליך לא קל.
ארצי לוין: תהליך העברת ההחלטה במליאה עברה תהליך לא פשוט בכלל.
ארצי לוין: יש התנגדות שבחלקה מוצדקת.
ארצי לוין: אני כתושב המועצה גם יכול להבין אותה, היא בחלקה מוצדקת.
ארצי לוין: הוא הוביל תהליך, והיינו גם באסיפה, היינו בישיבת המליאה וראינו שזה מאד לא פשוט, שיש התמודדות לא פשוטה.
ארצי לוין: ועל זה אני כן אומר תודה רבה ואני מעריך את זה.
ארצי לוין: אבל עוד פעם, את הכסף, בסוף, בסוף, בסוף לימדו אותי לספור במדרגות.
ארצי לוין: אנחנו חייבים להגיע לשם בהקדם.
ארצי לוין: זה ברור לכולנו.
זבולון אורלב: טוב, אני רוצה לסכם את הישיבה ולומר ככה – אני אומר כך, שהוועדה רשמה לפניה את סיכום הדיון אצל המנכ"ל מיום כך וכך.
זבולון אורלב: אתה תוכל להשאיר לנו את הצילומים של הדברים האלה?
זבולון אורלב: מיד היא תטפל בזה.
זבולון אורלב: וכן גם את החלטת מליאת המועצה האזורית בנדון, מיום כך וכך, שהן יהיו מצורפות לפרוטוקול.
זבולון אורלב: הוועדה גם רשמה לפניה כי ביום ראשון הקרוב, תכתבי גם את התאריך העברי ---
גנאדי קמנצקי: ב-27 בפברואר.
זבולון אורלב: ב-27 תתקיים ישיבה מקצועית של המועצה האזורית עם מינהל הפיתוח, בניסיון להגיע להסכמה באשר לפער התקציבי בבניית המבנה החדש של בית הספר, שאמור להיות מכוסה על ידי משרד החינוך.
זבולון אורלב: הוועדה ביקשה ממנהל אגף הפיתוח, לדווח בתוך 45 יום על ההחלטות בדבר כיסוי הפער התקציבי, לבניית בית הספר.
גנאדי קמנצקי: מנהל מינהל הפיתוח.
זבולון אורלב: מנהל מינהל הפיתוח, סליחה.
זבולון אורלב: בסדר, הוא אחראי לדווח.
זבולון אורלב: כיסוי הפער התקציבי לבניית בית הספר החדש.
זבולון אורלב: יש הערות לגבי הסיכום?
זבולון אורלב: רק תראי שיהיו לך את המסמכים.
זבולון אורלב: אני מציע שאנחנו נתחיל.
זבולון אורלב: אני מזמן את הישיבה גם כישיבת מעקב.
זבולון אורלב: סוגיה ראשונה שלנו היא ישיבת בני-עקיבא "נתיבות חיים" בפסגת זאב.
זבולון אורלב: קיבלתי פניות מנציגי ההורים שההסדרים שקבענו בפעמים הקודמות לא, גם מנח"י, הרשויות לא ממלאות אחר הסיכומים שהתקבלו אז בהסכמה.
זבולון אורלב: אז אני מציע שנציגי ההורים יפתחו.
זבולון אורלב: אני מראש אומר, הישיבות האלה הן ישיבות מאד קצרות, מאד תכליתיות.
זבולון אורלב: אנחנו הכל מסיימים ברבע שעה – עשרים דקות, את הסוגיה.
זבולון אורלב: הנה, דני בדיוק הגיע.
זבולון אורלב: בבקשה נציגי ההורים.
ליז גינזברג: בוקר טוב.
ליז גינזברג: לצערנו הרב נאלצנו לחזור לוועדה ולערב את הוועדה, מכיוון שמהישיבה האחרונה שישבנו, שהייתה לפני סוכות, כבוד יושב הראש קבע לוח זמנים, ובלוח הזמנים הזה שזה היה כחודש מחג סוכות, עד לרגע זה לא קיבלנו מענה.
ליז גינזברג: לא קיבלנו מענה והמצב רק הולך ומתדרדר.
ליז גינזברג: מצב בית הספר רק הורע.
ליז גינזברג: המצב, אם אפשר להגדיר את זה, במילים של הילדים כבוד היושב ראש  זה – "שכונה", וסליחה על הביטוי.
ליז גינזברג: אין משמעת.
ליז גינזברג: יש סכסוכים בין המנהל למורים.
ליז גינזברג: יש חוסר תקשורת בין המנהל לתלמידים, חוסר תקשורת בונה.
ליז גינזברג: יש טיילת בבית הספר.
ליז גינזברג: תלמידים מגיעים מתי שבא להם והולכים מתי שבא להם.
ליז גינזברג: הם עברו כבר לאוניברסיטה.
ליז גינזברג: הם יוצאים ונכנסים משער בית הספר בלי שום פיקוח, ולא בכדי שהשבוע נכנסו גורמים זרים והמנהל גם קיבל אגרוף יחד עם עוד איזה מורה.
ליז גינזברג: שעות הלימוד – התלמידים לא מקבלים את שעות הלימוד שמגיעות להם בדין.
ליז גינזברג: לא בחסד, אלא בדין.
ליז גינזברג: נקבע על ידי החוק מה הן שעות הלימוד שאמורים לקבל כל יחידת בגרות.
ליז גינזברג: התלמידים אצלנו לא מקבלים את זה.
ליז גינזברג: המורים נותנים להם, מסבירים להם שיש את רוב החומר הם צריכים ללמוד בכוחות עצמם.
ליז גינזברג: השאלה הגדולה היא האם אנחנו ההורים, מעבר למתמטיקה, שאנחנו כבר רגילים שנים לשלם שיעורים פרטיים – האם אנחנו צריכים לשלם גם על תנ"ך?
ליז גינזברג: ולשון?
ליז גינזברג: וכל דבר אפשרי.
ליז גינזברג: לאחרונה, הדבר הכי קטסטרופאלי שהיה, כל התקופות הקרות אין חימום בכיתות, אין כלום.
ליז גינזברג: אין תנורים, אין תקציב.
ליז גינזברג: בחדר המורים יש מזגן.
ליז גינזברג: בחדר המנהל יש מזגן וברוך ה' זה עובד, חם ונעים שם.
ליז גינזברג: התלמידים קופאים מקור.
ליז גינזברג: לכלוך - בני עקיבא ביקשו לקצץ מבית הספר, בין היתר קיצצו בניקיון.
ליז גינזברג: רמת התברואה בבית הספר הייתה מתחת לכל ביקורת.
ליז גינזברג: הרצפה שחורה.
ליז גינזברג: רק כשמישהו צריך להגיע אז מנקים ומבריקים.
ליז גינזברג: וכמה שדיברנו לא עזר.
ליז גינזברג: מה יש לי עוד להגיד?
ליז גינזברג: פשוט מצב מחפיר.
ליז גינזברג: לא הייתה לנו דרך ---
זבולון אורלב: מה שאמרת עד עכשיו זה די והותר.
ליז גינזברג: יש לנו רשימה ארוכה.
זבולון אורלב: מה אתם רוצים, לסגור את הישיבה?
ליז גינזברג: אני חושבת שאנחנו נמצאים כאן על מנת לקדם את בית הספר.
ליז גינזברג: כי יש חשיבות מאד גדולה לכך שיתקיים בית ספר תיכון דתי, ישיבה, לא ישיבה, אבל יתקיים בית ספר תיכון דתי בצפון ירושלים.
ליז גינזברג: אבל בצורה שהוא מתנהל, זה בלתי אפשרי.
ליז גינזברג: אז צריך לתת פה החלטה אמיצה – או שאנחנו מנפים ואז כל הגורמים מצטרפים לאותו מינוף ומזרימים תקציבים ובונים תוכניות ומקימים וממנפים את זה הלאה, שיהיו תוכניות לטווח ארוך, גם לשנה הנוכחית, וגם לטווח ארוך.
ליז גינזברג: או שלצערנו הרב, אומרים כולנו נכשלנו, ואז צריכים לסגור את בית הספר ולדאוג לכל התלמידים שנמצאים היום בבית הספר.
ליז גינזברג: אם אנחנו מסתכלים על הרישום, כבוד יושב הראש, לשנה הבאה – אין רישום.
ליז גינזברג: פשוט אין רישום לכיתה ז'.
ליז גינזברג: אני חושבת שזה מדבר בעד עצמו.
ליז גינזברג: ומאז כל הבלגן שנוצר, במיוחד לאור המהלך המאד אגרסיבי של מרכז ישיבות בני עקיבא, שהלך וקיצץ באופן חד-צדדי 15% ממשכורתם של המורים, יש גם עזיבה גורפת של ילדים מבית הספר, במיוחד הילדים החזקים.
זבולון אורלב: זהו, ההורים.
רונית אבירם: אולי, רק עוד דבר אחד.
זבולון אורלב: אנחנו לא פותחים סימפוזיון.
זבולון אורלב: ביקשתי שמישהו מההורים יציג את העניין, זה בסדר גמור.
זבולון אורלב: מה שנאמר, תאמינו לי, אני שומע פה הרבה דברים, זה די והותר.
מרדכי כקשור: כן, אבל זה לא בסדר שישתיקו אותנו, בו בזמן שאלה שצריכים לתת את הדין ---
זבולון אורלב: אין שום בעיה מר כקשור, תדבר כמה שאתה רוצה.
זבולון אורלב: יש זמן חופשי.
זבולון אורלב: הישיבה רק תסתיים בזמן.
זבולון אורלב: אם אתם רוצים למלא את כל הזמן, בבקשה.
זבולון אורלב: יש לך רשות דיבור כמה שאתה רוצה.
מרדכי כקשור: דיברנו מספיק, תודה.
זבולון אורלב: הורים, אנחנו לא מקיימים ישיבה כאן כדי שאנשים ידברו.
זבולון אורלב: אנחנו מזמנים כאן ישיבות כדי לפתור בעיות.
זבולון אורלב: מישהו רוצה, דני או אלחנן, מי פותח?
זבולון אורלב: דני בר גיורא, מנהל מנח"י.
דני בר גיורא: אני רוצה להתחיל ולהגיד דברים שאמרנו גם בהזדמנות קודמת, שאני שותף לאמירה של ההורים פה שיש חשיבות גדולה מאד, בוא נגיד בעיר ירושלים או מנח"י, בהחלט רואים חשיבות בקיומו של בית ספר תיכון ממלכתי דתי בצפון העיר וצריך לעשות את הכל בשביל למצוא את הדרך להעלות את המוסד על כיוון של צמיחה והתחדשות.
דני בר גיורא: אני יודע שהתקיים דיון ארוך מאד לפני כיומיים, שבו הגיעו למספר תובנות ומסקנות, ואני מציע שאנחנו נעודכן על ידי מי שהיו שותפים בישיבה הזאת, לפחות שתיים יושבות פה – חוה הסגנית שלי ופנינה.
דני בר גיורא: אני מציע לתת להן לעדכן אותנו.
זבולון אורלב: בבקשה, מי לוקחת את זכות הדיבור – פנינה או חוה?
פנינה פרידמן: אני נכנסתי לפקח על הישיבה רק בחודשים האחרונים, ואני מוכרחה לומר שבמהלך כל החודשים הללו אנחנו קיימנו אין סוף פגישות, דיונים.
פנינה פרידמן: זאת אומרת להציג את העניין שכאילו אנחנו מגיעים לכאן ולא נעשו דברים – זה ממש, ממש, ממש לא כך.
פנינה פרידמן: נעשו גם ניסיונות במהלך החודשים האחרונים לשיקום הישיבה במתכונתה, כפי שהיא כרגע.
פנינה פרידמן: בסופו של דבר, אנחנו  לאחר באמת שיתוף פעולה מלא של מנח"י, של בני-עקיבא, הגענו למסקנה שיש לנו כאן שתי סוגיות על הפרק.
פנינה פרידמן: אחת – אופי הישיבה – האם להשאיר את הישיבה כפי שהיא או לשנות מאופייה, כדי שהיא תתאים יותר לאוכלוסייה שגרה בפסגת זאב; והנושא השני הוא סוגיית ניהול הישיבה.
פנינה פרידמן: אני לא אפתח כרגע את כל העניין, אבל אלה שתי הסוגיות המרכזיות שעומדות כרגע לנגע עינינו.
פנינה פרידמן: ומה שהוחלט באותה פגישה שהייתה השבוע, בשיתוף ההורים, שאנחנו נתחלק לצוותים, אנחנו נשב בחודש הקרוב, תחמנו את זה עד פורים, להחליט באמת ביחד מה אנחנו רוצים.
פנינה פרידמן: מה אופי הישיבה ולראות איך אנחנו מתקדמים מכאן והלאה.
זבולון אורלב: עלתה גם בין יתר הדברים גם שאלת המשאבים, שאין מספיק שעות לבית הספר כדי לקיים את תוכנית הלימודים.
זבולון אורלב: גם בכך דנתם?
פנינה פרידמן: כן.
פנינה פרידמן: עכשיו, בכל מה שקשור לכיתות ז', ח', ט' – החטיבה לא חסרה אף שעה לבית הספר.
פנינה פרידמן: אנחנו הזרמנו הרבה מאד שעות לבית הספר.
פנינה פרידמן: אם יש קושי הוא נמצא בחטיבה העליונה ---
ליז גינזברג: יש קושי, לא אם.
זבולון אורלב: גברתי, היא הקשיבה לך כשדיברת.
פנינה פרידמן: הוא נמצא בחטיבה העליונה, ועל זה אני מבקשת שחווה תדבר.
חווה בר טור: שמי חווה בר טור, ואני הממונה על החינוך העל יסודי.
חווה בר טור: אני יכולה לומר שאני מצטערת שאנחנו יושבים כאן ולא יושבים כפי שחשבנו שראוי שנשב עם ההורים ופנינה וכולנו בישיבת עבודה ראשונה היום.
זבולון אורלב: אני שומע איזו נימת ביקורת על קיום הישיבה פה?
חווה בר טור: לא, לא, לא.
חווה בר טור: רגע, עוד לא סיימתי את המשפטי.
חווה בר טור: מכיוון שכשנפגשנו לפני יומיים אמרנו – "בואו חברים, כולנו כבר מפנים כאן את הזמן, בואו נעשה פרקטית ישיבת עבודה, נרוץ קדימה", כי זאת הייתה המטרה, זה מה שביקשו ההורים.
חווה בר טור: אז מכיוון שאנחנו כאן, גם נעיר.
חווה בר טור: בחטיבה העליונה שכר הלימוד – מגיע לבית הספר, לבעלות על בית הספר, קרי למרכז ישיבות בני עקיבא.
חווה בר טור: מתוקף הדברים ומכיוון שהישיבה מאד קטנה, מספר התלמידים מצומצם, באופן טבעי מספר השעות שמגיע בשכר לימוד, או התקציב הוא אכן מצומצם.
חווה בר טור: עיריית ירושלים, אנחנו תומכים בישיבה לא מעט בתוכניות חינוכיות שהן נוספות לתוכניות הבסיס שמתוקצבות על ידי משרד החינוך, גם בשנים שעברו וגם השנה, בלי קשר לנאמר כאן ובלי קשר לישיבות ולדיונים עם ההורים.
חווה בר טור: הן בתוכניות חינוכיות, הן בתוכניות תגבור לימודי לאוכלוסיות החלשות, לצורך שיפור אחוזי הזכאות לבגרות.
חווה בר טור: תקציב שהועבר לצורך הוצאות שאינן שכר רק לאחרונה, שמגיע לרשות ----
זבולון אורלב: יש לי שאלה נורא פשוטה.
זבולון אורלב: היחידות לבגרות מכתיבות את השעות.
חווה בר טור: נכון.
זבולון אורלב: שאלתי, הואיל ואת מפקחת על בית הספר בחטיבה העליונה, האם השעות בפועל, למרות כל הצרות שאמרת, האם יש לחטיבה העליונה את מספר השעות הדרוש כדי להכין את התלמידים לבחינות הבגרות, על פי התקן של משרד החינוך.
חווה בר טור: אוקי, הפיקוח הוא פיקוח של משרד החינוך, אני לא מפקחת על תקן השעות, אבל אני אומר שלדברי ההורים, ואני מאמינה לדבריהם, לא ניתן מספר השעות הנדרש ויושב כאן אלחנן, והוא יכול לומר האם הנתונים האלה נכונים או לא.
חווה בר טור: ההורים טוענים נחרצות, ואני מאמינה לדבריהם, שהתלמידים לא מקבלים את מלוא השעות הנדרשות.
חווה בר טור: יחד עם זה אני אומרת, שאנחנו מסייעים ...
חווה בר טור: בכל מקום שניתן, כדי באמת להביא את התלמידים גם כדי ---
זבולון אורלב: העירייה יודעת כמה שעות חסרות?
חווה בר טור: העירייה לא יודעת כמה שעות חסרות.
דני בר גיורא: זה עובר דרך הבעלות.
חווה בר טור: זה עובר דרך הבעלות.
זבולון אורלב: לא, אני שואל.
זבולון אורלב: כרגע אין לי טענות, אני כרגע רק שואל שאלות אינפורמטיביות.
חווה בר טור: לא, העירייה לא יודעת כמה שעות חסרות.
חווה בר טור: העירייה ביקשה, מכיוון שהתבקשנו לתקצב בתקצוב נוסף, חריג, את הישיבה כדי לסייע במימון, העירייה ביקשה תוכנית עבודה עבור מה אנחנו מבקשים.
זבולון אורלב: והיא קיבלה?
חווה בר טור: היא קיבלה לפני שלושה שבועות את תוכנית העבודה.
זבולון אורלב: ומה העירייה ענתה על זה?
חווה בר טור: העירייה התחייבה מראש עוד בקיץ להעביר קודם כל תקציב של 100,000 ₪ נוספים לישיבה, לצורך תגבור לימודי.
חווה בר טור: אני מניחה שילכו גם לכיסוי שעות הלימודים.
דני בר גיורא: יש 150,000 ₪ שעברו, שהיה לנו בתוך תקציב 2010 שהעברנו כבר לפני חודש, ויש עוד 100,000 ₪ שהבטחנו ופשוט אין לנו אותם בתקציב 2010 כמו שאתה יודע, תקציב העירייה עוד לא אושר, הוא יאושר בשבוע הבא, ככה אנחנו מקווים, וה-100,000 ₪ הבאים הם מתוך תקציב 2011.
זבולון אורלב: אני פשוט עזרתי שתוכלו לאשר את תקציב העירייה.
דני בר גיורא: אני יודע ואני מודה לך בשם תלמידי העיר ירושלים.
דני בר גיורא: זה לא רק שעזרת לאשר, אלא לאשר בדרך שבה זה אושר, כי גם אתה יודע שהיה אפשר לאשר את זה בצורה רעה הרבה יותר.
דני בר גיורא: אז ברגע שהתקציב יאושר – נדמה לי שזה השבוע הקרוב, ב-5 לחודש מרץ הוא אמור להיות מאושר, ואז גם ה-100,000 ₪ הבאים יוכלו להיות, כי הם מוקצבים כבר בתוך התקציב של 2011.
זבולון אורלב: אוקי, טוב.
זבולון אורלב: אלחנן.
אלחנן גלט: תודה רבה.
אלחנן גלט: אני אולי שמח על ההזדמנות להבהיר שוב את הדברים שעלו בישיבה הקודמת.
אלחנן גלט: תסכולם של ההורים בסופו של דבר הוא מוצדק, כי בשורה התחתונה התוצאה הסופית שבית הספר כרגע פועל בו, היא תוצאה שאנחנו לא שמחים בה, ואנחנו צריכים לעשות את כל הדברים כדי לשנות את זה, ובזה נצטרך להתחיל דיון כזה, בשורה התחתונה.
אלחנן גלט: אם בישיבה הקודמת של הוועדה הזאת במקרה לחלוטין דני בר גיורא ישב בצד אחד ואני ישבתי בצד שני, הנה במקרה הפעם אנחנו יושבים באותו צד של השולחן, וזה לא מקרי.
אלחנן גלט: אני בא לבטא בזה, שמאז הישיבה הקודמת נעשו ישיבות רבות של כל השותפים ---
זבולון אורלב: אתה מתכוון בישיבה הקודמת פה בוועדה.
אלחנן גלט: נכון.
אלחנן גלט: וזה כמובן ציורי בלבד, אבל זה בא לבטא את העובדה שהישיבה הקודמת הייתה קטליזאטור חיובי, שיצרה תהליך משמעותי של דיון משותף בין כל הגורמים, שגם הביאו לתוצאה חיובית בעקבות המשבר הזה, גם בהסכמה של העירייה ללכת לקראת, ואני אומר את זה בפרגון, בתקציבים נוספים; וגם מאז מרכז ישיבות בני עקיבא עשה מאמץ גדול גם בהקצאת משאבים נוספים, כפי שהוא עשה בשנים האחרונות וגם בפתיחת מגמות מיוחדות, כיתות מיוחדות.
אלחנן גלט: יש בבית הספר הזה גם בחטיבה העליונה, גם כיתות מב"ר, וכיתות אתגר, גם מגמות טכנולוגיות.
אלחנן גלט: כך שאם בישיבה הקודמת ---
ליז גינזברג: ממש לא.
ליז גינזברג: זה לא נכון.
אלחנן גלט: ואם בישיבה הקודמת של ועדת המשנה לענייני החינוך הדתי המשבר היה על רקע כלכלי בעיקר, כאן אנחנו רואים באופק את הפתרון של הבעיה הכלכלית, וכפי שגם הפיקוח הציג פה, גם בחטיבת הביניים יש משאבים שהמדינה הקצתה בצורה סבירה.
אלחנן גלט: הבעיה הגדולה, כפי שנאמר היא מספר כיתות נמוך ומספר תלמידים נמוך בחטיבה העליונה.
אלחנן גלט: אני לא רוצה להתכסות מאחורי נתונים או אחרי מספרים.
אלחנן גלט: המשבר הוא משבר אמיתי, המשבר קשור כפי שנאמר פה במשבר מתמשך של חוסר אמון של ההורים במענה החינוכי שבית הספר הזה נותן; בעובדה שהתחרות בירושלים מאפשרת בקלות לכל הורה והורה לתת מיד מענה אחר לילד שלו בגלל המרחקים; ולתוצאה הפסיכולוגית שמאפשרת משברים מיידיים ומהירים, שלא מאפשרים תהליך ארוך טווח של יצירת בניין משותף.
אלחנן גלט: הבעיה השנייה היא בהחלט נכונה.
אלחנן גלט: לא בחרנו את אותה מנהיגות חינוכית שתוביל את בית הספר וההורים יתנו בה אמון.
אלחנן גלט: ואני שוב ---
זבולון אורלב: האם גם הנושא הזה ייבחן?
אלחנן גלט: הצענו בישיבות מתמשכות של כל החברים, והוזכרה פה ישיבה לפני יומיים, של נציגות של כל הפאנל שאחראי על בית הספר הזה, להיכנס לתהליך ארוך, שבהחלט אנחנו זקוקים בו גם להורים וגם לילדים שלהם, בתקווה שזה יקרה.
אלחנן גלט: כדי שלא ייצא פטור – מרכז ישיבות בני עקיבא פה כי הוא נקרא לדלת.
אלחנן גלט: האולפנה בפסגת זאב מועמדת לפרס חינוך, התלמידות, אותם הורים, אותן תלמידות, נותנים אמון, בית הספר מצליח ומגיע לשיאים מדהימים, כך שהדבר אפשרי.
אלחנן גלט: באמון, בסבלנות, גם כשיש אי הסכמה, בשיתוף פעולה, כשבעיית המשאבים היא בגדול לא הבעיה המרכזית כיום, ניתן לפתור את הבעיה.
זבולון אורלב: אני מבין כך, שראשית כל אין מחלוקת שמצבה של הישיבה, כפי שהיא כיום, הוא מצב שהוא בלתי מתקבל על הדעת, שאי אפשר להשלים איתו, ושאין לו אופק חינוכי ראוי במצבו, ובמצב כזה אי אפשר להמשיך את קיום הישיבה.
זבולון אורלב: אני מבין שזאת התובנה הראשונה.
זבולון אורלב: אני מבין שהתובנה השנייה היא, שמבחינת העיר ירושלים, יש חשיבות רבה לקיומה של מסגרת ציונית דתית, ממלכתית דתית, בצפונה של העיר גם בחינוך התיכוני, והדוגמא של האולפנה המצליחה – היא יכולה לתת תקווה שגם מסגרת של בנים יכולה להיות מסגרת מצליחה בצפון העיר.
זבולון אורלב: אני מבין שבהסכמת ההורים יש כרגע הידברות שתחמו אותה בחודש ימים, על מנת לגבש פתרונות בכל קשת הבעיות, החל מהמנהיגות החינוכית שבישיבה, דרך תוכניות הלימודים, דרך המשאבים, אם כי אני מבין שהמשאבים פחות או יותר בדרך המלך להיפתר בעקבות הישיבה הקודמת.
זבולון אורלב: מדובר פה על תוספת השנה של 150,000 ₪ בשנת 2010 ו-100,000 ₪ בתקציב 2011, שזה לשנת הלימודים הנוכחית, שזה פחות או יותר הסכומים שדיברנו גם בישיבה הקודמת.
זבולון אורלב: אז דיברנו על סדר גודל של כ-200,000 ₪, שאני מבין שזה עומד להיות מוסדר.
זבולון אורלב: אני מציע שנרשום לפנינו את ההבטחה שבתוך חודש ימים משרד החינוך, מנח"י, מרכז ישיבות בני עקיבא, עם ההורים יקיימו את הדיונים.
זבולון אורלב: ואם אפשר שמנהל מנח"י ידווח לוועדה על הסיכומים, ואני אשמח מאד לברך על המוגמר.
זבולון אורלב: אני רוצה לומר גם להורים, גם למנח"י, גם למשרד החינוך, ואני אומר זאת גם כירושלמי.
זבולון אורלב: אני חושב שזה חשוב מאד לעיר ירושלים למצוא את הפתרון הראוי עבור הישיבה הזאת.
זבולון אורלב: שכונת פסגת זאב היא אחת מהשכונות הגדולות, הראויות, הטובות, האיכותיות של העיר ירושלים.
זבולון אורלב: בשכנותה גם שכונת נווה יעקב.
זבולון אורלב: יש פוטנציאל בלתי רגיל של ציבור דתי לאומי שיכול להזין את הישיבה הזאת; וככל שכולנו נשכיל למצוא פתרון לשלוש הבעיות היסודיות של המנהיגות, של המשאבים ושל האופי המיוחד, או תוכניות הלימודים של הישיבה – אני בטוח שנמצא את הפתרון, ויש לי אמון גם במנהל מנח"י, גם במנכ"ל מרכז ישיבות בני עקיבא, שהם יתגייסו לפתרון, אבל השיק הוא לא פתוח, אנחנו עינינו פקוחה ועינינו ממשיכה להיות מבקרת את המהלך הזה.
אלכס מילר: בוקר טוב לכולם, אנחנו ממשיכים בסדר-היום.
אלכס מילר: היום 28 במרס 2011, כ"ב באדר ב' תשע"א.
אלכס מילר: הנושא השני על סדר-היום של ועדת החינוך הוא נקודות זכות אקדמיות בתמורה לעבודה קהילתית בפריפריה – לציון "יום איילים" בכנסת.
אלכס מילר: ראשית, אני מברך את חבר הכנסת בילסקי שביקש דיון בוועדה.
אלכס מילר: אני גם במקביל עוסק בנושא של קידום התנדבות וקידום תרומה לקהילה, כמובן של הסטודנטים - בעברי גם כיושב-ראש אגודה וגם כסגן יושב-ראש בארגון הסטודנטים הארצי.
אלכס מילר: עשינו פעילות מאוד גדולה בגיוס של הסטודנטים להתנדבות, לתרומה לקהילה.
אלכס מילר: ולכן, ברגע שאנחנו קובעים הגדרה מסודרת גם בתנאי הקבלה באוניברסיטאות מאותם תלמידים שיצאו ממנגנון זה – אני מזכיר לכם לגבי תעודת בגרות חברתית, הפיילוט המוצלח שהתקיים בדרום הארץ ועכשיו מתרחב לכל הארץ - אני מקווה מאוד שאם תהיה תעודת בגרות שתיתן איזשהו מענה לאותם תלמידים שמתנדבים, כך גם האקדמיה תדע לקלוט אותם, וכך גם באקדמיה יהיה מנגנון מסודר לכל אותם סטודנטים שמתנדבים.
אלכס מילר: אנחנו מכירים את המצב הלא פשוט של סטודנטים בישראל – אם זה המצב הכלכלי, אם זה העומס בלימודים וכל אותן סוגיות מסביב – וכל מי שבא ונותן מזמנו לקהילה, הוא כמובן צריך להיות מתוגמל בצורה כזו או אחרת כי אמרנו שזאת לא חובה.
אלכס מילר: אי-אפשר להתנות את זה אבל בסופו של דבר צריך גם להיות רציונל.
אלכס מילר: אני מברך כאן את יושב-ראש התאחדות הסטודנטים, איציק שמולי, ברוכים הבאים.
אלכס מילר: שמעתי על כך שנכנסתם למאבק של העובדים הסוציאליים, אני מקווה מאוד שגם שם המצב ישתפר, והגיע הזמן שבאמת התאחדות הסטודנטים תתעסק בדברים שהם כלליים-ארציים ולא רק מה שהיה עד לפני שנכנסת לתפקידך, העניין של שכר הלימוד, ובזה סיימנו.
אלכס מילר: על כך אני מברך.
אלכס מילר: אני אתן לחבר הכנסת בילסקי לפתוח.
אלכס מילר: לאחר מכן מבקשים להציג מצגת.
: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להודות לך.
: זה יום חג לכנסת, יום חג בשבילי.
: "איילים" – אני הייתי יחד איתם על ערש הולדתם, כאשר זהו חלום של מתן ושל דני, שהתחילו להקים כפר סטודנטים באשלים, זה פשוט היה חלום.
: אני זוכר את עצמי בסוכנות היהודית מגיע וכולם בסוכנות מסבירים לי מה צריך להגיד להם לעשות.
: אחרי שבוע הבנתי שלא צריך להגיד להם שום דבר, פשוט צריך ללכת איתם, לזרום איתם, והתוצאה היום שהם פרוסים בנגב ובגליל - אנשים מופלאים שגייסו קרוב ל-1,000 סטודנטים שנמצאים היום בפעילות קהילתית, שמאמינים בייעוד של מדינת ישראל ביישוב הנגב והגליל.
: אני רוצה מאוד להודות לך על כך שהסכמת לקיים דיון מיוחד עם הסטודנטים של "איילים", ואני מקווה שבמהלך השעה אנחנו נביא לכך שהוועדה תעזור לנו - אותם דברים שהתחלת בתפקידים הקודמים שלך ועכשיו כיושב-ראש הוועדה, לנסות ולהביא לכך שהאוניברסיטאות, המוסדות האקדמאיים, יכירו ויעודדו את הפעילות הקהילתית הזאת בדרך של מתן נקודות.
: אני מודה לך מאוד.
: היו"ר אלכס מילר: איציק, תן לנו סקירה כללית על התאחדות הסטודנטים מבחינת פעילות הרווחה וכולי.
: איציק שמולי: בוקר טוב, אדוני היושב-ראש, בוקר טוב לכולם.
: אנחנו מגיעים לדיון הזה מנקודה מאוד מאוד ברורה, אני מגיע ישר לתכלית, ברשותכם.
: כיום יש סטודנטים – ו"איילים" היא דוגמה מובהקת ומצוינת לכך – שגם מעורים בחברה שלהם, גם משתדלים להיות כמה שיותר פעילים, ומבינים שהמהות של להיות סטודנט לא מסתכמת רק ברכישת השכלה אקדמית.
: זה גם אומר משהו על המעורבות ועל האכפתיות שלי כלפי הסביבה שלי.
: כיום, בהשכלה הגבוהה – אם אפשר להסתכל על זה רגע מלמעלה – בשנת 2004 קיבלה המועצה להשכלה גבוהה החלטה היסטורית, אפשר לומר, ובעצם תמכה בכל מה שקשור לעידוד סטודנטים לפעילות חברתית תמורת נקודות זכות אקדמיות.
: צריך להדגיש שהניסוח המדויק של המועצה להשכלה גבוהה היה שהיא מעודדת את המוסדות להפעיל תוכניות מן הסוג הזה, כאמור שיזכו את הסטודנטים הפעילים באותן תוכניות בנקודות זכות אקדמיות, אבל לצערנו רק חלק מהמוסדות האקדמיים – אוניברסיטאות ומכללות – בחרו להשתמש בכלי הזה.
: אנחנו חושבים שיש מקום להרחיב את המסגרת הזאת של קידום מעורבות חברתית תמורת נקודות זכות.
: תחשבו איזה אימפקט זה יכול לעשות על החברה בישראל - אם אנחנו מדברים רק על הסטודנטים לתואר ראשון, שהם כ-160,000 סטודנטים - שיוכלו לעשות בתחום התמחותם, בתחום לימודיהם, איזושהי פעולה חברתית בתקופת זמן קצובה בעבור החברה שלהם.
: תמיד יהיו אותם סטודנטים כמו אלה שיושבים כאן
: בחדר – סטודנטים מ"איילים" או סטודנטים ממקומות אחרים שלא צריכים את אותן שתי נקודות זכות כדי לצאת לפריפריה, להשקיע ולהתחבר לכל מיני מטרות לאומיות.
: אני יכול לספר לכם – כמו ש"איילים" או קבוצות קהילתיות סטודנטיאליות עוסקות הרבה גם בהתיישבות, גם בפעילויות חינוכיות, אנחנו בהתאחדות מאוד מחוברים למטרה של הסברה ישראלית בעולם.
: אנחנו חברים בפורומים בין-לאומיים, ובעזרת סטודנטים אנחנו מקדמים את המטרה הזאת, אבל שוב, זו רק דוגמה.
: הרעיון הוא ליצור את אותה פלטפורמה בעזרת מערכת ההשכלה הגבוהה, שנאמר תניע בצורה מסיבית יותר סטודנטים למעורבות חברתית.
: לצערי, מדברים על תקציב מערכת ההשכלה הגבוהה, אז כיום, על-אף שצריך להדגיש שבשנה האחרונה הכפילו את התקציב, עדיין התקציב שמוקדש במערכת ההשכלה הגבוהה לטובת העניין מהווה פחות מעשירית האחוז מכלל תקציב המערכת.
: אני חושב שזה מלמד במשהו על סדרי העדיפויות.
: לפני כמה חודשים, אדוני היושב-ראש, הוצגה כאן תוכנית החומש של מערכת ההשכלה הגבוהה, דיברו גבוהה-גבוהה על המטרות החברתיות שיש למערכת ההשכלה הגבוהה, לאקדמיה, ככלי בשירות הקהילה, אבל כאשר מסתכלים על הנתון הזה ורואים שהתקציב שמוקדש לטובת מעורבות חברתית באקדמיה מהווה פחות מעשירית האחוז מכלל תקציב המערכת, זה אומר דרשני.
: לסיכום.
: אנחנו ממש נפעל בשנה הקרובה – אם בתוך המועצה להשכלה גבוהה ואם מחוצה לה, כלומר ננסה להביא זאת גם לדיון נוסף כאן.
: אתם יודעים, לפעמים מערכת ההשכלה הגבוהה, היא צריכה איזשהו כוח חיצוני שיגיד לה מה צריך לעשות.
: אני סבור שזה המצב גם בתחום הזה.
: אנחנו מתכוונים לפעול בצורה מאוד מאוד חזקה השנה כדי להביא את העניין הזה לידי תוצאה משביעת-רצון.
: היו"ר אלכס מילר: איציק, יש לי שאלה אליך.
: במסגרת מתן מלגות שאתם נותנים כהתאחדות הסטודנטים, האם יש לכם גם פרמטר של פעילות חברתית התנדבותית לכל סטודנט שמקבל?
: איציק שמולי: מאז כניסתי לתפקיד, קצת קודם, כל מלגה שניתנת היום בהתאחדות הסטודנטים – הכול, כולל הכול – בתמורת מעורבות חברתית.
: אין יותר מצב, גם אם הסטודנט מגיע ממצב סוציו-אקונומי נמוך, אנחנו עדיין מבקשים ממנו לעשות משהו סמלי בתמורה לקהילה.
: היו"ר אלכס מילר: כמה מלגות מחלקת היום ההתאחדות?
: איציק שמולי: היום ההתאחדות מפעילה קרוב ל-1,000 מלגאים.
: רוב המלגאים פועלים עם ניצולי שואה, אבל עדיין, יש פרויקטים נוספים של סטודנטים עם נוער בסיכון, ילדים בבתי-חולים.
: לא חסרות אוכלוסיות שצריך לעזור להן.
: אני מעריך שהתקציב הזה מסתכם בכ-5-4 מיליון שקלים.
: היו"ר אלכס מילר: אני רואה שדווקא כשאנחנו מדברים על מתן נקודות זכות לסטודנטים באקדמיה, אף נציג אקדמיה לא נמצא כאן, נכון?
: איציק שמולי: וזו לא הפעם הראשונה.
: היו"ר אלכס מילר: דרך אגב, רק שתדעו, אני מעלה כאן נקודה שכאשר אנחנו מדברים על מתן נקודות זכות אקדמיה, אף נציג אקדמיה לא נמצא.
: גברתי מנהלת הוועדה, זה לטיפולנו להוציא מכתב ליושב-ראש הכנסת על כך שאנחנו רואים בחומרה שנציגי האקדמיה לא ראו לנכון להגיע לישיבה.
: אתמול התקיימה כאן ישיבה על נושא אחר שבאמת היה קשור אליהם.
: כאשר מדובר על כסף, היו פה מנשיא האוניברסיטה העברית עד כל דיקני בתי-הספר לרפואה של כל המוסדות להשכלה גבוהה – כולם ביטלו הכול, הגיעו לכאן.
: כשמדובר על משהו שהם צריכים לתת, פתאום - - -
: יש לי הצעה.
: בפעם הבאה נצמיד את הדיון של אתמול לדיון הזה, ואז כולם יגיעו.
: היו"ר אלכס מילר: אני חושב שאת הדיון של אתמול צריך לקיים מחדש ולקבל החלטה בכיוון קצת שונה.
: יכול להיות שזה יעבוד.
: זה ועד ראשי האוניברסיטאות מול יושב-ראש הכנסת.
: רבותי, אני רוצה להתקדם.
ישראל אייכלר: אתה רוצה הצעת רוויזיה?
אלכס מילר: אצלי לא עושים רוויזיות.
אלכס מילר: בדרך כלל אנחנו כאן ברוח טובה יודעים לקדם דברים.
אלכס מילר: דרך אגב, הישיבה הבאה היא ישיבה מס' 100 שלי בתפקיד.
אלכס מילר: אני ארבעה חודשים בתפקיד, ועד היום לדעתי כל ההחלטות שהתקבלו היו החלטות משמעותיות שבאמת עשו קצת שינויים במערכת, אבל זה לא הנושא.
מתן דהן: אני מציע ליושב-ראש הוועדה שאני אפתח, ואם המצגת לא תעלה נסתדר גם בלעדיה.
מתן דהן: אני מתן דהן, מנכ"ל עמותת "איילים".
מתן דהן: קודם כול, באמת תודה על כך שפתחתם בפנינו את דלתות הוועדה וגם אני רוצה לברך את יושב-ראש ההתאחדות – גם על הכניסה לתפקיד וגם באמת על שינוי הכיוון שההתאחדות מראה מאז כניסתך, בטח בהקשר ההצטרפות למאבק של העובדים הסוציאליים.
מתן דהן: אני אגיד במילה אחת כי את "איילים" אתם מכירים, אני יודע שביקרתם גם בכפרים.
מתן דהן: רק אגיד לחברי הוועדה לפני שאני אעביר את השרביט לסתיו, שאחראית אצלנו על הפרויקטים החברתיים, שלמדינת ישראל יש אחת לכמה זמן איזשהו סנכרון בין היעדים, הייתי אומר הלאומיים, לבין הנכונות של צעירים לממש אותם, ואנחנו נמצאים בתקופה אחת כזאת, מני רבות, ואתם כמנהיגות צריכים לבחון יחד איתנו איך מייצרים את התנאים האידיאליים כדי להוציא מהכוח אל הפועל את אותה נכונות של אלפי צעירים היום בארץ גם להתיישב בנגב ובגליל, גם להיות מעורבים בקהילה על הבעיות שלה, ובשל כך אנחנו גם שמחים שאנחנו פה.
מתן דהן: בהזדמנות הזאת אני גם רוצה להודות לחבר הכנסת , שבאמת עוזר לנו מהרגע הראשון שקמנו בכל מקום שהוא נמצא, ופתח בכלל את הכנסת לכל הסטודנטים של העמותה.