GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עמית ריינהרט: להוסיף את ההיוועצות עם המועצות שאמונות על הסדרת התוכן.
אתי בנדלר: מבחינתי הדבר אפשרי.
אתי בנדלר: כאמור, אני חושבת שזה ראוי מבחינה עניינית.
זבולון אורלב: אם זה ראוי מבחינה עניינית, אף אני תומך בהצעה.
משה רז: אני מבקש להגיש הסתייגות לסעיף 2(א) לגבי הקדימונים.
משה רז: במקום "קדימון למשרד הטעון סימון כאמור" אני מציע לכתוב "קדימון למשדר האסור לשידור בשעות מסוימות".
זבולון אורלב: אין פרמטר שנוגע לשעות מסוימות לפי החוק הזה.
משה רז: אמנם לא לפי החוק הזה, אך לפי כללים אחרים.
זבולון אורלב: אתה מבקש להוסיף על הכתוב, ולא להחליף את מה שכתוב.
זבולון אורלב: אם בסרט מסוים יש אכזריות לפי החוק, אנחנו מבקשים שבקדימון ייאמר שהסרט מוגבל.
משה רז: אני מבין, אך אני מקבל את הטענה שנשמעה, ולכן מציע שהדבר יחול רק לגבי קדימון שהמשדר שהוא מקדם יוגדר כמשדר שאסור לשידור בשעות מסוימות.
זבולון אורלב: אבל אין חוק שמגדיר איסור שידורים בשעות מסוימות.
מיכל רפאלי כדורי: אלה הגבלות פנימיות אצלנו.
משה רז: לא טענתי שהסרט אסור על פי חוק לשידור בשעות מסוימות.
זבולון אורלב: אתה מוזמן להגיש את ההסתייגות.
זבולון אורלב: אם כן, את סעיף 2(ב) אנחנו מתקנים: "השר, לאחר שיתייעץ עם המועצות הציבוריות ובאישור הוועדה, רשאי לשקול…".
דורון אבני: למה לא לכתוב "הגופים האחראים"?
זבולון אורלב: כי האחראים הם הזכיינים.
דורון אבני: לא נכון, זוהי מועצת הרשות השנייה.
זבולון אורלב: הכוונה למועצת הרשות השנייה.
זבולון אורלב: בשלב זה מצטרף לדיון ח"כ טיבי, שהגיש במהלך ההפסקה את הסתייגויותיו.
זבולון אורלב: יש לנו תשובות, וכעת כשאתה כאן אני מתכוון לשכנע אותך, ח"כ טיבי, לסגת מההסתייגויות.
זבולון אורלב: ראשית אסביר את נושא הסמכות.
אחמד טיבי: אתה רשאי שלא לקבל הסתייגות של חבר כנסת?
זבולון אורלב: אם מגיש ההסתייגות איננו חבר הוועדה יש לי סמכות לעשות כן, ובעיקר אם הוא לא נוכח בכל הדיונים ולא רוצה לשמוע את מה שאני אומר לו.
אחמד טיבי: הגשתי הסתייגות.
אחמד טיבי: אני מוכן לשמוע אותך, אבל אני מבקש שהיא תתקבל.
זבולון אורלב: לפי התקנון, יו"ר הוועדה רשאי שלא לאשר הסתייגות למי שאיננו חבר הוועדה.
זבולון אורלב: אני לא משתמש בסעיף הזה.
אחמד טיבי: לרוב לא משתמשים בו.
זבולון אורלב: בדרך כלל לא, אתה צודק.
זבולון אורלב: בעבר השתמשתי בתקנה זו פעם אחת, לגבי אמנון רובינשטיין – בחוק זכויות התלמיד.
זבולון אורלב: דנו בחוק הזה 22 ישיבות.
זבולון אורלב: אחרי שהן הסתיימו הגיע אמנון רובינשטיין וביקש להוסיף גם סעיף של חובות התלמיד.
אחמד טיבי: יש לי זכויות יסוד בענייני YES בוועדת הכלכלה.
אחמד טיבי: אני ישבתי שם ישיבות על גבי ישיבות.
זבולון אורלב: אני אדבר על זה.
זבולון אורלב: לגופו של עניין, ביקשת לפטור באופן גורף שידורים ישירים.
זבולון אורלב: היה דיון די ממצה בנושא זה לקראת קריאה ראשונה.
זבולון אורלב: הסכמנו אז, בהסכמת הוועדה, שהעניין ייכנס למסגרת סעיף 2(ב).
זבולון אורלב: סעיף זה אומר: "השר, בהתייעצות עם המועצות הציבוריות" – כלומר הכבלים או הרשות השנייה – "ובאישור הוועדה, רשאי לפטור סוגי משדרים מחובת סימון וכן גם רשאי לפטור סוגי משדרים לפי שעות מסוימות".
זבולון אורלב: אז השר יקבע שלגבי משדרי ספורט, למשל, יש פטור.
זבולון אורלב: לגבי משדרי חדשות ממילא יש פטור בחוק.
זבולון אורלב: לגבי שידורי פנלים – גם כן יוחלט על פטור.
אחמד טיבי: מדוע הסמכות בידי השר?
זבולון אורלב: ההגדרה היא "השר, בהתייעצות עם המועצות ובאישור הוועדה".
זבולון אורלב: במקום לתת לו אישור גורף מלכתחילה, הוא ידון בסוגים שונים ויקבע לגביהם.
זבולון אורלב: אתן דוגמה: אני יודע מראש באילו מופעים של פסטיבל ישראל שישודרו בטלוויזיה יהיה ערום.
זבולון אורלב: יש הצגות ערום בפסטיבל ישראל.
זבולון אורלב: אני לא רוצה לפטור שידור ישיר מהערום הזה.
זבולון אורלב: למה צריך להכריח מישהו לקבל ערום בתוך הבית שלו?
זבולון אורלב: המשדר יודע זאת מראש, ולכן תהיה חובת סימון.
זבולון אורלב: השידור יהיה ישיר, אבל הזכיין יודע זאת מראש, הוא מכיר את ההצגה.
זבולון אורלב: למה לפטור אותו?
זבולון אורלב: לכן אני מעוניין שייקבעו כללים.
זבולון אורלב: למשל יקבעו ששידורים ישירים של תרבות אינם פטורים.
נגה רובינשטיין: יש מצבים שאי אפשר לצפות.
זבולון אורלב: נכון, ודיברנו על כך.
זבולון אורלב: אפשרות אחת היא לעשות כעת את העבודה הקשה ולהחליט אילו שידורים יקבלו פטורים.
זבולון אורלב: האפשרות השנייה היא לדחות את הדיון הזה, ולקבוע שלשר יש רשות לפטור שידורים ישירים על פי כללים מסוימים.
זבולון אורלב: אני כבר יכול לצפות מהן הקטגוריות הלא בעייתיות.
זבולון אורלב: אגב, מכיוון שראינו ששידורי חדשות אינם בעייתיים החלטנו לקבוע זאת בחוק.
זבולון אורלב: השר יקבע את כל הקטגוריות.
זבולון אורלב: זה עונה למטרה שח"כ טיבי מעוניין בה.
זבולון אורלב: הרי אינך רוצה, ח"כ טיבי, שכל שידור ישיר באופן עיוור יהיה חייב בחובת סימון.
זבולון אורלב: אבל לטענתי לגבי 95% מהשידורים הישירים אפשר לצפות מראש את התוכן, ולהחליט לכן האם נכון לפטור אותם מסימון.
זבולון אורלב: הדוגמה של פסטיבל ישראל היא לדעתי דוגמה טובה למקרה שאין בעיה לחייב בסימון.
זבולון אורלב: מאידך, ספורט הוא הדוגמה הקלאסית למתן פטור.
זבולון אורלב: רוב שידורי הספורט הם שידורים ישירים.
זבולון אורלב: אינני רואה סיבה שלא לתת פטור מראש.
אחמד טיבי: אז מה ההצעה?
זבולון אורלב: אני מציע להישאר בסעיף הזה: "השר, בהתייעצות עם המועצות הציבוריות" – הוספנו כאן את עניין ההתייעצות – "רשאי לפטור…".
ליאור פורת: אני מציע לכתוב "יקבע כללים" במקום "רשאי לפטור".
זבולון אורלב: למה לכתוב זאת כך?
זבולון אורלב: המילים "רשאי לפטור" הן רמז לצורך במתן פטורים, וכך השר יידע זאת מראש.
זבולון אורלב: אחר כך יטענו שהוא רשאי לקבוע כללים לסימון אך איננו רשאי לפטור מחובת סימון.
זבולון אורלב: אני ממשיך לקרוא את הסעיף המתוקן: "רשאי לפטור סוגי משדרים ושעות שידור מסוימות" – זה תיקון נוסף שביצענו.
זבולון אורלב: למשל, אפשר להחליט ששידורים ישירים משעה 23:00 פטורים גם כן.
זבולון אורלב: אפשר לפטור לפי סוג או לפי שעות.
זבולון אורלב: "… מחובת הסימון על פי כללים שיקבע".
ליאור פורת: אם לא תתקבל דעתנו לגבי קדימונים, אני מבקש שתהיה לשר אפשרות לפטור גם קדימונים.
אתי בנדלר: אם כן נכתוב "לפטור סימוני משדרים וקדימונים"?
אתי בנדלר: אבל בקדימונים אין חובת סימון.
ליאור פורת: צריך לכתוב: "רשאי לפטור סוגי משדרים מחובת סימון, וקדימונים מחובת מתן מידע...".
זבולון אורלב: נכון: "רשאי לפטור סוגי משדרים מחובת סימון וקדימונים מחובת מידע…".
זבולון אורלב: אני בעד לנקוט מידת זהירות כדי שמצד אחד לא נרוקן את החוק מתוכנו ונסדיר מראש פתחי מילוט אוטומטיים, אך מאידך נאפשר דיון ענייני בכל דבר.
זבולון אורלב: אגב, זה פותר גם את הבעיה של ח"כ רז.
אתי בנדלר: אין צורך בהסתייגות הזו?
אתי בנדלר: או שאתה מעוניין בהסתייגות לצורך דיבור, ח"כ רז?
משה רז: זה לא פותר את הבעיה.
משה רז: ומה אם השר לא יקבל את דעתי בנושא הקדימונים?
אתי בנדלר: לגבי הזכות לפסול הסתייגויות, אני מבקשת לדייק בדברים.
אתי בנדלר: קודם שאל אותי היו"ר אם יש חובה לתת רשות הסתייגות לח"כ שאיננו חבר הוועדה.
אתי בנדלר: השבתי שאין חובה לעשות כן.
אתי בנדלר: בדקתי שוב בתקנון.
אתי בנדלר: הוא מתנה את הרשות להסתייגות בשאלה האם סיעתו של אותו ח"כ מיוצגת בוועדה או שאיננה מיוצגת.
אתי בנדלר: אם סיעתו איננה מיוצגת – יש לו זכות מוקנית להגיש הסתייגות.
אחמד טיבי: זה בדיוק המקרה שלי.
משה רז: אתה היחיד שיכול להגיש הסתייגות בכל מקום.
זבולון אורלב: אם כן, למדתי דבר חדש.
זבולון אורלב: עד עכשיו ידעתי שזה בדיוק הפוך.
משה רז: האם אני לא יכול להגיש הסתייגות כי חברת הסיעה שלי שהיא חברת הוועדה לא נוכחת כאן?
זבולון אורלב: לא, אתה יכול למלא את מקומה.
זבולון אורלב: גם אתה יכול להגיש הסתייגות, ולא רק חברת הוועדה, משום שאפשר להכריז עליך ממלא מקום.
משה רז: אם כן, למעשה כולם יכולים להגיש הסתייגות.
זבולון אורלב: אמנון רובינשטיין מנע ממני להגיש הסתייגות בחוק מסוים, בטענה שרק ח"כ שאול יהלום יכול להגיש אותה.
זבולון אורלב: ח"כ יהלום היה בישיבה ולא הגיש את ההסתייגות.
זבולון אורלב: כלומר, אם חברת הוועדה מטעם מר"צ תשב ולא תגיש את ההסתייגות – ח"כ רז לא יוכל להגישה.
זבולון אורלב: זו הכוונה.
זבולון אורלב: האם התיקונים שלנו מספקים אותך, ח"כ טיבי?
אתי בנדלר: אתה מבקש הסתייגויות לצורך דיבור?
אחמד טיבי: אני מבקש להגיש הסתייגות באותו נוסח כדי לדבר, למרות שהבנתי היטב את מה שסוכם כאן.
אתי בנדלר: ההסתייגות השנייה של ח"כ טיבי הייתה לגבי אמות המידה האובייקטיביות.
זבולון אורלב: נכון, זה לגבי סעיף 2(א) ואני אשכנע את ח"כ טיבי לסגת מההסתייגות הזאת.
זבולון אורלב: נציגת משרד המשפטים אמרה שהנוסח האמור איננו מהווה סרגל כדי לקבוע עבירה פלילית.
זבולון אורלב: מכיוון שזהו חוק עונשין צריך שתהיינה אמות מידה למאפיינים השונים – כמו שאתה טוען, ח"כ טיבי.
זבולון אורלב: עו"ד נגה רובינשטיין, שמייצגת כאן את משרד המשפטים, קיבלה על עצמה להתייעץ עם המחלקה הפלילית במשרד המשפטים בנושא תוך כדי הדיון.
זבולון אורלב: כנראה שנוסיף כאן ביטויים כמו "במידה סבירה".
אתי בנדלר: או "קיים יסוד סביר להניח".
זבולון אורלב: כלומר, במקום המילים הארוכות שבהסתייגות של ח"כ טיבי, צריך להכניס סרגל שלפיו החוק עובד.
זבולון אורלב: זה בעצם הרעיון שח"כ טיבי מבקש להוסיף לחוק.
אחמד טיבי: למשל, לנושא השימוש בסמים.
אחמד טיבי: כשמציגים נרקומן שמשתמש בסמים זה יכול להיות חיובי או שלילי.
אחמד טיבי: זה יכול להיות מרתיע או מעודד.
משה רז: נכון, השאלה היא מה הסצינה.
משה רז: אם מצלמים אותו משתמש בסם ובדיוק מת – זה מרתיע או מעודד?
אחמד טיבי: או אם מראים ששימוש בסמים מביא לאלימות במשפחה וכו'.
זבולון אורלב: זה בהחלט תלוי בסיטואציה.
זבולון אורלב: אם אתה מעוניין, נשאיר את ההסתייגות, אבל היא תבוא לידי פתרון בניסוח כלשהו בחוק.
זבולון אורלב: חייבים להוסיף לנוסח הסעיף עוד כמה מילים כדי להגדיר את הכללים האובייקטיביים.
לימור סולומון: אני חושבת שההסתייגות שייכת לסעיף העונשין.
אתי בנדלר: גם ההסתייגות לא ברורה לגמרי.
אתי בנדלר: ההצעה בהסתייגות היא לכתוב "המהווים סכנה לפגיעה ממשית בציבור באופן אובייקטיבי".
אתי בנדלר: מה זה "באופן אובייקטיבי"?
אחמד טיבי: אני מבקש להשאיר את ההסתייגות לצורך דיבור.
אחמד טיבי: אני אסביר מה זה "באופן אובייקטיבי" במליאה.
זבולון אורלב: למען האמת, המילה "אובייקטיבי" היא מילה לא נכונה.
זבולון אורלב: פעם אורי פורת הסביר מה ההבדל בין אובייקטיבי לנייטרלי.
זבולון אורלב: כששדר ספורט משדר משחק כדורגל ומתאר מה מתרחש במגרש, איזה שחקן מחזיק בכדור, למשל – זה תיאור אובייקטיבי.
זבולון אורלב: אך כשהמשחק הוא בין ישראל לאוסטריה והשדר משבח את שחקני ישראל או מביע סימפטיה – זה דבר לא נייטרלי.
זבולון אורלב: חייבים להיות אובייקטיביים, אבל לא תמיד צריכים להיות נייטרליים.
זבולון אורלב: ח"כ טיבי התכוון לסובייקטיבי.
זבולון אורלב: אנחנו ממשיכים הלאה: "3(א) סימון לפי חוק זה יתייחס למשדר טלוויזיה" וכעת במקום "שאינו מומלץ" נשנה ל"שאינו ראוי לצפייה לבני גיל מסוים ומטה ולאחד ממאפיינים אלה אם הם מהווים יסוד בולט במשדר: (1) אלימות, (2) מין (3) אכזריות (4) פורנוגרפיה …" ח"כ גוז'נסקי לא נמצאת כאן.
זבולון אורלב: האם ח"כ שלא נמצא כאן, גם אם איננו משתתף בדיון, יכול להגיש הסתייגות?
זבולון אורלב: סיעתה, סיעת חד"ש, איננה מיוצגת.
אתי בנדלר: הסתייגות היא בעצם הגשת הצעה שצריכה להידון בוועדה.
אתי בנדלר: רק אם איננה מתקבלת היא הופכת להסתייגות.
זבולון אורלב: אז אולי אם ח"כ גוז'נסקי הייתה נמצאת כאן הייתה משתכנעת בדברינו?
זבולון אורלב: בין כה וכה החלטתי לאשר לה את ההסתייגות, כך שזה לא משנה.
זבולון אורלב: ההסתייגות היא לדיבור בלבד.
זבולון אורלב: ברגע שח"כ מגיש הצעה לדיון לגבי שם החוק – אני מבין שזה לשם דיבור בלבד.
אתי בנדלר: יש פרשנות שאומרת שאם היא הוזמנה לישיבה והציעה את הצעתה והעניין נדון ולא התקבל – אז יש זכות הסתייגות.
זבולון אורלב: אני ממשיך לקרוא את הסעיף: "… (5) עידוד לעבריינות (6) עידוד לשימוש בסמים" – צריך להוסיף "מסוכנים".
זבולון אורלב: סעיף (ב): "השר, בהתייעצות עם הגופים האחראים לסימון כאמור בסעיף 4, יקבע את צורת הסימון כאמור בסעיף קטן (א), מיקומו, משך זמן הופעתו ותדירותו".
נגה רובינשטיין: צריך להיות "צורת הסימונים", בלשון רבים, "מיקומם, משך זמן הופעתם ותדירותם".
זבולון אורלב: מקבל את התיקון כאמור.
אלי פולק: עד כמה שאני מבין אין כאן הגבלה שנותנת מינימום זמן להופעה.
אלי פולק: שנית, לא ברור לי מדוע זה לא צריך להיעשות באישור הוועדה.
זבולון אורלב: משום שקודם כל אני רוצה שהסימון יעבוד.
זבולון אורלב: אחרת אנחנו מסרבלים את העניין.
אלי פולק: כי אז יופיע סימון של שבריר שנייה, שאף אחד לא רואה אותו.
זבולון אורלב: דנו בנושא זה בעבר.
זבולון אורלב: ראשית, מדובר בעניין מקצועי.
זבולון אורלב: שנית, השר נתון לפיקוח מקצועי של הוועדה.
זבולון אורלב: ברגע ששר ממונה, יש לנו לחץ עליו.
זבולון אורלב: יש ועדה, מליאה, הצעות חוק.
זבולון אורלב: דרשנו את אישור הוועדה על הדברים.
זבולון אורלב: אני מבין את הטענה, אבל בפרקטיקה זה לא יעבור.
אלי פולק: אבל זה לוז הדבר.
אלי פולק: השר יכול לקבוע את הכללים כך שכל החוק יתרוקן מתוכנו.
אלי פולק: ברגע שלא קובעים מינימום זמן או מינימום מסוג אחר, הדבר עלול לקרות.
אלי פולק: נכון שהעניין מסורבל.
אלי פולק: איך מגדירים את הזמן, איך מגדירים האם הסימון מופיע בתחילת התשדיר, באמצע או בסוף?
אלי פולק: אבל אם עושים הכל באישור הוועדה, והוועדה היא זו שעבדה על החוק, דואגים לכך שכאשר השר קובע את משך הזמן, הוא עושה זאת כמו שצריך.
זבולון אורלב: פה לא נאמר "לקבוע כללים".
זבולון אורלב: כללים הם באישור ועדה.
זבולון אורלב: פה כתוב "יקבע את צורת הסימון".
אלי פולק: כתוב כאן "משך זמן הופעתו".
אלי פולק: העניין הזה יכול להפוך לשבריר של שנייה.
זבולון אורלב: אינני טוען שאינך צודק, אך עלינו גם להיות חכמים.
אלי פולק: אני מקבל את הטענה.
אלי פולק: לכן חיפשתי דרך שבה השר לא יוכל לקבל החלטה מהסוג הזה.
זבולון אורלב: אם הוא יעשה צחוק מהעניין, לפי דעתי הכנסת תצביע על תיקון שבו יהיה כתוב "באישור הוועדה" ולא "בהתייעצות".
זבולון אורלב: הרי אם רוצים "אישור" – זה מסובך, ו"התייעצות" זה עניין אחר.
אלי פולק: את הלחצים אנחנו מכירים.
אלי פולק: את חוסר הרצון של הגופים המשדרים לשים את הסימון הזה, אנחנו מכירים.
זבולון אורלב: הרי החוק עובר בהסכמה, ואנחנו עושים כל מיני פשרות כדי שיעבור כך.
לימור סולומון: נכון שאין איזון.
לימור סולומון: כתוב שהשר יתייעץ עם הגופים שיש להם אינטרס אחד.
זבולון אורלב: ההתייעצות היא לא עם "הגופים האחראים לסימון כאמור בסעיף 4" אלא עם "המועצות".
ליאור פורת: צריך לדבר עם המסמנים ולא עם המפקחים, זה תלוי בטכנולוגיה ובעוד גורמים.
זבולון אורלב: הגוף המפקח יתייעץ.
זבולון אורלב: הוא ידבר עם המועצות ויהיה לכם ייצוג.
זבולון אורלב: הוא לא צריך לדבר עמכם מאחורי גבן של המועצות, לכן קבעו אותן.
זבולון אורלב: הוא מכיר רק את המועצות, ולא אתכם.
זבולון אורלב: אני חושב שצריך לתקן את סעיף 3(ב), והדבר יענה במידה מסוימת על דבריו של פרופ' פולק: התיקון יהיה: "השר בהתייעצות עם המועצות הציבוריות, עם רשות השידור ועם שר החינוך – הכל לפי העניין.
ניר גרסון: רשות השידור כלולה בהגדרת המועצות הציבוריות.
ניר גרסון: אין צורך להוסיף אותה בנפרד.
אתי בנדלר: אני אנסח את הסעיף בהתאם.
זבולון אורלב: המשך הסעיף כמות שהוא: "יקבע את צורת הסימון…" וכו'.
זבולון אורלב: זה משנה קצת את המצב.
זבולון אורלב: זה לא החתול ששומר על השמנת, אלא הבעלים של החתול.
לימור סולומון: לגבי סעיף 3(א), המושג "יסוד בולט" בעייתי מאוד.
לימור סולומון: למה הכוונה?
לימור סולומון: אם יש סצינה מינית אחת – האם זה יסוד בולט?
לימור סולומון: המושג מעורפל.
לימור סולומון: אני מציעה לכתוב "יש במשדר אלימות, מין אכזריות.
לימור סולומון: ..".
זבולון אורלב: גם זה מעורפל ולא מוגדר.
לימור סולומון: אבל הניסוח שהצעתי איננו מסייג.
לימור סולומון: לפי הניסוח הקיים יחפשו רק יסוד בולט.
לימור סולומון: ואם יהיה יסוד סמוי?
זבולון אורלב: נניח שהיה סרט ארוך, שבו יש 20 שניות של סצינת אונס עם תמונות תקריב.
זבולון אורלב: האם זהו יסוד בולט?
דורון אבני: שאלת הבולטות היא לא שאלה של משך הזמן אלא של המהות.
דורון אבני: אונס ברוטלי במשך 10 שניות הוא יסוד בולט.
זבולון אורלב: אגב, העניין של "יסוד בולט" בא לברר את המסר.
זבולון אורלב: אם המסר מעודד אלימות – צריך לסמן.
לימור סולומון: אבל כאן לא מוזכר המסר.
ליאור פורת: זה סימון נוסף.
ליאור פורת: יהיה סימון שלא ממליץ לצפייה לגיל מסוים ולאחד מהמאפיינים הללו.
דורון אבני: זה בעצם שלייקעס על גבי שלייקעס.
עמית ריינהרט: אני מבקש להעיר לגבי סעיף 3(ב): במקום "צורת הסימון" צריך להיות "אופן הסימון, צורתו, מיקומו".
עמית ריינהרט: "צורה" מלמדת רק על סימון ויזואלי, וייתכן שיהיו סימונים אחרים.
זבולון אורלב: אני מסכים, בכל מקום שאפשר להרחיב, אני מסכים לשינוי.
נגה רובינשטיין: אני מבקשת לשאול: הסימן יתייחס למשדר שלא מומלץ ולאחד מהמאפיינים?
נגה רובינשטיין: במסגרת הסעיף יש התייחסות לשני נושאים: סרט שלא מומלץ לצפייה, וסרט שקיים בו אחד המאפיינים.
נגה רובינשטיין: בעצם אחד המאפיינים הוא שמביא לאי ההמלצה.
זבולון אורלב: ייתכן משדר שאין בו את אחד מהמאפיינים, אך הוא לא מומלץ.
נגה רובינשטיין: אם כן צריך לכתוב "או לאחד ממאפיינים אלה" ולא "ולאחד ממאפיינים אלה".
זבולון אורלב: דיברנו על הנושא בדיונים הקודמים.
זבולון אורלב: יש אלימות שלא משפיעה על בני 18-17.
זבולון אורלב: אך לגיל הרך זה אסור, זה עלול מאוד להשפיע.
נגה רובינשטיין: אם כן אני מציעה לתקן: "סימן לפי חוק זה יתייחס למשדר טלוויזיה שאינו מומלץ לצפייה לבני גיל מסוים, כאשר אחד ממאפיינים אלה מהווים יסוד בולט…".
זבולון אורלב: לא כאשר.
זבולון אורלב: זה "ו/או".
נגה רובינשטיין: האם יש דוגמה של סרט שלא מומלץ לבני גיל מסוים ואין בו יסוד של אחד מהמאפיינים הללו?
עמית ריינהרט: אמא עוזבת את הבית, ילד בן חמש יכול להיות שבור מזה.
עמית ריינהרט: אבל ילד בן 17 יתגבר.
נגה רובינשטיין: גם את זה לא רוצים להראות?
משה רז: הפועל ירושלים מפסידה לבית"ר ירושלים – הילד יכול להיות שבור מזה.
זבולון אורלב: דיברנו על זה בישיבות הקודמות.
זבולון אורלב: הסעיף יהיה כזה: "סימן לפי חוק זה יתייחס למשדר טלוויזיה שאינו מומלץ לצפייה לבני גיל מסוים ומטה ולאחד…".
לימור סולומון: אין מקום לכתוב "או".
אפרת שמעוני: יש הרי פס"ד שאומר ש"או" משמעו גם "וגם".
זבולון אורלב: אם כן נכתוב "או".
אלי פולק: אני מבקש לחזור לנקודה שעלתה כאן לגבי אופן הסימון.
זבולון אורלב: ההצעה היא: "השר, בהתייעצות עם הגופים האחראים לסימון כאמור בסעיף 4 יקבע את אופן הסימון…".
אלי פולק: למה הכוונה?
עמית ריינהרט: המילה צורה מתייחסת לממד החזותי בלבד.
עמית ריינהרט: אנחנו רוצים גם ממדים אחרים.
אלי פולק: אבל אז פירושו של דבר שאחרי כן אפשר יהיה לוותר על הדרישה לוויזואליות?
עמית ריינהרט: הסימן ייקבע כפי שהשר ימצא לנכון.
אלי פולק: אני מסתייג מהמילה "אופן".
זבולון אורלב: אם הכוונה שהשר יקבע שבפתיח של הסרט הקריין יאמר שיש בסרט אלימות והוא לא מומלץ לגיל מסוים, ובכך יצאנו ידי חובת ה"אופן", הרי שלא לכך התכוון החוק.
עמית ריינהרט: נכתוב: "אופן הסימון, צורתו, מיקומו ומשך זמן הופעתו ותדירותו".
זבולון אורלב: אם הכוונה לבטל את הסימון הוויזואלי, כמו שחושש פרופ' פולק – אינני מעוניין בשינוי.
עמית ריינהרט: השאלה היא אם נוכל להשתמש גם באמצעי קולי, לא כתחליף לאמצעי ויזואלי.
אתי בנדלר: לא, אז בפירוש לא.
אתי בנדלר: רציתי לדון בזה לגבי הקדימון.
זבולון אורלב: אין לי התנגדות לגם וגם.
זבולון אורלב: אבל אני לא בעד אפשרות שיהיה סימון קולי בלבד.
זבולון אורלב: הרי כל המדיה היא חזותית.
זבולון אורלב: זה מחטיא את המטרה.
עמית ריינהרט: בסרט שמשודר היום בערוץ 4 יש סימון של X עם סימון קולי "לא מומלץ…".
זבולון אורלב: החוק לא אוסר זאת.
זבולון אורלב: אלא קובע מינימום.
זבולון אורלב: מקסימום לא נקבע.
אפרת שמעוני: יש לנו תחושה שאם תישאר כאן המילה "צורה" בלבד זה ירמוז על אלמנט ויזואלי בלבד.
זבולון אורלב: המטרה אכן הייתה להצביע על אלמנט ויזואלי, אך אין סיבה לחשוב שהכוונה לאלמנט זה בלבד.
אפרת שמעוני: ואז יטענו שאין סמכות לקבוע סימון קולי.
זבולון אורלב: באמת אין לשר סמכות שכזאת.
זבולון אורלב: אם בעל הזיכיון מעוניין בכך, אין בעיה.
אתי בנדלר: אני מבקשת להעיר: בסעיף 2(א) סיפא, לגבי הקדימון.
אתי בנדלר: הקדימון צריך לכלול מידע, אך השר לא מוסמך לקבוע דבר לעניין המידע הזה.
אתי בנדלר: לכן אני מציעה להוסיף בסעיף 2(ב) בסיפא את המשפט: "וכן רשאי הוא לקבוע הוראות בדבר מידע שיש לכלול בקדימון".
זבולון אורלב: מוסכם.
לימור סולומון: גם כאן מופיע הביטוי "קהל מסוים" שצריך לשנות אותו ל"בני גיל מסוים ומטה".
זבולון אורלב: השינוי הזה בוצע.
זבולון אורלב: אני עובר לסעיף 3(ג): "השר, בהתייעצות עם שר החינוך, רשאי להוסיף סימנים לצורך השגת מטרות חוק זה".
אלי פולק: לזה אפשר להוסיף "גם אופנים אחרים", זה יכול להיות מענה להערה של אנשי הכבלים.
אפרת שמעוני: גם כאן צריך להוסיף את עניין ההתייעצות.
זבולון אורלב: אני מקבל: "השר, בהתייעצות עם המועצות…".
אתי בנדלר: ייתכן שההתייעצות תיכנס בסעיף כללי.
זבולון אורלב: על סעיף 4(א) – כבר עברנו ואין צורך לעשות זאת שוב.
עמית ריינהרט: לגבי הערוצים העתידיים, אנחנו רוצים שגם לגביהם תחול חובת סימון.
עמית ריינהרט: הגשנו נוסח מוצע לוועדה לעניין זה.
עמית ריינהרט: "משדר ערוץ" מוגדר בחוק הבזק.
אפרת שמעוני: מדובר בחמישה ערוצים.
אתי בנדלר: אני קוראת את הנספח.
אתי בנדלר: אולי נכניס זאת לפי פסקה 5 כדי שזה יהיה נייד.
אתי בנדלר: התוספת נשארה ריקה בשלב זה.
אפרת שמעוני: לדעתנו חבל לעשות את התיקון בדרך זו.
אתי בנדלר: חשבנו להעביר את כל סעיף 4 לתוספת.
אתי בנדלר: לדעתי יהיה ראוי לתקן את ס"ק (3) כי נאמר שם "לעניין שידור לפי פרק ב1 לחוק הבזק… - בעל הזיכיון".
אתי בנדלר: הכוונה היא לבעלי הזיכיונות בכבלים.
אתי בנדלר: ובקרוב יש להניח שכל המשטר של זיכיונות ישתנה למשטר של רשיונות גם לגבי שידורי טלוויזיה בכבלים.
אתי בנדלר: לכן אולי ראוי לכתוב "לעניין שידור לפי חוק הבזק – בעל הזיכיון או בעל הרשיון, לפי העניין…".
דורון אבני: משדר ערוץ הוא דבר אחר.
דורון אבני: הוא לא בעל זיכיון ולא בעל רשיון.
דורון אבני: זה משהו חדש.
עמית ריינהרט: הוא יהיה בעל רשיון למשדר ערוץ.
אתי בנדלר: ולכן אני לא צריכה להפנות לפרטים.
אתי בנדלר: זה יפתור את כל הבעיה.
נגה רובינשטיין: מה לגבי הגופים המפקחים?
זבולון אורלב: חזרנו כעת לנושא המפקחים.
זבולון אורלב: אנחנו נכניס תיקון עקיף?
אתי בנדלר: אני חושבת כך.
זבולון אורלב: אנחנו מצביעים כעת על החוק.
אתי בנדלר: יש הסתייגויות.
דורון אבני: ומה לגבי הסנקציה הפלילית?
דורון אבני: מבטלים אותה?
דורון אבני: בעניין המפקחים כל הרעיון היה לבטל את הסנקציה הפלילית ולהוסיף תיקון עקיף.
אתי בנדלר: ההתייחסות כעת היא רק לסעיף 4?
זבולון אורלב: לגבי הענישה הפלילית, אנחנו משאירים את ההחלטה הזאת.
זבולון אורלב: הסעיף העקיף הוא לגבי שאלת הפיקוח.
זבולון אורלב: הכבלים העלו את נושא הפיקוח, ואמרו שלפי החוקים כרגע אין להם סמכות פיקוח.
ניר גרסון: ושוב, למען הסר ספק, מדובר רק בכבלים וברשות השנייה.
זבולון אורלב: רק הכבלים והלוויין.
זבולון אורלב: סיכמנו שבמקום חוק מסורבל, כמו שהציעו אנשי הכבלים – נעשה תיקון עקיף לעניין הסמכות, רק לגבי הכבלים.
ניר גרסון: שלרשימת המכולת של החוקים שלהם יתוסף עוד סעיף.
אתי בנדלר: אני מציעה שגם לגבי הרשות השנייה הדברים ייאמרו במפורש.
זבולון אורלב: אני מקבל, נעשה תיקון גם לגבי הרשות השנייה והכל לעניין הפיקוח.
זבולון אורלב: בנושא העונשי אני נשאר בשלי.
זבולון אורלב: אני בטוח שנגייס רוב גדול לנושא הזה.
זבולון אורלב: כל לובי הגנת הילדים לא יסכים לרדת מהנושא של הענישה הפלילית.
זבולון אורלב: זה לא חוק שידור.
מיכל רפאלי כדורי: אבל מדוע צריך את שניהם?
ליאור פורת: צריך להסדיר את היחס ביניהם.
זבולון אורלב: השאלה למה צריך פיקוח אם יש עונשין היא שאלה טובה מאוד.
זבולון אורלב: אני מפנה אותה ליועצת המשפטית?
זבולון אורלב: לי חשוב העונשין יותר מהפיקוח.
זבולון אורלב: אני מעדיף שהפיקוח יהיה מעורפל, ושהעונשין יהיה ברור.
משה רז: אז אולי נוריד את הפיקוח?
זבולון אורלב: אם היועצת המשפטית תאשר זאת, אני אסכים עמך במאה אחוז.
עמית ריינהרט: אני מבקש לתת דוגמה למקרה שבו יש איסור פלילי ועדיין יש תרומה ליכולת פיקוח שנקבעת בחקיקה.
עמית ריינהרט: הנושא של שידורי תועבה קבוע בחוק הבזק כעבירה פלילית.
זבולון אורלב: אין לכך שום משמעות.
זבולון אורלב: אתה דורך כאן על יבלת.
עמית ריינהרט: מבחינתך מה שמשודר היום הוא תועבה?
זבולון אורלב: מבחינתך שידורי פורנוגרפיה ב-YES אינם תועבה?
עמית ריינהרט: אני מדבר על שידורים פתוחים ולא מוצפנים.
זבולון אורלב: לפי הבג"צ המושג "תועבה" לא קיים.
משה רז: אני לא מקבל זאת.
משה רז: לא נכון שאין שידורי תועבה.
משה רז: אני יכול לחשוב על סרט תועבה שבג"צ יפסלו.
אפרת שמעוני: ניתן דוגמה אחרת, למשל הסתה לגזענות.
אפרת שמעוני: על פי החוק אנחנו מפקחים על הנושא ולא מסתמכים על תלונות.
זבולון אורלב: הטענה היא שגם אם עושים תיקון עקיף ויש סמכויות פיקוח – הדברים לא עומדים בסתירה לחוק העונשין.
זבולון אורלב: יש נושאים שאנשי הכבלים אמונים על פיקוח שלהם – כמו הסתה לגזענות, למרות שיש חוקי עונשין שקובעים את העבירות.
נגה רובינשטיין: לא נטען שזה עומד בסתירה.
ניר גרסון: הטענה היא שהחוק העונשי מייתר את הצורך בחוק על פיקוח.
זבולון אורלב: ראשית, אינני מסכים שהפיקוח מתייתר.
זבולון אורלב: אם זה לא עומד בסתירה, אני בעד תיקון עקיף.
זבולון אורלב: הדוגמה של הסתה לגזענות משכנעת.
זבולון אורלב: החוק הפלילי אוסר על הסתה לגזענות חרף כך ראו לנכון לציין בחוק הבזק שבין נושאי הפיקוח קיים גם נושא ההסתה לגזענות.
דורון אבני: אני רוצה לתת דוגמה שתמחיש את הבעייתיות בפיקוח על עבירה פלילית על ידי גוף שזה לא המאטריה שלו.
דורון אבני: אני אתן דוגמה לחוק הדגל והסמל.
דורון אבני: החוק אוסר על השפלת כבודו של דגל המדינה.
דורון אבני: לפני כמה חודשים בתוכנית "המחשוף" של אחד מזכיינינו קרעו את דגל ישראל ודגל אש"ף, עשו מהם כדור ושיחקו בו כדורגל.
דורון אבני: הרשות השנייה סברה שיש כאן הפרה של חוק הדגל והסמל – שם יש עבירה פלילית.
דורון אבני: הרשות הוציאה הפרה לזכיין.
דורון אבני: במקביל, אזרח התלונן במשטרה על העניין, לפי חוק הדגל והסמל.
דורון אבני: קיבלנו חוות דעת מהמשטרה, של הפרקליטות, מטעם היועץ המשפטי לממשלה, שסבור שאין כאן עבירה פלילית.
דורון אבני: וזאת יום אחרי שהרשות קבעה שיש הפרה.
דורון אבני: זה ממחיש שגופים שאינם אמונים על זיהוי עבירות פליליות עלולים להגיע למצבים אבסורדיים.
נגה רובינשטיין: מה יהיה התפקיד של הגופים המפקחים?
נגה רובינשטיין: הם יגישו תלונה למשטרה?
דורון אבני: אין לנו יכולת לקבוע אם מדובר בעבירה פלילית.
דורון אבני: אם רוצים בכל זאת שנפקח, יש לנו סעיף בחוק שקובע את סמכויות המועצה.
זבולון אורלב: מה קרה בפועל במקרה הדגל?
דורון אבני: בפועל הרשות השנייה לא עשתה כלום.
דורון אבני: אבל אם לא הייתה מוגשת תלונה, הרשות השנייה הייתה סוברת שיש הפרה.
זבולון אורלב: אז המסקנה היא שצריך לבטל את חוק הדגל כדי שלא יהיה עבירה פלילית?
זבולון אורלב: מה הלקח?
זבולון אורלב: חוק הדגל הוא חוק פלילי.
זבולון אורלב: הגנה על ילדים גם היא בחוק פלילי.
זבולון אורלב: בוודאי שאין מקום לבטל את החוק הפלילי כדי להסדיר את המצב.
דורון אבני: אבל במצב שנוצר הרשות השנייה הצטרכה לפרש נורמה פלילית כדי לבדוק אם היא חלה או לא חלה.
דורון אבני: אך הרשות איננה אמונה על פרשנות של חוקים פליליים, והיא סברה שכן יש כאן עבירה.
דורון אבני: לכן היא נטלה זמן שידור מהזכיין.
דורון אבני: אולם המשטרה טענה שאין כאן עבירה.
דורון אבני: כלומר, הרשות טעתה במקרה זה.
דורון אבני: אם בכל זאת רוצים להטיל פיקוח של מועצת הרשות השנייה, הרי שהחקיקה הראשית, סעיף 49 לחוק הרשות השנייה, קובעת סמכויות נטילת זמן שידור וזמן פרסום.
זבולון אורלב: אם מחר יהיה שידור גזעני בערוץ השני, אני מניח שמועצת הרשות השנייה תאמר לזכיין שהוא עבר על עבירה פלילית, ושיש מקום לנטילת זמן שידור.
זבולון אורלב: הזכיין יטען שלא מדובר בעבירה פלילית ויגיש תביעה.
זבולון אורלב: ואז בית המשפט יפסוק בעניין.
זבולון אורלב: הרי אין לרשות סמכות פלילית.
דורון אבני: אם נקבע שהייתה כאן עבירה על חוק הסימון, מה המשמעות של הדבר?