GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורי חרל"פ: אני לא מייצג את עצמי.
אורי חרל"פ: כבר אז, לפני 30 שנה, הייתה הסכמה שספורטאי אליצור מתחילים לשחק במוצאי שבת.
אורי חרל"פ: אמנם ענף השחייה שונה מענפים אחרים, כי יש תחרויות בבוקר ובערב.
אורי חרל"פ: היינו שמחים אם אפשר היה להעביר את התחרויות לאמצע השבוע.
אורי חרל"פ: אנחנו מעודדים את זה.
אורי חרל"פ: תמיד אפשר להעלות בעיות כספיות.
אורי חרל"פ: הבעיה היא לא כסף, אלא המתנדבים, הליווי.
אורי חרל"פ: זה אחד הענפים שבו ההורים הם בין הדומיננטיים ביותר.
אורי חרל"פ: הם המאמנים, האפסנאים – הם הכל.
משה הירש: הם גם אלה שעושים את הצרות.
אורי חרל"פ: המאמן יושב על שפת הבריכה, אבל לא שומעים אותו כמעט.
אורי חרל"פ: את ההורה שומעים כל הזמן צועק הערות אל הילד.
אורי חרל"פ: לפעמים באימונים הילד "מזייף" קצת.
אורי חרל"פ: האבא והאמא יושבים על הטריבונה וצועקים לו שלא יזייף.
אורי חרל"פ: המאמנים יגידו שלפעמים זה מפריע, זה נכון.
אורי חרל"פ: אבל צריכים לשמור על המעורבות שלהם.
אורי חרל"פ: לגבי אפשרויות לפתרון: אני מבין שמדובר ב-300-400 ילדים בתחרות.
אורי חרל"פ: הם לא מבית ספר אחד ולא מכיתה אחת – זו אליפות ארצית ומבחינת בית הספר לא מרגישים את ההיעדרות.
אורי חרל"פ: לגבי הקושי של התלמידים.
אורי חרל"פ: לדעתי השחייה רק עוזרת להם להיות תלמידים טובים ולא להפך.
אורי חרל"פ: אני לא מזלזל בלימודים ובתרומת בית הספר, אני מורה במקצועי.
אורי חרל"פ: אבל מי שעוסק בספורט ברמה הזאת, כל יום שהוא מפסיד לא מפריע לו ללימודים.
לבנה פרקש: אני אמא לשחיין, ואני מסכימה עם הדברים.
אורי חרל"פ: צריך למצוא פתרון.
אורי חרל"פ: אבל כרגע הילדים הם ילדים.
אורי חרל"פ: אם הם יתקדמו ויהיו שחיינים טובים כבוגרים – מה יעשו אז?
זבולון אורלב: דיה לשחייה בשעתה.
אורי חרל"פ: אבל אין זה אומר שאני מציאת פתרון.
אורי חרל"פ: צריך לפתור את הבעיה של מספר השחיינים מתוך 300 הספורטאים.
אורי חרל"פ: לדעתי צריך לאפשר להם לשחות באמצע השבוע.
זבולון אורלב: אגב, מאז פרסום הידיעה על הדיון בפעם הקודמת התברר שבציבור הדתי נושא השחייה מחלחל.
זבולון אורלב: נשמע כעת את גב' לבנה פרקש.
לבנה פרקש: לעניין ההישגים בלימודים.
לבנה פרקש: אני באמת לא חושבת שההיעדרויות פוגעות.
לבנה פרקש: בני בן 11, ולומד מצוין.
לבנה פרקש: השחייה רק מפתחת בו את התכונות הנכונות – כמו משמעת עצמית ותכונות אחרות.
לבנה פרקש: זה ענף ספורט יוצא מן הכלל.
לבנה פרקש: אני גם לא חושבת שהפסד ימי לימודים גורם נזק.
לבנה פרקש: ממילא יש כל כך הרבה ילדים שמפסידים לימודים על ישיבות מועצת תלמידים, העשרות וכו'.
זבולון אורלב: אני יכול למנות עוד ועוד.
זבולון אורלב: וכך גם ח"כ נאות.
לבנה פרקש: הבן שלי יוצא מהלימודים 4-3 פעמים בשבוע לכל מיני פעילויות חיצוניות.
לבנה פרקש: לא מדובר בימים שלמים של היעדרות – אבל הוא מפסיד כמה שעות ביום בתדירות גבוהה.
לבנה פרקש: הוא פעיל במועצת תלמידים, יש גם מארגים.
יהודית נאות: אני רוצה להעלות נקודה אחת: הפעילות היא 4-3 ימים.
יהודית נאות: שבת הוא רק יום אחד מתוך כל התחרות.
זבולון אורלב: התחרות מתחילה ביום חמישי אחר הצהריים.
זבולון אורלב: משחי הגמר הם בדרך כלל בשבת.
עמנואל מאי: זה נכון לגבי הצעירים.
עמנואל מאי: אצלם כל משחה הוא משחה גמר, כי המוקדמות נערכות קודם באגודות, בתחרויות האזוריות.
עמנואל מאי: באליפות הבוגרים הגמר מתקיים אחר הצהריים בשבת ובבוקר המוקדמות.
זבולון אורלב: בשבת יש משחי גמר.
זבולון אורלב: ואז ההצעה היא לשחות לבד ביום אחר.
זבולון אורלב: כך השר כתב.
זבולון אורלב: מר חרל"פ אמר שהנושא עלה גם לפני 15 שנה.
אורי חרל"פ: לפחות 12 שנה הנושא חוזר על עצמו.
יהודית נאות: לא שמעתי כאן
יהודית נאות: התנגדות נחרצת מן הדוברים לקיום התחרות כך שהספורטאים הדתיים יוכלו להשתתף בה.
יהודית נאות: בעצם, למה שאיגוד כלשהו ירצה להפסיד ספורטאים?
יהודית נאות: אולי השחיין המצטיין הוא דווקא שומר מצוות?
יהודית נאות: אי אפשר לשלול מאדם להגיע לספורט על רק האמונה.
יהודית נאות: אני מסכימה עם ח"כ אורלב.
יהודית נאות: הבעיה היא השיפוי.
יהודית נאות: יהיו הוצאות בשל השינוי הזה – ואני לא מתכוונת לימי העבודה של הילדים.
יהודית נאות: ההורה אחראי על הילד באחריות כוללת, ואם יש צורך לנסוע לרופא ולהפסיד עבודה – ההורה יעשה כן.
יהודית נאות: ממילא השחיינים הפסידו יום לימודים אחד.
עמנואל מאי: הם הפסידו שני ימי לימודים.
יהודית נאות: אז אין סיבה להתווכח על יום לימודים אחד נוסף.
זבולון אורלב: אני ריאלי.
זבולון אורלב: אני מבין שאת התחרות השנה אי אפשר להזיז.
יהודית נאות: אפשר לנסות.
אהרון איסרס: ציינו במכתב, שלצערנו איננו מונח לפניך, שהשנה היא שנה בעייתית.
אהרון איסרס: השנה תתקיים מכבייה, שכולה תתקיים באמצע השבוע.
אהרון איסרס: המכבייה היא בתאריכים 14 עד 21 ביולי 2000.
עמנואל מאי: מה זה קשור לאליפויות החורף?
משה הירש: זו אותה מערכת שיפוט, אותה מערכת מתנדבת.
משה הירש: הם חתומים על קיום משחקי המכבייה.
משה הירש: זה עוד שבוע ימים על חשבון הזמן הפנוי שלהם.
יהודית נאות: שוב, מסתבר שכל הבעיה היא שיפוי.
זבולון אורלב: לגבי השנה הבאה אני מבקש להציע שנעשה ניסוי, בהסכמה.
זבולון אורלב: נקבע מראש שהניסוי איננו מחייב, אלא הוא חד פעמי.
זבולון אורלב: קבלו על עצמכם לקיים בשנה הבאה גם את אליפות החורף לצעירים שלא בשבת.
זבולון אורלב: אפשר להצמיד אותה לחופשת חנוכה או לחופשת פורים – או על חשבון לימודים.
זבולון אורלב: נבדוק פעם אחת מה המצב מבחינת המתנדבים והעלויות.
זבולון אורלב: גם אם יהיה צורך בגיבוי כספי חד פעמי תעשו זאת.
זבולון אורלב: מערכת ההתנדבות היא דבר חשוב, אבל אולי אנחנו רואים צל הרים כהרים?
זבולון אורלב: צריך לבדוק זאת.
זבולון אורלב: השאלה היא מה עושים השנה.
עמנואל מאי: אני מציע שנקיים את הניסיון השנה.
משה הירש: אני לא אדם דתי בעוונותי ולכן אשאל שאלה לגבי הפן ההלכתי.
יהודית נאות: לא "בעוונותיך".
יהודית נאות: אנחנו יושבים בוועדה הזאת שנה וחצי, עדיין איננו יודעים אם נתפזר השבוע או לא, אבל כל הזמן הזה הקפדנו שלא לערב פוליטיקה בענייני הוועדה.
זבולון אורלב: לח"כ נאות יש מחלוקת עם הציבור החרדי, אך לא עמי.
משה הירש: אני מבין מעט בדת, והייתי רוצה לדעת עם מי כדאי להיעזר בנושא.
משה הירש: לנו אין בעיה שהספורטאי ישחה בשבת ולא יפעיל שום מערכת.
משה הירש: כך יוכל להתמודד כשווה בין שווים.
משה הירש: עיסוק בפעילות ספורטיבית בשבת איננו דבר שמנוגד לדת.
משה הירש: הבעיה היא להפעיל את המערכת.
זבולון אורלב: הבעיה היא מעבר לכך.
יהודית נאות: אתה למעשה מבקש פסק הלכה.
יהודית נאות: קטונתי.
זבולון אורלב: אני מפנה אותך אל הרב ישראל רוזן.
זבולון אורלב: הוא ראש מכון צומ"ט – צוותי מדע וטכנולוגיה.
זבולון אורלב: הם עוסקים בנושאים של דת ומדינה, ומוצאים פתרונות להפעלת הצבא והמשטרה בשבת, למשל.
זבולון אורלב: הרי יש אנשים דתיים בכל המערכות.
זבולון אורלב: לי יש מעלית בבית, היא פועלת בשבת – היום פותרים את הבעיות הללו.
זבולון אורלב: אינני איש הלכה אבל אין סיכוי שרב כלשהו יתיר כזה דבר.
זבולון אורלב: זה לא קשור רק לחילול שבת טכני, אלא גם האירוע כולו בעייתי.
זבולון אורלב: אני לא רואה שרב כלשהו יתיר את הדבר.
זבולון אורלב: נצא מנקודת הנחה, לדעתי סבירה, שלא יהיה רב שיתיר זאת.
זבולון אורלב: הם לא יעשו דברים שמנוגדים לקונצנזוס בציבור הדתי על כל חלקיו.
זבולון אורלב: גם מבחינת החינוך של הילד יש בכך בעיה.
זבולון אורלב: אני מבין שלגבי השנה הבאה, האם אפשר לגבש הסכמה שכזאת עם כולם, כולל מר חרל"פ.
זבולון אורלב: אם כן, זו הסכמה.
זבולון אורלב: לגבי השנה, אני שואל מה ניתן לעשות גם השנה, האם אפשר לעשות את אותו מאמץ ולהקדים את התחרויות ב-24 שעות.
אהרון איסרס: צריך להקדימן ב-48 שעות.
אהרון איסרס: אי אפשר לסיים תחרות ביום שישי בערב.
זבולון אורלב: צריך להתחיל ביום רביעי בבוקר במקום ביום חמישי אחר הצהריים, כלומר הקדמה של יום וחצי.
אהרון איסרס: ומה עם התחרות בגליל, איך הספורטאים הדתיים יחזרו?
זבולון אורלב: הדתיים יישארו ללון.
זבולון אורלב: את הבעיה הזאת הם יפתרו, אני לא חייב לדאוג להם לכך.
זבולון אורלב: גם לאדם דתי לא צריך לרפד את הכל.
זבולון אורלב: גם אני נשארתי הרבה פעמים תקוע במקום כלשהו, כי מילאתי תפקיד רשמי ולא רציתי לחלל שבת.
אהרון איסרס: אבל מה לגבי החילונים שחוזרים?
אהרון איסרס: למה לכפות על כולם אי שמירת השבת בפרהסיה?
יהודית נאות: החילוני לוקח את הילד שלו ונוסע הביתה.
יהודית נאות: הדתי נשאר לשבת.
יהודית נאות: הטענה הזו הגזמה.
זבולון אורלב: אינני שייך לאלה שדואגים לשמירת השבת אצל האחרים.
זבולון אורלב: מי שרוצה ישמור שבת.
אורי חרל"פ: אני מבקש פרק זמן של שבועיים כדי לנסות לגבש הצעה לגבי שנה זו, כולנו יחד.
זבולון אורלב: והכל ברוח טובה ובהבנה.
יהודית נאות: יש לבדוק הקדמה ב-24 שעות.
עמנואל מאי: או קיום האליפות בחופשת פורים.
משה הירש: אבל היא מתקיימת בשבת.
זבולון אורלב: אני מקבל את הצעתו של מר חרל"פ.
זבולון אורלב: אנחנו מבקשים שתבצע בדיקה שכזאת בתוך שבועיים.
זבולון אורלב: בכל מקרה בשנה הבאה ייערך הניסוי.
זבולון אורלב: גם אם הכנסת תתפזר אני משמש יו"ר ועדת החינוך והתרבות עד למועד כינוסה של הכנסת הבאה.
זבולון אורלב: בכל מקרה זה לא יקרה בשבועיים הקרובים, אבל זה כבר לפורום אחר.
זבולון אורלב: אני פותח את ישיבת הוועדה בנושא הצעת חוק סיוון וסימון שידורים, התשס"א-2000 של ח"כ זבולון אורלב, לקריאה שנייה שנייה ושלישית.
זבולון אורלב: אני מקווה מאוד שנצליח לסיים היום ואני אצליח לשכנע את היועצת המשפטית להעבירו עוד השבוע.
זבולון אורלב: החוק התחיל מתוך מחלוקת, אך אני חושב שהיום, בנוסח הזה, נגיע להסכמה רחבה.
זבולון אורלב: ההערה ראשונה לחוק היא של מועצת הכבלים.
זבולון אורלב: הטענה היא שיש צורך בתוספת.
זבולון אורלב: סעיף 4 קובע את האחריות לביצוע סימון.
זבולון אורלב: עוד לפני שהתחילה הישיבה הבהירו לי אנשי מועצת הכבלים שלדעתם צריך להוסיף סעיף (ב) בתוך סעיף 4, שמגדיר את המפקחים על ביצוע הסימון.
זבולון אורלב: הגופים המפורטים בסעיף 4(א) הם הגופים המבצעים.
זבולון אורלב: למשל, רשות השידור היא האחראית לביצוע לפי סעיף 4(א)(1).
זבולון אורלב: המפקח עליה הוא השר הממונה.
אתי בנדלר: לפי סעיף 7 להצעת החוק "השר ממונה על ביצוע חוק זה…".
אתי בנדלר: הכוונה לשר התקשורת.
זבולון אורלב: אבל הוא לא אחראי לנושא תכנים.
ניר גרסון: אסור שהוא יהיה אחראי לכך.
זבולון אורלב: לכן ההצעה לתיקון של המועצה לכבלים נראית לי נכונה.
זבולון אורלב: כאמור, לגבי סעיף 4(א)(1) המפקח הוא השר הממונה על רשות השידור; לעניין סעיף 4(א)(2) המפקח הוא מועצת הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו; לעניין סעיף 4(א)(3) המפקחת היא המועצה לשידורי כבלים.
ניר גרסון: למה בעצם צריך גוף מפקח?
אפרת שמעוני: הגוף המבצע לא יכול להיות אחראי לכך.
עמית ריינהרט: לשר התקשורת שממונה על החוק אין מנגנון לבדוק אם הגופים הם אלה שעומדים בדרישות שהחוק קובע.
אפרת שמעוני: הגוף המפקח בודק את השידורים בפועל.
ניר גרסון: לכל מועצה או מליאה יש כלים משלה לפיקוח.
עמית ריינהרט: החוק הוא שמקנה למועצה את הזכות לפקח.
ניר גרסון: לא ברורה לי משמעות התיקון.
זבולון אורלב: נפנה את הדברים אל היועצת המשפטית של הוועדה.
אתי בנדלר: נכון ששר התקשורת, למשל, הוא הממונה על ביצוע חוק הרשות השנייה.
אתי בנדלר: על חלק מהדברים הוא מפקח בעצמו ועל חלק אחר הוא מפקח באמצעות הרשות.
אתי בנדלר: יש לו בוודאי סמכויות לפי חוק הבזק, גם לנושא של שידורי טלוויזיה בכבלים וגם לעניין שידורי טלוויזיה בלוויין.
אתי בנדלר: נכון שגם שם יש מועצה שמפקחת – ואנחנו עומדים להרחיב את סמכותה בכל הקשור לנושאים התוכניים של השידורים.
אתי בנדלר: שר התקשורת הוא מעין סמכות-על, שיש לה משמעות גדולה יותר לענייני טלקומוניקציה.
אתי בנדלר: עדיין, על כל חוק יש שר שממונה על ביצועו.
אתי בנדלר: מדובר באחריות מיניסטריאלית.
אתי בנדלר: למה לא להטיל אותה על השר שממונה על ביצועו של כל אחד מהחוקים האמורים בסעיף 4?
נגה רובינשטיין: לא מדובר רק בחוק הבזק אלא בחוק הרשות השנייה, ושם הגוף המפקח שיש לו נתונים וכלים לפקח מכוח החוק הוא מועצת הרשות השנייה או מועצת הכבלים והלוויין.
נגה רובינשטיין: לשר אין סמכויות כאלה.
נגה רובינשטיין: הערתי על כך גם בישיבה הקודמת.
נגה רובינשטיין: יו"ר הוועדה נתן כדוגמה את שר החינוך לגבי יכולתו לפקוח כאמור אך רשות השידור היא נושא בעייתי יותר.
נגה רובינשטיין: האחראי שם הוא הוועד המנהל או מליאת רשות השידור.
נגה רובינשטיין: אני גם רוצה להעלות נקודה בעייתית נוספת – הנושא העונשי.
נגה רובינשטיין: הגוף המתאים לפיקוח הוא המועצה המקצועית.
נגה רובינשטיין: לדעתי לא כדאי לערב בנושאים אלה שרים כי יש להם זיקה פוליטית לדברים.
נגה רובינשטיין: הם אחראים בעיקר לעניינים הכוללים – ענייני טלקומוניקציה, ולא ענייני קומוניקציה.
נגה רובינשטיין: לא רק שאין להם כרגע סמכויות שכאלה בחוק – וזה יהיה שינוי של הסדר המבני של החקיקה – אלא שאינני בטוחה שיש להם כלים לביצוע הסמכויות הללו.
ניר גרסון: המונח "פיקוח" בעייתי מבחינתי.
ניר גרסון: יש שר הממונה על ביצוע החוק, והמשמעות היא שהוא זה שמתקין את התקנות, כך להבנתי.
ניר גרסון: מן המונח "פיקוח" משתמע כאילו לשר מוקנית סמכות תוכנית.
זבולון אורלב: הנוסח הרצוי הוא: "אלה המפקחים על ביצוע הסימון".
ניר גרסון: אבל מה המשמעות של מינוי המפקח בפועל?
אתי בנדלר: תפקידם של המפקחים הוא לוודא ביצוע הוראות החוק.
זבולון אורלב: במקרה של רשות השידור, בדיונים השוטפים של השר עם הוועד המנהל או עם המנכ"ל הוא יכול לבקש לקבל דו"ח לגבי הסימון כדי לוודא את העניין.
זבולון אורלב: במקרה של הרשות השנייה – הרי שבישיבות שלה מול הזכיינים היא תדרוש דו"ח חודשי בנושא.
זבולון אורלב: יש מישהו שאחראי על הביצוע השוטף.
זבולון אורלב: בשונה מתאגידים ממשלתיים רגילים, כאן רצו להפריד את התכנים מהשרים ולכן קבעו מועצות שממונות על הפיקוח השוטף של ביצוע החוק.
ניר גרסון: אם כן, אולי אנחנו נותנים לשרים, בדלת האחורית, סמכות שלא אמורה להיות להם: ששר יקרא ליו"ר ועד מנהל ויקבל ממנו דו"ח?
זבולון אורלב: אני חולק עליך בנושא זה.
זבולון אורלב: האם תפקידו של השר הוא רק לענות על שאילתות שמכתיב לו מנכ"ל רשות השידור?
ניר גרסון: רשות השידור הוקמה כדי ליצור ניתוק.
ניר גרסון: בעבר היא הייתה מחלקה בתוך משרד ראש הממשלה.
ניר גרסון: המטרה של חוק רשות השידור הייתה לנתק את הקשר הזה.
זבולון אורלב: אם כן, זוהי מחלוקת בינינו.
זבולון אורלב: לדעתי זה בהחלט באחריותו של השר.
זבולון אורלב: השר קורא אליו למי שממונה על ביצוע החוק ודורש דין וחשבון.
אלי פולק: גם הממונה על קבילות הציבור ברשות השידור מדווח לשר.
ניר גרסון: אבל לא ברמה כזאת.
ניר גרסון: השר לא מפקח.
אתי בנדלר: ההסברים שקיבלנו בהחלט היו משכנעים ואנחנו נגדיר את הסמכות הזאת כ"מפקח" לצורך העניין.
אתי בנדלר: בכל הנוגע לסעיף 4(א)(1) זה יהיה השר הממונה.
נגה רובינשטיין: אי אפשר להעביר את סמכות הפיקוח למליאה?
אתי בנדלר: אין בכך הגיון.
אתי בנדלר: המליאה היא הרשות, והיא זו שאחראית לביצוע הסימון.
אתי בנדלר: הרשות לא יכולה גם להיות אחראית וגם לפקח.
ניר גרסון: יש ברשות השידור נציב קבילות ציבור שאחראי לקבל תלונות לגבי שידורים.
אפרת שמעוני: אבל כאן מדובר בפיקוח אקטיבי.
אתי בנדלר: גם בטלוויזיה הלימודית יש סעיף לגבי סמכויות פיקוח לשר החינוך.
אתי בנדלר: לגבי השאלה הערכית האם נכון שלשרים יהיו סמכויות פיקוח על נושאים שקשורים לתכנים של שידור – ייתכן שאסכים עם עו"ד גרסון.
אתי בנדלר: אך כל עוד זה מבנה החוק, וזה מבנה רשות השידור והטלוויזיה הלימודית - אין זה המקום לשנות זאת.
ניר גרסון: יש חוקים דומים.
ניר גרסון: למשל חוק הקלות לחרש.
ניר גרסון: אין בו מנגנון פיקוח, אלא יש אחריות.
ניר גרסון: בחוק שלנו יש גם סנקציות פליליות – מה שלא קיים שם.
ניר גרסון: השאלה היא לשם מה לנו מנגנון פיקוח?
נגה רובינשטיין: לגבי נציב הקבילות, לא כדאי לערב שר בנושא זה כמו שלא מערבים את השר בחקיקה אחרת בתחומי התקשורת.
ניר גרסון: בחוק הגנת החרש אין בכלל מנגנון פיקוח.
אתי בנדלר: מה העמדה לגבי הטלוויזיה הלימודית?
זבולון אורלב: בטלוויזיה החינוכית אין ברירה.
זבולון אורלב: אבל נציב קבילות הציבור איננו סטטוטורי.
אתי בנדלר: יש כללים בנושא.
אתי בנדלר: אני זוכרת שהחוק או התקנות בעניין תוקנו.
זבולון אורלב: אין לי התנגדות שנציב קבילות הציבור יהיה המפקח, בתנאי שהוא סטטוטורי.
אפרת שמעוני: ובתנאי שהוא אקטיבי.
ניר גרסון: יש כללים שמסדירים את אופן פעולתו.
נגה רובינשטיין: אבדוק את העניין.
זבולון אורלב: אם כן בשלב זה השר הוא המפקח, ונבדוק את האפשרות למנות כמפקח את נציב קבילות הציבור, אם המעמד הסטטוטורי שלו מאפשר לו למלא את התפקיד הזה.
אתי בנדלר: אני מבקשת לשאול שאלה: ראשית, אני לא חושבת ש"מפקח" היא המילה הנכונה, וראוי להגדיר את תפקידו של אותו אדם.
אתי בנדלר: אינני יודעת מה המשמעות במילה "מפקח".
אתי בנדלר: אני מבינה שמשמעות התפקיד היא לוודא שבוצע סימון או שהוא בוצע נכון.
אתי בנדלר: האם זה אכן תפקידו, או שעליו להורות לה מה לעשות, או להטיל על הגוף המבצע סנקציות?
ליאור פורת: לדעתי תפקידו קשור לסנקציות – הוא בא במקום להטיל סנקציה פלילית.
זבולון אורלב: לזה לא אסכים.
זבולון אורלב: דיברנו על זה בפעם הקודמת.
ליאור פורת: מי יטיל את הסנקציה הפלילית?
ליאור פורת: הרי בית המשפט מוסמך לכך.
ליאור פורת: המשמעות היא שיהיה מפקח, ואינני יודע מה יהיו סמכויותיו, ואחר כך תהיה גם סנקציה של בית משפט.
זבולון אורלב: יהיו לו סמכויות מסוג אחר.
זבולון אורלב: גם מפקח משרד החינוך לא יכול לפטר מורה.
זבולון אורלב: קודם כל הוא נותן דו"ח, ותפקידו ללחוץ, לוודא, לעודד, להסב תשומת לב.
אתי בנדלר: אך צריך להגדיר את תפקידיו בחוק.
זבולון אורלב: אם אנו נדרשים להגדיר את תפקידיו בחוק, מצב הדברים מסתבך.
נגה רובינשטיין: החוק שקיים היום מקנה גם לרשות השנייה וגם למועצת הכבלים וללוויין סמכויות על פי חוק.
נגה רובינשטיין: יש להן אפשרות לקבוע כללים וכן אפשרות לקבוע סנקציות בהתאם לכללים שקבועים.
זבולון אורלב: כלומר, גם בלי שנקבע שהן המפקחות יש להן סמכויות בחוק לפקח?
נגה רובינשטיין: אבל הסנקציות הן סנקציות שקבועות בחוק, ואינן סנקציות לפי חוק העונשין.
נגה רובינשטיין: הכוונה לסנקציות של פיצויים, קנסות, שלילת רשיון – בהתאם לסמכות הפיקוח.
נגה רובינשטיין: המבנה המסוים של החוק הזה יוצר בעיה כי כאן
נגה רובינשטיין: יש סמכויות עונשיות.
זבולון אורלב: מה הפתרון לכך?
נגה רובינשטיין: הפתרון הוא קביעת סנקציות נוספות במסגרת מועצת הרשות השניה והגופים האחרים, שאינן סנקציות פליליות.
נגה רובינשטיין: אני מבקשת להתייחס שוב לנושא זה בהמשך.
זבולון אורלב: לכך אינני מסכים.
זבולון אורלב: לגבי הצורך להגדיר את תפקידם של המפקחים, אני חושש שהדבר ייצור סיבוכים.
עמית ריינהרט: גם ביום-יום המועצה היא זו שבודקת אם הגופים השונים עומדים בכללים שקבעה המועצה או בהוראות חוק הבזק.
עמית ריינהרט: זה המצב למשל לגבי הוראות של שידורים אסורים.
אתי בנדלר: אבל כל סמכויותיכם קבועות בחוק הבזק.
אתי בנדלר: כעת צריכים להגדיר את הסמכות שלכם לעניין החוק הזה, אם אנחנו נותנים לכם סמכות שכזאת.
אתי בנדלר: אי אפשר לטעון שאתם אחראים לפיקוח אך לא לספק הגדרה למהותו של פיקוח זה.
אפרת שמעוני: אנחנו אחראים לביצוע החוק.
עמית ריינהרט: סעיף 6(ה) לחוק הבזק קובע את סמכויות המועצה.
עמית ריינהרט: אחת מהן, בס"ק (ד), קובעת: "פיקוח על ביצוע השידורים, בשים לב לסוגי השדרים, … ומתן השירותים לידי בעלי הזיכיונות".
עמית ריינהרט: זה סעיף כללי שקובע את הסמכות.
עמית ריינהרט: מתוך זה התקינה המועצה כללים.
עמית ריינהרט: הצעת החוק הזאת לא הזכירה את המועצה ולא קבעה את סמכותה לפקח על סימון המשדרים.
עמית ריינהרט: זה כל מה שאנחנו דורשים.
עמית ריינהרט: היום על פי כללי הבזק יש חובה של סימון המשדרים והמועצה היא זו שצריכה לפקח על העמידה בכללים.
עמית ריינהרט: ברגע שקובעים סמכות לסימון משדרים ולא קובעים במפורש שהמועצה היא בעלת סמכות הפיקוח - למעשה לוקחים סמכויות ששייכות לה.
אלי פולק: אני מבקש להבין נקודה לא ברורה: העובדה שקבוע עונש מחוץ למערכת איננה יוצאת דופן.
אלי פולק: זה קיים לגבי המון נושאים ברשות השידור ורשויות האחרות.
אלי פולק: אם מישהו עובר עבירה פלילית, או משדר תוכנית שלא כדין ולא כדת – האחראים לכך הם המליאה, המועצה, או הגוף האחראי האחר.
נגה רובינשטיין: יש הוראות בחוק הרשות השנייה ובחוק הבזק שמסדירות את זה.
נגה רובינשטיין: אין צורך בהוראה.
אלי פולק: בדיוק.
אלי פולק: לכן לא הצלחתי להבין מדוע מעבר לאחריות הביצוע יש צורך במפקח נוסף.
אלי פולק: הרי החוק מגדיר את הגופים השונים כמפקחים.
אפרת שמעוני: אך מי יבדוק אם הם אכן עומדים בנדרש בחוק?
עמית ריינהרט: בניגוד לחוק הבזק המגדיר את המועצה כגורם המפקח, החוק הזה שם את שר כממונה.
עמית ריינהרט: למעשה הוא מוציא את המועצה מן התמונה ואין קביעה שיש לה סמכויות פיקוח.
זבולון אורלב: אבל כתוב בסעיף 4(א): "אלה האחראים לביצוע סימון לפי חוק זה".
נגה רובינשטיין: זו קביעה של האחראים לביצוע, ולא לפיקוח.
אפרת שמעוני: ומי יבדוק אם הדברים נעשים?
זבולון אורלב: כל אזרח יבדוק.
זבולון אורלב: אם אני כאזרח אראה שאין סימון, אתלונן על כך במשטרה.
זבולון אורלב: ואם המשטרה לא תפעל, אלך לבג"צ ואשאל מדוע המשטרה לא פועלת.
אפרת שמעוני: קשה להאמין שהמשטרה תטפל בעניין.
זבולון אורלב: אבל את השאלה "מי יבדוק?
זבולון אורלב: " אפשר לשאול לגבי כל חוק.
נגה רובינשטיין: אנחנו מנסים לטעון שיש כללים שמתאימים לעבירות מסוימות.
זבולון אורלב: סעיף 4(א) מגדיר את האחריות לביצוע.
נגה רובינשטיין: נכון, אבל לא האחריות לפיקוח.
אפרת שמעוני: מניסיוננו, השיטה שבה הצרכן הוא המפקח איננה עובדת.
זבולון אורלב: הטענה היא שאם הגדרנו בחוק את בעל הזיכיון, מישהו אחר צריך לבדוק אותו.
זבולון אורלב: מצב הדברים שונה בכל הנוגע לרשות השידור.
נגה רובינשטיין: נכון, רשות השידור צריכה הסדר נפרד.
זבולון אורלב: לדעתי, בנושא המפקחים אפשר להתעלם גם מרשות השידור וגם מהרשות השנייה.
ניר גרסון: כל אזרח הוא מפקח בפני עצמו.
מיכל רפאלי כדורי: בשגרת העבודה שלנו המועצה לכבלים וללוויין מפקחת עלינו.
מיכל רפאלי כדורי: בשנים האחרונות היא מפקחת פיקוח מעמיק למדי.
מיכל רפאלי כדורי: זה גוף מקצועי, שמכיר מגמות שונות בעולם, ונמצא עם היד על הדופק.
מיכל רפאלי כדורי: ומה יקרה כשימונה מישהו חיצוני?
מיכל רפאלי כדורי: כבר היום יש למועצה סמכויות לפקח ולכן זו חייבת להיות המועצה ורק המועצה - אם כבר קובעים שצריך פיקוח.
זבולון אורלב: ההצעה שעברה בקריאה ראשונה לא כללה פיקוח, אלא רק אחראים לביצוע.
זבולון אורלב: מועצת הכבלים טוענת שהדבר חסר, ומבקשת להוסיף אחרי סעיף 4(א), אחרי שמסמנים את "אלה האחראים", את סעיף (ב) ולכתוב "אלה המפקחים".
זבולון אורלב: לשידורי הלוויין נוגע ס"ק (3).
זבולון אורלב: מטילים עליכם את האחריות הישירה לבצע סימון, אך צריך להגדיר מי יפקח על כך.
זבולון אורלב: אנשי הכבלים טוענים שהסמכות היום-יומית שלהם לפקח היא לגבי עניינים מסוימים, אך אין זו סמכות כללית.
זבולון אורלב: את נושא הסימון לא הזכירו שם.
זבולון אורלב: אם כן, יש צורך לבצע תיקון – או בחוק זה או בחוק הבזק.
עמית ריינהרט: לפי חוק הבזק אנחנו מפקחים.
עמית ריינהרט: הסמכויות שלנו מוקנות בחוק הבזק.
זבולון אורלב: מהן סמכויות הפיקוח לפי חוק הבזק?
זבולון אורלב: האם אין אפשרות לקבועשלפי החוק ההוא יש למועצה סמכות לפקח גם לנושא הסימון?
נגה רובינשטיין: אפשר להוסיף שם הסמכה.
עמית ריינהרט: לפי חוק הבזק הסמכויות שמוקנות למועצה הן פיקוח על ביצוע שידורים, סוגי המשדרים ועוד - כפי שציטטתי קודם.
דורון אבני: אני מטעם הרשות השנייה.
דורון אבני: בסעיף 46(א) לחוק הרשות השנייה נקבע: "בעל זיכיון לא ישדר שידורים שיש בהם עבירה פלילית או עוולה אזרחית לפי כל דין".
זבולון אורלב: בשלב זה אני נאלץ להפסיק את הדיון לכמה דקות.
זבולון אורלב: בינתיים אני מבקש ששהמוזמנים ינסו לברר את הסוגיה ביניהם, יחד עם היועצת המשפטית.
זבולון אורלב: (הפסקה).
זבולון אורלב: אני מחדש את ישיבת הוועדה.
זבולון אורלב: אני מעוניין לשמוע האם הייתה התקדמות בנושא במהלך ההפסקה.
אתי בנדלר: הרעיון הוא שלגופים המוצעים בהצעה של מועצת הכבלים תהיה סמכות פיקוח.
אתי בנדלר: לדעתי הרעיון הוא נכון וטוב.
אתי בנדלר: לגבי ההגדרה המדויקת של סמכויות הפיקוח עדיין אין החלטה, לפחות מבחינתי.
דורון אבני: אני עדיין לא בטוח שזהו הפתרון הנכון.
דורון אבני: יש גם סנקציה פלילית וגם סמכות פיקוח.
דורון אבני: ברגע שהחוק יקבע את סמכויות הרשות בצורה פרטנית, הדבר לא יצלח.
זבולון אורלב: ההגדרה הפרטנית גם עלולה לסבך את המצב בעתיד.
עמית ריינהרט: הגדרנו את הסמכות כפיקוח על סימון על פי חוק זה.
עמית ריינהרט: זה מצמצם את הסמכות לנושא של הסימון עצמו על פי התקנות שיקבעו על פי החוק.
דורון אבני: אבל יהיה צורך לקבוע האם הסימון נכון מבחינת הגילים וכו'.
נגה רובינשטיין: משום כך היועצת המשפטית רוצה להגדיר את סמכויות הפיקוח בצורה ספציפית, ולא בצורה גורפת לגבי כל מה שאמור בחוק.
דורון אבני: האם הכוונה לעצם הסימון?
דורון אבני: לא תהיה לנו התנגדות שיהיה פיקוח על כך שהסימון קיים על המסך.
דורון אבני: הבעיה תהיה כשכולנו ניכנס לשאלה מה ראוי ומה לא ראוי.
דורון אבני: אצלנו, להזכירכם, יש 6 גופים שצריך לפקח עליהם: שלושה זכיינים, עוד שניים בערוץ השלישי, והטלוויזיה החינוכית.
אפרת שמעוני: ולנו יש הרבה יותר.
זבולון אורלב: האם אפשר לקבוע בחוק שאין הוא גורע מסמכויות הפיקוח שיש לגופים שונים על פי חוקי הבזק?
אתי בנדלר: כבר כעת החוק איננו גורע מאומה מסמכויות שכאלה.
אתי בנדלר: אבל זה לא תורם להגדרת הפיקוח על ביצוע ההוראות לפי חוק זה.
זבולון אורלב: אני לא חושב שיש צורך בכך.
זבולון אורלב: צריך שסמכויות הפיקוח שיש לכל הגופים כיום יכללו גם את הנושא הזה.
זבולון אורלב: אנשי הכבלים טוענים שכרגע, על פי סמכויות הפיקוח שלהם בחוק, אין להם יכולת לפקח על הנושא הזה.
אפרת שמעוני: לפי הלוגיקה של החוק הזה השר הוא שבודק את העניין.
זבולון אורלב: אבל כשאומרים "השר" מתכוונים לשר ולחוקים שהוא ממונה עליהם.
זבולון אורלב: מכיוון שהוא אחראי על הביצוע, הוא פונה למועצת הרשות השנייה, ודורש מהם לפקח.
זבולון אורלב: כך אני הבנתי את המצב.
אפרת שמעוני: השר לא מורה למועצה כיצד לפעול.
זבולון אורלב: אך כמופקד על ביצוע החוק הוא מודיע למועצה שיש לה סמכויות לפקח, ומבקש ממנה לעשותכן.
נגה רובינשטיין: אולי הרעיון הוא שהם יקבעו כללים לפי החקיקה.
נגה רובינשטיין: הם יקבעו כללים ספציפיים לפיקוח.
דורון אבני: אנחנו מפקחים ממילא.
דורון אבני: מיותר להוסיף עונשים למערכת הזאת.
ניר גרסון: לגבי רשות השידור לפחות, אינני בטוח שיש צורך במנגנון של פיקוח.
ניר גרסון: אם כן, העמדה שלנו היא שאין מקום לקבוע זאת בחוק, אלא יש לנסח הוראה כגון: "הרשות השידור תמנה אחראי על פיקוח".
זבולון אורלב: לגבי הטלוויזיה החינוכית ורשות השידור אינני חושב שצריך לציין פיקוח.
זבולון אורלב: כל אזרח הוא המפקח.
ניר גרסון: ויש סמכויות פיקוח כלליות.
זבולון אורלב: הרשות השנייה והכבלים הם גוף מתווך בין הרשות המבצעת – השרים – לבין הזכיינים, ולכן כאן יש בעיה.
אילת מצגר: אבל הציבור מפקח על הרשות השנייה באותה מידה כמו על רשות השידור.
זבולון אורלב: אבל מה אם הציבור פונה אל הזכיין או אל הרשות?
דורון אבני: הוא פונה גם אלינו.
זבולון אורלב: ואחרי שיש פנייה אליכם, ואתם פונים אל הזכיין, עלול להיות מצב שבו הזכיין יתעלם מההוראות, ויטען שאין לכם סמכות כלפיו.
דורון אבני: הזכיין לא יגיב כך.
זבולון אורלב: ולגבי הכבלים.
זבולון אורלב: נניח שמועצת הכבלים תפנה אל YES בטענה כלשהי, האם אתם מפחדים ש-YES יטענו כלפיכם טענה מסוג: "מי אתם בכלל"?
דורון אבני: זו לא הבעיה, לדעתי.
דורון אבני: ברור לכולם ש-YES צריכה לפעול בהתאם לרשיון, וברור שרשיונה הוא פעילות על פי דין.
דורון אבני: הבעיה היא בסנקציה.
אפרת שמעוני: אבל הדברים קשורים זה לזה.
דורון אבני: זה לא נכון.
דורון אבני: זאת בעיית רוחב כללית שקשורה לרציונל של החוק, שהפריד את הסנקציות מכם.
אפרת שמעוני: אז אנחנו אמורים להמליץ לשר מה לעשות?
אפרת שמעוני: או שהאזרח פונה לשר?
ניר גרסון: האזרח יכול לפנות למשטרה, או לבג"צ.
אפרת שמעוני: אני חייבת לומר שמניסיוננו העניין לא עובד.
זבולון אורלב: השר יפנה אליכם, מועצת הכבלים, בעקבות תלונה.
זבולון אורלב: השר הממונה עליכם הוא בן אליעזר.
זבולון אורלב: הוא יתקשר אליכם וידרוש טיפול בעניין.
זבולון אורלב: אתם תפנו אל הזכיין, אל YES למשל.
זבולון אורלב: האם אתם חוששים מתגובתו של הזכיין?
עמית ריינהרט: הבעיה היא שברגע שלא נאמר מפורשות בחוק שהשר יפנה אל המועצה – זה מקשה מאוד על המצב.