GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
בני סטלקול: אני לא רוצה לנהל את ענייני הרווחה, לא רוצה לנהל את ענייני החינוך, כי ברווחה ובחינוך אני בגירעון של 7.5 מיליון שקל.
זבולון אורלב: בסך הכל אתה רק מצטרף למה שגם המנכ"ל אמר, שאחת האפשרויות היא בעצם הודאה שהשלטון המקומי, בתנאים האלה, יש לו קושי לנהל את החינוך.
שלומית עמיחי: מה עם הביוב?
זבולון אורלב: אני רק נותן לך עצה ידידותית.
זבולון אורלב: אין הסכמים פרטיים בין רשויות מקומיות לבין סניפים של ארגון או הסתדרות.
זבולון אורלב: יש הסכמים קיבוציים, יש מסלולים ויש ועדות פריטטיות ויש יידע גדול מאוד במרכז השלטון המקומי, וגם הארגון וגם ההסתדרות יודעים את הכללים.
זבולון אורלב: אני מייעץ לך לקבל עזרה - ויש לדברים האלה פתרונות - מה קורה עם אותם מורים שנהנים מזכויות שמעבר להסכמים הקיבוציים.
זבולון אורלב: יש מציאות כזאת.
זבולון אורלב: מורה, על פי ההסכמים, יכול לעבוד באחוז משרה מסויים, והתברר שהמציאות היא כזאת שהוא כבר עובד עשרים שנה בהיקף גדול יותר, בניגוד להסכמים.
זבולון אורלב: מה עושים?
זבולון אורלב: לא פותרים את זה פה בוועדה.
זבולון אורלב: יש ועדות פריטטיות, מדברים, ואני אומר לך מתוך נסיון, שתגיעו להסכם.
זבולון אורלב: תשבו בענין זה ותדברו.
זבולון אורלב: גם הם צריכים לכרות חוזים והסכמים.
זבולון אורלב: רבותיי, ביקש את רשות הדיבור מר אגמון, שמלווה במידה רבה את הוועדה הזאת מטעם השלטון המקומי.
יעקב אגמון: תודה.
יעקב אגמון: בשבועיים האחרונים עסקנו - גם הייתי שותף לדיון מאוד חשוב אצל מנכ"לית משרד החינוך - במציאת פתרונות מהירים, פתרונות אד-הוק.
יעקב אגמון: ומאז הפגישה - ואני אומר שהיה מאמץ עצום מטעם המשרד - חזרתי לעמדה שאין פתרונות אד-הוק, וכאן אני מצטרף למה שאמר המנכ"ל, כי הנסיון מראה שפתרונות אד-הוק מרחיקים את הפתרונות האמיתיים.
יעקב אגמון: אתה חושב שאתה פותר, ואתה לא פותר.
יעקב אגמון: נשאלו פה שאלות רבות, ואני רק רוצה לתאר איך בעצם רק בנושא החינוך הדברים מגולגלים על הרשות.
זבולון אורלב: בסוף דבריך על תשכח להגיד מה הפתרון שאתה מציע.
יעקב אגמון: מאה אחוז.
יעקב אגמון: אני רק רוצה שחברי הוועדה יידעו וישמעו, ואתן שלוש דוגמאות קצרות כדי להראות איך אנחנו, גם בנושא החינוך, בניגוד לדבריו של ניסן רז שאכן הוא צודק, הוא מעביר בזמן, אבל הוא מעביר את מה שהוסכם או מה שהוחלט להעביר, אבל הוא אינו מעביר, למשל, בנושא הסעות, נושא שעלה - - -
ניסן רז: זה לא בעל יסודי.
יעקב אגמון: סליחה, גם בעל-יסודי.
יעקב אגמון: עד כיתה י' אנחנו מסיעים, ואתה יודע את זה.
יעקב אגמון: נכון שזה לא הכל, אבל יש פה חלק.
יעקב אגמון: בנושא פסיכולוגים השתתפו ב64%-, על תקנון של שני שלישים.
יעקב אגמון: עבור כל פסיכולוג אנחנו מקבלים רק 64%, ויודע משרד החינוך ומסכים שגם בנושא הזה חסרים כספים.
יעקב אגמון: בנושא קציני ביקור סדיר אנחנו מקבלים רק 70%, ואני לא רוצה להרחיב יותר.
יעקב אגמון: צריך את נושא החינוך לברר.
יעקב אגמון: באותה ועדת אפרתי שציין המנכ"ל, מרכז השלטון המקומי התחייב, לצד הפתרונות התקצוביים, גם לקחת על עצמו נושאים נוספים, ואפילו נושאים של אכיפה פנימית.
יעקב אגמון: כלומר, השלטון המקומי התחייב לקחת על עצמו את אותן המטלות שייגזרו מעבודת הוועדה.
יעקב אגמון: על מה שקרה בוועדת אפרתי כבר נמסר.
יעקב אגמון: האוצר הפסיק להגיע, ולא היתה ועדה.
יעקב אגמון: הוועדה פשוט מתה - אני לא רוצה להגיד מות נשיקה.
יעקב אגמון: הוועדה גוועה.
יעקב אגמון: מה אני מציע?
יעקב אגמון: אם הוועדה הזאת תקבע - בדרך של חידוש עבודת הבדיקה - ועדה פרלמנטרית, ממלכתית, מחייבת, שתבחן את כל מערכת התקצוב ואת כל ההצעות האלה, ואם ועדת החינוך והתרבות תקצוב את הענין בלוח זמנים סביר, לפי דעתי, אנחנו נגיע לפתרון מקובל.
יעקב אגמון: כלומר, דרושה עבודה יסודית, בדיקה פרלמנטרית, ממשלתית.
זבולון אורלב: אלי רדיע, ראש המועצה המקומית בגדרה, בבקשה, גם בקצרה.
זבולון אורלב: תאמר לנו גם איך אתה רואה את הפתרון.
אלי רדיע: קודם אני רוצה לומר שאני מוכן לעמוד לדין על חריגה בחינוך.
אלי רדיע: אין לי בעיה בענין הזה, ואני מאמין שכל חבריי ראשי הרשויות מסכימים, כיוון שיש פה אנשים שלא יודעים עם מה אנחנו מתמודדים.
אלי רדיע: אנו מתמודדים ממש עם הצלת נפשות, ולא אפרט.
אלי רדיע: המצב תואר פה בקצרה כ"שמיכה קצרה".
אלי רדיע: תיאר את זה אבי עדן, וזה אכן כך.
אלי רדיע: התקצוב צריך להיות שונה.
אלי רדיע: ולהצעה.
אלי רדיע: נמצא פה גם יושב ראש איגוד ערים לחינוך.
אלי רדיע: אצלנו בית הספר התיכון מנוהל תחת איגוד ערים לחינוך: גדרה, גן-יבנה, מזכרת בתיה.
אלי רדיע: הרכב האיגוד הולך להשתנות.
אלי רדיע: בני-עיש ייכנסו, גן-יבנה כבר בתהליך של יציאה.
אלי רדיע: צריך שיושב ראש האיגוד יהיה יושב ראש מקצועי, כמו ידידי שמעון רווח שנמצא פה ושהיה בתפקיד זה לפני קדנציה.
אלי רדיע: הוא חזר לקדנציה חדשה עם גירעון, אבל הוא סיים קדנציה בלי גירעון, עם תשלומי שכר בזמן, תשלומי קרנות בזמן.
אלי רדיע: חבר הכנסת עזמי בשארה הזכיר פה בקריאת ביניים מועצות דתיות.
אלי רדיע: אני לא יודע אם להקביל את זה למועצות דתיות, אבל אם לפחות יושב ראש איגוד כזה, המנכ"ל שלו, יהיה מקצועי ויעקוב אחרי הדברים, אני חושב שזה יכול להיות פתרון, אם כי צריך לדעת מה לעשות בישובים קטנים שבהם אין - - -
זבולון אורלב: מי מקבל את הכסף של שכר הלימוד לאותו בית ספר?
זבולון אורלב: למי מעביר משרד החינוך את הכסף?
אלי רדיע: לאיגוד ערים, לא לרשויות.
זבולון אורלב: אולי בהיסח הדעת אתה אמרת את הפתרון שאנחנו מדברים עליו כל הזמן: חשבון מיוחד.
זבולון אורלב: זה חשבון שהוא מנותק מהחשבון שלך כראש רשות מקומית, נכון?
אלי רדיע: נכון.
אלי רדיע: בתשלום שכר אין בעיה.
אלי רדיע: בקרנות - - -
יחזקאל לביא: אבל העברה של כספי איגודי ערים עוברת דרך רשויות מקומיות.
זבולון אורלב: מר רדיע, אני פשוט רוצה להשתמש בתבונתך הרבה, שאני מכיר אותה.
זבולון אורלב: אתה אמרת כאן שיש בית ספר משותף של איגוד ערים לחינוך באזורך, ולאיגוד הערים הזה יש חשבון בנק מיוחד, וזה לא חשבון הבנק של הרשות המקומית.
זבולון אורלב: ואם יש נושים כלפי המועצה המקומית בגדרה, הם לא יכולים ללכת לחשבון הבנק של איגוד הערים.
זבולון אורלב: זה בעצם הרעיון הבסיסי שאנחנו מדברים עליו.
ברכה מציאל: אבל, גם האיגוד הזה לא העביר כספים.
ברכה מציאל: אז מה הפתרון?
אלי רדיע: אמרתי שבתשלום שכר אין בעיה.
אלי רדיע: הזכרתי - - -
זבולון אורלב: צריך לפטר את מי שלא מעביר, זה ניהול לא תקין.
גיורא רוזנטל: לא מעבירים, כי אין כסף.
ברכה מציאל: יש גירעון, אין כסף.
זבולון אורלב: ברכה, צריך להבחין בין בעיה מבנית, שהמבנה לא נכון, לבין ניהול לא נכון.
זבולון אורלב: אנחנו מנסים למצוא דרך שהכספים של החינוך יהיו מוגנים, ולא יהיה חוק כלים שלובים עם יתר הבעיות של השלטון המקומי.
זבולון אורלב: שמענו, תודה רבה לאלי רדיע.
זבולון אורלב: מר קרני, אני אתן לך את רשות הדיבור, אבל אני מוכרח קודם כול לאפשר לחברי הכנסת להתבטא.
זבולון אורלב: בבקשה, חבר הכנסת ברכה.
מוחמד ברכה: אני הולך להציע משהו, שלדעתי, הוא לא מצטמצם רק לנושא של מורים ולנושא של מערכת החינוך, אלא לכל מה שקשור למערכת המינויים של הרשויות המקומיות.
מוחמד ברכה: ההצעה שלי, גם אם היא לא תיתן פתרון מיידי בשנה הקרובה, בהסתמך על מה שאמר מר רוזנטל שבאמצעים הקיימים אפשר להגיע לפתרונות פה ושם - גם אם זה יהיה כך, אני חושב שזה שווה לעשות את המאמץ.
מוחמד ברכה: לדעתי, אחד הגורמים שמביאים לסיאוב ולמערכת ניהול כושלת ברשויות המקומיות הוא מערכת המינויים, מינויי מקורבים וכל מה שמשתמע מזה והערבוביה הזו של תקציב בתוך תקציב, תקציב של שכר ותקציב של פיתוח.
מוחמד ברכה: ולכן, לדעתי, כשלב ראשון, ככותרת, צריך להעמיד את הנושא של הפרדת מערכת השכר מהתקציב השוטף, וראשי רשויות יישפטו בפני הציבור על פי יכולתם לתת שירותים, לבצע פרוייקטים ולארגן עבודה מוניציפאלית שוטפת, ולא יישפטו על פי מידת מינוי מקורבים.
מוחמד ברכה: והדבר הזה חודר גם למערכת החינוך באמצעות פיטורי מורים ומינויי מורים על בסיס של קרבה ושל מינויים פוליטיים.
מוחמד ברכה: לדעתי, זה אחד החוליים הקשים ביותר של כל מערכת השלטון המקומית.
מוחמד ברכה: אתמול היתה שעת שאלות לשר החינוך, והנושא הזה עלה, והוא אמר משהו נכון, לדעתי.
מוחמד ברכה: הוא אמר: אם נפתור את הענין של המורים, אז יש הפקידים, השרתים וכו'.
מוחמד ברכה: אמנם הנושא של המורים הוא חמור יותר, הוא קשה יותר, הוא גם מקעקע את חיי המשפחה, ואם יש שביתה ותלמידים יושבים בבית, זה פוגע אסטרטגית בתפיסת החינוך והחברה לעתיד וכו', אבל אני חושב שברמה האינדיבידואלית אי אפשר להפריד בין עובד שלא מקבל משכורת לבין מורה שלא מקבל משכורת.
מוחמד ברכה: לכן, אני חושב שצריך ללכת בכיוון של רפורמה כוללת וניתוק מערכות השכר מהרשויות המקומיות.
מוחמד ברכה: זה גם יחסוך סיאוב ויחסוך כל מיני קלקולים שקיימים במערכת השלטון המקומי, וזה גם יאפשר לנהל את בתי הספר ואת המוסדות הקשורים בשלטון המקומי בצורה עניינית, וכפי שאמרתי, ראשי הרשויות יישפטו על בסיס יכולתם לתת שירותים ולבצע פרוייקטים, ולא על בסיס של מכרזים מדומים ומינוי מקורבים.
מוחמד ברכה: אדוני היושב ראש, אני רוצה להזהיר מדבר שמחלחל פה ושם, שמגמתו היא להפוך את בתי הספר לעסקים פרטיים.
מוחמד ברכה: אני מדבר על חברות שינהלו בתי ספר על בסיס של רווח, והדבר הזה קיים.
ניסן רז: בינתיים מנענו את זה מהגוף ההוא.
זבולון אורלב: חבר הכנסת ברכה, אני חושב שיש פה הסכמה רחבה מאוד שחינוך לא יופרט ולא מעבירים את החינוך לגופים מסחריים.
מוחמד ברכה: לא, בלחץ הרצון להזרים את הכספים למורים, יש אנשים שמעלים את ההצעה הזו שוב ושוב.
זבולון אורלב: אני תומך בדעתך.
מוחמד ברכה: אני חושב שזה דבר שלא יעלה על הדעת ואני שמח שיש הסכמה רחבה מאוד בענין הזה.
רחמים מלול: חבר הכנסת ברכה, ומי ישלם את המשכורות ליתר העובדים ברשות?
רחמים מלול: מה אתה מציע?
רחמים מלול: משרד הפנים ישלם ישירות?
ברכה מציאל: זו הבעיה.
מוחמד ברכה: או משרד הפנים ישלם ישירות או גורם אחר.
מוחמד ברכה: אמרתי שהכותרת היא: הפרדת מערכת השכר.
גיורא רוזנטל: הממשלה כבר את תנהל את כל מערכת השלטון המקומי.
מוחמד ברכה: אני לא רוצה שראש רשות מקומית שבא היום יזרוק את כל האנשים שהיו לפני שהוא הגיע לתפקיד.
גיורא רוזנטל: אז מחר הוא יעדיף קבלן, שהוא גם קרוב שלו.
מוחמד ברכה: אתה יודע טוב מאוד מה קורה בענין המינויים.
גיורא רוזנטל: אני יודע שזה קיים, אבל לא במידה שאתה מתאר.
מוחמד ברכה: יש מחזות מבישים בכמה רשויות מקומיות, ובמיוחד ברחוב הערבי, כשלפעמים הבחירות הן על בסיס חמולתי.
בני סטלקול: אפילו שר המשפטים החליף את המנכ"לית.
מוחמד ברכה: אני חושב שזה דבר שלא מתקבל על הדעת.
גיורא רוזנטל: רק 10% - - -
מוחמד ברכה: מר רוזנטל, אני רוצה שראש הרשות יישפט על פי יכולתו לתת שירותים ולבצע פרוייקטים, ולא על בסיס של מינוי מקורבים.
גיורא רוזנטל: --
שרית ברזל: --
מוחמד ברכה: כספים שמיועדים למשכורות לאנשים - צריכים להינתן כמשכורות, ולא להיבלע בביוב, לא של חדרה ולא של שפרעם.
זבולון אורלב: תודה רבה, חבר הכנסת ברכה.
זבולון אורלב: בבקשה, חבר הכנסת בשארה.
עזמי בשארה: התמונה שהציג חבר הכנסת ברכה לגבי הרשויות המקומיות מקובלת עליי.
עזמי בשארה: היא תמונה נכונה, אבל כך זה עם כל גוף נבחר, וגופים נבחרים נוטים לפתח גרעונות.
עזמי בשארה: גופים לא נבחרים - קצת יותר.
עזמי בשארה: למשל, תראה את אגף התקציבים באוצר.
עזמי בשארה: לא מעדיפים נושה על נושה, אף אחד לא בוחן אותם.
עזמי בשארה: גופים נבחרים בסופו של דבר חייבים לבוא עם משהו לבוחר, אחרת, נלך לרפובליקה של אפלטון.
עזמי בשארה: אף אחד לא ייבחר, והפיסלוסופים ינהלו את המדינה.
עזמי בשארה: לדמוקרטיה יש מחיר, אין מה לעשות.
עזמי בשארה: במישור המקומי אני מסכים לגמרי לניתוח שלך, אבל אם המשכורות ישולמו ישירות על ידי משרד הפנים, אז מה, לפקידי משרד הפנים אין חברים ואין ידידים ואין קרובים - במיוחד במגזר הערבי - ואין אנשי שלטון ואין אנשי ש"ס ואין אנשי מפא"י ואין אנשי מפד"ל?
עזמי בשארה: פעם כל משרד הפנים היה מפד"ל במגזר הערבי.
מוחמד ברכה: אתה מערב בין משכורות לבין מינויים.
מוחמד ברכה: המינויים לא ייעשו על ידי משרד הפנים.
זבולון אורלב: אני רוצה להגיד לך, חבר הכנסת בשארה, שבאותה תקופה דווקא היה טוב בשלטון המקומי במגזר הזה.
מוחמד ברכה: --
עזמי בשארה: אני חושב שכאן צריך ללכת לכיוון של גופים מקצועיים, לא משרדי ממשלה שמעורבות בהם מפלגות ובחירות ולא מועצות מקומיות, שמעורבות בהן או מפלגות או חמולות, במקרה שלנו.
עזמי בשארה: צריך ללכת בכיוון גופים מקצועיים.
עזמי בשארה: אני חושב שזה סיפור ארוך.
עזמי בשארה: אני דיברתי על גוף ביניים, אולי גופים מקצועיים מקומיים של אנשי חינוך וכו'.
עזמי בשארה: זה סיפור ארוך.
עזמי בשארה: אני לא יודע אם נוכל לפתור אותו בחקיקה הזאת.
עזמי בשארה: בינתיים מה שקורה הוא שציבור המורים בכמה מקומות לא מקבלים שכר - לא יומיים-שלושה.
עזמי בשארה: כשמדובר על יומיים-שלושה, עם כל הכבוד לציבור המורים, אפשר לחכות יומיים-שלושה.
עזמי בשארה: זאת לא הבעיה.
עזמי בשארה: אני מדבר על איחור של חודש.
יהושע קרני: חודשים גם.
עזמי בשארה: על זה אני מדבר.
עזמי בשארה: אני מדבר על איחור של חודש, של חודשיים ושל שלושה.
עזמי בשארה: קבלן הולך ומביא צו עיקול למועצה, אבל מורה לא מביא צו עיקול.
עזמי בשארה: המורה הוא שכיר שצריך את משכורתו, ואין לו כלים אחרים, ואני חושב שאיחורים של חודש וכו' צריכים להיגמר בכל דרך שהיא.
עזמי בשארה: אני מציע ליושב ראש שאנחנו - ועדת החינוך - נמשיך לשבת.
עזמי בשארה: קודם כול, אני מציע שנבקש מהגופים המעוניינים בדבר שיקיימו ישיבה ביניהם, יגבשו פתרון בענין הזה של המשכורות - בכיוון של הניתוק, זה הכיוון שלי - ויביאו לנו אותו.
עזמי בשארה: אם הם לא מגיעים לפתרון, אני מציע שוועדת החינוך, כוועדה, תציע חוק.
מוחמד ברכה: שוועדת הפנים תציע חוק - - -
עזמי בשארה: מה אנחנו יכולים לעשות, לחוקק חוק שלם לכל המדינה?
עזמי בשארה: זו מהפיכה חוקתית מה שאתה מציע.
עזמי בשארה: זה בלתי אפשרי.
מוחמד ברכה: דרושה רפורמה כוללת.
עזמי בשארה: אם כן, או שתביאו פתרון כל הגופים ביחד, או שאנחנו כולנו הולכים להצעת חוק.
זבולון אורלב: תודה לחבר הכנסת בשארה.
זבולון אורלב: רשות הדיבור לחבר הכנסת מלול.
רחמים מלול: בעיניי, שני פתרונות עומדים על הפרק.
רחמים מלול: אם נציג האוצר היה עונה על השאלה הקודמת שלי ושל כבוד היושב ראש לגבי הפיכת עוד 20,000 מורים לעובדי מדינה, הבעיה היתה נפתרת לחלוטין, אבל אני מבין שיש לכם בעיה עם זה, יש לכם קשיים, וזה ענין של מדיניות של שר האוצר.
רחמים מלול: אם אכן תוכלו להעלות את זה לדיון מקצועי ולהגיע להחלטה, כל יתר הפתרונות הם פחות טובים מהפתרון הזה.
רחמים מלול: אבל, אם לא תקבלו את הפתרון הזה, אני פונה לנציגי השלטון המקומי.
רחמים מלול: הרי כל חשבונות הרשויות מתנהלים דרך בנק אוצר השלטון המקומי.
רחמים מלול: האם ניתן להפריד חשבונות או לפתוח חשבונות משניים?
רחמים מלול: כלומר, ישנו חשבון מרכזי, שאליו עובר מענק האיזון של משרד הפנים, וצריך לפתוח חשבון משני שאליו נכנס הכסף של משרד החינוך, ובו לא ניתן יהיה לגעת.
רחמים מלול: מתוך החשבון הזה תשולמנה משכורות המורים.
רחמים מלול: האם זה פתרון שנראה לכם?
זבולון אורלב: כנראה, רק חקיקה יכולה לעגן את זה שלחשבון הזה לא יכולים הנושים לשלוח יד.
זבולון אורלב: זה, כנראה, המצב, אבל תיכף נשמע.
רחמים מלול: חשבון משני, אמרתי.
שלמה רייך: אבל, דינו יהיה אותו דין.
שלמה רייך: זה אותו דבר.
רחמים מלול: זו השאלה שלי.
זבולון אורלב: אומר לך גזבר עיריית בת-ים שזה לא פותר את הבעיה.
זבולון אורלב: החקיקה, שעליה אנחנו מדברים ברמז, אמורה לתת הגנה לאותו חשבון שאתה מדבר עליו, כך שיוכלו לצאת ממנו כספים רק למטרות חינוך.
זבולון אורלב: צריכים הגנה של החוק.
אבי עדן: צריכים לתת שם זכות קדימה לעובדים.
רחמים מלול: עכשיו השאלה שלי לכבוד היושב ראש היא האם אנחנו יכולים להוציא הודעה משותפת, על דעת כל חברי הכנסת של ועדת החינוך והתרבות, אל האוצר להגיע לפתרון שהצענו קודם: להפוך את 20,000 המורים לעובדי מדינה.
זבולון אורלב: מיד נדבר על כך.
זבולון אורלב: זו אחת האפשרויות.
זבולון אורלב: רשות הדיבור לנציג הסתדרות המורים, מר קרני.
יהושע קרני: אני יושב פה ישיבה שנייה.
יהושע קרני: בישיבה הקודמת - בנושא נקודתי, בת-ים.
יהושע קרני: תודה רבה, קיבלנו את המשכורת, המורים חזרו לעבודה.
יחזקאל לביא: על אף שהסכם ההבראה לא נחתם.
יהושע קרני: ראשית, מי יתקע לידנו שבחודש הבא או בעוד חודשיים אנחנו לא ניכנס שוב לאותו מצב של סחרור?
יהושע קרני: אתה, אדוני היושב ראש, לקחת על עצמך תפקיד רציני שקשור כרגע בהיבט אחד: משכורת המורים העל יסודיים.
יהושע קרני: אני חושב שאתם צריכים לעשות את הצעד הבא ולקבל החלטה או המלצה שהמשרד יאמץ לחיקו את כל המורים, לטובת הנושא של עובדי המדינה.
יהושע קרני: אין אפליה בין גננת לבין מורה בעל-יסודי או למורה בחטיבת הביניים, מה גם שבאותם בתי ספר יושבים מורים שהם עובדי מדינה וגם עובדי רשות מקומית.
יהושע קרני: רשויות מקומיות שיש להן בעיות אינן רק עיריית בת-ים או רשויות במגזר הערבי.
יהושע קרני: רשויות מקומיות שבתו שישה-שבעה חודשים, ומורים בכו והתפטרו וחיפשו עבודות דחק בניקיון ובנהיגה.
יהושע קרני: ראיתי את זה בטלביזיה.
יהושע קרני: אנחנו מחפשים פתרון כולל.
יהושע קרני: אדוני היושב ראש, היית גם מנכ"ל משרד החינוך, ויושבת פה המנכ"לים החדשה, שאני מברך אותה.
יהושע קרני: אנחנו לא יכולים להגיד: יש פתרון כזה ברשות המקומית, ומחר יהיו הפסיכולוגים והעובדים הסוציאליים.
יהושע קרני: אנחנו באנו פה לפתור את הבעיה של שכר לימוד למורים.
יהושע קרני: לא רוצים זעזועים במערכת החינוך.
יהושע קרני: אנחנו לא רוצים לעמוד מחר בפני השבתת תלמידים בשום מקום בארץ.
יהושע קרני: אנחנו צריכים לצאת היום עם פתרון כולל.
יהושע קרני: במקום שיש בעיה, צריך לתת מיד את הפתרון האוכף, מר ניסן רז, כי אתה יודע בדיוק איך פתרו את הבעיה בכרכור ובפרדס-חנה ובמקומות אחרים.
יהושע קרני: לא לחכות לשבועיים השבתה או לחודשיים השבתה.
יהושע קרני: לאחר מכן, יישבו המומחים - האוצר וכל גורם מקצועי - ויכינו מסמך עבודה.
יהושע קרני: יש זמן.
יהושע קרני: אבל, קודם כול המשכורת תיכנס בזמן.
יהושע קרני: אל תאלצו את ארגוני המורים לעשות את העבודה השחורה ולהוציא את הערמונים מהאש.
יהושע קרני: אני רק אומר שזה קטע קטן מבעיות התקציב של מערכת החינוך.
יהושע קרני: לא הגיעו לדיון פה בעיות של תקציבים שמגיעים לרשות ולא מגיעים ליעדם: בטיחות, נושאים אחרים, שאנחנו אמורים לתת להם פתרון, ואולי מרכז השלטון המקומי יצדק כשהוא יגיד: משרד החינוך לא מתקצב אותנו, משרד האוצר לא מעביר את כל הסכום, אבטחת מוסדות חינוך.
יהושע קרני: אני מדבר כרגע על שכר לימוד.
יהושע קרני: אנחנו לקחנו על עצמנו משימה אחת: להביא להסדר כולל ומסודר של תשלום משכורת המורים בזמן.
יהושע קרני: היו"ר זבולון אורלב:
יהושע קרני: לפני שאני נותן את רשות הדיבור למנכ"לית ואחרי זה ליועצת המשפטית, אקדים כמה דברים כדי שתוכלו להגיב גם עליהם.
יהושע קרני: אני מקווה מאוד, שקודם כול, הצלחנו לשכנע את הרשות המבצעת - משרד החינוך, השלטון המקומי, משרד הפנים, משרד האוצר - שהוועדה נחושה שיימצא פתרון לענין.
יהושע קרני: היא מאוד נחושה והיא לא תרפה מן הנושא הזה.
יהושע קרני: מה שעולה כרגע בסיכום ביניים - וגם על זה תגיבו - הוא שהמצב המשפטי הוא בעייתי, כלומר, המחוקק עד היום לא נתן דעתו לפתרונות מסודרים בענין הזה.
יהושע קרני: גם האנומאליה שחלק הם עובדי מדינה וחלק עובדי רשות מקומית - יוצרת כאן איזו שהיא בעיה.
רחמים מלול: אתה יודע, כבוד היושב ראש, כשיש השבתה מטעם מורי הרשות, כל המערכת מושבתת.
רחמים מלול: זאת משום שהתלמידים לא יודעים בדיוק לאן הם שייכים.
רחמים מלול: יוצא שכל בית הספר מושבת.
זבולון אורלב: ועלו כאן הצעות שונות: לעבור לשירות המדינה, לחוקק חוק וכו'.
זבולון אורלב: הואיל וכל חברי הכנסת התבטאו באותו סגנון, אני הייתי מוכן אולי להיות עוד קצת מתון ולאפשר לרשות המבצעת, על משרדי הממשלה והשלטון המקומי, לקחת עוד פרק זמן של חודש ימים, כדי שתשבו ביניכם, תקיימו את כל הדיונים, ואם אחרי חודש תבקשו מאתנו עוד שבוע, אני אומר לכם מראש שאנחנו נסכים, ותקיימו את הדיונים המקצועיים, כולל המשפטיים, ותבואו אלינו עם פתרון.
זבולון אורלב: ואנחנו אומרים לכם מראש, שאם לא יימצא פתרון על ידכם, אז הכנסת תיקח יוזמה - לפחות ועדת החינוך תיקח יוזמה - ונשב בינינו ונחפש פתרון חוקי, נסדיר הצעת חוק שיסודה על הדברים שאמרו כאן כל חברי הכנסת, להגן על חשבון בנק מיוחד, שאליו יוכל משרד החינוך להעביר את הכסף, ומחשבון הבנק הזה יוכלו לשלם את משכורות המורים.
זבולון אורלב: אני מבקש מאנשי משרד החינוך להתייחס עכשיו לסיכום הביניים הזה.
זבולון אורלב: בבקשה, עורכת דין דורית מורג, יועצת משפטית במשרד החינוך.
זבולון אורלב: אמרי לנו גם מה את מציעה.
עו"ד דורית מורג: אנחנו מדברים כאן על תאגיד שהוקם בחוק.
עו"ד דורית מורג: זאת אומרת, זה תאגיד שהוא כשר לכל הפעולות המשפטיות.
עו"ד דורית מורג: ברגע שמעביד כלשהו לא מסוגל לשלם את משכורות העובדים שלו, בדרך כלל לא מוצאים לו צינור שאליו הוא יעביר את משכורות העובדים.
עו"ד דורית מורג: אם חברה לא מתפקדת ופתאום לא יכולה לשלם משכורות כלשהן, הרי לא תגיד: בסדר, אמצא לה צינור ביניים.
עו"ד דורית מורג: נניח אפילו שנמצא את כל החקיקה הראויה.
עו"ד דורית מורג: הרי יש לנו כאן מישהו שמנהל מוסד חינוכי, רשות מקומית שיש לה בעלות על בית ספר - על זה אנחנו מדברים - ושלא מסוגלת לנהל את בית הספר הזה, את המוסד החינוכי.
עו"ד דורית מורג: אפשר להגיע לפתרון שהרשות המקומית תנהל את מוסדות החינוך, ואז היא תדע גם לשלם משכורות.
עו"ד דורית מורג: יכול להיות שאפשרי פתרון בחוק שתהיה עדיפות בנושא עיקולים גם למשכורות עובדי ההוראה.
זבולון אורלב: הגב' מורג, מבחינה משפטית שר החינוך נושא באחריות לחינוך הילדים, ומה הפתרון שאת מציעה?
עו"ד דורית מורג: הפתרון צריך להיות: או שהרשות מנהלת, או שנותנים למישהו אחר לנהל את המוסד החינוכי.
עו"ד דורית מורג: זו יכולה להיות המדינה, כמו שמתנהלים בתי הספר היסודיים.
עו"ד דורית מורג: אני לא מדברת על כל הבעייתיות, אלא רק מבחינה משפטית.
זבולון אורלב: סליחה שאני אציק לך.
זבולון אורלב: נראה לי שאת מתייחסת לדיון כאן כאילו זה דיון אקדמי.
זבולון אורלב: אנחנו כרגע מדברים על מציאות שיש רשויות מקומיות שלא מעבירות שכר.
זבולון אורלב: המורים שובתים, התלמידים בבית.
עו"ד דורית מורג: מה שאני מנסה לומר הוא שצינור בלבד להעברת שכר הוא לא פתרון.
זבולון אורלב: מה כן עושים?
זבולון אורלב: אמרתי שעובדי מדינה מומחים להגיד מה הבעיות.
עו"ד דורית מורג: פתרון משפטי זה או לומר שהרשות המקומית לא מסוגלת לנהל את המוסד החינוכי - - -
זבולון אורלב: ואז?
עו"ד דורית מורג: כמו שאמרו: איגודי ערים למיניהם, עד שגם הם נקלעו לקשיים, או בעלויות אחרות על בתי הספר.
עו"ד דורית מורג: צריך למצוא מישהו שכן יכול.
גיורא רוזנטל: אקמול זו תרופה זמנית.
בני סטלקול: יש לי מיליון בעיות.
בני סטלקול: אז תקחי את הכסף ותעבירי אותו - - -
ניסן רז: תזרוק את בית הספר.
בני סטלקול: את יודעת לנהל עיר?
בני סטלקול: בואי תנהלי עיר.
זבולון אורלב: רשות הדיבור לשלומית עמיחי, המנכ"לית.
שלומית עמיחי: קודם כול, אדוני היושב ראש, אם היית שואל אותי, הייתי שמחה לקבל את סיכום הביניים שלך כסיכום הישיבה והייתי עושה את כל אשר אנחנו יכולים לעשות בחלקנו וגורמת לכך שגם המשרדים האחרים יצטרפו כדי שנציע פתרונות אפשריים.
שלומית עמיחי: אגב, בלוחות שלנו, של כל המנכ"לים בכל המשרדים, רשום כבר מועד - נדמה לי, ה17- בנובמבר - לפגישה בנושא הזה, ללא קשר להחלטה זאת.
שלומית עמיחי: כלומר, אנחנו מוטרדים ומנסים למצוא פתרונות.
שלומית עמיחי: אני רק רוצה לומר כאן, רבותיי, שאין פתרונות טכניים יכולים להחליף קונספציה שמדינה הולכת אתה, והקונספציה שלפחות אני כמנכ"ל - עם שר החינוך הקודם והנוכחי - מובילה היא היא: נהפוך הוא, השלטון המקומי הוא זה שצריך להוביל את מערכת החינוך.
שלומית עמיחי: השלטון המקומי יש לו מה להגיד למערכת החינוך.
שלומית עמיחי: השלטון המקומי, אתה הנבחר, ההורים בוחרים אותך משום מערכת החינוך.
שלומית עמיחי: הם לא יבחרו בי כי המערכת הצליחה, הם יבחרו בך משום מערכת החינוך שלך.
שלומית עמיחי: ולומר "רבותיי במשרד החינוך, קחו את המערכת, קבלו אותה חזרה, כי אנחנו לא מסוגלים לשלם" - זה נכון בגלל בעיית התשלום, אבל זה לא נכון מבחינת תפיסת עולם.
שלומית עמיחי: ולכן, אני לא מציעה לא לקבל החלטות נמהרות בשעת מצוקה כזאת.
שלומית עמיחי: כן, נחפש את הפתרונות הנקודתיים ברגע זה, אבל בשום אופן לא ללכת לפתרון שבא ואומר שבתקופה הזאת, עידן שנות ה2000-, מדינת ישראל המתקדמת באה ואומרת: המדינה חוזרת לשלוט על כל בתי הספר במדינת ישראל.
שלומית עמיחי: אם היו שואלים אותי, הלוואי שהייתי יכולה לומר שהשלטון המקומי מוביל את כל מערכת החינוך, ואנחנו - משרד קטן, טוב, עם מדיניות, עם אמירה, עם קריטריונים, אבל לא יותר מזה.
שלומית עמיחי: אולם בוודאי שאין ללכת רוורס בתפיסת עולם.
שלומית עמיחי: אז בואו נראה איך גורמים לכך שתפיסת העולם תתקדם, ובינתיים נמצא את הפתרונות הנקודתיים, ולאחר מכן נאפשר לשלטון המקומי לעשות את מה שעשה יפה מאוד עד עכשיו ומה שהוא צריך לעשות הלאה.
שלומית עמיחי: את זה אני אומרת כתפיסת עולם, לא כענין טכני.
מוחמד ברכה: גב' עמיחי, איזו סתירה יש עם תפיסת העולם אם מעבירים את המשכורות לשם?
מוחמד ברכה: אני חושב שזה אמצעי ייעול.
שלומית עמיחי: אדוני חבר הכנסת, אין דבר כזה: מעביר משכורת.
שלומית עמיחי: יש דבר כזה?
שלומית עמיחי: אני הבוס, או הוא הבוס?
שלומית עמיחי: וזה הבדל משמעותי.
שלומית עמיחי: מי בעל הבית?
שלומית עמיחי: מי שמעביר משכורת הוא בעל הבית.
שלומית עמיחי: הוא אומר מה לעשות, כמה לעשות, איך לעשות, מי יעשה.
שלומית עמיחי: אתה רוצה שאני אגיד זאת לכל בית ספר במדינת ישראל?
שלומית עמיחי: אני לא חושבת שזה נכון בתפיסת עולם.
בני סטלקול: כי מעבר להעברות, אנחנו מוציאים 30% יותר בנושא החינוך.
שלומית עמיחי: נכון, משום כך נבחרת.
יהושע קרני: זה התפקיד שלך.
בני סטלקול: כל מזגן וכל מחשב - - -
גיורא רוזנטל: מי קבע שזה חלק מהפרוייקטים?
גיורא רוזנטל: אתה לא יכול לכתוב משהו ולא לתת כלים.
גיורא רוזנטל: מה זה לכתוב?
גיורא רוזנטל: צריך כלים.
גיורא רוזנטל: איפה הכלים?
גיורא רוזנטל: אם יש תקציב, בבקשה.
מוחמד ברכה: אנחנו דיברנו רק על הפרדת שכר, לא על הפרדת בית הספר מהרשות.
שלומית עמיחי: ברשותך, אדוני היושב ראש, עוד שני רעיונות.
שלומית עמיחי: איגוד ערים, למשל, זה טוב, אם זה באמת איגוד ערים.
שלומית עמיחי: אם איגוד ערים הוא איזו שהיא תיבה, שמישהו חשב ששם תהיה הקופה, וכל השאר לא מתפקד כאיגוד ערים, זה פשוט לא עובד.
שלומית עמיחי: כלומר, אם יש קשר בין הערים, אם יש קשר בין המועצות, אם באמת מדברים חינוך שם, אני חושבת שזה פתרון מעולה.
שלומית עמיחי: אבל, אם מישהו בנה סתם תיבה שאליה מכניסים את השיקים - ואני מכירה גם את הצד הזה - זה לא מחזיק שנה.
שלומית עמיחי: זה כרוך במריבות, בגירעונות, זה קשקוש.
שלומית עמיחי: אז חבל ללכת לקשקושים כאלה.
שלומית עמיחי: יש לנו מספיק היום.
שלומית עמיחי: זה לגבי הרעיון של איגוד הערים.
שלומית עמיחי: ואותו דבר גם לגבי רשתות חינוך.
שלומית עמיחי: אם רשת חינוך היא טובה ומשמעותית, והרשות המקומית רואה בה שותפה אמיתית, אז יופי, ואם זה סתם כדי להעביר שכר, אחרי שנה זה מתפוצץ.
שלומית עמיחי: לכן, לא כדאי.
שלומית עמיחי: אם יש כבר פיצוץ, נגמור את הפיצוץ עכשיו.
שלומית עמיחי: אני רוצה לסכם את השקפת עולמי ולומר: אנחנו רוצים למצוא פתרון, ועל אף שאנחנו מרגישים פה הכי בסדר - גם משלמים בזמן, גם כולם רוצים להיות עובדים שלנו, וזה כייף - אנחנו לא מדושני עונג מהענין, ואני רותמת גורמים שונים.
שלומית עמיחי: מנכ"ל משרד הפנים נמצא אתי בהתכתבויות ובדיבורים שוטפים, עם האוצר, ברוך השם, אנחנו מדברים יום יום, ועם השלטון המקומי בוודאי - יש לי שיחות עם גיורא, עם יענקלה - ואנחנו נלך למה שביקשת, אדוני היושב ראש, נשב יחדיו, ננסה להציע כמה פתרונות ולהיעזר בך ככל שניתן.
זבולון אורלב: יש עוד שניים מהשלטון המקומי שביקשו את רשות הדיבור.
זבולון אורלב: קודם כול, נשמע מאנשי בת-ים מה קרה ובפני מה אנחנו עומדים.
זבולון אורלב: בבקשה, הגב' פרון, סגנית ראש העיר ומחזיקת תיק החינוך.
אסתר פרון: ובכן, אכן הודות להתערבות
אסתר פרון: כם השביתה בבת ים הסתיימה, אם כי, לצערי הרב, לא כפי שאתם המלצתם, למחרת, אלא רק לאחר שנכנסה המשכורת, בסיועו האדיב של החשב, ואנחנו מאוד מודים לכם על ההתערבות.
אסתר פרון: לצערי הרב, עדיין לא נחתמה תכנית ההבראה בין עיריית בת-ים לבין משרד הפנים.