GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
זבולון אורלב: בסיבוב הראשון לא.
זבולון אורלב: אני קודם כל רוצה בסיבוב הראשון לתת הזדמנות לאחד מכל גוף לדבר ואני מתנצל.
זבולון אורלב: גם המנהלת לא נותנת לכל התלמידים רשות דיבור.
עפרה דונסקי: מקבלת.
זבולון אורלב: ניצה בראל מארגון המורים העל-יסודיים ואחריה דוד ברק מארגון ההורים הארצי.
ניצה בראל: אני אקצר.
ניצה בראל: יש כל כך הרבה נושאים, אני לא יודעת מתי נדון על כולם.
ניצה בראל: הדבר היחיד שבאמת הייתי רוצה להוסיף, זה שהרבה יותר ילדים בעלי צרכים מיוחדים משולבים גם בחטיבה העליונה.
ניצה בראל: הם כמעט לא מטופלים וכמעט אין אבחונים ואין מערכת שתומכת.
ניצה בראל: אני הייתי רוצה שנקיים גם על החטיבה העליונה דיון.
זבולון אורלב: דוד ברק, יושב ראש הועדה לחינוך מיוחד בארגון ההורים הארצי.
ראובן ריבלין: אני לא מבין איך הם הגיעו לחטיבה העליונה?
ראובן ריבלין: לא היה אבחון של ההישגים שלהם?
ניצה בראל: אלה ילדים עם ליקויי למידה.
זבולון אורלב: הם מרגישים שבחטיבה העליונה עכשיו יש בעיה.
זבולון אורלב: רבותי, מר ברק בבקשה.
דוד ברק: קודם כל אני רוצה לברך את יושב ראש הכינוס של הפורום הזה, הלוואי שהוא ימשיך כך.
דוד ברק: ב' אני רוצה לברך את משרד החינוך שמשתף אתנו פעולה באמת לאורך כל הדרך.
דוד ברק: נכון שחסר לנו עוד המון, אבל הם משתפים פעולה.
דוד ברק: ג', כמעט כל הבקשות שביקשנו הועלו כאן על ידי אי אילו אנשים, אבל הנושא של הכלים השלובים נראה לי קצת תמוה.
דוד ברק: לקחת מהחינוך המיוחד ולתת לחינוך הרגיל?
דוד ברק: זה קשור בעוד תקציב ולא בלקחת מהחינוך המיוחד ולתת לחינוך הרגיל כשיש ילדים שזקוקים לזה.
דוד ברק: ד', וזה אחד הדברים החשובים ביותר, בנושא הסייעות יש לכלול גם סייעים, לא רק סייעות.
דוד ברק: וזה, אני חושב, דבר שלא צריך לפרט אותו.
זבולון אורלב: כבוד האדם.
דוד ברק: בדיוק.
ראובן ריבלין: לא כתוב סייעות או סייעים, אלא כתוב סייעות.
דוד ברק: אבל עד היום אנחנו מקבלים סייעות.
זבולון אורלב: מי ששולט בעניין תראה מה הוא מחליט.
דוד ברק: הקטע של הבדלה בין חינוך מיוחד לחינוך מיוחד.
דוד ברק: לדעתי, כל בתי הספר, ומדובר בערך בכ 220 בתי ספר, צריכים לפעול בשעות אחידות.
דוד ברק: כי זה חינוך מיוחד.
דוד ברק: היום תלמידים עם פיגור קל רב בעייתי, שיש להם מיני בעיות, הולכים ב 12:30 או 13:00 הביתה.
דוד ברק: כשחינוך בינוני רב בעייתי זה עד שעה 14:30, כשאוטיסטים זה עד שעה 18:00.
דוד ברק: לכל הגדרה יש שעה אחרת.
דוד ברק: לדעתי צריכה להיות שעת מינימום כשיש מקרים שצריכים להמשך עד השעה המקסימלית.
יצחק כהן: זה מה שקורה.
יצחק כהן: בדיוק הנוסחה הזאת שאמרת.
דוד ברק: לא.
דוד ברק: זה לא קורה.
רות פן: 12:30 זה המינימום.
דוד ברק: צריך להיות 15:30 אחר הצהרים.
דוד ברק: חוק חינוך בן שבוע של 41 שעות.
דוד ברק: לא מעבר לזה.
דוד ברק: תלמיד תיכון כשהוא הולך לתיכון הוא מתחיל בשעה 07:00 או 08:00, מסיים בין השעות 14:30 עד 16:00 ואותו תלמיד בחינוך המיוחד, באותו גיל, הולך וחוזר בשעה 13:00 כי הוא בחינוך המיוחד.
דוד ברק: לא יכולה להיות האפליה הזאת.
דוד ברק: זה לגבי פיגור קל.
רונית פלדה: אני רק הייתי רוצה להוסיף, פשוט, שילדי חינוך מיוחד אינם יכולים להצטרף למועדוניות.
רונית פלדה: ברגע שהם חינוך מיוחד הם לא מתקבלים אוטומטית למועדוניות.
זבולון אורלב: אני לא יודע מי דיברה.
זבולון אורלב: חבל שהערות כאלה נשמעות בצורה כזאת.
דוד ברק: לא חשוב, היא השלימה דברים שאני אמרתי.
רונית פלדה: אם תהיה לי זכות דיבור אני אדבר.
זבולון אורלב: הבטחתי, שאני אשתדל לכל ארגון לתת לדבר.
זבולון אורלב: אני אומר את זה נדמה לי בפעם העשירית.
זבולון אורלב: המועצה לשלום הילד רוצה לומר משהו?
דוד ברק: אני רציתי לדבר על הקטע הפרא-רפואי, ואולי גברת חנה לוי תתחיל.
זבולון אורלב: אני מצטער, קודם כל אחד מכל ארגון.
זבולון אורלב: אני מבהיר את זה שוב.
זבולון אורלב: כל הארגונים יסתדרו ביניהם, אחד מכל ארגון, קודם כל שנשמע את הארגון.
זבולון אורלב: המועצה לשלום הילד, עורכת דין לימור סולומון.
עו"ד לימור סולומון: יש להוסיף לדיון את נושא ההסעות בחינוך המיוחד.
עו"ד לימור סולומון: אנחנו מקבלים המון תלונות על הסעות שלא עומדות בתקן, על רשויות מקומיות שמנסות לחסוך כסף וגורמות לילדים לנסוע כל בוקר שעתיים שלוש עד לבית הספר, זה נושא בוער.
זבולון אורלב: יש תקן להסעות?
זבולון אורלב: כמה זמן נוסעים?
עו"ד לימור סולומון: יש כלל בחוק, שהוא לדעתי בעייתי, שמאפשר לרשות מקומית לנסות לחסוך והם מנצלים את זה כנראה עד הסוף.
זבולון אורלב: מה לחסוך?
עו"ד לימור סולומון: לנסות לעשות הסעה עם רשויות מקומיות נוספות כדי לחסוך בתקציבים.
עו"ד לימור סולומון: יש לה ילד אחד בחינוך מיוחד, היא משלבת אותו בהסעה מרשות סמוכה ואז הילד מטייל שעתיים שלוש עד שהוא מגיע לבית הספר.
זבולון אורלב: רבותי, מישהו חולק עליה?
זבולון אורלב: היא מעלה בעיה שעל פניה נראית בעיה שראוי להתייחס אליה ואנחנו נתייחס אליה.
זבולון אורלב: לא כל נושא, אגב, יהיה ועדה שלמה.
זבולון אורלב: אנחנו נקבע ישיבה אחת, נגדיר מראש בכמה בעיות אנחנו רוצים לדון, נחלק את הזמן ונשתדל לכסות את הדברים האלה.
זבולון אורלב: עד עכשיו, אני מוכרח לומר, עולים נושאים רציניים מאד.
זבולון אורלב: הבא בתור, לפי הרשימות שלי זה איל"ן.
זבולון אורלב: צריכים להחליט מי מדבר.
זבולון אורלב: גברת מירה ברקאי או גברת מוניקה פרי?
זבולון אורלב: גברת פרי, מנהלת סניף ירושלים, בבקשה.
מוניקה פרי: אני לא אחזור על הדברים שנאמרו.
מוניקה פרי: אני הייתי מבקשת לחדד כמה דברים ולהוסיף עוד נושא.
מוניקה פרי: בהתייחס לסל שח"מ שהועלה כאן.
זבולון אורלב: רק תגידי שוב לטובת מי שלא יודע.
זבולון אורלב: שח"מ?
מוניקה פרי: שירותי חינוך מיוחד.
מוניקה פרי: זה הפרא-רפואי והנלוות.
מוניקה פרי: הנושא של הקצאת השעות לעבודה סוציאלית ובכלל הקריטריונים להקצאת השעות לסל הזה, חשוב מאד שיבחנו מחדש משום שהם נמוכים מאד ואינם עומדים במבחן המציאות.
מוניקה פרי: דיבר פה ד"ר אור-נוי על העניין של הטיפולים הפרא-רפואיים ועל הצרכים.
מוניקה פרי: ההקצאה איננה עומדת מול הצרכים.
מוניקה פרי: מן הראוי לבחון את הצרכים לגופם ובהתאם לזה להקצות את מספר השעות, גם לטיפולים הפרא-רפואיים וגם לנושא של העבודה הסוציאלית שאני מקווה שיעלה כאן לדיון כדי שאלה שמשתתפים פה יקבלו מושג באמת כמה הוקצה ועד כמה זה לא מציאותי.
מוניקה פרי: לגבי הטיפולים הפרא-רפואיים בהקשר של השילוב.
מוניקה פרי: בהקשר של השילוב דובר הרבה מאד על סייעים, לא דובר על הנושא של הטיפול הפרא-רפואי, שאני חושבת שחשוב מאד לתת לו התייחסות.
זבולון אורלב: אני חושב שפרופסור אור-נוי העיר, שיש כאן איזו שהיא בעיה ואגב זו לא הישיבה הראשונה שאנחנו שומעים עליה.
זבולון אורלב: מי שמשתתף קבוע בועדה כבר שמע כמה פעמים את הבעיה הזאת, שכל הטיפולים הרפואיים נופלים בין הכיסאות, בין קופת חולים, זה כן נכלל בחוק הבריאות, זה לא נכלל בחוק הבריאות.
מוניקה פרי: היות ויש לנו פה מסגרת לדיון, מן הראוי למצוא איזה שהן דרכים לספק את השירותים האלה.
זבולון אורלב: ארגון צח"י.
זבולון אורלב: גברת רונית פלדה.
רונית פלדה: צח"י זה ארגון הורים ארצי לילדים עם צרכים מיוחדים ואנחנו ארגון גג של הרבה עמותות של הורים לילדים עם צרכים מיוחדים.
רונית פלדה: אני שמחה שאני מדברת דווקא עכשיו כי אני רוצה לחדד את נושא השילוב.
רונית פלדה: הבעיה של השילוב, לדעתי, היא הגדרת מעמדם וזכויותיהם של הילדים המשולבים.
רונית פלדה: כרגע הם מקבלים מתי שיש, או מתי שהמתי"א, הרכז הטיפולי האזורי הוא טוב.
רונית פלדה: מתי שלא, הם לא מקבלים.
ראובן ריבלין: אם ההורים לא מתמסרים, הילד אין לו שום סיכוי.
ראובן ריבלין: חבל על הזמן.
רונית פלדה: נושא האבחון גם הוא נתון למחלוקת.
זבולון אורלב: לא היית בראשית הדיון, כנראה.
זבולון אורלב: אתם אחרתם.
רונית פלדה: כלומר, הגדרת מעמדם וזכויותיהם של ילדים המשולבים שכולל ליקויי למידה וכולל ADHD, זה כולל את כל הילדים בעלי הצרכים המיוחדים המשולבים.
רונית פלדה: לדעתי מאד חשוב שזה יוסדר, או בחוק או שזה יתווסף לחוק חינוך מיוחד.
רונית פלדה: הוזכרו פה דברים שאנחנו מאד מזדהים אתם.
רונית פלדה: כמו הבעיה עם הטיפולים הפרא-רפואיים.
רונית פלדה: יש לי מחלוקת עם משרד החינוך בנושא של האם סייעות נכלל או לא נכלל בחוק חינוך מיוחד.
רונית פלדה: לדעתי הוא נכלל, משום שבהגדרה כתוב שירותים נלווים ושירותים נלווים זה יכול גם להגדיר את הסייעות.
זבולון אורלב: הבעיה היא רק שמשרד החינוך צריך לשכנע את משרד האוצר ואם משרד האוצר מפרש את החוק באופן שונה, אז יכול להיות שהם מאותתים לחברי הכנסת, תשמעו, אולי תבהירו את הנושא בחקיקה.
זבולון אורלב: אין לי שום ספק שאחד הפירות של הדיונים האלה יהיה הצעת חוק שכנראה משותפת לכמה חברי כנסת, קואליציה ואופוזיציה, כדי לעשות את התיקונים האלה.
זבולון אורלב: אולי נשכנע את הממשלה ופה תהיה הצעת חוק ממשלתית.
רונית פלדה: אני הייתי רוצה להתייחס לנושא סייעות שזה אמנם קשור לבית הספר ולכן כיושב ראש וועדת החינוך זה קשור אליך, אבל נושא הסייעות איננו קשור רק למשרד החינוך.
רונית פלדה: זה קשור גם למשרד הבריאות ולמשרד העבודה והרווחה.
רונית פלדה: למשל, אני אתן דוגמא.
רונית פלדה: ילדים בעלי בעיות בריאותיות מאד קשות, כאלה שצריך לקחת מהם שאיבת שתן במהלך היום, קוצצו להם שבוע לפני תחילת השנה הסייעות על ידי משרד הבריאות.
רונית פלדה: סייעות שבעזרתן הילדים האלה יכלו ללכת לבית ספר.
זבולון אורלב: יהיה דיון על סייעות.
רונית פלדה: הסתבר שלילדים שבעבר קיבלו סייעות משרד הבריאות אחרי לחץ הסכים להחזיר, אבל ילדים חדשים בעלי בעיות בריאות מאד קשות שזקוקים לסייעות בשביל להגיע לבית ספר ולשרוד בבית ספר, פיזית, לא מקבלים סייעות.
רונית פלדה: זו לדעתי שערורייה.
זבולון אורלב: אם תתני לי את הפרטים, אני מניח שאחד מחברי הכנסת עוד לפני הדיון בועדה ינסה, או באמצעות שאילתא דחופה, או באמצעות אמצעי אחר, לבקש את משרת התקן הזה של משרד הבריאות.
רונית פלדה: או ילדי דיס אוטונומיה, שצריכים סייעות.
זבולון אורלב: גבירתי, תם הזמן.
זבולון אורלב: ארגון ביח"ד, גברת רבקה ארוטשס, בבקשה.
רבקה ארוטשס: אני רוצה מספר דברים.
רבקה ארוטשס: דבר ראשון, אני פונה למערכת החינוך בפעם ה שלוש מאות מיליון ואני שואלת, האם אתם מכירים קטגורית בהפרעת ADHD?
זבולון אורלב: זה לא עובד ככה, שהאזרח שואל והמשרד משיב.
רבקה ארוטשס: כשאנחנו מדברים על הפרעה שמוגדרת בחוק.
רבקה ארוטשס: פרופסור אור-נוי ישב בראש ועדה שישבה וקבעה את כל הנושא של אבחון וטיפול ב ADHD.
זבולון אורלב: הוא העלה את זה.
רבקה ארוטשס: משרד החינוך מסרב בקנאות להכיר בקיומה של הפרעה, שההשלכות שלה הן על כל תחומי החיים.
רבקה ארוטשס: הן ברמת הפרט והן ברמת הסביבה.
רבקה ארוטשס: זו הפרעה שמתפשטת כמו סרטן.
רבקה ארוטשס: אם לא יטופלו הילדים היום הם יהפכו להיות עבריינים בגילאים מבוגרים והמחקרים מראים את הדברים חד משמעית.
רבקה ארוטשס: משום מה יש נטייה להוריד את הדברים.
רבקה ארוטשס: אני פונה אליך כבוד יושב ראש הועדה ומבקשת שאולי אתה תוכל לקבל נתונים ממשרד החינוך לגבי וועדות השמה: כמה מהילדים שעולים היום לוועדות השמה עולים על רקע של בעיות התנהגות.
רבקה ארוטשס: אני לא מצליחה לקבל שום תשובה מהמערכת בטענות שונות.
זבולון אורלב: רק שניה אחת.
זבולון אורלב: יש בעיה עם הנתון הזה?
רות פן: קודם כל, כן, יש בעיה.
רות פן: כי כשהילדים עולים לועדות השמה, אנחנו, המטה במשרד, לא בודקים כל שאלון הפניה למה הוא עלה.
רות פן: הוא בא לדיון, ועדת השמה דנה ואז מחליטים על אפיון החריגות תוך כדי דיון.
רות פן: רק אחרי זה אנחנו יודעים מי הוא מה.
רות פן: צריך להביא מסמכים.
רות פן: זה שהאמא אומרת או שמישהו אחר אמר, זה לא אומר.
זבולון אורלב: למה זה רלוונטי, הסיבות למה הוא הגיע?
רבקה ארוטשס: כל הילדים מגיעים עם אבחון כלשהו.
רבקה ארוטשס: כשהאבחון הוא או נוירולוגי או פסיכולוגי, רפואי או פרא-רפואי, לא חשוב.
רבקה ארוטשס: הם מגיעים עם אבחון שקובע שהם סובלים מהפרעת ADHD.
רבקה ארוטשס: בטופס של ועדת השמה ADHD לא קיים, אבל בחוק חינוך מיוחד בתוכנית האב ליישום החוק, כל ילד עם בעיית התנהגות שייך לעדיפות ב' לשילוב.
זבולון אורלב: פרופסור אור-נוי כבר שכנע אותי שאנחנו נתייחס לשאלה הזאת.
זבולון אורלב: אז כדאי לך להמשיך כי יש לך עוד חצי דקה ואת לא תספיקי את יתר הנושאים שלך.
רבקה ארוטשס: אני רוצה להדגיש את הנושא של ועדות השמה.
רבקה ארוטשס: אני יושבת כנציגת הורים במינוי השר בועדות השמה ואני אומרת לך שהדברים הם לא כפי שנאמרו כאן, לא כפי שהוצגו כאן על ידי מערכת החינוך.
רבקה ארוטשס: העובדה בשטח היא, שמפקחת – ויש לי שיחה מוקלטת – שמפקחת אומרת בועדת השמה: לא יתכן שנעביר את הילד הזה מבית הספר הזה לבית ספר אחר.
רבקה ארוטשס: מה זה יגיד על בית הספר שלנו אם נעביר אותו?
רבקה ארוטשס: אני העברתי ילד כזה לישוב אחר וקיבלתי הוראה ממשרד החינוך, גברת כרמלה איגל אמרה לי: בואי נעביר אותו ונטפל בו בישוב שהוא גר.
זבולון אורלב: אני חושב שהמסר שלך ברור.
זבולון אורלב: ארגון בזכות, יש פה מישהו?
זבולון אורלב: מי מדבר?
זבולון אורלב: עו"ד נטע דגן, בבקשה.
ראובן ריבלין: למה אין פה מישהו ממשרד החינוך שמטפל במגזר הערבי?
זבולון אורלב: יהיה דיון מיוחד על המגזר הערבי.
עו"ד נטע דגן: שלשה דברים אני מבקשת לחדד: קודם כל הזכירו פה הסעות לליווי בחינוך המיוחד, אני רק רוצה להזכיר שהן כמובן מכוח חוק.
עו"ד נטע דגן: ילד זכאי לליווי והסעות מכוח חוק.
עו"ד נטע דגן: הוא לא מיושם.
עו"ד נטע דגן: נושא שני: מדברים פה על סל שילוב.
עו"ד נטע דגן: אנחנו מבקשים שסל השילוב יהיה לפי הצרכים של הילד.
עו"ד נטע דגן: סל השילוב שהולך עם הילד לאן שהוא הולך.
זבולון אורלב: גברת מרים כהן כתבה לי.
זבולון אורלב: מאיפה את, גברת מרים כהן?
מרים כהן: משרד העבודה והרווחה.
זבולון אורלב: משרד העבודה והרווחה, כי חיפשנו כאן את שמך.
זבולון אורלב: אמרו לנו אהובה לוי ושלמה פרקש.
מרים כהן: ומרים כהן שמלווה בעצם את נושא משרד החינוך.
עו"ד נטע דגן: מכיוון שאין סל שילוב אחיד, מה שקורה היום בועדות השמה זה לחץ לשלוח ילדים לחינוך המיוחד.
עו"ד נטע דגן: מגיעות תלונות ממורים שאומרים שועדות ההשמה, בניגוד למה שקובע חוק חינוך מיוחד, לוחצות את ההורים לשלוח את הילדים לחינוך מיוחד ולא לחינוך הרגיל.
עו"ד נטע דגן: נושא שלישי – התאמות של בתי ספר לילדים בחינוך מיוחד.
עו"ד נטע דגן: כיתות אקוסטיות, מיכשור של ברייל, שלא לדבר על מדרגות שיש ילדים שלא יכולים לעלות עליהן.
זבולון אורלב: משתיל יש מישהו?
זבולון אורלב: גברת ראונק נאטור, בבקשה.
ראונק נאטור: יש לי כמה נקודות שאני רוצה להתמקד בהן.
ראונק נאטור: אחד, לגבי הנתונים שכבר הציג חבר הכנסת כנעאן, אני רוצה לציין שהנתונים האלה נאספו על ידי אותם חברי הכנסת דרך שאילתות ונתונים שבאו מתוך המשרד.
ראונק נאטור: אז אנחנו נשמח מאד אם תוכלו לתקן אותנו במידה ויש אי דיוק במחסורים המוצבע עליהם.
ראונק נאטור: בנוסף, ההסתמכות היא על ועדות החומש במגזר הערבי.
ראונק נאטור: זה דבר ראשון.
ראונק נאטור: שתיים, לגבי סל השילוב.
ראונק נאטור: אני גם מצטרפת לאותם נתונים שהועלו ואני רוצה להפנות את תשומת לבכם לבעיה נוספת:
ראונק נאטור: מידת הערכות מערכת החינוך הרגילה במגזר הערבי לקליטת ילדים בעלי צרכים מיוחדים ומה המשרד עושה על מנת לטפל בזה מעבר למחסור בשעות התקן.
ראובן ריבלין: מה המידה?
ראונק נאטור: אני רוצה לשמוע תשובה.
ראונק נאטור: אתה רוצה לשמוע את התשובה שלי?
ראונק נאטור: אני חושבת שהיא מאד קטנה.
ראונק נאטור: מידה מאד מצומצמת.
זבולון אורלב: היה ברור שזאת שאלה רטורית.
ראובן ריבלין: אנחנו לפני שלוש שנים קיימנו דיון מאד ממצה בעניין זה.
זבולון אורלב: הגיע הזמן לקיים עוד אחד.
ראובן ריבלין: היו אנשים, הבאנו אותם באופן מיוחד והם נתנו לנו את התוכניות.
ראובן ריבלין: היתה התקדמות?
יצחק כהן: היתה התקדמות רבה.
יצחק כהן: למרות הפער שנשאר היתה התקדמות מאד רבה.
ראונק נאטור: נקודה אחת נוספת לגבי נושא הפרא-רפואיים והמחסור באנשי מקצוע פרא-רפואיים.
ראונק נאטור: במיוחד אני רוצה להתרכז כאן בנושא קלינאיות תקשורת.
ראונק נאטור: אנחנו יודעים שיש במגזר הערבי בסך הכל 18 קלינאיות תקשורת ומחסור ב 250 לפחות.
ראונק נאטור: מה המשרד עושה על מנת לצמצם את הפערים האלה, במיוחד שיש רק חוג אחד ללימודים לקלינאיות תקשורת ומתקבלים אליו בסך הכל חמישה סטודנטים ערבים בממוצע בשנה ונושרים שניים במהלך השנה.
זבולון אורלב: גברת נאטור, אני חושב שיש הסכמה מכל חלקי הבית.
זבולון אורלב: כולל המשרד.
זבולון אורלב: יש בעיית אמת חמורה בכל נושא החינוך המיוחד במגזר הערבי ולכן נקיים על זה דיון באופן מיוחד.
ראובן ריבלין: כמה מגישים בקשות לזה?
ראובן ריבלין: יכול להיות שאין אנשים.
זבולון אורלב: אם לא מגישים זאת שוב בעיה.
זבולון אורלב: אם אין מודעות, למה אין מודעות?
אור-נוי: יש אלף מועמדים בשנה לבית הספר הזה.
זבולון אורלב: יש שיפור דרמטי אבל עדיין ארוכה הדרך.
זבולון אורלב: חברת הכנסת חוסניה ג'בארה בקשה עוד הערה.
זבולון אורלב: ארגון ית"ד צריך להתכונן.
חוסניה ג'בארה: בהקשר הזה, יש לי פניה מבחורה אחת ערבייה שהגישה מועמדות לאוניברסיטת תל אביב לקלינאות תקשורת ובקשו ממנה 650 בפסיכומטרי.
חוסניה ג'בארה: היא הביאה 648 ולא קיבלו אותה והפניה נמצאת אצלי במשרד.
זבולון אורלב: ארגון ית"ד.
זבולון אורלב: רחל דותן, בבקשה.
רחל דותן: לילדי תסמונת דאון אין זמן לחכות לכל מיני דיונים ולאישורים של האוצר.
רחל דותן: בשבילם זו שאלה גורלית.
רחל דותן: האם מחר הם חוזרים אל החינוך המיוחד או שהם שורדים בחינוך הרגיל.
רחל דותן: כמו שאמר חבר הכנסת ריבלין, הילדים שנמצאים שם, חלקם גם לא היו להם סייעות.
רחל דותן: הכל בזכות מלחמה של הורים עיקשים שהלכו נגד הזרם וההורים האלה משוועים לעזרה של המערכת.
רחל דותן: דבר נוסף, לגבי נושא הבריאות שהועלה כאן.
רחל דותן: חוק הבריאות לא מגדיר את הצרכים של הילדים של תסמונת דאון באופן שבו הוא מאפשר טיפולים ויש בנושא הזה נסיגה לאחור.
רחל דותן: אנחנו מבקשים, כשיקויים הדיון, להתייחס גם לנקודה של טיפולים לילדים שהם סומטיים.
רחל דותן: ילדי תסמונת דאון אינם, משום מה בחוק הבריאות, ילדים סומטיים.
רחל דותן: זה מה שרציתי להגיד.
רחל דותן: אנחנו מבקשים דיון דחוף.
יהודית גידלי: מה זה סומטיים?
רחל דותן: זה ילדים שיש להם בעיות בריאות ולילדים שלנו כנראה אין בעיות בריאות.
זבולון אורלב: ארגון הילה.
זבולון אורלב: אדם ברוך?
אדם ברוך: אל ארגון הילה מגיעות פניות הורים מכל המגזרים.
אדם ברוך: מגיעות בקשות לעזרה בנושא חינוך מיוחד ממגזרים שונים.
אדם ברוך: אבל אני רוצה לדבר בעיקר על עולים מאתיופיה.
אדם ברוך: העולים מופנים לחינוך מיוחד מבלי שהחינוך הרגיל מיצה את כל ההליכים כדי להעביר את הילדים האלה לחינוך המיוחד.
אדם ברוך: כלומר, הוא לא מעביר את הטיפול במסגרת ועדת ההשמה לועדת שילוב יישובית.
אדם ברוך: כתוב במפורש שצריך להעביר את הטיפול לפני ועדת השמה לועדת שילוב יישובית.
אדם ברוך: זה לא קורה.
זבולון אורלב: אתה יכול להביא לי שלושה מקרים כאלה?
זבולון אורלב: תעביר לי שלושה מקרים כאלה שאתה חושב שלא בוצע החוק.
אדם ברוך: מתוך עשרות המקרים…
ראובן ריבלין: אתה לא צריך עשרות.
ראובן ריבלין: תעצור בשלושה הראשונים.
זבולון אורלב: שלושה ראשונים תעביר אלי.
אדם ברוך: אנחנו נתקלים גם בנושא של פסיכולוגים לא מומחים שמאבחנים את הילדים וכאשר ההורים מבקשים את הדוחות הפסיכולוגיים כדי לתת תוקף לאבחון הפסיכולוגי, מנהל השרות הפסיכולוגי חותם על האבחון הפסיכולוגי ומעביר אותו, למרות שהוא לא מכיר את הילד בכלל.
אדם ברוך: זו עבירה פלילית.
זבולון אורלב: גם על זה אני מבקש מקרים.
זבולון אורלב: לא לדבר באוויר.
זבולון אורלב: יש לך האשמה, שם, מקום, יום, תאריך, תעביר אלינו.
זבולון אורלב: זה אני אומר לכולם.
זבולון אורלב: בכלל, מי שחושב שיש איזו שהיא עברה על החוק, מקרה קונקרטי, יואיל להעביר, נטפל גם פרטנית.
זבולון אורלב: רבותי, הדיון עומד להסתיים בתוך דקות ספורות ולכן אנחנו מבקשים סבלנות נוספת ואני מתנצל בפני כל אלה שאני מפריע להם לדבר.
אדם ברוך: בדוחות הפסיכולוגיים שיש לנו במשרד חוגג המושג שנקרא פיגור מילולי.
אדם ברוך: אנו חושבים שזה קשור לקודים התרבותיים.
אדם ברוך: הפסיכולוגים שמקבלים את הילדים העולים מאתיופיה ועושים להם אבחון, לא מכירים שום דבר בנושא התרבות האתיופית ואנו דורשים דיון בנושא הזה.
אדם ברוך: דבר נוסף שרציתי לבקש, דיון בנושא עולים מאתיופיה בנושא חינוך מיוחד.
זבולון אורלב: יקויים.
זבולון אורלב: מועצת תלמידים, מישהו רוצה להגיד משהו?
דורון מלכא: יש לי משהו אחד להגיד.
זבולון אורלב: מועצת תלמידים ארצית היא אורחת קבועה כאן בועדה שלנו.
דורון מלכא: אנחנו במקרה מועצת תלמידים עירונית מפתח תקוה.
דוד ברק: איזה בית ספר?
דורון מלכא: ברנר ואחד העם.
דורון מלכא: בקשר למה שאמר האבא מקיבוץ חפץ חיים, אני מסכים אתו בהחלט.
דורון מלכא: קיימת בעיה של תלמידים עם בעיות מיוחדות בחינוך הרגיל.
דורון מלכא: אני אישית, שלומד בבית ספר רגיל, יש לי כמה מקרים של תלמידים שיש להם בעיות ואני לא מרגיש שבית הספר מטפל בהם באופן שונה ממה שהוא מטפל בי.
דורון מלכא: הוא צריך לטפל באופן שונה.
דורון מלכא: אני חושב שצריך לקיים על זה דיון שיגע בנושא הזה.
זבולון אורלב: עדות ממקור ראשון.
זבולון אורלב: יואב הס, מהאגודה הישראלית למען יהודי אתיופיה.
זבולון אורלב: רוצה לומר משהו?
יואב הס: קודם כל עניין הנתונים.
יואב הס: אנחנו במשך שנים מבקשים ממשרד החינוך נתונים לגבי מספר הילדים יוצאי אתיופיה שנמצאים בחינוך המיוחד.
יואב הס: אנחנו יודעים שהיו שנים שהיתה הפנייה גורפת בעניין, עד היום לא קיבלנו נתונים.
זבולון אורלב: אני לא יודע אם היית בראשית הישיבה, אנחנו בקשנו את זה בראשית הישיבה.
יואב הס: אני רק רוצה להסב את תשומת לבך לעובדה, שקיבלנו נתונים סותרים מגורמים שונים בתוך המשרד.
יואב הס: אנחנו כבר לא יודעים על איזה נתון בדיוק אנחנו צריכים לבנות.
יואב הס: עניין הקטגוריות.
יואב הס: רציתי להוסיף קטגוריה נוספת, שבה מעבירים במשרד החינוך ללא ועדת השמה ילדים לכיתות שהן לא כיתות נורמטיביות והן לא מוגדות גם כחינוך מיוחד.
יואב הס: הילד לא מקבל את המסגרת של החינוך הרגיל, אבל לא קוראים לו חינוך מיוחד, הוא לא עבר בועדת השמה, אף אחד לא סופר אותו ובאים ומספרים לנו שבמסגרת החינוך המיוחד יש מספר נמוך מזה שיש בממוצע הארצי.
יואב הס: זה לא מסתדר לי העניין הזה.
יואב הס: הכיתות שאני מדבר עליהן הן א' כיתות רשת, שמעבירים אליהן ילדים ללא ועדת השמה בכלל, ב' כיתות קלט, שיש עדיין ילדים שלומדים בהן שנים ללא שום צורך.
יואב הס: זה לעניין הקטגוריות.
יואב הס: עכשיו, לעניין ילדים יוצאי אתיופיה שברור שהם אינם מפגרים.
יואב הס: באשדוד - חבר הכנסת אילן גילאון מכיר את הסיפור הזה - בבית ספר באשדוד יש ילדים שאובחנו כילדים שאינם מפגרים.
יואב הס: הם נמצאים בבית ספר למפגרים.
יואב הס: לא מוציאים אותם.
יואב הס: משרד החינוך, אני לא יודע איך הוא מעיז להתעקש על העניין הזה, לא להוציא אותם מבית הספר, שבו הם לא אמורים להיות בכלל.
ראובן ריבלין: איך אתה קובע?
יואב הס: יש אבחונים.
ראובן ריבלין: לפי דעתי זה דבר שהוא פשע.
יואב הס: זה פשע.
יואב הס: נכון.
יואב הס: יש ילדים שהגיעו לבית הספר הזה ללא ועדת השמה מסודרת, לא חוקית.
יואב הס: אמרו על זה דברים.
יואב הס: יש מישהו שאחראי על זה במשרד החינוך.
יואב הס: שמו ברני שטיין.
יואב הס: הוא מודה בפה מלא שהאבחונים שנעשו לאתיופים הם תלויי תרבות והם לא מתאימים להם.
יואב הס: הוא רק אומר, יש לנו בעיה.
זבולון אורלב: רבותי, בואו נקצר.
זבולון אורלב: אני חושב שהמסר ברור.
זבולון אורלב: אמרנו את זה.
זבולון אורלב: אתה גם השתתפת אתי בדיון אחר שקשור לקליטת ילדי אתיופיה ודיברנו על זה.
יואב הס: דבר אחרון שאני מבקש: ילדים שיועברו אחרי אבחון מחדש, שיהיה אבחון מתאים, לבית הספר הרגיל, שיקבלו, אני מתחנן, את הסיוע המתאים שיאפשר להם להשלים את כל אותן שנים שהם שרפו בבית הספר לחינוך מיוחד שלא לצורך.
זבולון אורלב: גברת מנייב רכזת חינוך מיוחד בעמותת עלמי"א.
זבולון אורלב: יש לך להוסיף משהו?
בת-שבע מנייב: כן.
בת-שבע מנייב: יש לי להוסיף.
בת-שבע מנייב: רק לתקן, אני לא רכזת חינוך מיוחד, אני רכזת פעילויות לא פורמליות.
בת-שבע מנייב: מה שאני רוצה להוסיף זה נקודה אחת.
בת-שבע מנייב: שישב בועדת השמה מישהו שמכיר את תרבות הקהילה שלנו.
בת-שבע מנייב: מישהו מקצועי.
בת-שבע מנייב: יש בעלי מקצועות כאלה, שמכירים את התרבות, שמכירים את האנשים.
רות פן: אם לא יושבים, תודיעי לגברת כרמלה איגל.
רות פן: כי יש הנחיה לאנשי מקצוע.
בת-שבע מנייב: יש מגשרים אבל לא אנשי מקצוע.
זבולון אורלב: גברת מנייב, אפשרות להגיב במשפט אחד.
כרמלה איגל: המגשרים הם אנשי מקצוע, ברובם אקדמאים, שהוכשרו בבית ברל בשיתוף משרד החינוך.
זבולון אורלב: אם אפשר בסוף הישיבה.
כרמלה איגל: אנחנו נדבר, כי אותך אני לא מכירה.
כרמלה איגל: רק עוד נתון אחד.
כרמלה איגל: נכון להיום השתתפו מגשרים ב 67 דיונים בועדות השמה.
כרמלה איגל: אנחנו התקדמנו מאד בכיוון הזה.
כרמלה איגל: עדיין יש מה לעשות.
זבולון אורלב: רבותי, נדבר על זה במסגרת הדיון של קליטת עלייה.
זבולון אורלב: תודה רבה לגברת מנייב.
זבולון אורלב: פחות או יותר עמדנו גם במשימה שמכל הארגונים מישהו אחד לפחות אמר משהו וגם משרדי הממשלה.
זבולון אורלב: אני חושב שהדיון חשוב.
זבולון אורלב: פתחנו אותו.
זבולון אורלב: הוא מלמד אותנו כמה עלינו לדון.
זבולון אורלב: אני, בשולי הדיון, שאנחנו לא מסכמים אותו, אומר שוב לאנשי המשרד: בנושא הסייעות - בעיקר בכל מה שקשור לתסמונת דאון, שהזעקה שלהם עולה מתל אביב, מירושלים ומכל הכיוונים האחרים - אנא מכם, אל תמתינו לדיון.
זבולון אורלב: אם אפשר שיימצא פתרון כזה או פתרון אחר.
זבולון אורלב: אני מסתכל על המשרד כמשרד.
זבולון אורלב: תעשו דיון ביניכם.
זבולון אורלב: למשרד יש משאבים גם מחוץ לאגף החינוך המיוחד.
זבולון אורלב: חבל, אני מכיר את הדינמיקה הפוליטית בתוך הכנסת ותאמינו לי, גם מר יצחק כהן וגם גברת רות פן, שתהיה כזאת דינמיקה שהמשרד לא יוכל להתעלם מהבעיה הזאת.
זבולון אורלב: כי זה בא מכל עבר.
זבולון אורלב: גברת יעל פרבר, אני גם זקוק לעזרתך, שתבהירי איפה שאת יכולה להבהיר, שאנחנו מאד מבקשים שתקיימו בתוככם דיון.
זבולון אורלב: זה עולה מכל החלקים, מכל הכיוונים.
זבולון אורלב: אי אפשר להשאיר את המצב כמו שהוא.
זבולון אורלב: אני תמיד מעדיף שהפתרון יבוא מהמשרד, מאשר בלחץ אטומי של הכנסת להתחיל את ההצעות לסדר, הצעות דחופות ודיונים.
זבולון אורלב: אז אנא מכם תשתדלו למצוא פתרון.
זבולון אורלב: אם אפשר לעניין הזה לקבל עדכון בסדר גודל של שבועיים - אני לא אומר יומיים - כדי לדעת מה קורה בנושא הזה.
זבולון אורלב: זה יתן לנו אינדיקציה, וגם לכנסת, אם אנחנו מתחילים להפעיל כאן את המערכות או שאתם לא זקוקים לעזרתנו.
עופרה דונסקי: יש לי בקשה.
עופרה דונסקי: ברגע שיתקיימו דיונים נוספים שהכותרת שלהם לא תהיה חינוך מיוחד, תודיעו את הנושאים מראש.
זבולון אורלב: אנחנו נודיע.
זבולון אורלב: הפעם היה דיון כללי.
זבולון אורלב: להבא אנחנו נגדיר נושאים שבהם נדון.
חנה לוי: אני שייכת גם לוועד הורים כללי וגם שייכת לפורום הורים לילדים עם בעיות רב תחומיות.
חנה לוי: אני אמא לשתי ילדות מאד רב תחומיות ששתיהן בחינוך המיוחד ומכל הדיון הזה לא עלה שבעצם החינוך המיוחד - לא השילוב ולא המגזר הערבי שאני לא מתמצאת בו - זועק לשמיים.
חנה לוי: במיוחד כל הילדים שהם רב תחומיים קשים.
חנה לוי: החינוך המיוחד והשילוב זה שני דברים שונים לגמרי ומאד קשה לי עם העניין הזה שעולה מהסיכום פה, ומכך שאתה ניסית לומר: תבדקו את החינוך המיוחד ואולי אפשר לתת לשילוב.
חנה לוי: זה בלתי אפשרי כי המצב בחינוך המיוחד זועק לשמיים.
חנה לוי: אם זה בנושא סייעות, אם זה בנושא הקריטריונים לחלוקת הטיפולים הפרא – רפואיים או סל שח"מ, אם זה בנושא הבינוי, אם זה בנושא יום לימודים ארוך…
זבולון אורלב: אני שמח שעזרת לי לתקן את הרושם, כי לא התכוונתי שיצא כזה רושם, כי לא זאת האמת.
זבולון אורלב: אנחנו בהחלט חושבים שגוף העניין זה החינוך המיוחד גופו.
זבולון אורלב: בהחלט הוא יהיה עיקר הדיונים שלנו ואני מודה לך שעזרת לי להבהיר את הדברים האלה.
זבולון אורלב: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך והתרבות בנושא אי-תשלום משכורות למורים בחינוך העל-יסודי בת-ים.
זבולון אורלב: אני כבר אומר, שהדיון שלנו לא יצטמצם רק בסוגיה של בת-ים, אלא גם יעסוק בסוגייה הכללית.
זבולון אורלב: רבותי, פנה אלי יושב-ראש ארגון המורים העל-יסודיים, רן ארז, בשבוע שעבר וביקש לזמן ישיבה דחופה של הוועדה עקב אי-תשלום משכורות למורים בחינוך העל-יסודי בבת-ים והשבתת המערכת.
זבולון אורלב: נענינו לבקשה, שינינו את סדר-היום והדיון מתקיים.