GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עזמי בשארה: לא, לא, תקצוב צינורות מים, חשמל וגם טלפון צריך להיות שם כל עוד אנשים שוהים במקום.
זבולון אורלב: והשכלה הם לא צריכים?
עזמי בשארה: הם צריכים, אבל יש מוסדות להשכלה במרכז הארץ והם קרובים למרכז הארץ.
ראובן ריבלין: דרך אגב, מה עם תקנות תעבורה, למשל?
לימור לבנת: עזבו, אין טעם בהתנגחויות.
לימור לבנת: תנו לו להגיד מה שהוא רוצה.
עזמי בשארה: אדוני היושב ראש, חברת הכנסת לבנת אומרת "תנו לו".
עזמי בשארה: את לא נותנת לי שום דבר.
עזמי בשארה: אני אומר את דעתי.
עזמי בשארה: לדעתי, אתם צריכים לצאת משם.
עזמי בשארה: זה מפתיע אותך שאני אומר את זה?
לימור לבנת: לכן אמרתי שיתנו לך להגיד מה שאתה רוצה.
עזמי בשארה: מוסדות להשכלה גבוהה לא נראים לי משהו ארעי כמו מחנה צבאי.
עזמי בשארה: מוסדות להשכלה גבוהה הם מוסדות להשכלה גבוהה.
עזמי בשארה: להקים מוסדות להשכלה גבוהה בתוקף תקנות צבאיות - זו פשוט אמצאה ישראלית.
עזמי בשארה: מדינת ישראל לא יכולה, מצד אחד, לא להחיל את החוק והמשפט על השטחים, ומצד אחר, לא להיפרד מהשטחים, אבל היא עושה את זה תמיד מתוקף תקנות צבאיות.
עזמי בשארה: מוסדות להשכלה גבוהה - מתוקף תקנות צבאיות; התנחלויות - מתוקף תקנות צבאיות.
עזמי בשארה: תספחו את השטחים.
עזמי בשארה: אני אומר לכם לא לספח את השטחים?
עזמי בשארה: תספחו את השטחים ותספחו את הערבים לישראל ותקימו אוניברסיטאות.
עזמי בשארה: אתם לא מספחים את השטחים ואתם מקימים שם מוסדות להשכלה גבוהה מתוקף תקנות צבאיות.
עזמי בשארה: יש דבר כזה בעולם?
עזמי בשארה: כדי להכיר באוניברסיטאות בשטחים מתוקף מועצה להשכלה גבוהה ישראלית, תספחו את השטחים ותקימו כאן מדינה דו לאומית, ואני בעד.
עזמי בשארה: אני הראשון שיהיה בעד, אני אצביע בעד.
עזמי בשארה: אבל, מתוקף תקנות צבאיות להכיר בכמה מוסדות על ידי מועצה להשכלה גבוהה ישראלית, ובמוסדות אחרים - על ידי מועצה להשכלה גבוהה פלשתינית, זה אפרטהייד.
עזמי בשארה: אני אומר: או שאתם מקימים משטר אפרטהייד בשטחים, ואז נדע שזה אפרטהייד, או שאינכם עושים זאת.
עזמי בשארה: אם מתוקף הסכם שלום יהיו מוסדות להשכלה גבוהה בשטחים - אם הפלשתינים יסכימו - בבקשה, הם יהיו שייכים למועצה להשכלה גבוהה בשטחים.
עזמי בשארה: אם לא, אז צריך להיפרד, לצאת משם.
עזמי בשארה: אבל לספח לישראל, דרך תקנות, רק את ההשכלה הגבוהה, רק את המוסדות להשכלה גבוהה, לא את השטחים, לא את הערבים - אני מתנגד לזה, אדוני היושב ראש, מסיבות פוליטיות ברורות.
זבולון אורלב: אנחנו, כנראה, נצטרך לקיים היום הצבעה על הצעת החלטה בפעם הראשונה בוועדת החינוך.
זבולון אורלב: נשמע עוד שניים-שלושה דוברים, אבל ממש בקצרה.
זבולון אורלב: בבקשה, ד"ר עמי וולנסקי, יועץ בכיר לשר.
ד"ר עמי וולנסקי: בשנת 1995, כאשר הוחל תיקון מס' 10 לחוק המועצה להשכלה גבוהה, עמדו בפני הוועדה שלוש אופציות בנושא הזה של הזיקה בין החוק לבין המוסדות שנמצאים ביהודה ושומרון.
ד"ר עמי וולנסקי: בבואה לחוקק, בבואה לקבוע כיצד ליצור את הזיקה, עמדו בפני ועדת החינוך שלוש אופציות, והיא בחנה את כל השלוש.
ד"ר עמי וולנסקי: אדוני היושב ראש, מה עמד בפנינו מנקודת מבט מקצועית?
ד"ר עמי וולנסקי: מנקודת מבט מקצועית אנחנו ביקשנו באותה עת - והדבר תקף גם היום - שני דברים נפרדים.
ד"ר עמי וולנסקי: ראשית, ביקשנו לחפש כל דרך למעמד זהה של התואר האקדמי, שלא יהיה מצב שתארים שניתנו מעבר לקו הירוק ובתוך גבולות הקו הירוק, בסמכות מל"ג ישראל או בסמכות מה שהיה מל"ג יו"ש, יהיו תארים שונים.
הרב פליקס יהודה: מה זה "מה שהיה מל"ג יו"ש"?
ד"ר עמי וולנסקי: כלומר, באותה עת, בשנת 1995.
ד"ר עמי וולנסקי: הכוונה היא שלא יהיה מצב שיש שני סוגי תארים, ויכול להיות שיבוא מוסד ישראלי ויאמר: אני לא מכיר בקרדיט אקדמי שנצבר במכללת יהודה ושומרון כשבאים לאוניברסיטת תל אביב, או לא מכיר בתואר.
ד"ר עמי וולנסקי: ולכן מנקודת מבט מקצועית - ומנקודת מבט מקצועית בלבד - עמדנו על כך שתובטח זהות בתארים של תלמיד שלומד במוסד אל"ף ושל תלמיד שלומד במוסד בי"ת.
ד"ר עמי וולנסקי: זו סוגייה אחת.
ד"ר עמי וולנסקי: מעבר לכך, ביקשנו להבטיח שיהיה שוויון מוחלט בהקצאות המשאבים.
ד"ר עמי וולנסקי: אלה שני היסודות שעמדו לנגד עינינו בשנת 1995 ושעמדו לנגד עיניה של ועדת החינוך של הכנסת באותה עת.
2399: ולנגד עיניה של מליאת הכנסת שאישרה את החוק.
ד"ר עמי וולנסקי: וכמובן, לנגד עיניה של מליאת הכנסת.
זבולון אורלב: חברים, אנחנו רוצים לסיים את הישיבה תוך דקות ספורות ואני מאוד מבקש, גם מד"ר וולנסקי, אם אפשר, לסיים.
זבולון אורלב: התמונה מאוד ברורה.
ד"ר עמי וולנסקי: באשר להשוואת מעמד התואר, התיקון לחוק קבע את מה שקבע, ובפועל כשיש המלצה או החלטה של מל"ג יו"ש, הרי זה מובא למליאת מל"ג ישראל, ומעמד התואר שווה לכל דבר וענין.
ד"ר עמי וולנסקי: באשר להשוואת מרכיבי המימון, עד סוף חודש ספטמבר שנה זו - - -
זבולון אורלב: זה לא הנושא.
ד"ר עמי וולנסקי: בסדר.
ד"ר עמי וולנסקי: אני אסיים בעוד משפט אחד.
ד"ר עמי וולנסקי: החל מה1- באוקטובר התקצוב הוא על ידי ות"ת.
ד"ר עמי וולנסקי: לכן, הסיטואציה העובדתית, נכון לעכשיו, היא שהתקצוב בא מאותו מקור.
עזמי בשארה: מאין בא התקציב לשאר?
זבולון אורלב: השאלה היא אליי.
זבולון אורלב: חבר הכנסת בשארה רשאי לשאול, אתה לא חייב לענות.
זבולון אורלב: התשובה היא: כמו בכל מכללה להכשרת מורים במדינת ישראל.
ד"ר עמי וולנסקי: ולכן, עלתה פה המחשבה: אם הוא נראה כמו מוסד ישראלי ופועל ומאושר ומתוקצב כמו מוסד ישראלי, אז מדוע לא לעשות איזו פעולה של IMPROVEMENT ולחפש דרך משופרת וטובה יותר כדי שיהיה ממש שוויון בין התארים.
ד"ר עמי וולנסקי: באשר לנוסח המכתב, אכן חסרים פה בעצם שני מוסדות.
ד"ר עמי וולנסקי: אני מסייג את הדברים, מפני שבעצם המכללה שבאריאל היום גם מתוקצבת באמצעות ות"ת.
זבולון אורלב: פרופ' מאירשטיין, משפט אחד.
פרופ' דן מאירשטיין: מאחר שהואשמנו באפרטהייד, רציתי לציין שלמעלה מ5%- מתוך 3,000 סטודנטים הם ערבים.
עזמי בשארה: אני יודע.
פרופ' דן מאירשטיין: אנחנו מקבלים כל מי שנרשם ללמוד ושראוי ללמוד.
2399: לפי הקריטריונים.
פרופ' דן מאירשטיין: כרגע לומדים למעלה מ10%- מתלמידי ההנדסה במדינת ישראל לומדים אצלנו.
זבולון אורלב: פרופ' אלטשולר, משפט אחד.
פרופ' עמוס אלטשולר: מל"ג יו"ש, בישיבתה הראשונה, קיבלה את ההחלטה - וזו היתה ההחלטה הראשונה שלה - שכל כללי העבודה, כל הנהלים שלה, יהיו זהים לחלוטין לכללים ולנהלים של מל"ג במדינת ישראל.
זבולון אורלב: הרב פליקס יהודה, משט אחד.
הרב פליקס יהודה: הממשלות - כולן, לכל סוגיהן - החליטו על הקמת מוסד להכשרת עובדי הוראה באלקנה, והחלטת ממשלה מבחינתי היא חוקית.
זבולון אורלב: בבקשה, חברת הכנסת לימור לבנת.
לימור לבנת: מעבר לשאלה הפוליטית כפי שהוצגה כאן קודם - ואני לא רוצה להיכנס אליה כרגע, כי הדברים ברורים וכל אחד ועמדותיו - אני רק רוצה להביע תמיהה אחת על ממשלה שכל מה שהיא מנסה לעשות זה להגביר בורות בציבור הישראלי ולמנוע מאנשים לרכוש השכלה גבוהה.
לימור לבנת: אני רואה א זה כקו.
לימור לבנת: יש כאן נסיון לסגור את השלוחות, יש כאן נסיון למנוע מאנשים ללמוד במכללת יהודה ושומרון משום שהיא ממוקמת שם, אבל עשרות אלפי סטודנטים וישראלים שרוצים לרכוש השכלה צריכים לדעת שהממשלה הזאת לא מעוניינת שהם ירכשו השכלה.
לימור לבנת: בין אם מדובר בהצעה כזאת ובין אם מדובר בהצעה אחרת, כולן בעצם מביאות בסופו של דבר לאותה תוצאה.
זבולון אורלב: חבר הכנסת אופיר פינס, משפט אחד.
אופיר פינס-פז: אני מצטער מאוד על הדברים של חברת הכנסת לבנת, משום שלפחות רובם לא קשורים בכלל לנושא שבשלו התכנסנו, ויש לנו הרבה מה להגיד על כל נושא השלוחות, ולא אתם הקמתם את השלוחות, אלא דווקא אנחנו, אבל לא משנה.
אופיר פינס-פז: לענין המרכזי.
אופיר פינס-פז: אני ראיתי את המכתב של השר יוסי שריד.
אופיר פינס-פז: השר שריד אומר דבר מאוד פשוט: בעיניו, יש מצב אנומאלי שבעצם קיימות שתי מועצות, שתי מל"גים, אחת ישראלית ואחת ביו"ש.
אופיר פינס-פז: הוא בודק את האפשרות להעביר את זה למל"ג אחת ישראלית.
אופיר פינס-פז: נדמה לי שהיוזמה הזו היא יוזמה מבורכת שצריך לכבד אותה ולתמוך בה, וצריך לאפשר לו לבחון את האפשרות המשפטית לעשות את זה.
אופיר פינס-פז: אם הוא יצליח, מה טוב, ואם הוא לא יצליח, יישאר המצב הקיים בעינו.
זבולון אורלב: אני רוצה להציע הצעת החלטה: א.
זבולון אורלב: הוועדה קובעת כי קיימת חובה בסיסית של מדינת ישראל לדאוג להכרה ישראלית בתארים של המכללות האקדמיות הישראליות ביהודה ושומרון.
זבולון אורלב: אני חושב שעד כאן אין בעיה.
זבולון אורלב: לאור הדיווח המשפטי שנשמע כאן מכל הגורמים, קובעת הוועדה כי יש שתי דרכים לכך: במישרין על ידי המועצה להשכלה גבוהה יו"ש, או על ידי המועצה להשכלה גבוהה במדינת ישראל.
זבולון אורלב: הוועדה תומכת בכל אחת מהאפשרויות הנ"ל.
עזמי בשארה: יש הערות, כפי שאתה בוודאי יודע.
זבולון אורלב: אתה רוצה להציע הצעה אחרת?
עזמי בשארה: כן, אבל לא ידעתי שאתה מגיש הצעת סיכום כל כך מהר.
עזמי בשארה: בדרך כלל אתה לא נוהג כך.
עזמי בשארה: הפעם עשית את זה כמעט בסודיות.
זבולון אורלב: למה בסודיות?
זבולון אורלב: אמרתי שתהיה הצבעה.
עזמי בשארה: אמרת את זה לפני שתי דקות.
ראובן ריבלין: אם הצעת סיכום זו מקבלת רוב, אז אין צורך - - -
זבולון אורלב: חבר הכנסת בשארה, אתה גם רוצה להעמיד הצעה?
זבולון אורלב: אם כן, אנחנו עוברים להצבעה.
זבולון אורלב: מי בעד הצעת הסיכום שהבאתי?
זבולון אורלב: ה צ ב ע ה הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת זבולון אורלב נתקבלה.
זבולון אורלב: אני קובע שהצעת הסיכום התקבלה.
חברי הוועדה: טלב אלסאנע מוחמד ברכה חוסניה ג'בארה זהבה גלאון עבד-אלמאלכ דהאמשה רחבעם זאבי אחמד טיבי מוחמד כנעאן סופה לנדבר ענת מאור יהודית נאות ראובן ריבלין סילבן שלום
מוזמנים: פרופ' מישל אביטבול, יו"ר המזכירות הפדגוגית, משרד החינוך מיכאל ירון, מפמ"ר היסטוריה, משרד החינוך חנה שפיר, מפקחת על הוראת האזרחות בחינוך הממלכתי, משרד החינוך רבקה שרגא, דוברת משרד החינוך יעל פרבר, מתאמת שר החינוך לכנסת, משרד החינוך עלי אל-אסד, יועץ שר החינוך מחמוד יונס, הסתדרות המורים עלי זידאן, הסתדרות המורים רן ארז, יו"ר ארגון המורים העל-יסודיים סאמי עיסא, ראש המועצה המקומית כפר קאסם עאמר פהמי, סגן ראש המועצה המקומית כפר קאסם עולא עיסא, רכז הנצחת זכר חללי כפר קאסם, המועצה המקומית כפר קאסם לטיף דורי, המועצה המקומית כפר קאסם סרסור חמדאלה, המועצה המקומית כפר קאסם חיים אסולין, מנהל מוזיאון, עיריית צפת פנחס כהן, עיריית צפת שלמה סלונים, גימלאי ישי מימון, ניצול הטבח במעלות אשר חדד, מכללת צפת תמר טרבלסי-חדד
נרשם על-ידי: ס ד ר ה י ו ם החלטת שר החינוך לציין את אירועי כפר קאסם הצעת חברי הכנסת: עזמי בשארה, זהבה גלאון, עבד-אלמאלכ דהאמשה, נסים זאב, רחבעם זאבי, ראובן ריבלין החלטת שר החינוך לציין את אירועי כפר קאסם הצעת חברי הכנסת: עזמי בשארה, זהבה גלאון, עבד-אלמאלכ דהאמשה, נסים זאב, רחבעים זאבי, ראובן ריבלין היו"ר זבולון אורלב:
נרשם על-ידי: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך והתרבות.
נרשם על-ידי: אנחנו מקיימים דיון בעניין החלטת שר החינוך לציין את אירועי כפר קאסם.
נרשם על-ידי: כידוע השר שלח מכתב למורים לאזרחות ב-כ"ה בתשרי, ה5- באוקטובר, שהוא בקשה והמלצה לציין את יום הטבח בכפר קאסם.
נרשם על-ידי: על כך הוגשו הצעות דחופות לסדר היום שהנשיאות הכירה בהן.
נרשם על-ידי: מספר חברי כנסת העלו את הנושא לסדר היום במליאת הכנסת והמליאה, לאחר ששמעה את הצעות המציעים ואת תשובת השר, החליטה לעביר את הנושא לדיון בוועדה.
נרשם על-ידי: נמצאים אתנו שר החינוך, חברי הכנסת שהם חברי הוועדה וחברי הכנסת שהם מציעי ההצעה.
נרשם על-ידי: לפני שאאפשר לחברי הכנסת מציעי ההצעות לומר את דבריהם, אני רוצה לפתוח בקצרה.
נרשם על-ידי: אני רוצה לומר שמנקודת מבטי בוודאי הכוונה של השר הייתה כוונה טובה, והיא באה על-מנת לחזק את שלטון החוק במדינת ישראל ולחדד את הצורך שהחובה לציית לפקודות היא חובה לציית לפקודות אך ורק אם הן חוקיות ושאין עליהן דגל שחור - כלשון בית-המשפט, מתנוסס מעליהן - אבל כפי שהציבור רואה ושומע, ההחלטה של שר החינוך להדגיש את הציון של אי-ציות לפקודה והצורך בשמירת החוק רק בהקשר של הטבח בכפר קאסם, היא החלטה בהחלט מעוררת מחלוקת ואני חושב שאפשר לתמצת את המחלוקת בשני נושאים, כאשר הנושא האחד הוא חוסר האיזון.
נרשם על-ידי: שר החינוך כאילו התעלם מכל יתר המקרים הרבים בהם העם היהודי ואזרחי מדינת ישראל סבלו בשנים האחרונות ממעשי טבח קשים בהם, אנשים נשים וטף, והנה כל המקרים האלה כאילו נשכחו, כאילו לא היו, כאילו לא היו מאורעות תרפ"ט.
נרשם על-ידי: השר יוסי שריד: לא צריך להגיד את זה בכאילו, בכל הכבוד שאני רוחש ליושב-ראש הוועדה.
נרשם על-ידי: זה לא כאילו.
נרשם על-ידי: היו"ר זבולון אורלב: אני רק משתדל להציג את העניין.
נרשם על-ידי: כל פעולות הטרור של הפדאיון, אני כבר מוכן לומר שבוודאי השר יודע, זוכר ומודע, אלא שאני אומר שההחלטה הזאת מעוררת מחלוקת, כי ברגע שמציינים דבר אחד ולא מציינים דבר אחר ואת ההקשר, אז הבעיה האחת היא חוסר האיזון.
נרשם על-ידי: איפה כל פעולות הטרור שאזרחי מדינת ישראל והעם היהודי סבל מהן מאז הקמת המדינה.
ענת מאור: היו"ר זבולון אורלב:
ענת מאור: גם שם ניתנו פקודות וניתנו הוראות על-ידי אנשים שהם היום תופסים עמדות חשובות בגופים רשמיים כמו פעולת מינכן שבה נרצחו ספורטאינו, ילדי אביבים שנרצחו בדרך לבית-הספר, הטיול של ילדי צפת במעלות - ואגב, נמצאים אתנו כאן מר ישי מימון ומר חיים אסולין מהניצולים של ילדי צפת שהיו בבית-הספר במעלות - וכל יתר פעולות הטרור עד אחרון פיצוצי האוטובוסים בשנים האחרונות בתל-אביב, בירושלים, בשוק מחנה יהודה, במרכז ירושלים, בקפה אפרופו ולצערנו הרשימה באמת ארוכה.
ענת מאור: כאמור, הנושא הראשון הוא באמת נושא של חוסר האיזון.
ענת מאור: האם התלמידים במדינת ישראל צריכים ללמוד את סוגיית שמירת החוק והציות לחוקים שהם חוקיים רק על צד אחד או שצריך לתת את התמונה השלמה.
ענת מאור: בוודאי שהעם היהודי ואזרחי מדינת ישראל היו קורבנות קשים, בוודאי יש הסכמה מקיר לקיר בכל חלקי הבית להחלטה של בית-המשפט העליון - למרות שבית-המשפט העליון לא זקוק לאישור חברי הכנסת - ויש תמיכה מוסרית, חינוכית, מכל ההיבטים שהמעשה של כפר קאסם הוא טרגדיה נוראה, עברה קשה שצריך ללמוד ממנה כיצד לא לעשות מעשים פסולים שכאלה, אבל זה נראה כאילו הקורבנות הפכו להיות נאשמים.
ענת מאור: אני מצטער שגם הבוקר על כל רקע הדיון יש לנו גם ביקור ופורסם שראש-הממשלה התיר את כניסתו של המרצח נאיף חוואתמה שאחראי ישיר לרצח ילדי צפת במעלות ולעוד כמה מעשי טבח.
ענת מאור: אני מקווה שלא זה יהיה הנושא שלנו בדיון אלא כועדת חינוך נתמקד באמת במסר החינוכי ובתוכנית הלימודים הראויה שצריכים תלמידינו ללמוד.
ענת מאור: נאפשר לחברי הכנסת המציעים לפתוח בדבריהם.
ענת מאור: עבד-אלמאלכ דהאמשה: בראשית דבריו של היושב-ראש הוא אמר שלשר הייתה כוונה טובה.
ענת מאור: אין בדעתי להגן על שר החינוך והוא גם לא זקוק להגנתי, אבל אני מגן על עמדה עקרונית.
ענת מאור: אני חושב ששר החינוך עשה מעשה אמיץ, מעשה נכון, מעשה שנעשה באחור של חמישים שנים בהחלטתו לציין את הטבח שהיה בכפר קאסם וללמוד את הלקח ממנו בכל בתי-הספר בישראל באופן ממלכתי ביותר.
ענת מאור: לטבח הזה אין שום אח ורע ואין להשוותו לא עם מעשי טרור כאלה שהזכיר היושב-ראש או מעשים אחרים.
ענת מאור: מדובר כאן במעשה של פקודה שניתנה על-ידי קציני צבא מהדרג הגבוה ביותר, פקודה שניתנה לצבא לטבוח באזרחי המדינה ותושביה.
ענת מאור: כזה מעשה עוד לא היה ואין מה להשוות את זה עם שום מעשים אחרים.
ענת מאור: מקומם יותר שמאחורי הפקודה הזו הסתתרה כוונה יותר מסוכנת, יותר רעה ויותר הרסנית - לעשות את הטבח כדי שתושבי כפר קאסם, ג'לג'וליה, המשולש, כולם יברחו מזרחה.
ענת מאור: ב29- באוקטובר 56, כאשר נפתחו פעולות האיבה כלפי מצרים, נפתחו אותן פעולות איבה באופן מאורגן על-ידי צבא נגד תושבי כפר קאסם שהם אזרחי המדינה ותושביה.
ענת מאור: זה מה שמקומם, זה מה שמייחד את הטבח הזה, זה מה שאנחנו צריכים להפנים וללמוד.
ענת מאור: זה הלקח.
ענת מאור: האירועים שהזכרת הם נוראים והם קשים בפני עצמם, אבל כאשר מעלים את האירועים האלה ומביאים אותם כאילו הם באותו הקשר, אנחנו זורים חול בעיניים ולמעשה גורמים לכך שהאנשים יבינו כאילו לא היה שום דבר, לא היה פה טבח, לא הופק לקח, לא היה מה ללמוד, לא היה מה להפנים, לא היה מה להביא לבתי-הספר.
ענת מאור: שר החינוך מצא לנכון, ובאופן נועז ביותר, להורות או להמליץ להעביר לגורמים המוסמכים בכל בתי-הספר שאת הטבח הזה יש ללמוד, את הלקח יש להפנים, את הדבר הזה חייבים ללמד ילדים בבתי-הספר כדי שגם בעתיד וגם לדורי דורות כולם יבינו מה היה כאן ומה לא צריך להיות.
ענת מאור: אני מצפה להתרכז בנושא עצמו ולא ללכת סביב סביב.
ענת מאור: גם כאשר כולנו מסכימים שהיה פה מקרה נוראי והיה פה טבח שאין לו אח ורע, לא צריך לערב את הנושא בנושאים אחרים ובכך לגרום להחמצה.
ענת מאור: זהבה גלאון: אני רוצה שוב לנצל את ההזדמנות ולברך את שר החינוך יוסי שריד שהחליט שהגיע הזמן להתמודד גם עם פרקים אפלים בתולדות המדינה.
ענת מאור: אני סבורה ש43- שנים אחרי הטבח, זה שקם שר חינוך ובעצם מתבייש בשמה של ממשלת ישראל, אני מרשה לעצמי לומר שהוא מתבייש בשמה של ממשלת ישראל, הייתי אומרת שבכך הוא מכיר באחריות של מדינת ישראל לגבי הטבח בכפר קאסם.
ענת מאור: אדוני היושב-ראש, יש לי הרגשה שגם בוועדה הזאת יש כנראה מי שלא הבין ולא הפנים מה זו פקודה בלתי חוקית בעליל כשדגל שחור מתנוסס מעליה.
ענת מאור: בכפר קאסם נחצה קו אדום, מדובר על דגל שחור, וכל אותם האירועים האיומים שציינת, וכל אותם אנשים - וחלקם יושבים כאן בחדר - שנפגעו בפעולות טרור איומות, אני לא חושבת שהדבר הוא בר-השוואה, אני לא חושבת שמבחינת המסר החינוכי שאנחנו מנסים להעביר ושאותו ניסה השר להעביר בהחלטתו החשובה, שזה דבר נכון לעשות.
ענת מאור: אני לא יודעת אם החלטה זו המילה הנכונה וגם לא דברי ברכה, אבל אני חושבת שאנחנו צריכים לחזור ולברך את השר.
ענת מאור: יש כאן מסר חשוב לא רק לאזרחי מדינת ישראל הערביים אלא יש כאן מסר חשוב לאזרחי המדינה כולה.
ענת מאור: יש דברים שלא יוכלו לחזור.
ענת מאור: רחבעם זאבי: ראשית אני רוצה להגיד שאין אחד במדינת ישראל שאני מכיר אותו שאיננו מתבייש במה שהיה בכפר קאסם בתחילת מבצע סיני.
ענת מאור: לא רק זה אלא המערכת הביטחונית והמערכת הציבורית נקטו בכל הצעדים שצריכים לעשות, כפי שאני לא מכיר אומות אחרות - לפחות לא במרחב שלנו כאן, במזרח התיכון - שעשו אחרי דברים שונים, דומים, בני דודים של המעשה הזה.
ענת מאור: אצלנו האנשים הובאו למשפט, אצלנו יצאו עם הוראות ברורות מאוד לגבי פקודה בלתי חוקית בעליל, ואני לא מכיר ארץ ערבית או תנועה לאומית ערבית או תנועת "שחרור" ערבית שהתחילה לעשות דברים כאלה בדומה - אפילו לא זהה - למה שעשתה ישראל.
ענת מאור: ההיסטוריה שלנו באיזור רווייה במעשים, במבצעים, במלחמות, בפיגועים, בתקריות שכאבו לשני הצדדים.
ענת מאור: אם מצא לנכון שר החינוך היום, אחרי ארבעים וכמה שנים, לדלות מתוך ההיסטוריה הזאת אירוע אחד בלבד, הוא חטא לעמי, לי, לעמו שלו, מפני שמול שניים-שלושה-ארבעה מקרים שאפשר להצביע עליהם שאצלנו נעשו פעולות לא יפות, רעות, אני קורא לזה אפילו טבח - גם במליאת הכנסת לא התביישתי לקרוא למה שהיה בכפר קאסם, לא תקרית אלא טבח - אפשר להזכיר מאות ואפילו הרבה יותר ממאות של פעולות שעשו נגדנו ואף תנועה לאומית ערבית, אף מדינה ערבית, אף נשיא ערבי ואף שר חינוך ערבי לא קם ואמר בואו נעשה דבר כזה וכזה.
ענת מאור: יענה לי ודאי שר החינוך ויאמר שאנחנו לא כמוהם, אנחנו רוצים להיות יותר טובים.
ענת מאור: אנחנו באמת יותר טובים, אנחנו יותר טובים אבל לקחת אחרי 43 שנים את האירוע ההוא ולהוציא אותו ולהביא אותו למעלה, הוא לא יקרב את האחווה ואת החיים המשותפים, את הדו-קיום בין יהודים וערבים בארץ-ישראל.
ענת מאור: בהכירי את השר שריד, אני יודע שזו מטרה שלו, זו שאיפה שלו וזה במצע שלו, הוא רוצה חיים משותפים, אבל כתוצאה מהעלאת נושא כזה היום בכל בתי-הספר בארץ הוא גם מסית וגם מסיט את המורים, את התלמידים, את הנערים, את ההורים, כי הלא גם ילד חוזר הביתה ויספר וההורים יספרו לו סיפור אחר או שיתווכחו אתו, לפעמים יסכימו אתו.
ענת מאור: למה צריך להעלות את זה אחרי ארבעים וכמה שנים, כאשר יש התעלמות מוחלטת מאירועים כואבים הרבה יותר או לא פחות?
ענת מאור: הריגת 22 ילדים ועוד שלושה מבוגרים במעלות, 21 ילדים נרצחו ולא תוך כדי הסתערות או לא תוך כדי זריקת רימון.
עבד-אלמאלכ דהאמשה: רחבעם זאבי: והיום מכניסים לארץ-ישראל ראש ארגון טרור שהורה על המבצע הזה והוא איננו תושב ארץ-ישראל, גם לא תושב של מה שאתם קוראים פלשתין.
עבד-אלמאלכ דהאמשה: הרצח של הילדים במעלות, ואני יכול מיד להביא סיפורים אחרים ולא רק של מעלות אלא גם את אביבים וגם מבצעים אחרים, למרות שלקרוא לזה מבצע, בכלל להשתמש במונח מבצע לפעולות פיגוע מכוונות, זה עוול לכל אלה שנתנו את נשמתם ואת חייהם על מבצעים.
עבד-אלמאלכ דהאמשה: אלה הן פעולות טרור ואני יכול להביא אחדות.
עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מזכיר את מעלות, כי אני מכיר את חיים אסולין היושב אתנו כאן, נכה מאה אחוז, יד - פרוטזה, גוף - כולו מחורר, כל הגוף שלו מחורר.
עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה פשוט לא יהיה אסטטי לבקש ממנו להראות את זה, אבל אני ראיתי את זה.
עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוא לא נפצע בקרב.
עבד-אלמאלכ דהאמשה: בקרב, במלחמה בין עמים, נפצעים ונהרגים.
עבד-אלמאלכ דהאמשה: במלחמה כמו במלחמה.
עבד-אלמאלכ דהאמשה: אבל שם הם עמדו שעות לפני שהם הרגו אותם, הם ראו שזה ילדים.
עבד-אלמאלכ דהאמשה: את זה הבאנו פעם לבתי-הספר שלנו?
עבד-אלמאלכ דהאמשה: היה איזשהו שר חינוך שציווה להביא את זה ולעסוק בזה?
עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה יקרב את ההבנה בין שני העמים שחיים בארץ הזאת?
עבד-אלמאלכ דהאמשה: להפך.
עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה מביא להסתה ולהסטה.
עבד-אלמאלכ דהאמשה: קצר מבינתי להבין איזה הגיון או איזה דחף הביא את שר החינוך להורות את כל בתי-הספר בישראל לעסוק בזה היום.
עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם ההיבט המוסרי, אני מצדיע, אז בהיבט המוסרי תציע להעלות את כל האירועים הלא יפים שקרו במאבק, במלחמה בין העמים, שגם בהם ניתנו פקודות.
עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא מחבל על דעת עצמו זרק רימון בתוך גן ילדים, לא, אני מדבר על פעולות שנתנו בהן פקודות מלמעלה, מערפאת, מחוואתמה, מג'בריל וכל יפי הנפש האלה.
עבד-אלמאלכ דהאמשה: אז אנחנו לא נתבייש להסתיר שגם לנו יש כמה דברים שאנחנו צריכים להתבייש בהם, ואנחנו לא מתביישים להתבייש.
עבד-אלמאלכ דהאמשה: מכל הסובב אותנו, כל הארצות השכנות, משכנינו הערבים הישראלים והפלשתינאים, אנחנו עומדים בראש בלהתבייש, בהלקאה עצמית, בהפקת לקחים.
עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו לא מתביישים.
עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה נותן לנו כוח, בפירוש נותן לנו כוח.
עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני הייתי בצה"ל כשזה קרה, אמנם בזירה אחרת, ואני זוכר מה עשה המטה הכללי של צה"ל אז.
עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו אספנו את החיילים ודיברנו והסברנו.
עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחרי פסק-הדין במשפט של אלוף-משנה שדמי וסגן-ניצב מהמג"ב שאינני זוכר את שמו, עשו פעולות הסברה אדירות.
עבד-אלמאלכ דהאמשה: אי-פעם עשו פעולות כאלה בצבאות ערב?
עבד-אלמאלכ דהאמשה: אי-פעם עשו פעולה כזאת בארגוני הטרור למיניהם?
עבד-אלמאלכ דהאמשה: בארגוני "השחרור" למיניהם?
עבד-אלמאלכ דהאמשה: פעם אחת הסבירו שלהרוג את הילדים של אביבים בהפעלת מטען מרחוק זה פשע?
עבד-אלמאלכ דהאמשה: פשע נגד האנושות, פשע נגד ההורים, נגד הילדים?
עבד-אלמאלכ דהאמשה: ליטול את נשמותיהם של 11 ילדים ככה סתם?
עבד-אלמאלכ דהאמשה: לראות אוטובוס עולה בלהבות?
עבד-אלמאלכ דהאמשה: וידעו שזה אוטובוס של ילדים כי לאוטובוס של בית-ספר יש צבע אחר.
עבד-אלמאלכ דהאמשה: הם ידעו את זה.
עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני באמת לא מבין את שר החינוך למה הוא נזכר לעסוק רק באירוע האחד הזה, שאני אומר בפעם המאה, אני כישראלי מתבייש במה שהיה בכפר קאסם.
עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מציע שלא נהיה איוב לאומי ונגרד את הפצעים אלא נסיק מסקנות, נפיק לקחים, ניישם אותם בשטח, שחיילי צה"ל כשהם מתאמנים יקבלו הוראות והסבר מה זה פקודה בלתי חוקית.
עבד-אלמאלכ דהאמשה: היו"ר זבלון אורלב: אני חושב שמהדברים הובן מאליו שהכוונה היא ללמוד את כל המסכת, את כל הניסיון שהצטבר פה ולא להעיר רק על מקרה אחד שמציג כאילו יש קורבן אחד ונאשם אחד בשעה שהדברים כאן הם הפוכים.
מוחמד ברכה: היו"ר זבולון אורלב: אולי, אבל אפשר לקחת דוגמאות ולתת לזה את הפרופורצעיה הנכונה.
מוחמד ברכה: אומרים לך שמול כמה דברים שכולם מתביישים בהם, כולנו, וכולם רוצים לחנך את הצבא שלנו הפוך, היו גם מקרים אחרים שלנו כעם שהפכו אותנו להיות קורבן על-ידי פקודות בלתי חוקית בעליל שניתנו על-ידי מפקדים ובעלי סמכות.
מוחמד ברכה: היו"ר זבולון אורלב: כלפי אזרחים.
מוחמד ברכה: לדוגמה, ילדי אביבים, ילדי מעלות.
מוחמד ברכה: אני מדבר על מתן פרופורציה, על מתן איזון.
מוחמד ברכה: רחבעם זאבי: אני מכיר היטב את תולדות הסכסוך היהודי-ערבי ויכולתי להעסיק את ועדת החינוך בתיאורים מאוד כואבים על כל מיני אירועים.
מוחמד ברכה: הייתי נותן לכם הרצאה על טבח חברון בתרפ"ט ולא הייתם מפסיקים אותי עד הערב כי עסקתי בזה.
מוחמד ברכה: הוצאתי ספר על טבח חברון בתרפ"ט ואני מכיר את הפרטים האחרונים, איך נכנסו קאדים, ראשי קהילה, לא פרחחים מהשוק, וטבחו בתוך הבתים, איך משפחת אליעזר דן-סלונים נרצחה והוא היה גדול הידידים של הערבים.
מוחמד ברכה: אבל יאמר לי בצדק יושב-ראש הוועדה שלא עוסקים בזה היום.
מוחמד ברכה: אני רק נותן את זה כאילוסטרציה אחת מרבות שאני יכול לעסוק בהן.
מוחמד ברכה: אנחנו עשינו יום בבתי-הספר שלנו על טבח חברון בתרפ"ט?
מוחמד ברכה: עשינו יום על הטבח בצפת, בטבריה, בהר-טוב, בירושלים?
מוחמד ברכה: כי הפקנו את הלקחים, אנחנו לא מתביישים לעשות יום זיכרון, לא מתביישים לבקש סליחה היכן שטעינו וגם לא התביישנו להפיק לקחים.
מוחמד ברכה: אני הייתי בצה"ל באותה תקופה, הייתי חייל או קצין, ואני זוכר איך המטה הכללי חייב אותנו את כולנו לעסוק בזה ברצינות עד החייל האחרון.
מוחמד ברכה: אומרת חברת הכנסת גלאון שזה לא בר-השוואה.
מוחמד ברכה: זהבה גלאון: לא הפנימו את האינתיפאדה כששברו ידיים ורגליים.
מוחמד ברכה: היו"ר זבולון אורלב: זה לא עניין של פקודות בלתי חוקיות.
מוחמד ברכה: זהבה גלאון: זה עניין של מה מפנימים ממה שמלמדים.
מוחמד ברכה: היו"ר זבולון אורלב: זאת בעיה של הפקודות עצמן.
מוחמד ברכה: אגב, הם הועמדו על כך לדין והיו משפטים.
מוחמד ברכה: את שמעת שבצד השני למישהו היה משפט?
מוחמד ברכה: היו משפטים וקצינים וחיילים הועמדו לדין ונענשו.
מוחמד ברכה: רחבעם זאבי: כולנו יודעים שיש קושי להרכיב את תוכנית הלימודים, מפני שמתווספים נושאים ויש נושאים חשובים ואנחנו רוצים להיות עם נוער או עם תלמידים מתקדמים ומתפתחים, וכל דבר שמוסיפים אותו לתוכנית הלימודים, גורע משהו אחר.
מוחמד ברכה: אני מדבר כאב לחמישה ילדים שלא כל כך עקב אחרי הלימודים שלהם.
קריאה: רחבעם זאבי: לא עקבתי כי הייתי בצבא, הייתי בשירות, אבל הייתי רואה אותם בשבתות ובחגים.
קריאה: שני מקצועות העסיקו אותי: תנ"ך וידיעת הארץ.
קריאה: קראו לזה אז מולדת.
קריאה: לא אמרתי את זה, כי יגידו שיש לזה קונוטציה פוליטית.
קריאה: אני התביישתי במה שהילדים שלי קיבלו לעומת מה אני קיבלתי.
קריאה: תורה שבעל-פה, תורה שבכתב, דברי ראשונים ואחרונים, תולדות עם ישראל, אבל להכיר את המולדת, להכיר את הסכסוך הערבי-ישראלי - כמעט לא לומדים או בכלל לא לומדים.
קריאה: לכל זה אין זמן.
קריאה: פתאום לדלתות מתוך כל המסכת הזאת את האירוע האומלל של כפר קאסם ולשים אותו בראש הכותרות, לי דעתי זה מזוכיזם עצמי, זה איוב לאומי.
קריאה: ראובן ריבלין: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, אם חלילה במדינת ישראל היו משכיחים את הטבח הנורא שקרה בכפר קאסם, אם היו מנסים לטאטא מתחת לשטיח את העובדה שצבא הגנה לישראל שאחראי על החוק והסדר הוא זה שגרם למעשה פשע נוראי, הייתי חושב ששר החינוך באמת עושה מעשה שהוא צריך אותות מופת.
קריאה: אם אנחנו במדינת ישראל היינו מנסים לומר שבכפר קאסם קרה דבר שאולי מותר היה לעשותו, אני חושב שאם היה קם שר חינוך בישראל ואומר רבותי עד כאן, הייתי אומר ששר החינוך הזה הוא אות ומופת למדינת ישראל ולעם היהודי גם.
יוסי שריד: ראובן ריבלין: אני הייתי תלמיד בכיתה י"א כאשר קרה הדבר, ומאז אותו יום עברתי קורסים ולמדתי במוסדות שונים.
יוסי שריד: אם היה זה בטירונות, לימדו אותי שנה אחרי זה את אותו מאורע של כפר קאסם.
יוסי שריד: כאשר הייתי בקורס קצינים כבר יצא מתחת ידו של כבוד השופט הלוי אותו פסק-דין שדיבר על דגל שחור מתנוסס של פקודה בלתי חוקית בעליל.