GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
2449: שם אין ריכוז גדול של יוצאי אתיופיה כי הילדים פוזרו בכל בתי-הספר באותו ישוב.
2449: הבעיה השניה, בתי-הספר היוקרתיים לא מוכנים לקלוט ילדים יוצאי אתיופיה.
2449: זאת עובדה.
זבולון אורלב: זאת לא עובדה עד שלא תנקוב בשמות.
2449: אני מתייחס גם למערכת החינוך הדתית וגם למערכת החינוך הכללית, כמעט בכל הישובים.
2449: אני מגיע לבתי-ספר יוקרתיים שאומרים לי בלחש: אם אנחנו נקבל ילדים אתיופים לפה, יש פחד - - -
לימור לבנת: תן לנו דוגמא קונקרטית, מי אמר כך.
2449: ברחובות, בקריית-גת, באשקלון.
זבולון אורלב: מר אדיסו מאסלה, אנחנו לא עוסקים בפוליטיקה.
זבולון אורלב: אתה מטיח האשמה כבדה מאוד על מערכת החינוך.
זבולון אורלב: ההגינות המינימלית מחייבת שאתה תבסס את הדברים.
2449: אני מוכן להביא לך רשימה מסודרת של בתי-הספר.
2449: זה כבר לא פוליטיקה.
2449: אבל צריך להודות בעובדה הזאת.
2449: אם בתי-הספר לא ישתחררו מהגישה הזאת, הבעיה הזאת תלך ותגדל.
2449: גם בתי-הספר הדתיים.
2449: כמה ילדים אתיופים נקלטו בחינוך הדתי היוקרתי?
2449: לא נקלטו שם.
מוטי סמט: אבל תביא גם רשימה מי כן קלט.
2449: בעיה נוספת נוגעת לחינוך המיוחד.
2449: יש עדיין במערכת החינוך גישה פשטנית, לפתור את הפער החינוכי של ילדים יוצאי אתיופיה בצורה הכי פשוטה - לשלוח אותם לחינוך המיוחד.
2449: זה הפיתרון הכי קל, במקום להתמודד ולסגור את הפערים במאמצים גדולים, דבר שמצריך אולי תקציב נוסף וגם כוח-אדם מיומן.
לימור לבנת: האם יש לנו נתונים על זה?
לימור לבנת: כמה באחוזים?
לימור לבנת: כמובן גם ביחס לאוכלוסיה הכללית.
זבולון אורלב: יש פה נציגה של החינוך המיוחד.
זבולון אורלב: נעשה הפסקה דקה אחת.
זבולון אורלב: גברת כרמלה איגל, האם יש נתון?
כרמלה איגל: בקשר לנתון של יוצאי אתיופיה במערכת החינוך המיוחד - אנחנו לא אוספים נתונים בחינוך המיוחד על-פי עדות.
כרמלה איגל: האגף לחינוך מיוחד לא אוסף נתונים.
כרמלה איגל: אולי משרד החינוך כן.
חן ליפשיץ: יש לנו נתון בעניין הזה.
זבולון אורלב: יש לנו בקשה ממשרד החינוך, אולי אפשר לעשות בדיקה מידגמית של 20 בתי-ספר במקומות שבהם יש ריכוזים של תלמידים יוצאי אתיופיה.
סופה לנדבר: הרי יש בדיקות, לפני שילד נכנס בודקים אותו, וזה לא משנה לאיזה עדה הוא שייך.
סופה לנדבר: בודקים האם יש לו פיגור או אין לו פיגור, האם יש לו בעיה או אין לו בעיה.
לימור לבנת: נאמר שיש הפנייה תוך כדי לימודים לחינוך המיוחד, לא לפני הלימודים.
זבולון אורלב: כולנו יודעים שכדי להיכנס לחינוך המיוחד צריך לעבור ועדות השמה.
זבולון אורלב: אבל יש טענה שיש דרך עוקפת ועדות השמה, שמפנה ילדים אתיופים לחינוך המיוחד.
זבולון אורלב: אני לא תומך בטענה הזאת, אבל יושב פה אדם רציני שאומר שמערכת החינוך כדי לפתור בעיות מפנה יותר תלמידים אתיופים לחינוך המיוחד ממה שבאמת נחוץ.
זבולון אורלב: זאת הטענה.
זבולון אורלב: אי אפשר לדון בה אם לא יודעים עובדות.
זבולון אורלב: ביקשתי שאנשי משרד החינוך יאספו נתונים.
זבולון אורלב: אמרתי שזה רק דיון ראשון.
זבולון אורלב: אולי אפשר לישיבה הבאה להביא נתונים.
זבולון אורלב: אם יש למכון ברוקדייל נתון בעניין הזה תוכלי במשפט אחד להגיע אותו.
חן ליפשיץ: במחקר שעשינו לפני כ3- שנים בדקנו את זה ברמה הארצית.
חן ליפשיץ: הפניות לחינוך מיוחד: 9% מיוצאי אתיופיה מול 3% מהאוכלוסיה הכללית.
חן ליפשיץ: בפועל בחינוך המיוחד: 1.6% יוצאי אתיופיה מול 1.6% מהאוכלוסיה הכללית.
חן ליפשיץ: אבל צריך לסייג את זה בעוד משפט אחד.
חן ליפשיץ: בתוך מערכת החינוך יש כיתות מיוחדות, שילדים לפעמים מופנים אליהן בלי לעבור ועדות השמה.
חן ליפשיץ: אני מדברת רק על ילדים שעברו איבחון מיוחד ויושבים בחינוך המיוחד.
לימור לבנת: זאת הדרך העוקפת את ועדות ההשמה.
זבולון אורלב: אני מבקש שהבדיקה תהיה על כל מסגרות מערכת החינוך, גם במערכות המיוחדות וגם בכיתות.
סופה לנדבר: או לחפש בתוך החינוך המיוחד האם יש ילדים שלא שייכים אליו.
לימור לבנת: הצגת נתונים על הפנייה של 9% מיוצאי אתיופיה לאיבחון לעומת 3% מהאוכלוסיה הכללית.
לימור לבנת: גם זה דבר שהוא בעייתי.
לימור לבנת: אם לוקחים ילדים ומתחילים לטרטר אותם ואת הוריהם לכל מיני בדיקות בהיקפים גדולים יותר, ומסתבר שבסופו של דבר בפועל - לפני שדיברנו על דרך עוקפת, אם ישנה כזאת - בפועל המספרים הם זהים, אז גם זו בעיה, מפני שזה טרטור לא נורמלי ועוגמת נפש.
לימור לבנת: זה יוצר תווית על התלמיד, גם אם בסופו של דבר לא מפנים אותו לחינוך המיוחד.
יוסי אוחנה: בעניין הזה יש לי נתונים.
2449: יש גם אוצר מילים חדש לגבי כיתות כאלה, "כיתות קלט".
2449: בזמנו היתה החלטה של משרד החינוך, ואני תמכתי בה, שבשתי השנים הראשונות, כשהילדים היו עולים חדשים, יהיו כיתות קלט.
2449: הכוונה היתה שלאט לאט בצורה אינטגרטיבית הילדים ישתלבו בכיתות הרגילות.
2449: היום אתה מוצא את הילדים הוותיקים עדיין בכיתות קלט בבתי-הספר השונים.
2449: מבחינתי זה כמו חינוך מיוחד.
2449: זה הפיתרון הכי קל שנמצא.
2449: ונקודה אחרונה, יש עדיין הכוונה גורפת ללימודים מקצועיים.
2449: אני לא מזלזל בלימודים מקצועיים אבל יש ילדים שהיו יכולים להגיע להישגים גדולים.
2449: זו בעיה מאוד גדולה.
2449: מערכת החינוך חייבת להשתחרר מהגישה הזאת.
30095: כשאני שומע על ההישגים הגדולים של ילדים יוצאי אתיופיה שנקלטו בישיבות תיכוניות ובאולפנות, במוסדות יוקרתיים, זה מזכיר לי שבקדנציה הקודמת עשינו מאמץ לקלוט את הבנות והבנים במוסדות יוקרתיים.
30095: אומר לזכותו של השר יצחק לוי שהם נתנו תקנים לקליטת 400 בנים ובנות בישיבות תיכוניות ובאולפנות יוקרתיים, והנה אנחנו רואים את ההצלחה.
30095: זה אומר לנו שהילדים מהעדה האתיופית, אם תינתן להם האפשרות, אם ייקלטו במוסדות טובים הם יצליחו.
30095: הפערים שאנחנו רואים באחוז הנשירה נובעים מכך שהילדים האלה לא הופנו למוסדות טובים.
30095: הם נשלחו לפנימיות כדי למלא מקום ונשלחו להכשרה מקצועית שלא נותנת להם אחר-כך מקצוע טוב לעתיד.
30095: אלה דברים שמביאים את הכישלון, שמסבירים את הסטטיסטיקה, את הפער של 50% בהישגים.
30095: אני שואל את משרד החינוך, כל השנה אנחנו שומעים על הפערים האלה, את המספרים האלה.
30095: האם יש כוונה להיכנס בעוצמה כדי לשנות את הדברים, או שבכל הפגישות רק יציגו נתונים?
30095: השנה הוחלט לא להפנות את הילדים לבתי-ספר יוקרתיים.
30095: כפי שאמרתי, בשנה שעברה 400 ילדים הופנו לישיבות ולאולפנות יוקרתיים.
30095: השנה אני שומע שיש צמצום בעניין זה.
דוד מהרט: מי זה ה400- עליהם אתה מדבר?
דוד מהרט: זה לא כלל יוצאי אתיופיה.
דוד מהרט: מכלל יוצאי אתיופיה זה הרבה יותר.
דוד מהרט: מדובר על 400 מקרב העולים האחרונים.
30095: זה מהעלייה החדשה.
30095: אני לוקח את זה כדוגמא.
30095: אם כלל הילדים היו מקבלים את ההזדמנות הזאת, הם היו מצליחים.
30095: עלינו ללמוד מזה, להפנות אותם למוסדות טובים.
רחמים מלול: האם היו רק 400 ילדים שהתאימו למוסדות יוקרתיים?
רחמים מלול: או שהיו יותר ולא היו מיכסות?
30095: זה מה שמשרד החינוך הקצה לאחר הרבה מאמצים.
רחמים מלול: מה עשו המוכשרים בין בני העדה שלא הועברו ללמוד במוסדות יוקרתיים?
30095: האחרים נשלחו למוסדות מקצועיים ולכפרי נוער.
30095: אני טוען שצריך להפנות את הילדים למוסדות יוקרתיים.
30095: צריך להשקיע בהם.
30095: הנשירה מאוד כואבת לנו.
30095: עתידה של הקהילה הזאת בחברה הישראלית תלוי ביכולתם להשתלב במערכת החינוך.
30095: אם הם לא יקלטו במערכת החינוך, לא יהיה עתיד לקהילה.
30095: בנים ובנות בני הקהילה אומרים, זו הטענה המרכזית, שזה כואב להם.
30095: זה כל הזמן נאמר.
30095: האם מערכת החינוך עושה משהו בעניין?
30095: יש ילדים שלא נשמרת זכותם לבחור לאיזה בית-ספר ללכת.
30095: יש תלמידים ותלמידות שרוצים ללכת לבית-ספר דתי ואומרים להם שבית-הספר לא יקבל אותם.
2449: בדרך כלל קורה דבר הפוך.
2449: זה חדש בשבילי.
2449: בדרך כלל הדתיים תמיד "חטפו" אותם.
30095: לא מקבלים אותם בבית-ספר דתי בטענה שאין מקום.
30095: אתן לכם דוגמא ספציפית.
30095: 3 בנות למדו בנהריה באולפנת "הראל".
30095: משפחותיהן עברו לדיור קבע באשדוד והן ביקשו ללמוד בבית-ספר דתי.
30095: הן נשלחו לבית-ספר מקיף ב' באשדוד אך בית-הספר לא מוכן לקבל אותן.
30095: הבנות האלה יושבות עד עצם היום הזה בבית, ללא מסגרת.
רחמים מלול: בית-ספר מקיף ב' באשדוד כן קולט אתיופים.
30095: יש לי את השמות שלהן.
30095: עד היום, ככל הידוע לי, הבנות האלה יושבות בבית בלי שום מסגרת.
גד אביקסיס: האם תהיה מוכן להעביר את שמות הבנות האלה?
30095: זכותו של כל אחד לקבל חינוך כרצונו וצריך לקלוט אותו.
30095: אם הוא רוצה בית-ספר בחינוך הממלכתי צריך לקבל אותו בחינוך הממלכתי, אם הוא רוצה חינוך ממלכתי-דתי צריך לקבל אותו בחינוך הממלכתי-דתי.
30095: נתתי את הדוגמא הזאת ואני יכול לתת לכם עוד דוגמאות.
30095: ועוד דבר עליו אני רוצה לדבר פה, כאשר השקענו הרבה באדיס-אבבה, לפני שהעולים עלו לישראל, ראינו השתקפות של ההשקעה בתוצאות במערכת החינוך.
30095: הילדים השתלבו בצורה טובה מפני שהשקענו בהם עוד באדיס-אבבה, בעיקר ארגון נקו"ג', שהשקיע שם.
אברהם ירדאי: גם עכשיו הוא משקיע.
30095: יש אלפים בדרך לישראל ומערכת החינוך צריכה להתכונן ולהיערך לקליטתם.
30095: בסוכנות היהודית יש מחלקה לחינוך יהודי בגולה.
30095: צריך לשלוח לאדיס-אבבה ולגונדר, כמו ששולחים שליחים לרוסיה ולארצות אחרות, כדי ללמד עברית ולחנך את הילדים עוד כשהם שם.
30095: יש 2,300 הלומדים חינוך יהודי באדיס-אבבה ו1,000- בגונדר בבית-ספר יהודי.
30095: אלה במאוחר או במוקדם יעלו לארץ וצריך להשקיע גם בזה.
דוד מהרט: עדיף להביא אותם מאשר לשלוח מורים לשם.
30095: זאת העדיפות הראשונה אבל אתה ואני יודעים את העובדות, שלא יביאו אותם מחר.
זבולון אורלב: אגב, כך עושים גם עם עולי חבר העמים.
דוד מהרט: יהודי חבר העמים לא רוצים לעלות ולכן שולחים להם מורים.
דוד מהרט: אבל אלו רוצים לעלות.
לימור לבנת: זה לא נכון, אתה טועה.
לימור לבנת: לחבר העמים נשלחים מורים להכינם לקראת העליה.
זבולון אורלב: אני צריך לעלות לישיבה של ראשי סיעות.
זבולון אורלב: חברת הכנסת לבנת תמלא את מקומי ותנהל את ישיבת הוועדה.
זבולון אורלב: אני מקווה לחזור בהמשך.
זבולון אורלב: אני רק מקווה שאנשי משרד החינוך רושמים לעצמם את הנקודות שעלו.
גד אביקסיס: הדברים נרשמים.
זבולון אורלב: הוועדה בהחלט תירצה לשמוע תגובות, אם לא היום אז בישיבה הבאה.
זבולון אורלב: זה יהיה אחד הנושאים שיהיו במעקב קבוע של הוועדה.
לימור לבנת: אם לא תחזור עד שעה 10:30 אנחנו ננעל את הישיבה.
יוסי אוחנה: ראשית, אני מתנצל על ההתפרצות שלי באמצע דבריך.
יוסי אוחנה: אני בעצמי עליתי ממרוקו, מכפר ברברי, בגיל 6, כפר שאני מאמין שהוא דומה מאוד לכפרים שמהם מגיעים יוצאי אתיופיה בגונדר.
שלווה וייל: ממש לא דומה.
שלווה וייל: כניראה לא נגיע לכלל הכרעה בעניין הזה.
יוסי אוחנה: עברתי איזשהו מסלול שאני חושב שהוא דומה: הייתי בפנימיות בארץ.
יוסי אוחנה: אני מרגיש שאולי אנחנו חוזרים על טעויות שנעשו בעבר.
יוסי אוחנה: אני רוצה להצביע על פשר הפער בין התחושות של קהילת יוצאי אתיופיה לתחושה שהורגשה על-ידי משרד החינוך.
יוסי אוחנה: אני חושב שאולי זה קשור לנושא של מידע.
יוסי אוחנה: אנחנו שמענו פה מספרים אך ראינו את התגובות של יוצאי אתיופיה, שלא מסכימים למספרים האלה.
יוסי אוחנה: אני רוצה לדווח לוועדה, ישבה ועדה שנה שלמה, שבה הארגונים המובילים בתחום החינוך, ארגוני שטח של יוצאי אתיופיה, ביחד עם משרד החינוך.
יוסי אוחנה: בצד הברכה למשרד החינוך, על שהקים את הוועדה הזאת, לד"ר אביקסיס, לשר הקודם ולגברת רחל שיפר, אני רוצה לציין שבמשך שנה שלמה היה קשה מאוד לוועדה לקבל את המידע המדוייק לצרכים שלה.
יוסי אוחנה: הוזכר פה נושא החינוך המיוחד.
יוסי אוחנה: אני כרכז הרשת לקידום החינוך של יוצאי אתיופיה, שמתרכזת בנושא החינוך המיוחד, יכול להראות לכם מכתבים ששלחנו לכולם.
יוסי אוחנה: קיבלנו תשובות מד"ר אביקסיס ומהאגף לחינוך מיוחד אך כל אחד נתן נתון אחר.
יוסי אוחנה: ממש נתונים כבקשתך.
לימור לבנת: את זה, אגב, אני רואה גם בדוח מבקר המדינה מתשנ"ו, שציינה שהיא התקשתה לקבל נתונים מדוייקים.
לימור לבנת: אם אני מצטטת נכון אז היא גם ציינה את חשיבות העניין הזה והמליצה שהמשרד ירכז את המידע בנושא הזה, אך זה לא נעשה עד היום.
יוסי אוחנה: עד היום אין נתונים מדוייקים.
יוסי אוחנה: המנהל הקודם של המחלקה לקליטת עליה, שעזב ממש רק לפני חודש- חודשיים, נתן לנו סוף סוף אחרי שפנינו אליו הגדרה מדוייקת של יוצאי אתיופיה, שכללה גם כאלה שעלו בעליות הקודמות וגם כאלה שנולדו פה.
יוסי אוחנה: גברת איגל, אני בטוח שבאגף לחינוך מיוחד אין הגדרה לפי יוצאי מקום כזה אחר אבל עובדה שאפשר להשיג את הנתונים.
יוסי אוחנה: המנהל הקודם אמר שעושים מחקר אבל עדיין לא קיבלנו נתונים.
יוסי אוחנה: כל עוד לא מקבלים נתונים מוסמכים אנשים תמיד יכולים להמשיך לחוש שמשהו לא בסדר.
יוסי אוחנה: אם אנחנו כחברי ועדה לא קיבלנו את הנתונים האלה - ואני מזכיר שנחקק בינתיים חוק חופש המידע, וזה לא מידע חסוי, כל אזרח יכול לקבלו - אם חברי הוועדה התקשו לקבל את זה, על אחת כמה וכמה אנשים אחרים יתקשו.
יוסי אוחנה: יש כאן המלצות ברורות.
יוסי אוחנה: את שאלת על הנושא של שעות עולים.
יוסי אוחנה: ההמלצות האלה התקבלו לפני 10 חודשים, בחודש ינואר, ורק עכשיו סוף סוף יצא חוזר המנכ"ל, ואני מברך על זה.
יוסי אוחנה: אבל נשאר שם חלק אחד שהוא מאוד חשוב ושבלעדיו לא יהיה יישום רציני של העסק הזה.
יוסי אוחנה: אנחנו דרשנו וקיבלנו, אבל זה עדיין לא התקיים, מערך בדיקה חיצוני.
יוסי אוחנה: אנחנו לא מאמינים בגוף שבודק את עצמו בדברים האלה.
יוסי אוחנה: מר דוד מהרט נתן פה רמז.
יוסי אוחנה: אני יכול להגיד לך בפה מלא: כן, בכל בתי-הספר כמעט לא ניצלו את השעות האלה, את 109 מיליון השקלים האלה לצרכים.
יוסי אוחנה: עשו בהם אלף דברים אחרים.
יוסי אוחנה: אנחנו שמענו על שעות אוויר ועל כל הדברים האלה בהיקפים אדירים.
לימור לבנת: האם נעשה איזשהו מעקב של משרד החינוך אחר הניצול של 109 מיליון השקלים הללו?
גד אביקסיס: כל בית-ספר מדווח בסוף השנה.
גד אביקסיס: אנחנו לא היינו מספיק מרוצים מהתוצאה הסופית באופן כללי.
גד אביקסיס: לכן אחד הדברים שעשינו זה הוצאת אותו חוזר מנכ"ל, אותן המלצות שאומרות שכל בית-ספר חייב להגיש תוכנית.
גד אביקסיס: התוכנית צריכה להיות מאושרת על-ידי המפקח על המוסד, על-ידי המפקח על תלמידים עולים, על-ידי המחוז.
גד אביקסיס: יש דוח ביצוע שבית-הספר צריך להגיש, לתאר מה עשה.
גד אביקסיס: יצא חוזר מנכ"ל בנושא הזה.
גד אביקסיס: אי אפשר באמצע השנה ליישם דבר כזה, לכן זה ידחה.
לימור לבנת: אם זה נעשה בצורה מספקת - אנחנו נבדוק את זה - אז תבואו על הברכה.
גד אביקסיס: אני מקווה שכן.
גד אביקסיס: אחת ההמלצות היא לגבי מחקר ומעקב אחר הדברים.
גד אביקסיס: היחידה לקליטת תלמידים עולים לקחה על עצמה להעסיק חוקר חיצוני כדי לבחון את כל הנושא הזה.
יוסי אוחנה: אני מבקש מוועדת החינוך והתרבות להיות מעין שומר, לבדוק שבאמת ההמלצות האלה מתבצעות.
יוסי אוחנה: יש שם המלצות בנושא של פנימיות.
יוסי אוחנה: פעם באמת רוב הילדים מקרב עולי אתיופיה היו מופנים לפנימיות.
יוסי אוחנה: היום 2/3 נמצאים בקהילה.
יוסי אוחנה: הם מעדיפים להיות בקהילה.
יוסי אוחנה: מופנים לפעמים לפנימיות, או מפנים את עצמם, בגלל בעיות כלכליות ואחרות.
יוסי אוחנה: בואו ננסה לפתור את זה.
יוסי אוחנה: בואו נחזק את הקהילה.
יוסי אוחנה: בואו לא נוציא ממנה את החזקים ביותר ונשלח אותם לכל מיני מקומות.
יוסי אוחנה: להיפך, שהם יישארו בקהילה ויישמשו דוגמא לאחרים ויימשכו את הקהילה קדימה.
יוסי אוחנה: יש שם רשימה מפורטת של המלצות.
יוסי אוחנה: אומנם לא בכל הנושאים דנו.
יוסי אוחנה: במסמך שנתתי יש המלצות נוספות שעדיין לא הגיעו לדיון בוועדה.
לימור לבנת: איזה ארגון עוד לא דיבר?
אברהם ירדאי: אני ממרכז ההיגוי של עולי אתיופיה.
לימור לבנת: אתם כבר דיברתם.
לימור לבנת: מר מהרט כבר דיבר.
לימור לבנת: ברשותך, אני מצטערת.
לימור לבנת: לוח הזמנים הוא קצר.
לימור לבנת: יש כאן ארגונים, כולל אנשי משרד החינוך, שעדיין לא דיברו.
לימור לבנת: אני מתנצלת אבל אני אצטרך לאפשר לנציגי הארגונים שעדיין לא דיברו להתבטא קודם.
אמונה לנגר: אני מייצגת את האגודה הישראלית למען יהודי אתיופיה.
אמונה לנגר: אני יושבת מאחורי הקלעים בצוות המשימה שיושב עם משרד החינוך.
אמונה לנגר: אני רוצה להמשיך את הדברים שמר יוסי אוחנה דיבר עליהם, על בקרה חיצונית, ואני רוצה לחזק את הצורך במערך מסייע בקהילה.
אמונה לנגר: הדברים האלה מופיעים בדוח הסופי שייצא מטעם הוועדה.
אמונה לנגר: מערך מסייע בקהילה מאפשר לילדים לקנות ספרי לימוד, לשלם אגרת חינוך, בנוסף לסיוע שאמור להגיע מהמשרד לקליטת עליה.
אמונה לנגר: הילדים האלה יוכלו להישאר בתוך הקהילה.
אמונה לנגר: אנחנו יודעים שהיום המון ילדים שאנחנו מטפלים בהם בתוך הקהילה יוצאים החוצה לפנימיות אך רוצים להישאר בבית, רוצים להישאר עם אבא ואמא.
אמונה לנגר: דבר שני, הפנימיות קולטות היום מעט ילדים יחסית.
אמונה לנגר: הם עדיין טוענים שהם קולטים 3,500 ילדים אך כל שנה מספר התלמידים יורד.
אמונה לנגר: אבל התקציבים שמופנים לפנימיות לא יורדים.
אמונה לנגר: התקציבים האלה שמופנים לפנימיות לא מופנים לאחר מכן לקהילה, למקום שבו יש ריכוז גדול יותר של תלמידים יוצאי אתיופיה.
לימור לבנת: האם זה נמצא בתוך דוח הוועדה?
לימור לבנת: זה חלק מהמימצאים של הוועדה?
לימור לבנת: שהתקציב לפנימיות לא יורד בהתאמה לירידה במספר התלמידים שמופנים לפנימיות?
גד אביקסיס: לא.
לימור לבנת: אנחנו לא ניכנס עכשיו לכל הנושאים.
לימור לבנת: אנחנו לא יכולים לטפל בכל זנב של עניין שלא לגמרי ברור.
לימור לבנת: אני ממליצה, וזה גם מה שאני אמליץ ליושב-ראש הוועדה ולוועדה, להתמקד ולהתרכז כרגע במספר נושאים שאני בסופו של הדיון אסכם אותם, שאחריהם אנחנו נעקוב ולגביהם נבקש תשובות.
לימור לבנת: ודאי יש עוד דברים רבים אבל אנחנו כרגע לא נוכל לעסוק בכל הנושאים.
פרידה מגן: אני מייצגת את נקו"ג', ארגון צפון אמריקה למען יהודי אתיופיה.
פרידה מגן: אני רוצה להתייחס לנושא של הכוונת התלמידים, בעיקר בבתי-הספר היסודיים, לחטיבות הביניים ולבתי-הספר התיכון.
פרידה מגן: אנחנו נמצאים בשטח ואנחנו רואים שהריכוזיות של תלמידים אתיופים בבתי-ספר נובעת מהכוונה לא נכונה בסיום כיתה ו'.
פרידה מגן: למה אני מתכוונת?
פרידה מגן: בעיקר בבתי-ספר ממלכתיים-דתיים מכוונים אותם למגמה כאשר בפני התלמידים לא נחשפים כל בתי-הספר וכל האפשרויות.
פרידה מגן: כלומר, לא חושפים אותם למסגרות העניפות של בתי-הספר הממלכתיים.
לימור לבנת: כאשר יש תלמידים בבית-ספר יסודי בישוב מסויים ויש שם גם תלמידים אתיופים ומפנים את התלמידים מבית-הספר היסודי לחטיבת ביניים בבית-ספר אחר, או אם יש בחירה, תלוי איפה מדובר, לכמה בתי-ספר.
לימור לבנת: האם את אומרת שמהתלמידים העולים מאתיופיה מונעים את מה שמאפשרים לתלמידים האחרים שאינם עולים מאתיופיה?
פרידה מגן: לא, לא כך אני אומרת.
לימור לבנת: אני בכוונה חידדתי את השאלה כי מה שהתקבל ממה שאמרת הוא שלא מאפשרים להם מה שמאפשרים לתלמידים אחרים שאינם עולים מאתיופיה.
לימור לבנת: אני רוצה להבין את זה.
לימור לבנת: אם זה נכון, זה חמור.
לימור לבנת: אבל כניראה שלא זה העניין.
פרידה מגן: לא.
פרידה מגן: כאשר יועצת בית-הספר בכיתה ו' מתחילה את תהליך ההכוון של התלמידים לבתי-הספר, לחטיבות הביניים, או בבתי-ספר בהם הלימודים נמשכים עד סיום כיתה ח' - הכוונה לבתי-הספר התיכוניים, לא נפרשות בפני התלמידים כלל האפשרויות.
לימור לבנת: את אומרת דבר שהוא מאוד בעייתי.
לימור לבנת: תני לנו דוגמא קונקרטית.
לימור לבנת: בית-ספר יסודי בחדרה שלומדים בו גם תלמידים עולים מאתיופיה וגם תלמידים שהם ישראלים ותיקים, כאשר היועצת פורסת בפניהם את האפשרויות, ללכת או ל"אורט" או לממלכתי או לאני לא יודעת מה - -
פרידה מגן: זאת בדיוק הנקודה.
לימור לבנת: - - האם היא לא מאפשרת ליוצאי אתיופיה לקבל את המידע?
פרידה מגן: לאו דווקא לעולי אתיופיה.
פרידה מגן: אני מתכוונת לכך שבכיתות ו', בסיום בית-ספר יסודי, כאשר מתחיל ההכוון, בעיקר במסגרות של הממלכתי-דתי, התלמידים מופנים להמשך לימודים בממלכתי-דתי.
פרידה מגן: אתן לך דוגמא.
פרידה מגן: באחד מבתי-הספר ברמלה, שם ביקרתי השבוע, כאשר שאלתי מדוע יש רק 11 תלמידים בבית-ספר רמלה-לוד, שהוא בית-ספר טוב, בית-ספר מבוסס, נאמר לי: לא הופנו אלינו מספיק תלמידים.
פרידה מגן: יש כאן פשוט להערכתי בעיה בהסברה.
פרידה מגן: צריך להגיד לתלמידים שכל המסגרות של בתי-הספר עומדות פתוחות בפניהם ושתהיה להם בחירה חופשית ולא הכוונה מכוונת.
לימור לבנת: מאיזה בתי-ספר מופנים לבית-ספר רמלה-לוד?
פרידה מגן: מכל האיזור, מרמלה ולוד.
יעל פרבר: רמלה-לוד הוא בית-ספר איזורי לכיתות ט'-יב'.
יעל פרבר: אין שם חטיבות ביניים.
יעל פרבר: שם הלימודים בבית-ספר היסודי הם עד כיתה ח'.
פרידה מגן: ברחובות יש חטיבות ביניים.
לימור לבנת: אז לאן הם הולכים אחרי כיתה ח'?
לימור לבנת: את אומרת שבאה היועצת בסוף כיתה ו' או בסוף כיתה ח' ונוהגת כך: לילד שהוא ממוצא אתיופי היא אומרת שהוא צריך ללכת - לאן?
פרידה מגן: לא, אל תתמקדי דווקא בעולי אתיופיה.
2449: היא אומרת שהיועצת לא מציגה את כל האופציות.
לימור לבנת: אני רוצה להמשיך ולהתקדם הלאה.
לימור לבנת: אני מבינה שאם ילד לומד בבית-ספר ממלכתי-דתי מטבע הדברים מפנים אותו גם להמשך בחינוך דתי ולבית-ספר דתי.
לימור לבנת: אני לא רואה בזה שום פסול.
לימור לבנת: אם הוא לא רוצה או ההורים שלו לא רוצים אז הם יודעים להגיד שהם מבקשים הפנייה לבית-ספר שאיננו דתי.
פרידה מגן: הם לא יודעים להגיד את זה.
פרידה מגן: לא פותחים בפניהם את האפשרויות.
2449: ההורים לא מודעים.
לימור לבנת: לא ברורה לי הבעיה.
לימור לבנת: לפי דעתי כאשר ילד הולך מלכתחילה לבית-ספר ממלכתי-דתי סימן שכניראה רצו שיילמד בבית-ספר ממלכתי-דתי.
לימור לבנת: אם מדובר על כך שכפו עליו ללמוד בממלכתי-דתי אז בוודאי שצריך לאפשר לו לצאת מזה וללכת לבית-ספר אחר, אם הוא מעוניין בזה.
לימור לבנת: אבל אני מציעה לא להתייחס לזה יותר ברגע זה.
לימור לבנת: אנחנו לא נספיק הכל.
לימור לבנת: איזה עוד גורמים עדיין לא דיברו?
לימור לבנת: הג'וינט, ארגון צח"י, ארגון ההורים הארצי, המינהל לחינוך התיישבותי ועליית הנוער (בנושא הפנימיות).
לימור לבנת: לפי דעתי אנחנו לא נצליח לגמור את כל הסבב הזה היום.
אברהם ירדאי: יש דבר חשוב מאוד שלא נאמר עדיין בדיון הזה.
אברהם ירדאי: ארצה לומר שני משפטים.
לימור לבנת: אני מצטערת, בכל הכבוד, יש סדר מסויים בישיבה.
לימור לבנת: יש ארגונים ואנשי משרד החינוך שעדיין לא דיברו.
2449: הוא בא מתל-אביב.
לימור לבנת: אני מכבדת את זה.
לימור לבנת: גם אני באתי מתל-אביב.
לימור לבנת: אבל אני מציעה שכרגע אנחנו נתקדם בדיון.
לימור לבנת: הדיון הזה הוא לא דיון אחרון, הוא דיון ראשון בקדנציה הזאת בוועדת החינוך והתרבות.
לימור לבנת: הודיע יושב-ראש הוועדה שיהיה דיון נוסף ואז כל מי שלא דיבר היום יוכל לדבר.
לימור לבנת: לא נימנע מאף אחד לדבר.
לימור לבנת: אבל מכיוון שהישיבה הזאת צריכה להינעל תוך 10 דקות אז זה פשוט בלתי אפשרי, אני מצטערת.
לימור לבנת: אני מבקשת שתדברו בקצרה ותנסו לא לחזור על דברים שנאמרו.
רחמים אשר: אני מעמותת פידל לשילוב בחינוך חברתי של יוצאי אתיופיה.
רחמים אשר: אני מרכז את הנושא של מגשרים חינוכיים בבתי-הספר.
רחמים אשר: בשנה שעברה עבדו ב52- בתי-ספר כ22- מגשרים.
רחמים אשר: אני מאוד מכבד את ד"ר גד אביקסיס.
רחמים אשר: נושא המגשרים עולה כפיתרון הולם לבעיות שישנן בתחום החינוך.
רחמים אשר: אני יכול לומר שבמהלך השנה אנחנו מוצפים בבעיות רבות שנוגעות לתחום החינוך המיוחד ולבעיות בתוך בתי-הספר.
רחמים אשר: אם ניתן להפריד בין החינוך המיוחד לבין החינוך הרגיל, זה יהיה דבר חשוב מאוד.
רחמים אשר: צריך לדון בנושא החינוך המיוחד בנפרד.
רחמים אשר: אני רוצה להעלות שני נושאים הנוגעים לחינוך המיוחד.
רחמים אשר: אותם ילדים ששוהים בחינוך המיוחד ומגיעים לגיל 14-13, שכבר לא מחייב ועדת השמה, מופנים למוסדות שאין להם שום כלים להתמודד איתם בגלל שהותם הארוכה בחינוך המיוחד.
רחמים אשר: דבר שני, לאחר שילד נכנס לחינוך המיוחד הוא יכול לבקש ועדת השמה אחרי שנה.
רחמים אשר: אני רוצה לציין שרוב ההורים של תלמידים יוצאי אתיופיה לא יודעים על כך שיש להם אפשרות לבקש דיון לגבי ילדם לאחר שנה.
רחמים אשר: ילד שיוצא מהחינוך המיוחד, שיש לו סיכוי להשתלב בחינוך הרגיל, צריך לעבור איזשהו תהליך עד שהוא משתלב.
רחמים אשר: אין מערך תמיכה לאותם ילדים שיוצאים מהחינוך המיוחד שייקל עליהם להשתלב בחינוך הרגיל.
דוד מהרט: יש חוברת הסברה, שאנחנו תרגמנו אותה לאמהרית, בנושא ועדות השמה וזכויות ההורים.
דוד מהרט: בעוד חודש היא תופץ בעברית וגם באמהרית.
רמי סולימני: ארגון הג'וינט לפני שנתיים קיבל על עצמו לארגן תחת מטריה אחת את כל הארגונים הפועלים לטובת יוצאי אתיופיה.
רמי סולימני: יש לך פה חוברת שבגבה יש רשימה של 50 ארגונים, ביניהם 95% מהגופים שיושבים פה.
רמי סולימני: הם כלולים בארגון שנקרא "הקואליציה החינוכית לקידום תלמידים יוצאי אתיופיה", שמטרתו לאגם משאבים וליצור שפה משותפת.
רמי סולימני: בשלב ראשון נבחרו 10 הערים שבהן אחוז גבוה של אתיופים, מהצפון ועד הדרום.
רמי סולימני: באיזורים האלה נעשה מיפוי של תוכניות - מה שלא נעשה אף פעם - מיפוי של אוכלוסיות והצגת תוכניות עבודה.
לימור לבנת: אנחנו מסירים את הכובע בפני הג'וינט, זה מאוד חשוב, אבל אנא נסה לקצר.
רמי סולימני: אם הוועדה הזאת תמשיך להתקיים כמו שהתקיימה בעבר יש כוונה להתמודד עם הקשיים של האוכלוסיה הזאת.
רמי סולימני: תחת המטריה הזאת יושבים משרדי ממשלה - משרד החינוך, המשרד לקליטת עליה, משרד העבודה והרווחה - והארגונים השונים.
רמי סולימני: תמיד טענו נגד הארגונים ונגד הגופים השונים שהפרגמנטציה מונעת ריכוז של כוחות ופה יש חיבור.
רמי סולימני: חשוב להבהיר פה את הדבר הזה כי זאת פגישה ראשונה.
רמי סולימני: הדבר השני הוא שבמקביל לקואליציה פה מתקיימת קואליציה בארצות-הברית שגייסה 6 מיליון דולר לטובת הישובים שבהם הוכנסו תוכניות.
רמי סולימני: רק עכשיו נציגי קהילת קליבלנד נתנו 3 מיליון דולר לטובת הגיל הרך, לתלמידים יוצאי אתיופיה.
רמי סולימני: זה מאוד משמעותי.
רמי סולימני: כל זה נעשה בשיתוף פעולה מלא עם משרד החינוך.
רמי סולימני: הלוואי ומשרדים אחרים - אני לא יודע אם הם יושבים פה כרגע - היו משתפים אותה פעולה מאז הקמת הקואליציה כמו שקורה עם משרד החינוך, ובעיקר בראשותו של ד"ר גד אביקסיס.
רמי סולימני: על מנת לקדם את האינטרסים של אותם 10 ישובים יש לנו תוכנית עבודה כתובה, לא יותר סיפורים, בשיתוף עם נציגי העדה, מהגיל הרך ועד בית-הספר התיכון, כולל נוער מנותק.
רמי סולימני: הקדשנו 8.8 מיליון דולר על מנת לעשות פעולה שמאפשרת להציל את אותם בני משפחות וילדים שלא מקבלים טיפול.
רמי סולימני: השר יוסי שריד אמר כבר לפני שנתיים שאם הקואליציה תקום ותגיש תוכניות, יש על מה לדבר.
רמי סולימני: תמיד מביאים נתונים ולא יודעים מה לעשות איתם.
רמי סולימני: הנה הזדמנות לכולנו, ולוועדה הזאת, שאליה אני מוזמן הרבה מאוד פעמים, לעשות אפילו פעם אחת ביקור בישובים הללו.
רמי סולימני: כל ראש עיר מחוייב לתוכנית של הקואליציה, בה יושבים נציגים של כל הארגונים.
רמי סולימני: אני מציע להתייחס לקואליציה - שלא מבטלת שום ארגון ולא מחליפה שום משרד ממשלתי - כאל גוף שיכול לתת תוספת יחודית, כולל גיוס משאבים בחוץ-לארץ.
אדם ברוך: אני מארגון הילה.
אדם ברוך: הנושא עליו אני רוצה לדבר הוא נושא החינוך המיוחד.
אדם ברוך: אני חושב שהילדים מופנים לחינוך המיוחד מבלי שהחינוך הרגיל עושה את המאמצים לנסות להשאיר את הילד בחינוך הרגיל.
לימור לבנת: על זה דיברנו קודם והובטח לנו שייאספו על כך נתונים.
אדם ברוך: הוריהם של הילדים המופנים לחינוך המיוחד מתבקשים לחתום על הסכמה לאיבחון פסיכולוגי.
אדם ברוך: כאשר ההורים לא מסכימים - והיו כמה מקרים כאלה בזמן האחרון - הורים נתבעו בבית-משפט ושללו את האחריות של ההורים להתנגד לתהליך של העברת הילד למסגרת של חינוך מיוחד.
אדם ברוך: יש הרבה מקרים כאלה.
אדם ברוך: דבר נוסף, בוועדת השמה ובוועדת ערר, למרות ההוראה של גברת כרמלה איגל לתת את הדוחות להורים, ההורים לא מקבלים אותם.
אדם ברוך: הם מגיעים לוועדות השמה מבלי לדעת מה קורה עם הילדים.
לימור לבנת: העניין פחות או יותר מוצה להיום.
לימור לבנת: הוא לא מוצה בכלל עוד לגבי הטיפול שצריך לעשות בעתיד בעניין הזה, אבל לדיון הזה כרגע אני חושבת שהבנו כולנו שיש ככל הניראה בעיות קשות מאוד עם כל הנושא של החינוך המיוחד.
לימור לבנת: לפחות זאת התחושה שישנה.
לימור לבנת: צריך לבדוק את זה.
לימור לבנת: אנא נסה לקצר.
לימור לבנת: האם יש עוד משהו מאוד חשוב שאתה רוצה לדבר עליו?