GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אדם ברוך: בנושא הפסיכולוגים: הילדים מאובחנים על-ידי פסיכולוגים שהם לא פסיכולוגים מומחים ובדרך הזאת הם מגיעים לחינוך המיוחד.
לימור לבנת: האם בוועדות השמה יש פסיכולוגים שהם לא פסיכולוגים מומחים?
אדם ברוך: יש מיקרים כאלה.
לימור לבנת: אם יש לך מקרים קונקרטיים כאלה, תעביר אותם בבקשה למשרד החינוך עם העתק לוועדת החינוך והתרבות של הכנסת.
לימור לבנת: בוודאי הדברים האלה ייבדקו ואנחנו נעקוב אחרי זה.
לימור לבנת: אני בכלל מבקשת, כי העלו כאן כל מיני דברים ואנחנו לא מצליחים לדון בכל נקודה שמישהו מעלה כאן.
לימור לבנת: אבל אם ישנם מקרים שידועים לכם, בית-ספר שסירבו לקבל בו תלמידים אתיופים, פסיכולוגים שאינם פסיכולוגים שעוסקים בהשמה - אני לא יודעת אם זה נכון או לא נכון, אני לא שופטת את זה - אסור להפריח דברים אם אין מאחוריהם עובדות.
לימור לבנת: אם יש מאחוריהם עובדות הואילו להעביר אותן אלינו.
לימור לבנת: תמיד יכולות להיות תקלות או בעיות במערכת.
לימור לבנת: תואילו להעביר את זה כדי שזה יוכל להיבדק מיידית לגופו של עניין בצורה רצינית ביותר, עם העתק לוועדת החינוך החינוך והתרבות כדי שאנחנו נוכל לעקוב אחרי הדברים.
לימור לבנת: זה מתייחס לכל הדברים שנשמעו כאן.
אדם ברוך: גם הפסיכולוגים החינוכיים המומחים שמפנים את הילדים לדעתנו צריכים לעבור סדנה בנושא התרבות האתיופית.
אדם ברוך: לדעתנו הרבה טעויות קורות כתוצאה מזה שלא מכירים את העדה.
לימור לבנת: אם לא עשו את זה אז זה רעיון טוב מאוד.
לימור לבנת: זה רעיון מצויין.
גד אביקסיס: או לשתף את המגשרים.
לימור לבנת: אני מתנצלת בפני כל מי שלא הספיק לדבר.
לימור לבנת: אנחנו נמשיך את הדיון הזה בישיבה הבאה.
לימור לבנת: גברת יהודית גידלי, אני מבקשת שיסומן מי שלא דיבר והם יהיו הראשונים שיידברו בישיבה הבאה.
לימור לבנת: בבקשה, ד"ר צבי סבר, עוזר למנכ"לית משרד החינוך.
לימור לבנת: אני מבקשת שתדבר מאוד בקצרה.
לימור לבנת: אני רוצה עוד לסכם את הדיון.
צבי סבר: היתה לי הזכות ללמד בוולקה באתיופיה.
צבי סבר: אחר-כך כשחזרתי לכאן היתה לי שיחה קשה מאוד עם כבוד הרב עובדיה יוסף, עוד לפני שהוחלט שהקהילה היא יהודית.
צבי סבר: ברוך ה' כמה חודשים אחרי זה הוחלט שהם יהודים.
צבי סבר: במסגרת השירות הצבאי שלי גם יצא לי לעבוד עם הקהילה במסגרת הפעולות החשאיות והגלויות.
צבי סבר: בשבילי ברמה האישית זה סיפוק גדול לשבת פה היום ולדון האם 17% או 50% זכאים לבגרות - וכמובן שכולנו רוצים שהמספרים יגדלו.
צבי סבר: ברמה המערכתית: זה ששר החינוך שם יועץ מיוחד, מר שמעון סלומון, לנושא של קליטת הקהילה, זה מסר.
צבי סבר: זה שהמנכ"לית שמה אותי כראש הלשכה כמטפל אישי בנושא, זה מסר.
צבי סבר: אני מאמין שעד הישיבה הבאה אנחנו נוכל לבוא ולהראות שאנחנו מאגמים את כל הגופים השונים, ובמשרד החינוך יש הרבה גופים שעושים.
צבי סבר: אנחנו נאגם את כולם תחת קורת גג אחת, נכיר את כל העושים, נכיר את כל המשאבים ונאגם אותם.
צבי סבר: לדעתי גם נציג לכם עקומת התייעלות מאוד גבוהה.
צבי סבר: אני שמח שבמקביל הגופים החיצוניים כרגע מאוגדים תחת גוף אחד.
צבי סבר: ולכן לדעתי נוכל להראות קוהרנטיות והליכה הרבה יותר יעילה למימוש הנושא הזה.
צבי סבר: לדעתי אנחנו נראה עקומת התקדמות.
לימור לבנת: אני רוצה לסכם את הישיבה.
לימור לבנת: אני שוב רוצה להתנצל בפני כל מי שלא הספיק לדבר.
לימור לבנת: ולא משום שאני לא רוצה שתדברו אלא כמובן בגלל האילוץ של לוח זמנים קצר.
לימור לבנת: חבר הכנסת אורלב, האם אתה רוצה להמשיך את הישיבה?
לימור לבנת: (חבר הכנסת זבולון אורלב חזר להיות יושב-ראש הישיבה) לפני שאני הולכת, אני מתנצלת, אני רוצה להעיר הערה אחת ברשותך, שלא קשורה לדיון היום אבל קשורה בכל זאת.
לימור לבנת: הבוקר התפרסם, ברדיו וגם בעיתונים, שקבלן בניין מחדרה פירסם מודעה כדי לשווק את הדירות שלו "פה בבניין לא גרים אתיופים.
לימור לבנת: הבניין הזה נקי מאתיופים".
לימור לבנת: אני מבינה שהמשטרה כבר חוקרת בעניין הזה.
לימור לבנת: אבל מעבר למה שהמשטרה חוקרת אני לא יכולה להימנע מלומר בעיתוי הזה, בישיבה הזאת היום, למרות שזאת ועדת החינוך והתרבות - אבל לוועדת החינוך והתרבות יש מסר חינוכי רחב יותר מאשר מערכת החינוך גופה - - -
יעל פרבר: היא תחנך את הקבלן אולי.
לימור לבנת: אני חושבת שצריך להעביר מכאן מסר.
זבולון אורלב: אפשר לשאול את המורים שלו איך הם לימדו אותו, שהוא הגיע למצב שהוא מכריז כזאת הכרזה.
לימור לבנת: אני חושבת שיש כאן מסר חינוכי גם בנושאים שהם לא מערכת החינוך גופה גרידא.
לימור לבנת: יש גם מעבר לעניין הזה.
לימור לבנת: אני בטוחה שעל דעת חברי בוועדה אנחנו יכולים לנסח כאן החלטה גורפת וחריפה ביותר.
לימור לבנת: אני מבקשת שתכניס את זה לתוך ההחלטות.
ריימונד לדווין: לפי הנתונים של משרד החינוך יש כ200- ילדים שנשארים בגן במקום לעלות לכיתה א'.
ריימונד לדווין: זה בערך 15% מהתלמידים העולים מגן חובה לכיתה א'.
ריימונד לדווין: זה אחוז מאוד גבוה ביחס ליתר האוכלוסיה וצריך לבדוק גם את המספר הזה.
ריימונד לדווין: זו אחת הבעיות שיש בחינוך לילדים יוצאי אתיופיה, שרבים מהם נשארים כיתה.
ריימונד לדווין: כלומר זה לא רק הבעיה של חינוך מיוחד.
ריימונד לדווין: יש נושא של החלוקה בין ממלכתי-דתי לממלכתי.
ריימונד לדווין: זאת בעיה קשה.
ריימונד לדווין: צריכים להתייחס לזה, לחשוב על זה וגם לשקול עבור העדה האתיופית את מיקומו של תל"י (תיגבור לימודי יהדות) במסגרת החינוך הממלכתי.
ריימונד לדווין: זה יכול לפתור הרבה מאוד בעיות.
ריימונד לדווין: משרד החינוך נוטה לטפל בבעיות נקודתיות, ובאיחור, ולא מתייחס לבעיות הכלליות בעיר.
ריימונד לדווין: כלומר אם יש בעיה בבית-ספר מסויים אז מסתכלים על הבעיה של בית-הספר.
ריימונד לדווין: ראינו את זה גם ברחובות וגם בנתניה.
ריימונד לדווין: הבעיה היא בדרך כלל בעיה רחבה.
ריימונד לדווין: כאשר יש ריכוז גבוה של עולים מאתיופיה בבית-ספר אחד בדרך כלל זה נכון במספר בתי-ספר.
ריימונד לדווין: כאשר מתחילים לעשות פיזור תלמידים מבית-ספר לבית-ספר זה גורם לבעיות של ריכוז גבוה בבית-ספר אחר.
ריימונד לדווין: במיוחד רואים את זה בחטיבות ביניים.
ריימונד לדווין: אני ממשיך הלאה לגבי מה שכבר שמענו אבל לא באותו כיוון.
ריימונד לדווין: יש בעיה של תשלומי הורים בבתי-הספר המיוחסים יותר, בישיבות ובאולפנות.
ריימונד לדווין: לעדה האתיופית יש בעיה באשר לתשלומים לבתי-הספר האלה.
ריימונד לדווין: כאשר יש להם אפילו הזדמנות ואופציה להגיע לבתי-הספר ההורים לא יכולים להרשות לעצמם לשלם ואז הילדים לא מגיעים.
ריימונד לדווין: זה פשוט חבל.
ריימונד לדווין: צריך לפתור את הבעיה הזאת.
ריימונד לדווין: יש בעיה של קיצוצים ברשויות המקומיות, שפוגעים במועדוניות.
ריימונד לדווין: מאוד קל לקצץ שם וזה פוגע במיוחד בעולים - אגב לא רק העולים מהעדה האתיופית אלא בכל העולים.
ריימונד לדווין: דבר מאוד מאוד חשוב, דיברו על כך שהאתיופים פתוחים והוותיקים פחות פתוחים.
ריימונד לדווין: זה נכון.
ריימונד לדווין: כאשר מביאים יוצאי אתיופיה לבית-ספר קולט, אם זה בית-ספר ממלכתי-דתי אז אומרים שיש לבית-הספר אופציה להוציא ילדים ולהעביר אותם לכל מיני מסגרות אחרות, ועושים את זה.
ריימונד לדווין: ואז ריכוז הילדים יוצאי אתיופיה בבית-הספר פשוט עולה ותלמידים ותיקים מגיעים לחינוך עצמאי וכולי.
ריימונד לדווין: צריך לארגן חינוך של בית-הספר הקולט, גם של ההורים וגם של התלמידים.
ריימונד לדווין: במיוחד של ההורים הוותיקים כאן.
ריימונד לדווין: לא לוקחים את זה בחשבון.
ריימונד לדווין: לא מספיק.
ריימונד לדווין: אני מעורב בזה באופן אישי ואני יכול להגיד שזה לא נעשה מספיק.
ריימונד לדווין: אני יודע שבבית-ספר שלי, שבו נקלטו ילדים מהעדה האתיופית, דיברנו על זה בוועד ההורים אך לא קיבלנו כל עזרה ממשרד החינוך ואף אחד לא הכין אותנו לקראת זה.
ריימונד לדווין: אבל כולנו, ההורים והמורים, נרתמנו ואני חושב שטיפלנו בהצלחה.
ריימונד לדווין: באשר לבית-ספר רמב"ם בנתניה: שמענו כל מיני דברים טובים.
ריימונד לדווין: אני רוצה להגיד שכל מה ששמענו הוא לא בדיוק נכון.
ריימונד לדווין: אני מנתניה אף שאני לא מטפל אישית בבית-הספר הזה.
ריימונד לדווין: המצב בנתניה הוא שאפילו שיש הרבה מאוד ארגונים שמבקשים לטפל בעדה האתיופית - שמענו את זה גם מנציג הג'וינט - נוצר פשוט בלבול.
ריימונד לדווין: מגיעים הרבה מאוד גורמים לפגישות ולכל אחד יש נטייה לדבר אחר.
ריימונד לדווין: למשל נאמר שיש הרבה ילדים שרוצים לעבור לחינוך הממלכתי.
ריימונד לדווין: איפשרו את זה ואמרו שמי שרוצה ייצא מהחינוך הממלכתי-דתי, אך בסך הכל 20 ומשהו ילדים, שמהווים פחות מ10%- בתוך בית-הספר, ביקשו לצאת לחינוך הממלכתי.
ריימונד לדווין: אמרו שיש עוד 50-40 תלמידים שמבקשים לצאת מהחינוך הממלכתי-דתי.
ריימונד לדווין: איפשרו להם את זה אך באמת רק כ20- יצאו ואילו האחרים אמרו שהם רוצים להישאר.
ריימונד לדווין: כבר לפני כ6- שנים אמרו - והייתי מעורב בזה גם כן - לעדה האתיופית: לאן שאתם רוצים אתם יכולים להגיע.
ריימונד לדווין: העבירו אותם לכל מיני מקומות בנתניה והם הגיעו בהסעות וכדומה.
ריימונד לדווין: בסופו של דבר ההורים באו אלינו בטענות, ואני כוועד הורים מצדיק אותם, ושאלו: האם אנחנו אזרחים סוג ב' במדינה?
ריימונד לדווין: הוותיקים לומדים בבית-ספר ליד הבית ואילו אנחנו צריכים לצאת מוקדם מהבית, לעלות על הסעות, אין לנו אופציה לפעילות חברתית עם התלמידים בבית-הספר המרוחק.
ריימונד לדווין: אנחנו רוצים ללמוד בבית-ספר הקרוב לביתנו.
ריימונד לדווין: והם חזרו לבית-ספר רמב"ם.
ריימונד לדווין: ילדים שהיו מחוץ לבית-הספר לפני 5 שנים חזרו לבית-הספר.
ריימונד לדווין: אוסיף ואומר שמכל התוכניות עליהן שמענו לא רואים בפועל כמעט כלום.
כרמלה איגל: אני מקבלת את זה שבנושא של החינוך המיוחד באמת צריכה להתקיים ישיבה בפני עצמה כי בהחלט ישנם הרבה מאוד דברים שחשוב לדון בהם לעומק.
כרמלה איגל: אבל היום מאוד חשוב לי להבהיר לגבי ההליך של החינוך המיוחד כמה דברים, ואני אעשה את זה בקצרה.
כרמלה איגל: עמדת האגף לחינוך מיוחד במסגרת היישום של החוק הינה של שילוב תלמידים במערכת החינוך הרגילה.
כרמלה איגל: גם ועדות השמה מחוייבות לכיוון הזה.
זבולון אורלב: את מדברת עכשיו על קליטת יהודי אתיופיה או את מדברת בכלל?
כרמלה איגל: ובכלל זה כל ילד במדינת ישראל.
זבולון אורלב: אני מבקש שתתמקדי בעניין עכשיו.
זבולון אורלב: כשיהיה דיון על החינוך המיוחד תוכלי לפרוס את המדיניות.
כרמלה איגל: כדי להבטיח מניעת הפנייה מיותרת לוועדות השמה של תלמידים יוצאי העדה האתיופית יש לנו קשר הדוק מאוד עם הפרוייקט של המגשרים, שהוזכר פה.
כרמלה איגל: בכל דיון בוועדת השמה, כשאנחנו מדברים כבר על קצה התהליך, אנחנו משתדלים שיהיה מגשר מטעם העדה האתיופית - דווח לי שהם כבר ישבו בכ67- דיונים - על מנת שבאמת מערכת החינוך תגיע לעמדות האמיתיות של ההורים.
כרמלה איגל: העמדה של ההורים מאוד חשובה לנו כמסר מאוד ברור למערכת החינוך.
כרמלה איגל: אני רוצה שהוועדה הזאת תהיה מודעת למה שחברי, מר לדווין, ציין לגבי גלגול של מטפלים שונים.
כרמלה איגל: לא פעם האוכלוסיה עצמה מבולבלת מאוד ונקרעת בין ארגונים שונים, בעלי אינטרסים שונים.
כרמלה איגל: אני רוצה להאמין שלכולנו פה, במעמד הזה, יהיה אינטרס אחד, באמת לקדם רק את טובתו של הילד ואת משפחתו.
כרמלה איגל: לגבי תלמידים החוזרים מהחינוך המיוחד לחינוך הרגיל: יש סדר עדיפויות.
כרמלה איגל: סל השילוב שהאגף לחינוך מיוחד אמון עליו נותן עדיפות א' לתלמידים חוזרים מחינוך מיוחד לחינוך רגיל, תמיכה, לפחות בשנה הראשונה, של כ3- שעות מסל השילוב.
כרמלה איגל: זה בנוסף לדברים האחרים שנאמרו פה ובוודאי בנוסף על התמיכות האחרות שניתנות בתוך המערכת הרגילה.
כרמלה איגל: לגבי הנושא של מסמכים: לצערי הרב עדיין לא נותנים.
כרמלה איגל: מערכת החינוך הרגילה כשהיא מפנה ילד לחינוך המיוחד חייבת לתת העתק של הדוח החינוכי להורים.
כרמלה איגל: זה מפורסם בחוזר מנכ"ל.
כרמלה איגל: אנחנו עושים הרבה מאוד מאמצים בשטח, בהסברה ובהשתלמויות, על מנת להתניע את הנושא הזה, שמחנכים ייתנו ביד מסמך.
כרמלה איגל: זאת ההנחייה שלנו כרגע, ואני מקווה שבאמצעות מגשרים ובאמצעות המפקחים שלנו יהיה שיפור.
כרמלה איגל: מר אדם ברוך הציע להפגיש את הפסיכולוגים עם מגשרים.
כרמלה איגל: אנחנו כבר עשינו את זה, כדי להכיר באמת את התרבות ואת הניואנסים בעדה.
כרמלה איגל: הזמנו את המגשרים לפגישה אחת עם המפקחים ואנחנו נמשיך בכיוון הזה.
כרמלה איגל: המגמה היא לבטל כל דיון - אני אומרת את זה פה ואני אוציא על זה גם מסמך - אם לא ניתנו מסמכים להורים לפני הוועדה.
כרמלה איגל: זה לאו דווקא מתייחס לאתיופים אבל זה בוודאי מתייחס גם אליהם.
כרמלה איגל: אנחנו רוצים להבטיח שבידי כל הורה שהילד שלו מובא לדיון בוועדת השמה כדי לבחון זכאות - הרי אנחנו מדברים על זכאות, לא על עונש, אנחנו רוצים לקדם ילדים ולהבטיח שרק מי שבאמת זכאי יהיה בחינוך מיוחד - יהיו מסמכים.
כרמלה איגל: אם לא יהיו בידי ההורים מסמכים - הדיון לא יתקיים, פשוט מאוד.
כרמלה איגל: אנחנו רוצים שההורים יגיעו מוכנים, שייבינו בדיוק מה המשמעות, שייצליחו להביע את עמדתם.
כרמלה איגל: זאת המדיניות שלנו.
זבולון אורלב: ביקש יועץ השר לומר דבר מה.
זבולון אורלב: ניתן לו זכות קדימה.
זבולון אורלב: כמה זמן אתה בתפקיד?
שמעון סלומון: חודש וחצי.
שמעון סלומון: לפני כן גם הייתי שייך למערכת כך שאני חדש-ישן.
שמעון סלומון: ישבנו השבוע לבדוק את הדברים, כדי להביא נתונים פחות או יותר תואמים ואמיתיים, בכדי לא להציג את המצב בצורה חריפה מדי או מעודנת מדי.
שמעון סלומון: ד"ר גד אביקסיס נתן את החלק שלו והוסיפו מר מוטי סמט ומר דוד מהרט.
שמעון סלומון: אבל אני צריך להתייחס לכמה דברים שנאמרו כאן.
שמעון סלומון: אני אומר עכשיו כאתיופי לגבי התחושות.
שמעון סלומון: אני לא רוצה שייחריפו את המצב כדי שנטפל בו ואני גם לא רוצה שייעדנו כדי להגיד "אנחנו עושים".
שמעון סלומון: אני רוצה שייאמרו באמת דברים נכונים, נתונים אמיתיים, ולא לעשות עם זה כל מיני מניפולציות.
שמעון סלומון: מ1994- ועד היום אני רואה מגמת עליה מעודדת, לצד כל הדברים השליליים שיש, נשירה וכל מיני דברים.
שמעון סלומון: לגבי תעודות הבגרות, מ1994- ועד היום יש שיפור באחוז הניגשים לבחינות בגרות.
שמעון סלומון: היום בקרב יוצאי אתיופיה יש 10% פחות ניגשים לבחינות בגרות מאשר באוכלוסיה הכללית.
שמעון סלומון: זה נתון די מעודד אם כי הם צריכים להיות כמו כולם ואפילו מעבר לכך.
שמעון סלומון: ועדת המשימה, במסגרת הקואליציה עם הג'וינט, בחנה את כל התקציבים, גם השעות וגם התוכניות.
שמעון סלומון: אני חושב שאם הדברים האלה יתיישמו הלכה למעשה אז אנחנו ניראה שיפור.
שמעון סלומון: אני מאוד מקווה.
שמעון סלומון: לגבי חינוך מיוחד: בנוסף למה שגברת כרמלה איגל אמרה, בשבוע האחרון הוחלט שבכל ועדה כשדנים על תלמיד יוצא אתיופיה יהיה מישהו, גורם חיצוני, עובד סוציאלי או מישהו שייסביר להורים.
שמעון סלומון: בחוזר מימים ימימה כתוב שההורה שבא לוועדת השמה, לא משנה איזה שפה הוא מדבר, צריך להבין את המשמעות של העניין הזה.
שמעון סלומון: עובד סוציאלי שיישב שם יוכל להסביר את זה היטב והחוברת יכולה לסייע כי היא כתובה גם באמהרית וגם בעברית.
שמעון סלומון: לגבי מה שאמר מר אדיסו מאסלה, חבר הכנסת לשעבר, באשר ל25%- בכיתות קלט: בתי-הספר התחכמו קצת בעניין הזה.
שמעון סלומון: אז היתה החלטה שיהיו 25% בכיתה.
שמעון סלומון: מה שנעשה בפועל בבתי-הספר, הם עשו קצת משחק, כשהם עשו 25% בבית-הספר אבל בכיתות יכול להיות שהיו גם 80%-70%.
שמעון סלומון: אני מאוד מקווה שלפחות עכשיו נעמוד על כך שיהיו בכיתה 25% ואז יהיו בכל בית-הספר 25% ילדים יוצאי אתיופיה.
עמנואל גרופר: על הנושא של ילדים יוצאי אתיופיה בפנימיות העירו פה כמה הערות.
עמנואל גרופר: אני חושב שזה נושא נכבד.
עמנואל גרופר: יש למעלה מ3,000- ילדים יוצאי אתיופיה במערכת הפנימייתית.
עמנואל גרופר: אני חושב שהמחקר של מכון ברוקדייל, של גברת חן ליפשיץ, מראה בצורה חד-משמעית שהם מקבלים שם טיפול חיובי ומגיעים להישגים אולי אפילו יותר מאשר בקהילה.
עמנואל גרופר: על כל פנים, אני חושב שזה נושא ששווה דיון נפרד ולא ב3- דקות.
אברהם ירדאי: אנחנו מדברים עכשיו על הבעיות של יוצאי אתיופיה במערכת החינוך, על הצפיפות, על הריכוז וכולי.
אברהם ירדאי: נאמר, גם על-ידי מר אדיסו מאסלה וגם על-ידי מר שמעון סלומון, שהתקנה הקובעת שלא יהיו יותר מ25%- תלמידים יוצאי אתיופיה בבית-ספר לא התיישמה עד כה, לא מתקיימת.
אברהם ירדאי: לדעתי היא לא יכולה להתקיים לעולם וזאת בגלל שיטת הקליטה של יוצאי אתיופיה.
אברהם ירדאי: יוצאי אתיופיה עדיין לדעתי, 80% לפחות מהם, רוצים להתחנך בבתי-ספר דתיים.
אברהם ירדאי: לכן שיטת הקליטה שלהם לא תאפשר לעולם ליישם את ההבטחה הזאת, שלא יילמדו יותר מ25%- תלמידים יוצאי אתיופיה בבית-ספר.
אברהם ירדאי: שיטת הקליטה של יהודי אתיופיה, הריכוזים העצומים שישנם ברחובות, בנתניה, בחדרה, בכל מיני מקומות, היום חוזרים על עצמם.
אברהם ירדאי: היום מאות משפחות של יוצאי אתיופיה, מהעולים החדשים, נקלטות באותה שיטה.
אברהם ירדאי: רק השנה 400 משפחות של יוצאי אתיופיה החדשים קנו דירות באשדוד והם נקלטים בשכונות חלשות.
אברהם ירדאי: מדינת ישראל צריכה להסיק מסקנות.
אברהם ירדאי: זה לא שנות ה50-, אין סיבות לכך, הסיבות נגמרו.
אברהם ירדאי: מדינת ישראל צריכה לאפשר ליוצאי אתיופיה להיקלט במקומות חדשים על-ידי שתימנע מהם - - -
זבולון אורלב: זה לא בוועדת החינוך והתרבות.
זבולון אורלב: זה שייך לוועדת העליה והקליטה.
אברהם ירדאי: ההצעה שלי היא שמדינת ישראל, משרד האוצר - זה לא קשור לוועדה הזאת אבל יכולה להיות השפעה גם לוועדה הזאת על רשויות העליה וקליטה - צריך להשפיע וצריך להגיד שחייבים לשנות את השיטה הזאת ולהפסיק להפנות משפחות, בעשרות ומאות, לשכונות חלשות.
שלווה וייל: אני מוטרדת מהסטטיסטיקה ששמענו היום.
שלווה וייל: לא בפני עצמה אלא מכיוון שאנחנו לא יודעים איך לפרש אותה.
שלווה וייל: כשמדובר על זכאות לבגרות, וכמובן שאני מקבלת את הסטטיסטיקה כנתון, צריכים להבין שבזכאות לבגרות יש כמה סוגים של בגרות: יש בגרות לעולים חדשים ובגרות של ותיקים.
שלווה וייל: מאוד מטריד אותי שיש הקלות גדולות מאוד בבגרות לעולים חדשים ואחרי שנער או נערה אתיופים מקבלים תעודת בגרות הם לא מסוגלים לעבור הלאה, מכיוון שזאת בחינת בגרות של עולים חדשים.
זבולון אורלב: מה זה "בגרות של עולים חדשים"?
שלווה וייל: זאת בחינת בגרות שונה, עם הקלות.
שלווה וייל: אולי יש מי שיוכל לענות על זה.
חן ליפשיץ: בדוח שלנו יש על זה פירוט.
שלווה וייל: בנוסף, כשמצטטים סטטיסטיקה על חינוך מיוחד צריך להתייחס לכל המסגרות של החינוך המיוחד, כולל מסגרות שאינן בפיקוח של משרד החינוך, כלומר הן בפיקוח של משרד העבודה והרווחה.
שלווה וייל: ואז אולי נקבל תמונה קצת אחרת, אולי תמונה יותר עגומה באמת.
שלווה וייל: לגבי העולים החדשים: אני חושבת שהגיע הזמן לבקש מהוועדה הזאת שוב לפנות לתנועת הקיבוצים, כמו שפנינו לפני עשור, לפנות בבקשה שהם יקבלו בבתי-הספר שלהם את העולים שווים כשווים.
מוטי סמט: בסוף שנת תשנ"ט למדו בישיבות התיכוניות ובאולפנות במדינת ישראל 1,860 תלמידים יוצאי אתיופיה.
מוטי סמט: אנחנו מעודדים את קליטתם דווקא במסגרות יוקרתיות.
מוטי סמט: ההצלחות הגדולות ביותר בבחינות בגרות בקריית-ארבע, בקדומים, בעופרה ובבית-אל, בצפירה ובקרני שומרון, ההצלחה הגבוהה ביותר היא של תלמידים מבין עולי אתיופיה.
מוטי סמט: אבל אם תירצה לפתח את כל הנושא נוכל לעשות זאת בישיבה הבאה.
זבולון אורלב: החלטות הוועדה: 1) הוועדה רשמה לפניה את דיווח נציגי משרד החינוך והתרבות, הכולל השגים שמשתפרים והולכים בכל הקשור לצמצום הנשירה, לשילוב תלמידים ולשיעור הזכאות לתעודת בגרות.
זבולון אורלב: 2) הוועדה מודאגת מאותן בעיות שטרם באו על פתרונן, ובכללן סוגיית ריכוז התלמידים, אי-קליטת תלמידים עולים בבתי-ספר יוקרתיים, סוגיית החינוך המיוחד, סוגיית מגמות הלימודים בחינוך העל-יסודי, סוגיית תשלומי הורים, הקיצוצים ברשויות המקומיות וסוגיית הקצאת השעות.
זבולון אורלב: 3) הוועדה רשמה בפניה את הדוחות שהוגשו לה על-ידי נציגי המשרד ונציגי הקואליציה לקידום חינוכי של יוצאי אתיופיה ופונה למשרד החינוך ליישם בהקפדה את הדוחות.
זבולון אורלב: 4) הוועדה תחזור ותקיים דיון מעקב בנושא בעוד כ3- חודשים.
זבולון אורלב: הייתי שואף לכך שכל 3 חודשים נקיים דיון, עד שתנוח דעתנו שהמערכת "רצה" ולא זקוקה כבר יותר למעקב שלנו.
זבולון אורלב: הנושא שעל סדר היום: סגירת הספריה המרכזית לעוורים בנתניה.
זבולון אורלב: אקרא בשמות המוזמנים.
זבולון אורלב: (קורא שמות המוזמנים)