GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שמואל הלפרט: אתה הבטחת בתחילת הישיבה שאתה תדאג למקופחים, אני חושב שזה אחד הקיפוחים שמשפחה ברוכת ילדים, משפחה עם 6-7 ילדים שחיה מתחת לקו העוני, לא תוכל ליהנות מפטור מלא בגילאי 3-4.
שמואל הלפרט: ייתכן שהשנה לא תוכל לעשות זאת בגלל אילוצים תקציביים, אבל אני פונה אליך שבעת הכנת התקציב לשנה הבאה תקדיש מחשבה ל נושא הזה.
יוסי שריד: אני אשיב לך מיד במשפט אחד.
יוסי שריד: קודם כל, יש להניח שהיישובים האלה שאנחנו מדבירם עליהם, אם נבדוק נראה שיש התאמה ניכרת בין היישובים האלה, הם לא במקרה באשכול כזה או באשכול אחר, לבין מספר ילדים ממוצע למשפחה, אם אפשר לדבר בשפה כזאת.
דוד עמר: זה על בסיס משפחה או שכונה?
יוסי שריד: אמרתי, לא על בסיס טריטוריאלי.
יוסי שריד: אם זה לא על בסיס טריטוריאלי, זה גם לא שכונה.
שמואל הלפרט: אני רוצה לומר שגם בין היהודים יש הרבה משפחות ברוכות ילדים.
יוסי שריד: כשדיברת קודם, אני ממש לא הבנתי למה אתה מתכוון ולכן אני מודה לך שאתה מסב את תשומת לבי.
עזמי בשארה: אני מצטרף להערתו של חבר הכנסת הלפרט.
עזמי בשארה: נחזור לנושא הזה של הרשימות של הישובים עם הפטור או בלי הפטור, מה שכלול או לא כלול בצו.
עזמי בשארה: לדעתי ההחלטה של השר שריד כל כך מאוחר לפני פתיחת שנת הלימודים, היא הישג גדול במגבלת התקציב שהוא מדבר עליה.
עזמי בשארה: ברור שהושקעה מחשבה רבה בבחירת האשכולות של הלשכה לסטטיסטיקה ולדעתי זאת הצורה האובייקטיבית ביותר לעשות את זה מהר.
עזמי בשארה: במסגרת הזמן שנותר, זו הדרך הטובה לעשות זאת.
עזמי בשארה: אדוני השר, זה בעצם רצון לשנות רשימה שלדעתי – אתה לא חייב להגיד את זה, אני אומר את זה – היתה רשימה פוליטית, מה שהיה, היתה רשימה פוליטית ולא רשימה סוציו-אקונומית.
עזמי בשארה: ישבו כאן חברי ועדת חינוך ושר שמסיבות פוליטיות הקימו רשימה.
עזמי בשארה: ללא שום ספק, זה תיקון גדול.
עזמי בשארה: השאלה היא האם זה עונה על כל הצרכים שעליהם לא ענתה הרשימה ההיא, ולדעתי לא וצריכה להיעשות עוד הרבה עבודה.
עזמי בשארה: אחת הבעיות היא, ואתה בעצמך דיברת עליה, התשתית.
עזמי בשארה: לדעתי חלק מהתקציב הזה ילך לשכירת דירות לגני ילדים.
עזמי בשארה: אני בטוח שבמקומות אשר אין בהם חוק כזה או לא חל עליהם צו כזה עד היום, לא תמצא מבנים שהם מבנים של גני ילדים.
עזמי בשארה: מהידע שלי גם מספר המבנים שניבנו במיוחד במגזר הערבי לגני הילדים, אתה יכול לספור על יד אחת.
עזמי בשארה: כלומר, מבנים שניבנו כדי להיות גני ילדים, אתה לא תמצא שם יצטרכו לשכור מבנים.
עזמי בשארה: לדעתי התכנית הזאת תישאר חסרה אם בשנה הבאה נשב חודש לפני פתיחת שנת הלימודים ונאשר ונמצא שלא ניבנו שם גני ילדים.
עזמי בשארה: לכן אני דורש, אדוני היושב ראש ואדוני השר, כי הגיע הזמן שבכל הנושא הזה של הגיל הרך ובנושא הזה של טרום חובה ייעשה מאמץ במשך השנה מבחינה תקציבית וזה יבוא לידי ביטוי בתקציב דצמבר.
עזמי בשארה: לענין התשתיות, הסמכת גננות ומציאת מבנים, זה חייב להיעשות.
עזמי בשארה: זה מעגל שיחזור על עצמו כל פעם, וכל פעם נחזור לכאן ונראה שכל פעם מתקיים אותו סיפור.
עזמי בשארה: לכן צריכה להיות תכנית שתפרוץ את המעגל הזה שיוצר מחדש את הקיפוח כי הקיפח זו קטגוריה חברתית ולא רק כלכלית.
יוסי שריד: אני מתחייב.
יוסי שריד: יכול להיות שיהיה יותר, אבל אני לא יכול להתחייב.
יוסי שריד: אני מתחייב בשנת התקציב הבאה למינימום של מאה כיתות גן ביישובים האלה.
עזמי בשארה: לא הבנתי את ההערה המשפטית.
עזמי בשארה: אני חושב שלא רציתם להסתבך ולכן התעלמתם מהפלונטר המשפטי, למרות שלדעתי אין שום פלונטר משפטי.
עזמי בשארה: בג"צ עוד לא החליט כלום.
עזמי בשארה: לשם מה אנשים הולכים לבג"צ?
עזמי בשארה: שמונת היישובים והאוכלוסייה הערבית, לשם מה הלכו לבג"צ?
עזמי בשארה: הלכו לבג"צ כדי שהצו ישונה.
עזמי בשארה: אם אתה עכשיו כפשרה משנה את הצו וכולל את היישובים האלה בצו, לא יקרה כלום.
עזמי בשארה: הרי בג"צ אפילו ישמח שאתה עשית פשרה מחוץ לבג"צ.
עזמי בשארה: לכן לדעתי אין שום פלונטר מבחינה משפטית.
יוסי שריד: הסיבוך הוא לא בקשר ליישובים הערביים אלא בקשר ליישובים היהודיים.
יוסי שריד: כתוצאה מזה, מכיוון שגם השמונה האלה, אני לא יכול להחיל עליהם את הצו, מכיוון שאני לא מחיל עליהם את הצו, אני גם לא מחיל עליהם את הצו כדי שלא תהיה סטייה מהבסיס המשפטי.
יוסי שריד: יש פה יועצת משפטית והיא תוכל להסביר.
עזמי בשארה: שמעתי אותה, אבל לא הבנתי אם הצו יחול עכשיו על היישובים הערביים.
עזמי בשארה: אני מבין שהוא לא יחול.
זבולון אורלב: אני גם הבנתי שב-28 ביולי אי אפשר להחליט על החלת לימודי חובה בשורה ארוכה של רשויות כשהמשרד יודע מראש שאין תשתית לקיים את החובה הזאת.
עזמי בשארה: המקומות האלה שהוספו, יש בהם תשתיות?
עזמי בשארה: זה יבוצע?
יוסי שריד: אני לא יכול לתת לך תשובה טובה לענין הזה.
יוסי שריד: אני יכול לומר לך שהמקומות האלה שאושרו כאן במרץ, לפחות ממרץ הם כבר יודעים שהם בתוך הרשימה.
יוסי שריד: החדשים לא יודעים.
יוסי שריד: אתה יודע ראשון והם עוד לא יודעים בכלל.
עזמי בשארה: האם בדקתם לפני שתחליטו עליהם אם יש בהם תשתיות?
יוסי שריד: אני לא יכול לומר לך.
עזמי בשארה: אנחנו יכולים למצוא את עצמנו ב-1 בספטמבר שרצינו, אבל אין תשתיות.
יוסי שריד: אני לא יכול להגיד לך באחריות.
יוסי שריד: כל הרשימות האלה הוכנו ביומיים האחרונים אחרי התחבטויות משפטיות.
זבולון אורלב: אם מותר לי להשתמש בידע האישי.
זבולון אורלב: 100% ברור שזה לא י היה, אבל יהיה תהליך מואץ מאוד.
עזמי בשארה: הם יכולים להתחיל בינואר, אבל שיכינו תשתיות.
זבולון אורלב: יתכן מאוד.
זבולון אורלב: הוועדה צריכה לדעת את האמת.
זבולון אורלב: ב-1 בספטמבר אי אפשר להחיל צו חובה לגילאי שלוש-ארבע ביישובים האלה, כי אין תשתית, ואחרת מישהו כאן עובר על החוק.
זבולון אורלב: לכן אני מבין את המשרד.
יוסי שריד: אמרתי שבמקומות האלה יהיו מינימום מאה כיתות גן.
יוסי שריד: אני התחייבתי.
זבולון אורלב: צר לי להגיד שגם המאה כיתות האלה עדיין לא מאפשרות להחיל חוק חינוך חובה.
יוסי שריד: האפשרות היחידה שלי היתה לא לכלול את היישובים הערביים, וזה היה יותר טוב?
מוחמד ברכה: אני מברך את השר על הכיוון שהוא הולך בו.
מוחמד ברכה: אני חושב שזה כיוון נכון.
מוחמד ברכה: הרשימה שהיתה לדעתי לא רק שהיא היתה רשימה פוליטית - פוליטית, זה נשמע ביטוי עדין מדי – אלא זו היתה רשימה שנבנתה על אפליה.
מוחמד ברכה: הם הלבישו ליישובים את הגלימה של אזורי עדיפות ואחר כך אמרו שמי שלובש את הגלימה הזאת יכול להיכנס למועדון הזה.
מוחמד ברכה: זאת אומרת, זה מצב פרדוקסלי שלא בנוי לא על קריטריון ולא על הגינות ולא על אובייקטיביות.
מוחמד ברכה: לכן המגמה שהולך בא השר שריד, אני חושב שהיא מגמה נכונה.
מוחמד ברכה: זה שאתה מתבסס על הנושא הסוציו-אקונומי, זה בהחלט הנושא המכריע, אבל אם באמת נלך לכיוון הזה אנחנו צריכים לראות גם את הנתונים לאשורם.
מוחמד ברכה: 40.6% מכלל האוכלוסייה הערבית חיים מתחת לקו העוני לעומת 18.5% מכלל האוכלוסייה היהודית שחיים מתחת לקו העוני.
מוחמד ברכה: יותר מ-50% של הילדים הערבים הם מתחת לקו העוני לעומת רבע של הילדים היהודים שהם מתחת לקו העוני.
מוחמד ברכה: אם נמשיך בנתונים האלה, הייתי אומר שקרוב ל-9% מהילדים הערביים, גילאי 6 עד 15, לא הגיעו בכלל לבית הספר לעומת 3.8% של ילדים יהודים באותה קבוצת גיל שלא הגיעו לבתי הספר.
מוחמד ברכה: לכן, אם יש לנו אפשרות להקים מאה מוסדות כאלה לגיל הרך, לא אספיק לבוא ולהגיד שהאחוז של הערבים צריך להיות כאחוז האוכלוסייה, של כ-20%.
מוחמד ברכה: אני מבין את הנושא של אפליה מתקנת ואני גם מבין את המגבלות התקציביות של התקציב הנוכחי, אבל אני חושב שיש מקום לעשות כאן כמה צעדים במישור המיידי וכמה צעדים שהם לטווח היותר רחוק ושתהיה הצהרה שהיא גם התחייבות.
מוחמד ברכה: לכן אני מציע שגם ברוח בה אתה הסכמת כבר תצא הנחיה מיידית שלפחות במקומות שהוחלט עליהם, בהיעדר תשתית, לשכור מקומות עכשיו והמשרד יממן אותם.
מוחמד ברכה: הנושא השני הוא תכניות שמתאימות למגזר הערבי לגיל שלוש עד חמש.
מוחמד ברכה: בהשוואה לקרוב ל-360 תכניות כאלה שקיימות למגזר היהודי, יש שלוש תכניות שמתאימות למגזר הערבי.
מוחמד ברכה: זה דבר שאי אפשר להשאיר אותו.
מוחמד ברכה: אי אפשר לפתוח חדרים, להביא גננות וכולם יישבו כדי להסתכל על הקירות.
מוחמד ברכה: הנושא של התכנים והתכניות שיתאימו לגילאים האלה, הוא נושא משמעותי, קריטי ומכריע.
מוחמד ברכה: לכן הייתי מציע אדוני השר, שלצד הצעד החשוב שעשית במסגרת המגבלות של השנה הזו, שכבר תהיה הצהרה על מדיניות ולא רק בתקציב לקראת שנת 2000.
מוחמד ברכה: אם מדובר על תכנית חומש, באמת להכריז איך זה יבוא לידי ביטוי בענין סגירת הפערים במסגרת תכנית החומש.
מוחמד ברכה: יכול להיות שאני לא מדייק במושגים, אבל אני מדבר על יישום התכנית הזאת של גילאי טרום חובה.
מוחמד ברכה: צריך שהדברים יבואו לידי ביטוי בצורה מדוייקת בשנים הבאות כדי לסגור בכלל את הפערים.
יוסי שריד: בעוד כמה חודשים, אני לא יודע להגיד בדיוק מתי אני אבוא לוועדה המכובדת הזו ואני אתן מושגים ברורים מה בדעתו או מה מתכנן משרד החינוך לבנות במגזרים השונים בארבע-חמש השנים הבאות.
מוחמד ברכה: אני רוצה להעיר בנושא הבג"צ.
מוחמד ברכה: אני חושב שלבג"צ לא היתה שום מטרה לעכב את יישום התכנית במקומות מסויימים שזקוקים להם, אלא ש זו היתה דרישה כדי להכניס אקט של שיוויון.
מוחמד ברכה: לכן אני מציע גם למשרד שייכנס להידברות עם העותרים.
יוסי שריד: אני כבר בהידברות איתם.
יוסי שריד: כבר נדברנו.
מוחמד ברכה: אני רוצה ללכת צעד אחד יותר קדימה.
מוחמד ברכה: אני מציע ללכת להידברות ושההידברות לא תהיה בנויה על מלת כבוד, עם כל הכבוד למלת הכבוד, אלא שהתכניות שלך במשרד יעוגנו במסגרת של תשובה לבג"צ.
יוסי שריד: הבג"צ הוא בענין מסויים.
מוחמד ברכה: אני מדבר על הענין המסויים.
מוחמד ברכה: לא לשנה הזו אלא בכלל כל שאלת השיוויון.
יוסי שריד: הבג"צ היה בענין המסויים הזה.
יוסי שריד: מכיוון שאני מתכוון לזה, זה קצת מעליב אותי שאתה אומר שאני צריך לתת מסמך של מדיניות.
מוחמד ברכה: אני מדבר על תשובה מוסכמת של שני הצדדים לבג"צ.
יוסי שריד: ברגע שאני בא לבג"צ ואומר שזו הרשימה, הבג"צ שואל מה רוצים.
אורי סביר: ניתן ללמוד הרבה מהדיון שאנחנו מקיימים כאן.
אורי סביר: אני מתרשם שאם מלת המפתח היא בסופו של דבר שיוויון הזדמנויות שמתחיל ממש בגיל הרך ביותר, הטיפול עד היום של המערכת היה כאשר היא מפרידה בין תחומים שונים.
אורי סביר: בדיונים השונים רואים את הצד הפיזי, את הצד הטכני, צד התשתיות ועוד צדדים שונים של ספרי לימוד וכו'.
אורי סביר: ברור לי שברפורמה עמוקה יותר מתוך דברים שאמרת וכמי שמקשיב לך קצת בין השורות וגם קצת מכיר אותך, נראה לי שאחד הדברים הנכונים, לפחות במבט של הכנת מדיניות וכמה צעדים קדימה, וזה לא דבר שניתן לעשות מהיום למחר, להסתכל על הנושא של שיוויון הזדמנויות מהגיל הרך ביותר, כאשר אדם צעיר נולד, אחרי שנתיים-שלוש מוצא את עצמו בגן הוא והיא נמצאים בנקודת זינוק שהיא כמעט בלתי אפשרית כדי להגיע לאיזה שהוא שיוויון.
אורי סביר: לפעמים זה קרב פוליטי של מגזר כזה או אחר.
אורי סביר: השאלה היא אם אפשר להגיע במסגרת תפיסה של שיוויון הזדמנויות, במסגרת תפיסה שהיא חייבת להיות בלתי פוליטית לחלוטין, היא חייבת להיות לא רק סוציו-אקונומית, היא חייבת להיות סוציאלית ותרבותית בכל המובנים של המלה ועם תכני החינוך שבסופו של דבר יוצרים חבילה אחת.
אורי סביר: אני לא יודע אם להגיע לדבר כזה לוקח שנה או שנתיים, אבל ברור לי שהאנרציה תגרום להרבה מאוד שיפורים כאשר האנרציה גורמת כל הזמן לתיקונים על בסיס מבנה שהוא לא בהכרח המבנה הנכון.
אורי סביר: אני אומר את זה באופן מאוד כוללני.
אורי סביר: יש לי דברים מאוד פרטניים לומר, אבל מפאת הבורות אני שומר אותם לעצמי ושם על השולחן נושא הרבה יותר כללי.
חוסניה ג'בארה: רציתי להתייחס לרשימה, כלל היישובים הערבים שחיים במצוקה.
חוסניה ג'בארה: כפי שהציג כאן החברה ברכה, 50% מכלל הילדים הערבים חיים מתחת לקו העוני.
חוסניה ג'בארה: יש לנו בעיה בכל התחומים וזה אומר גם בתחום החינוך וגם בתחומים אחרים שמתקשרים לכפרים הלא מוכרים.
חוסניה ג'בארה: יש בעיה שבכפרים הלא מוכרים – אם זה בדרום ואם זה בצפון - אין כל תשתית וגם אין לגביהם את ההתחייבות ממשרד החינוך לגבי גני הילדים.
חוסניה ג'בארה: אני חושבת שכדאי לבדוק גם את הסוגייה הזאת.
חוסניה ג'בארה: אני לא רואה ברשימה את כל אזור המשולש.
יוסי שריד: זה לא אזורים.
יוסי שריד: זה אשכול סוציו-אקונומי.
יוסי שריד: היישובים שאת מדברת עליהם הם לא באשכול הסוציו-אקונומי.
יוסי שריד: אגב, יותר טיוב שהם לא שם.
יוסי שריד: גם לא צריך להצטער על זה.
זבולון אורלב: אני יכול לומר לך שאנחנו נייחד יותר מאשר דיון אחד בכל מה שקשור לחינוך הערבי.
זבולון אורלב: אנחנו נזמין את השר ונדון בדברים בכובד ראש.
זבולון אורלב: עוד תהיה לך הזדמנות ונוכל לקיים דיון רציני.
שמואל אבואב: עדיין הרשימות המעודכנות לא פורסמו ברשומות באופן סטטוטורי.
שמואל אבואב: אני מדבר על הרשימה העדכנית שמהווה אור ירוק ואסמכתא לרשויות.
זבולון אורלב: הרשימה שאושרה כאן בוועדה במרץ פורסמה ברשומות, למעט היישובים מעבר לקו הירוק ששם צריכים לפרסם צו מושל.
שמואל אבואב: ברור לכולם שלא נוכל ב-1 בספטמבר בחוק חובה.
שמואל אבואב: צריך לשחרר ולהתיר את החובה להפעלת החוק הזה ב-1 בספטמבר.
שמואל אבואב: לא כל היישובים יוכלו לעמוד בזה ואני רוצה להבהיר את זה.
שמואל אבואב: מבדיקה שאנחנו ערכנו אני מודיע שלא כל הרשויות יוכלו לעמוד ב-1 בספטמבר בהפעלת יום לימודים חובה חינם לגילאי שלוש-ארבע.
שמואל אבואב: אנחנו בחודש אוגוסט וזה אומר שיש לנו פחות מחודש ימים להתארגנות וזה כאשר הכל נמסר לנו באיחור.
שמואל אבואב: יש יישובים שהודיעו לי שלא מצאו גננות ואין להם אכסניה נאותה לעשות את זה.
שמואל אבואב: אני מודיע שחלק ניכר מהרשויות המקומיות, בגלל שלא היה להן אור ירוק והן לא ידעו שהן יכולים לפתוח את גני הילדים, עדיין לא הסדירו קבלת גננות, אין להן אכסניה ואין להם עוזרות גננות.
שמואל אבואב: צריך לשחרר אותם מהחובה, כאשר החובה היא ל-1 בספטמבר.
שמואל אבואב: אני רוצה לשאול שאלה.
שמואל אבואב: והיה וישנה רשות, וזה בטוח שינה תופעה כזאת שלא יכולים לפתוח את כל גני הילדים ב-1 בספטמבר, האם ראש הרשות עובר עבירה על החוק?
שמואל אבואב: אני יודע שאי אפשר ל פתוח בכל המקומות, וגם אם יגידו שיש עודף או אין עודף, זוהי תמונת המצב הנכונה.
שמואל אבואב: אני מציע למשרד החינוך להפריד בין התארגנות לתשתיות למיידית לפתיחה ב-1 בספטמבר לבין התארגנות במהלך השנה.
שמואל אבואב: אני מציע ששב-1 בספטמבר, כדי שנוכל לאפשר פתיחה של הגנים לפחות במקומות שפורסמו, יודיעו על שכר דירה באכסניות ארעיות וציוד שצריך להביא.
שמואל אבואב: ב-120 קרוואנים שמשד החינוך מתעתד להכניס, לתת סדר עדיפות לאותם גנים שמוכרחים לפתוח בחוק חובה.
שמואל אבואב: התקציבים שנמסרו כאן הם לא תקציבים לתשתיות, וזה אני אומר לחבר הכנסת עזמי בשארה.
שמואל אבואב: לבנות גן ילדים אחד עולה 400 אלף שקל.
שמואל אבואב: כל התקציב שתוקצב גם בהחלטת ממשלה, גם זה שנמסר פה, הוא לא תקציב לתשתיות.
שמואל אבואב: אם מישהו משלה את עצמו שבתקציב הזה יפתחו גני ילדים ויתנו מענה לאכסניות הקבועות לגני הילדים, זוהי אשליה שלא תיושם הלכה למעשה בתקציב.
מוחמד ברכה: כמה זה עולה?
יוסי שריד: זה ייבדק ותינתן תשובה.
יוסי שריד: אני לא יודע להגיד לך.
יוסי שריד: אני לא מכיר עבודה שנעשתה על זה במשרד ואני לא יכול מהמותן לשלוף משהו שאני לא יודע כמה הוא עולה.
מוחמד ברכה: זה עולה מיליון שקל.
יוסי שריד: מיליון שקל?
יוסי שריד: כבר נתתי לך.
יוסי שריד: אם זה מיליון, נפתרה הבעיה אבל בואו נעשה חשבון אם זה מיליון.
יוסי שריד: אמרתי, אם זה מיליון, נפתרה הבעיה, אבל אני לא יודע אם זה מיליון.
יוסי שריד: אני רוצה לומר עוד משפט אחד בגדר של גילוי נאות וכדאי שתדעו את זה.
יוסי שריד: אני כל יום מגלה דברים חדשים, וכבר דיברנו קודם ביוזמתו של חבר הכנסת הלפרט על ההחלטה המצויינת של הוועדה הקודמת.
זבולון אורלב: אגב, ההחלטה בפעם הקודמת, הדבר הטוב היה שהיא התקבלה פה אחד.
זבולון אורלב: הדבר השני שהיה הוא שזה התקבל פה אחד אבל בהשתתפות יושב ראש הוועדה בלבד.
יוסי שריד: אני רוצה לספר לכם עוד משהו כדי שזה לא יתברר באיזה יום מן הימים ויגידו שלא נמסר גילוי נאות על ידי מי שבאו אחר כך.
יוסי שריד: יום לימודים ארוך, אנחנו נקדיש דיון בוודאי ביוזמתך אדוני היושב ראש, ענין מסובך, שנוי במחלוקת, אבל לא נדבר על זה עכשיו.
יוסי שריד: מה שכן, אני רוצה שתדעו שליום לימודים ארוך הוקצו מאה אלף שעות בשנת הלימודים הקודמת, מתוכן נוצלו בפועל קצת למעלה מחמישים אלף שעות בלבד ליום לימודים ארוך.
יוסי שריד: את השעות האלה מישהו לקח ומי שלקח את זה, זה אנשים שעמדו בראש משרד החינוך בשלוש השנים האחרונות, גם זבולון המר עליו השלום שמאוד כיבדתי אותו, וגם השר שבא אחריו הם פשוט לקחו ורוקנו – ואני אחראי לכל מלה שאני אומר - את השעות ליום לימודים ארוך ובפועל לא היו מאה אלף שעות אלא חמישים אלף שעות.
יוסי שריד: זה לא טוב.
יוסי שריד: מישהו יכול לומר שזה לא טוב, אבל לא נורא.
יוסי שריד: הדבר היותר חמור הוא שהעלימו את זה מידיעת הציבור ועשו מאמצים כדי להעלים את זה.
יוסי שריד: איש בציבור איננו יודע שמחוק שחייב – היתה תקנה תקציבית למאה אלף שעות - בוצעו בפועל רק חמישים אלף שעות.
יוסי שריד: כדי שלא תהיה אי הבנה, במצב שנוצר בחמישים אלף שעות, מי שחושב שאני עכשיו בשנת התקציב הזו יכול לחולל גדולות ונצורות ועכשיו להחזיר את כל הדברים לקדמותם, זה לא כך.
יוסי שריד: אתם ודאי זוכרים שכאשר נכנסתי לפני שלושה שבועות היו חסרות במערכת - בלי קשר עכשיו לענין הזה, כי זה אפילו לא צויין כמחסור – חמישים אלף שעות ועשינו מאמצים גדולים, כל החברים שלי שיושבים כאן יחד איתי עשינו מאמצים גדולים והחזרנו את השעות האלה.
יוסי שריד: יש גבול גם למאמצים שלי.
יוסי שריד: אין לי עכשיו חמישים אלף שעות להחזיר ולכן אני רוצה שמלכתחילה יהיה ידוע שאנחנו נעשה כל מאמץ כדי שבשנה הזאת לא יהיו חמישים אלף שעות אלא יותר, אבל להגיד לכם שהרבה יותר, אני ברגע זה לא יכול להתחייב.
יוסי שריד: ראיתי את זה כחובתי לספר לכם את זה כדי שלא יתברר ביום מן הימים לאחר שהעלימו את זה תקופה ארוכה.
זבולון אורלב: תודה רבה לשר החינוך.
זבולון אורלב: אנחנו מאחלים לך פתיחה חלקה של שנת הלימודים.
זבולון אורלב: המנכ"לית נשארת איתנו.
זבולון אורלב: והוועדה ממשיכה בישיבתה.
זבולון אורלב: כבוד השר, אני ארשה לעצמי לומר לשר ה קודם ולמנכ"ל הקודם את הערותיך כדי שאם הם ירצו להגיב על כך גם בוועדה, יוכלו לעשות זאת.
יוסי שריד: אולי אני טועה ויש מאה אלף שעות.
זבולון אורלב: זאת חובתי.
זבולון אורלב: אני חושב שצריך לומר לאדם שאמרו עליו משהו, יש לו זכות לבוא ולומר את תגובתו.
זבולון אורלב: אני כמובן אישית אינני מכיר את הענין.
יוסי שריד: בסדר גמור.
נבהאן מכאוי: אני נציג של שתיל וכפרים ערבים בנגב.
נבהאן מכאוי: היתה לי שאלה לשר וחבל שהוא כבר עזב.
נבהאן מכאוי: בקשר לנושא של הגיל הרך, אני מברך אותך ואת השר, אבל אני חושב שיש כאן המשך של אפליה שהיתה קיימת קודם לכן.
נבהאן מכאוי: מתוך 10,150 ילדים בגילאי שלוש-ארבע בנגב, סך הכל ששה ישובים חדשים שעכשיו ראינו.
נבהאן מכאוי: נשאר מצב של עוד כ-6,000 ילדים מתוך ה-10,150 ילדים כאשר מ-45 כפרים לא מוכרים אין ולו גם אחד.
נבהאן מכאוי: אני שואל האם רוצים שמחר בג"צ עוד פעם יקבע ויחייב את משרד החינוך לפתוח לפחות גם אחד.
נבהאן מכאוי: לא יכול ל היות שכ-6,000 ילדים ב-45 כפרים לא נמצאים ברשימה ואני שואל למה הם לא ברשימה.
זבולון אורלב: אנשי המשרד ירשמו ולאחר מכן תהיה אפשרות להגיב.
יוסי חץ-אוחנה: אם יש איזו אוכלוסייה בארץ, חוץ מהאוכלוסייה הערבית, שהנתונים הסוציו-אקונומית שלה נתונים החינוכיים הם גרועים, הרי שזוהי האוכלוסייה האתיופית.
יוסי חץ-אוחנה: מי שלא יודע, שפשוט יעיין בדו"ח האחרון של מכון ברוקדייל ויראה ש-62% נמצאים מתחת לקו העוני, יראה שיש מספר עצום של חד הוריות ויוכל להתרשם שהמצב קשה וזאת בנוסף לגזענות שקיימת בחברה הישראלית.
יוסי חץ-אוחנה: אני רוצה לברך על כך שחלק מהיישובים שהשר הקריא, כאלה שהוא החזיר לרשימה, יש בהם ריכוזים של יוצאי אתיופיה כמו קרית גת, כמו קרית מלאכי וזה ממש טוב שהם הוחזרו לרשימה אבל ישנם ישובים ותיקים שלא נמצאים בשום רשימת עדיפות כמו רחובות, חדרה ונתניה שיש בהם ריכוזים גדולים, אבל נפרדים, ממש נפרדים, של אוכלוסיית יוצאי אתיופיה.
יוסי חץ-אוחנה: אתם מוזמנים לבקר במקומות האלה ולראות בתי ספר כמעט על טהרת יוצאי אתיופיה.
יוסי חץ-אוחנה: למשל בהרשמות לכיתה א' בשנה הבאה רואים שהמגמה הזאת ברורה, אבל שם לא מוחל החוק הזה.
יוסי חץ-אוחנה: חשוב באמת ללכת לפי הקריטריונים הסוציו-אקונומיים האלה, ואז לא רק לפי ישוב אלא לפי שכונות מסויימות שנמצאות באמת במצב קשה והאוכלוסייה הזאת מתגוררת בהן.
יוסי חץ-אוחנה: האוכלוסייה הזאת היא בדרך כלל מבקרת באחוזים הרבה יותר נמוכים מהאוכלוסייה הרגילה עד גיל שלוש.
יוסי חץ-אוחנה: כלומר, כבר נוצר איזה שהוא פיגור גדול.
יוסי חץ-אוחנה: מי שירצה, יש לי כאן, ואני שמח לתת לכל חברי הכנסת רישומים מדויקים של כל הנתונים האלה לעומת האוכלוסייה הרגילה.
האלה אספניוף: אני מברכת את המנכ"לית החדשה של המשרד ומאחלת לה הצלחה.
האלה אספניוף: אני רוצה לציין כמה דברים בענין החינוך לגיל הרך.
האלה אספניוף: בעצם ברור שרק 55% מגילאי שלוש, ילדים ערבים, מגיעים לגנים, מה שהיה טרום חובה, לעומת 95% והפער הוא עצום.
האלה אספניוף: לגבי הרשימה הקודמת, אני רוצה לציין שאנחנו אחד העותרים בעצם, אחרי מאמצים שעשינו גם עם ועדת החינוך וגם עם השר הקודם.
האלה אספניוף: לגבי הרשימה הקודמת, אני רוצה לציין גם לפרוטוקול שזו אחת הישיבות הנדירות של הוועדה שאנחנו בתור ועדת מעקב לחינוך ערבי לא הוזמנו להשתתף בה ולא היינו שותפים להחלטה הזו.
האלה אספניוף: אנחנו שמענו לאחר מכן שהוצעה רשימה כזאת ואז כמובן פנינו לוועדה בהסתייגות מהרשימה.
האלה אספניוף: אני מברכת את השר על ההחלטה החדשה ועל התוספת החדשה, למרות שזה עדיין פחות מ-10% וזה עדיין לא פותר את הבעיה.
האלה אספניוף: אני הייתי מציעה למשרד להקים ועדה ספציפית שתבדוק את התשתיות בכפרים האלה, שתבדוק במה אפשר לעזור ואיך אפשר באמת לעזור לכפרים האלה להיערך לקראת ספטמבר.
האלה אספניוף: אני מציעה שתקום ועדה ספציפית שתבקר בשטח ותבדוק את הנושא הזה כדי שבאמת נחיל את הדבר הזה לפחות על היישובים האלה.
האלה אספניוף: כמובן אני מקבלת שהקריטריונים לעתיד יהיו שונים.
האלה אספניוף: בעצם הקריטריונים שהיו – אזורי עדיפות ושיקום שכונות – אלה שני דברים שאנחנו כבר העלינו בבג"צ משנה שעברה כאשר הקריטריון כשלעצמו הוא קריטריון מפלה.
האלה אספניוף: שוב לקחו את החלוקה הזאת לפי הקריטריון המפלה הזה ועשו אפליה על גבי אפליה.
האלה אספניוף: לזה אנחנו כמובן התנגדנו בעבר ואנחנו מקווים – לפי כל מה ששמעתי מכבוד השר – למדיניות חדשה.
זבולון אורלב: כדי לסגור את נושא חינוך חובה ברשויות ולאור ההודעה של ידידי שמואל אבואב מהשלטון המקומי, אני מבקש שהמשפטנים יבהירו את המצב המשפטי.
זבולון אורלב: לאור ההודעה של דוקטור האלה שלא הוזמנה לאיזו שהיא ישיבה בקשר לגני הילדים, כותבת לי מנהלת הוועדה שהיו שתי ישיבות בהן דנה הוועדה באישור רשימת גני הילדים.
זבולון אורלב: הישיבה הראשונה היתה הדיון המהותי ולדיון הזה הוזמנו והשתתפו נציגי ועדת המעקב.
זבולון אורלב: הישיבה השנייה היתה רק אישור ולכן הם לא הוזמנו.
משה בוטון: לפי חוק חינוך חובה, החובה לקיים את החינוך גם בגני הילדים וגם בבתי הספר מוטלת על המדינה ועל הרשות המקומית כאחת.
משה בוטון: זאת אומרת, יש אחריות למדינה ולרשות המקומית לקיים את לימוד החובה וכל ילד שלא יזכה בחינוך חובה יכול כמובן לעתור ולבקש צו נגד המדינה והרשות המקומית לקיים את חובתן.
דורית מורג: אנחנו מדברים כרגע על הצו שפורסם כבר בחודש מרץ.
שמואל אבואב: אבל לא הודיעו באופן רשמי לרשויות ולכן הן לא נערכו.
דורית מורג: היו עיכובים טכניים לגבי פרסום הרשימה אבל זאת רשימה שהיתה.
זבולון אורלב: אנחנו רשות מחוקקת ומפקחת ועלינו לא מקובלת עם כל הידידות ההודעה שלא ניתן לקיים את החוק.
זבולון אורלב: לשם כך יש רשויות, יש את משרד החינוך והתרבות, יש שר שממונה על ביצוע החוק וגם השלטון המקומי, ובחודש הקרוב תעשו את כל הדרוש כדי שהחוק הזה יקויים.
שמואל אבואב: איך נשיג גנים?
שמואל אבואב: איך אפשר בחודש להמציא גנים?
זבולון אורלב: אפשר לשכור מבנים, אפשר לקחת מתנ"סים.
זבולון אורלב: אני אתן לך את כל רשימת הפתרונות שאתה יודע שאני יודע אותם.
זבולון אורלב: יש פתרונות.
זבולון אורלב: מצידי יהיו שתי משמרות.
זבולון אורלב: יש פתרונות לכל דבר.
זבולון אורלב: אני אביא לך את הכל.
זבולון אורלב: יש ספר פתרונות בחדר המנכ"ל ואני יכול להגיד גם באיזה מדף, יש את כל פתרונות החירום.
זבולון אורלב: אפשר לצאת לפתרונות חירום, אבל לא מקובל שרשות שלטונית תשב כאן בוועדה ותכריז שהיא לא תקיים את החוק.
זבולון אורלב: הוועדה לדעתי לא מסוגלת לשמוע כאלה דברים ואנחנו אומרים כאן בצורה ברורה, ובענין הזה לא תהיינה הנחות ולא תהיינה פשרות, החוק הוא חוק וחייבים לקיים אותו.
זבולון אורלב: מבחינת הוועדה, הוועדה קיבלה את ההחלטה בזמן, היא קיבלה אותה בחודש מרץ, ואם היו איזה שהם מחדלים – זה לא ענין של הוועדה – תבוא בדברים עם משרד החינוך.
שמואל אבואב: רק ביולי זה פורסם ברשומות.
זבולון אורלב: יושב נציג שלכם בוועדת החינוך, ידעתם על הצו וידעתם על הרשימה.
זבולון אורלב: הפרסום הוא טכני.
זבולון אורלב: המהות היתה במרץ וזאת הרשימה שגובשה.
זבולון אורלב: אני מציע שתודיע לרשויות.
שמואל אבואב: הודענו להם.
זבולון אורלב: אתה רק עכשיו אומר לי כיושב ראש ועדת החינוך לרשום לעצמי עוד נושא אחד שאני הולך להתלבש עליו כדי לוודא שהחוק באמת מקויים.
שמואל אבואב: אני הכנתי את עצמי לישיבה הזאת ובדקתי בכל הרשויות ואני מביא לך תמונת מצב בה אני מודיע שיש רשויות שהודיעו לי שאין להם מקומות.
זבולון אורלב: אפשר לקבל את הרשימה של הרשויות שהודיעו לך?
זבולון אורלב: אני מבקש לקבל את הרשימה ואני מבקש לתת את הרשימה למנכ"לית וממנה אני מבקש לנקוט בכל האמצעים.
זבולון אורלב: אני אומר לך שאנחנו כוועדה גם נעקוב וגם ניכנס לאותה רשימה.
זבולון אורלב: לא מקבול הדבר הזה ואנחנו אפילו נאמר להורים, ואני מציע גם לארגון ההורים לעמוד על זכותם על קיום החוק הזה.
זבולון אורלב: עד שסוף סוף יש חוק, צריך לקיים אותו.
זבולון אורלב: אני יודע מידע אישי שאפשר לעשות היערכויות חירום וגם את ה היערכות לא תהיה במאה אחוזים והגן לא יהיה בדיוק תקני.
זבולון אורלב: יסדירו את הדבר הזה, אבל זה חוק ולא עולה על דעתי שמשרד שמלמד לקיום החוק, מחנך לקיום החוק, הוא בעצמו לא יקיים חוק.
זבולון אורלב: הדברים האלה לא עולים על הדעת.
זבולון אורלב: לכן אני מעריך מאוד את צד הזהירות שנקט השר, שלא החיל בצו על היישובים הערביים.
זבולון אורלב: זה צעד אמיץ מאוד כי הוא באמת אומר שאנחנו לא מסוגלים ונהיה כנים עם עצמנו להחיל חובה בכל היישובים בבת אחת.
זבולון אורלב: אני מאוד מעריך כאלה צעדים.
זבולון אורלב: ברגע שפורסם הצו, הוא צריך להתקיים.
קריאה: מה קורה אם הורה מפר חוק?
זבולון אורלב: יש ענישה בחוק.
זבולון אורלב: בחוק יש על ההורה חובה לשלוח את ילדיו לחינוך.
זבולון אורלב: אגב, יש תקדימים ויש משפטים בנושא הזה.
מוחמד כנעאן: אני רוצה לברך את שר החינוך, משרד החינוך, את המנכ"לית ואת הסמנכ"ל על השינוי המהיר שנעשה ברשימת היישובים להחלת חוק חינוך חובה.
מוחמד כנעאן: זה תיקון שמתקן את העוול שהיה בישיבה הקודמת.
מוחמד כנעאן: אדוני היושב ראש, אני מצטרף להערתו של חברי מהנגב ומקווה שגם הערתו תילקח בחשבון לאור המצב הקשה ששורר באזור הנגב.
מוחמד כנעאן: גברתי המנכ"לית, ברשימה הקודמת לפחות לפי מיטב זכרוני העיר אום-אל-פאחם שם נמצאת רק שכונה אחת.
מוחמד כנעאן: אני מבקש ממך שיחול החוק על כל העיר אום-אל-פאחם וזאת לאור מצבה הקשה.
מוחמד כנעאן: אני מבקש באופן מיוחד להחיל את החוק על כל העיר ולא על שכונה אחת בלבד.
מוחמד כנעאן: לגבי רוח האדם בתוך משרד החינוך, כוח אדם מיומן בנושא הגיל הרך, אני מבקש שיוכנס כוח אדם כזה למשרד החינוך כדי שיכין תכניות מתאימות לגיל הרך, במיוחד למגזר הערבי משום שלפי מיטב ידיעתי אין אף עובד כזה במשרד החינוך.
מוחמד כנעאן: על מנת להחיל את חוק חינוך חובה ביישובים הערבים צריך מישהו שיכין תכניות, וכשאני אומר מישהו אני מתכוון לאדם מיומן מהמגזר הערבי.
מוחמד כנעאן: לאור מצבן הקשה של הרשויות המקומיות, אני חושב שיש צורך בנסיבות הקיימות ולאור לחץ הזמן שמשרד החינוך אכן יממן את שכירת המבנים לגני טרום חובה בכל היישובים שיוחלט עליהם.