GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רענן דינור: הטכניקה הזו, של שיחה עם ראשי הסמינר דרך ועדת החינוך של הכנסת, היא טכניקה מעניינת.
משה גפני: אם נצא מכאן היום עם פתרון לחידוש הלימודים מחר בבוקר - אני מצדיע לך.
מאיר פרוש: איש מהנוכחים פה לא מעלה על דעתו לפתור בעיות בניגוד לחוק.
מאיר פרוש: אף אחד גם לא מבקש ממך לעשות דברים כאלה.
מאיר פרוש: מה שאני יכול לומר הוא שלעולם אדם לא הצטיין בכך שהוא דאג ונפל רק על נושא כזה.
מאיר פרוש: בימי חייך הצלחת להעביר דברים מסובכים רבים בעירית ירושלים, שדרשו התגברות על מכשולים שונים.
מאיר פרוש: העניינים עברו.
מאיר פרוש: בכך הצטיינת, ולכן גם התקדמת.
מאיר פרוש: אתה תיבחן בשאלה אם פתרת בעיות או לא.
מאיר פרוש: אתה גם תיבחן בכך שפתרת את הבעיות כפוף לחוק.
יוסי פינטו: הקשבתי לכל מהלך הדיון הזה.
יוסי פינטו: כל אחד דואג לאינטרסים שלו.
יוסי פינטו: יכול להיות שזה יקשה, אבל צריך לדייק יותר, ולחדד את הדברים.
יוסי פינטו: אני שומע כאן שבהתאם לאישורים של הוועדות ובדיקות של הבניין - יהיה המשך לפעולה שלכם לקידום העניין.
יוסי פינטו: אנחנו יודעים בצורה ברורה שיש בעיה של כיבוי אש במבנה.
יוסי פינטו: לי, כבעל נכס עיקרי בבניין הזה, יש בעיות ודיונים עם קבלן הבניין.
יוסי פינטו: זה יגיע גם לדיונים משפטיים.
יוסי פינטו: יש לי שאלה אחת: האם ייתכן מצב, שקבלן מקבל טופס 4, כאשר מערכת כיבוי האש בבניין לא מאושרת, לא מושלמת, לא קיימת בכלל?
שמואל הלפרט: אני מצטער, אך זה לא שייך לדיון.
יוסי פינטו: אך זה הועלה כבעיה.
יוסי פינטו: הדבר הנוסף - חברי הוועדה צריכים לדעת שאנו עומדים היום על חוב של כ- 400 אלף ש"ח שמגיעים לי במזומן, באופן מיידי.
יוסי פינטו: צריך לקחת את זה בחשבון, וכדאי שתדעו את זה.
יוסי פינטו: לגבי טופס 4 - בהזדמנות אנסה לפתור את זה.
יוסי פינטו: אני חושב שיש כאן דבר שהוא מעבר לאוזלת יד.
חנה המבורגר: אני נציגת ההורים, ואני רוצה לשאול מה אני אומרת להם.
שמואל הלפרט: אני מציע שמר רענן דינור ייפגש עוד היום עם יחיאל מנדלזון, כדי לסכם את כל הנושאים, או במסגרת ועדה.
שמואל הלפרט: אני בטוחה שבפגישה כזו ייצא פתרון גם ל- 6 הכיתות הנוספות שחסרות בסמינר, ויתאפשר להחזיר את כל הבנות לספסל הלימודים.
שמואל הלפרט: אני משוכנע שאתם תמצאו את הדרך לפתור את כל הדברים.
יחיאל מנדלזון: אני מוכן להחזיר את הבנות ללימודים באופן מיידי.
יחיאל מנדלזון: שיהיה ברור שאנו חושבים פעמיים לפני יציאה לשביתה.
יחיאל מנדלזון: כאן היתה מציאות שלא היה היכן ללמוד.
יחיאל מנדלזון: העברתי מכתבים כתובים כבר לפני חודשיים לעיריה.
שמואל הלפרט: מקובל עליך שאתם תפגשו היום, לדיונים ברוח טובה, תוך גישה חיובית?
יחיאל מנדלזון: אני מוכן לדון בדברים יומם ולילה, ולחדש את הלימודים.
שמואל הלפרט: אני בטוח שתמצאו דרך לפתור את הבעיות ברוחה טובה.
שמואל הלפרט: אני מודה לכולכם, הישיבה נעולה.
זבולון אורלב: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה בנושא קליטת תלמידים יוצאי אתיופיה במערכת החינוך.
זבולון אורלב: כפי שאתם מבינים, אנחנו נמצאים בראשית עבודת הכנסת ה15-.
זבולון אורלב: סדר היום של הוועדה מנקודת מבטי בהחלט מעיד על סדרי הקדימות והעדיפויות שאנחנו רואים בעבודתנו.
זבולון אורלב: חשבנו שהנושא של קליטת התלמידים יוצאי אתיופיה במערכת החינוך הוא נושא שראוי להקדים אותו מאוד בסדר היום של מערכת החינוך, מנקודת מבטה של ועדת החינוך והתרבות.
זבולון אורלב: אני אומר כבר בראשית הדיון שזהו דיון ראשון.
זבולון אורלב: יש שורה של נושאים שנירצה לעקוב אחר התפתחותם ולא לקיים בהם דיון חד-פעמי כדי לצאת ידי חובה.
זבולון אורלב: לא לחכות לפיצוצים ולמשברים אלא לנסות לפקח על מערכת החינוך כך שהקליטה תיעשה בצורה הראוייה והנכונה ביותר.
זבולון אורלב: אני יודע שלכל הגורמים יש רצון טוב גדול מאוד.
זבולון אורלב: לא תמיד המעשה עולה בקנה אחד עם הרצון, אבל רצון טוב יש בוודאי לכולם.
זבולון אורלב: אני מציע שנציגי משרד החינוך יפתחו בסקירה על מה שנעשה, על הישגים ועל בעיות, והכל בקצרה, סדר גודל של 10 דקות.
גד אביקסיס: קליטה ושילוב של תלמידים יוצאי אתיופיה נמצאים בראש מעייני משרד החינוך, בראש הסדר היום.
זבולון אורלב: סלח לי שאני שואל, מה זה מרכז ההיגוי של עולי אתיופיה במערכת החינוך?
זבולון אורלב: האם זאת עמותה?
דוד מהרט: אם אחר-כך יהיה זמן אני אגיד בפירוט.
דוד מהרט: מרכז ההיגוי של עולי אתיופיה הוא גוף שהוקם על-ידי משרד החינוך לפני 5 שנים.
דוד מהרט: הוא פועל במסגרת האגודת לקידום החינוך.
גד אביקסיס: במשרד החינוך יש מחלקה לקליטת תלמידים עולים, שבתוכה הנושא הזה נמצא בטיפול בסדר עדיפות גבוה - גם מבחינה תקציבית וגם מבחינת כוח-האדם המוקצה לנושא הזה - מעבר לקליטת תלמידים עולים אחרים.
גד אביקסיס: זה בא מתוך מודעות לכך שאכן לאוכלוסיה הזאת יש צרכים יחודיים והיא זקוקה לטיפול נוסף מעבר לטיפול הרגיל.
גד אביקסיס: מכל זרועות המשרד המשאבים מסתכמים בכ230- מיליון שקלים, כולל כ26,000- שעות שמופנות לבתי-הספר על מנת לקדם את האוכלוסיה הזאת.
זבולון אורלב: כלומר 26,000 שעות צבועות לנושא קליטת עליה לנושא יוצאי אתיופיה.
זבולון אורלב: מול כמה תלמידים זה?
גד אביקסיס: אם אנחנו לוקחים ילדים מכיתות א'-יב' זה מול בסביבות 15,000 תלמידים.
גד אביקסיס: אם נוסיף עוד את הילדים בגני חובה וטרום-חובה - אפשר להגיע לכ17,000-18,000- תלמידים בסך הכל.
גד אביקסיס: הייחוד כאן, שלגבי יוצאי אתיופיה אנחנו לא מגבילים על-פי שנת העליה אלא אנחנו לוקחים את העולים משנת 1991 ועד היום, כולל ילידי הארץ.
גד אביקסיס: הם כלולים במסגרת הזכאות ליהנות מהמשאבים המופנים לקליטת תלמידים עולים.
גד אביקסיס: זה שונה מתלמידים עולים אחרים שיש להם זכאות של שנתיים, או לכל היותר שלוש שנים.
גד אביקסיס: בנוסף לכך אנחנו נמצאים בשיתוף פעולה עם גורמים נוספים מחוץ למשרד אשר פועלים איתנו במשותף.
גד אביקסיס: אזכיר כאן את הג'וינט, אשר מוביל תוכנית מאוד יפה, בעזרה תקציבית שלנו, של 2.4 מיליון שקל שהוצאנו השנה לקואליציה - הוא הגוף אשר מאגד בתוכו את כל הגורמים הבין-משרדיים וגם הגופים הוולונטריים והלא-וולונטריים שיש להם איזה זיקה או קשר לנושא של יוצאי אתיופיה, הם נמצאים תחת אותה קורת גג - מנסים להפעיל תוכניות.
גד אביקסיס: מר רמי סולימני שמוביל את הנושא בוודאי ידווח בהמשך על הפעילות המבורכת שנעשית בנושא הזה.
זבולון אורלב: אני מבקש למקד אותך.
זבולון אורלב: ביקשתי לקבל דיווח על הישגים ובעיות.
זבולון אורלב: האמת היא שלגבי ההישגים אפשר לקצר.
זבולון אורלב: אני אשמח לשמוע אבל אולי אפשר להאריך בדיבור על הבעיות, כי אין הרבה זמן, בעיקר בפרמטרים של נשירה וקליטה חברתית.
גד אביקסיס: מייד אגיע גם לזה.
גד אביקסיס: אני רוצה רק להזכיר דבר אחד.
גד אביקסיס: לפני כשנה אנשי הארגונים ובעיקר צוות המשימה פנו אל השר הקודם ובאו בטענות, שאומנם המשאבים הקיימים נראים כמשאבים מספקים אבל התוכניות לא בדיוק מותאמות לאוכלוסיית היעד ואין בקרה, וביקשו לבחון מחדש.
גד אביקסיס: ואז הוקמה ועדה בשיתוף כל הגופים שמטפלים ביוצאי אתיופיה, ועדה של משרד החינוך, שאני עומד בראשה, שפתחה את כל התוכניות, את כל המשאבים וישבה כמעט שנה שלמה.
גד אביקסיס: היא בוחנת מחדש את כל התוכניות ואת המשאבים המופנים.
גד אביקסיס: פרק א' של הוועדה הזאת הסתיים באמצע שנת הלימודים הקודמת, כאשר הגשנו לשר הקודם המלצות איך אנחנו ממליצים ליישם את הפעלת השעות של סל העולים.
גד אביקסיס: בהתאם לאותן המלצות כבר היום - - -
זבולון אורלב: האם הדוח הזה נמצא בוועדה?
זבולון אורלב: אם לא, אשמח לקבלו.
גד אביקסיס: יש לי אותו פה ואני אעביר לך אותו.
גד אביקסיס: הוועדה עומדת לסיים את תפקידה ואנחנו מקווים שבשבועיים הקרובים היא תוכל גם להוציא את פרק ב' של המלצותיה ונוכל להפיץ אותן.
גד אביקסיס: חלק א' אושר ומתחיל להיות מיושם החל מתחילת שנת הלימודים הזאת.
זבולון אורלב: האם יש לזה מספיק שעות?
גד אביקסיס: בסך הכל אפשר לומר שעדיין חסרות לנו שעות, בעיקר לחינוך הקדם-יסודי.
גד אביקסיס: חסרות לנו כ800- שעות.
גד אביקסיס: השר הבטיח שבנושא הזה לא יעשו שום קיצוץ והוא יעשה מאמץ כדי להשיג את השעות האלה, וגם להיכנס לעוד מיגזר.
גד אביקסיס: לא הפנינו בעבר שעות לקדם-יסודי אבל הוועדה מצאה לנכון שיש לתת הדגש גם לגיל הרך ולהפנות שעות גם לשם.
גד אביקסיס: אנחנו מקווים שיוקצו עוד 800 שעות.
זבולון אורלב: במה עוסק חלק ב' של המלצות הוועדה?
גד אביקסיס: חלק ב' בעיקר בוחן את התוכניות: אילו תוכניות אנחנו מבקשים להמשיך להפעיל ואילו תוכניות אנחנו מבקשים להפסיק, אילו תוכניות לתגבר.
זבולון אורלב: ומה עם נושאים כמו נשירה, או כמו בחינות בגרות?
גד אביקסיס: נושא הנשירה ובחינות הבגרות מופיע גם במסגרת השעות, כי הרי אם אנחנו נקצה יותר שעות לנושא הזה הרי יהיו הישגים.
גד אביקסיס: אלו נושאים שנמצאים גם בדוח שמונח לפניך וגם בדוח שאנחנו עומדים להוציא בימים הקרובים.
גד אביקסיס: באשר להישגים ולבעיות: מצד אחד אנחנו רואים את ההישגים שהולכים ומשתפרים בבחינות הבגרות.
גד אביקסיס: הנתונים מראים שיש עליה מתמדת באחוז התלמידים הזכאים לתעודת בגרות, אבל עדיין אנחנו רחוקים מהממוצע.
זבולון אורלב: מה האחוז?
רמי סולימני: הוא עומד על 20%.
גד אביקסיס: שיעור הזכאים לתעודת בגרות בתשנ"ח מהניגשים לבחינות הבגרות מקרב יוצאי אתיופיה - 39.4%, כאשר בכלל המערכת זה 59.1%.
גד אביקסיס: אם אני בוחן את התהליך מתשנ"ד לתשנ"ח, אני מקריא פה נתונים לגבי יוצאי אתיופיה: 23%, 32%, 39%, ירידה ל29%-, ושוב קפיצה ל39.4%- - זה שיעור הזכאים לתעודת בגרות מהניגשים לבחינות.
גד אביקסיס: יש לי גם נתון נוסף על שיעור הזכאים לתעודת בגרות מכלל הלומדים בכיתה יב'.
גד אביקסיס: גם כאן זה התחיל בתשנ"ד ב7.6%- והיום - 27.6%.
גד אביקסיס: בקרב הישראלים האחוז הוא היום 49.7%.
גד אביקסיס: כך שיש עלייה אבל עדיין יש פער גדול מאוד.
גד אביקסיס: אני חושב שהתוכניות שאנחנו מובילים בצורה מאסיבית, כמו תוכנית מב"ר, תוכנית ההזדמנות השניה - - -
זבולון אורלב: האם יש נתונים על נשירה, בעיקר במעבר בין שלבי החינוך?
גד אביקסיס: יש לנו גם נתונים על נשירה.
גד אביקסיס: בכיתות א'-יב' בסך הכל 798 תלמידים לא נמצאים במערכת.
גד אביקסיס: יש נתון על 200 תלמידים הנעדרים מכיתה א' שצריך לנכות אותו מהמספר הזה כי אלה תלמידים בגילאי 7-6 שעדיין נמצאים בגן חובה.
גד אביקסיס: הנתונים פה מתייחסים לגילאים ולא לכיתה.
גד אביקסיס: פתאום גילינו שמקרב הילדים בגילאי 7-6 יש 198 תלמידים שלא נמצאים בכיתה א' מכיוון שהם נמצאים שנה נוספת בגן חובה.
גד אביקסיס: אם ננכה את המספר הזה, נוריד מ798- כ200-, נגיע ל595- תלמידים.
גד אביקסיס: אם אני משווה את הנשירה באחוזים לכלל המערכת: יש היום כ5.5%- נשירה בין כיתות א'-יב' בקרב יוצאי אתיופיה.
גד אביקסיס: בכלל המערכת בין כיתה ט'-יב' - 7.5% נשירה.
גד אביקסיס: בקרב היהודים - 6.5% נשירה.
גד אביקסיס: בקרב הערבים - 13%.
גד אביקסיס: בקרב יוצאי אתיופיה בכיתות ט'-יב' - 6.8% נשירה.
יוסי אוחנה: לפי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה זה 20%.
גד אביקסיס: הנתונים שאני מציג הם מהלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.
גד אביקסיס: הם לא נתונים של משרד החינוך, כך שלא ניתן לומר שאנחנו פה מנסים לייפות.
גד אביקסיס: ועדיין כמובן גם הנתון הזה צריך להמשיך להדאיג אותנו.
גד אביקסיס: עלינו לעשות פעולות רבות.
גד אביקסיס: יש לנו מחלקה שלמה במשרד החינוך, מחלקה לביקור סדיר, למניעת נשירה שעושה פעולות רבות על מנת לצמצם את הנשירה.
גד אביקסיס: נושא נוסף שאני רוצה להעלות פה, עדיין אחת הבעיות המטרידות אותנו לגבי יוצאי אתיופיה היא העובדה שחלק גדול מהאוכלוסיה הזאת מתרכז בריכוזי ישובים מסויימים.
גד אביקסיס: זה גורם לכך שיש לנו ריכוזים של יוצאי אתיופיה בבתי-ספר מסויימים.
גד אביקסיס: לפעמים זה יכול להגיע גם ל40%-, 50% ו60%-, דבר שמקשה על המערכת לטפל.
גד אביקסיס: כמובן שגם באותם מקומות אנחנו מפעילים פעולות מאוד אינטנסיביות.
גד אביקסיס: למשל אחד הפרוייקטים היפים, גם שלנו, גם של הג'וינט וגם של הארגונים הוולונטריים, זה נושא המגשרים.
גד אביקסיס: נעשית פה פעולה מאוד מבורכת.
גד אביקסיס: בבית-ברל היום מכשירים מגשרים יוצאי אתיופיה.
גד אביקסיס: הם לומדים שם כשנתיים, יוצאים אחר-כך אל השדה ומהווים גורם שמגשר בין הבית, בין הרקע התרבותי לבין בתי-הספר.
גד אביקסיס: האנשים האלה היום הולכים ומשתלבים בישובים רבים.
גד אביקסיס: אנחנו מחזקים גם את הפעולה הזאת.
זבולון אורלב: אולי תוכל להתייחס לעוד נקודה אחת, שהיא נקודה ציבורית מאוד מטרידה, לגבי המתח במערכת היחסים בין התלמידים יוצאי אתיופיה לבין יתר התלמידים בבית-הספר.
זבולון אורלב: אני מעלה את זה גם על רקע כל מה שקרה בבית-ספר רמב"ם בנתניה.
זבולון אורלב: האם תוכל גם לומר כמה מילים על מה שקורה כרגע בבית-ספר רמב"ם בנתניה, לאור המשבר שהיה שם?
זבולון אורלב: הנושא החברתי מאוד מטריד.
גד אביקסיס: על הנושא הזה תבקש ממר מוטי סמט להרחיב, מאחר שזה נושא שהחינוך הדתי מטפל בו.
גד אביקסיס: רוב האוכלוסיה של יוצאי אתיופיה נמצאת היום בחינוך הדתי.
גד אביקסיס: הייתי מבקש שמר מוטי סמט יתייחס לדבר.
זבולון אורלב: אבל אולי קודם, לפני העניין של בית-ספר רמב"ם בנתניה, תוכל להתייחס לנושא הקליטה החברתית.
גד אביקסיס: הקליטה החברתית: בסך הכל גם בכיתה מעורבת עדיין אנחנו יכולים לראות את המסגרות של יוצאי אתיופיה הנשארים במסגרת יותר סגורה.
גד אביקסיס: יש קושי רב בפתיחות.
גד אביקסיס: לעומת זה גילינו דבר מאוד מעניין.
גד אביקסיס: זאת נקודה שכדאי שנבהיר אותה.
גד אביקסיס: כאשר הצבנו את התלמידים יוצאי אתיופיה במוסדות יוקרתיים, במוסדות שמובילים לתעודת בגרות, והעמדנו בפניהם ציפיות שהם מסוגלים להשתלב, התברר שכאשר התלמידים האלה השתלבו ולמדו במקומות שדרשו מהם לעמוד באתגרים של עמידה ברמת בגרות גבוהה, השילוב שלהם היה מצויין.
גד אביקסיס: אני יכול להציג דוגמאות רבות מאולפנות ומישיבות תיכוניות.
גד אביקסיס: גם ההישגים הלימודיים שלהם היו ממש מצויינים.
גד אביקסיס: יש לי דוגמאות רבות איך התלמידים האלה בתוכנית מב"ר או בתוכנית רגילה הגיעו להישגים, אפילו יותר מאשר חבריהם הישראלים.
גד אביקסיס: זאת נקודה שכדאי שתמיד נזכור אותה.
גד אביקסיס: ככל שיהיו לנו יותר ציפיות מהתלמידים נוכל גם להשיג מהם הישגים יותר מרשימים.
זבולון אורלב: הייתי רוצה שהדיון כולו יתרכז בנושא קליטת תלמידים יוצאי אתיופיה.
זבולון אורלב: אבל אם שאלתי על בית-ספר רמב"ם, אולי תוכל לתאר בכמה משפטים מה קורה שם.
מוטי סמט: תוכנית שיקום של לשכת מחוז המרכז לגבי בית-ספר רמב"ם מצאה תופעה מעניינת.
מוטי סמט: היו שם 140 תלמידים עולים שביקשו להתפזר ליתר בתי-הספר במרחב נתניה.
מוטי סמט: נענו בחיוב 101 תלמידים.
מוטי סמט: ניצלו את זכותם לפיזור - 77 תלמידים.
מוטי סמט: 29 תלמידים שגרים בשכנות לבית-הספר נענו בשלילה ונשארו בבית-הספר.
מוטי סמט: בכל אופן, תוכנית ההבראה לבית-הספר כללה מספר דברים.
מוטי סמט: הוסיפו לבית-ספר תיגבור של שעות יעוץ ל20- שעות; פסיכולוג בהיקף של 6 שעות; מגשר חינוכי בבית-ספר לשני ימים, כאשר בדרך כלל מגשר חינוכי עובד במספר בתי-ספר; קרן קרב נכנסה לתמונה בבית-הספר הזה מ1.9- אף שאת תוכנית העבודה שלו עדיין לא קיבלנו; יום חינוך ארוך בהיקף רחב מאוד בבית-הספר, על אף שיש בו בסך הכל כ40- תלמידים יוצאי אתיופיה; תוכנית ההזנה - אני מבין שמר דוד מהרט, יושב-ראש מרכז ההיגוי, יהיה אחראי על נושא ההזנה בשעות המאוחרות יותר לתלמידים בבית-ספר רמב"ם.
מוטי סמט: לגבי יוזמות חינוכיות ושינוי דרכי ההוראה: מ1.9- מט"ח (מרכז טכנולוגי-חינוכי) נכנס לעבודה בבית הספר; השתלמות מוסדית קבועה בבית-הספר לכלל צוות המורים לגישור בין תרבויות; יש פעילות לשיפור יחסי קהילה-בית-ספר, זו תוכנית נפרדת לכלל המורים בבית-הספר; נכנסה לבית-הספר גם תוכנית נוספת לטיפול בבעיות משמעת ומניעת אלימות ונשירה; נושא שיפור האנגלית על-ידי פנימיות יום, קרן רש"י והאגודה לקידום החינוך.
מוטי סמט: זו פחות או יותר תוכנית ההבראה לבית-הספר, על אף שמירב התלמידים יוצאי אתיופיה עזבו ליתר בתי-הספר במרחב נתניה.
גד אביקסיס: הייתי מבקש, אולי תוכל לתת רשות דיבור למר דוד מהרט, יושב-ראש מרכז ההיגוי של עולי אתיופיה.
זבולון אורלב: לפני שהוא ידבר, גם בקצרה, אני רוצה לשאול שאלה לגבי תחושות שיש לי.
זבולון אורלב: מצד אחד משרד החינוך אומר: אני עושה מאמצים מאוד מאוד גדולים, עושה כל מה שאני יכול, משקיע בתוכניות, והנתונים מראים שיש התקדמות.
זבולון אורלב: מאידך גיסא על ציר הזמן אתה לא מרגיש שהעדה האתיופית מרגישה שהמאמצים הם בכיוון הנכון, שעושים מספיק מאמצים, ושהמאמצים האלה מביאים לתוצאות המקוות.
זבולון אורלב: למה קיים הפער הזה?
זבולון אורלב: האם אתם ערים לתחושות האלה?
גד אביקסיס: כן, אנחנו ערים לכך.
גד אביקסיס: לכן אחד הדברים שהחלטנו עליהם, החלטה ממש יוצאת דופן במשרד, ש70%-60%- מחברי הוועדה שבאה לבחון את כל מה שנעשה בנושא הזה יהיו יוצאי אתיופיה, החברים בארגונים המטפלים ביוצאי אתיופיה.
גד אביקסיס: זה נעשה כדי לפתוח ולהראות מה אנחנו עושים ולתת את התחושה שהם משפיעים על מה שצריך לעשות.
גד אביקסיס: זאת אומרת, גם חוסר ידע וחוסר שותפות עלול ליצור אצל האנשים תחושה שאנחנו לא עושים את מה שצריך לעשות.
גד אביקסיס: אני מקווה שהשותפות הזאת, שהתפתחה בשנה האחרונה ותמשיך להתפתח, תיגדל.
גד אביקסיס: יש מגמה לקרב עוד גורמים נוספים.
גד אביקסיס: אני מקווה שזה יצמצם - אני לא מאמין שזה יבטל לחלוטין - אבל יצמצם את התחושה הזאת, שלמרות המאמצים האדירים שנעשים לא עושים מספיק.
דוד מהרט: אני מסכים למה שד"ר גד אביקסיס הציג, הן מבחינת הנתונים לגבי הישגים של ילדים יוצאי אתיופיה במערכת החינוך והן לגבי הבעיות והאתגרים שעומדים בפני המערכת, ואני חושב שגם בפני החברה הישראלית.
דוד מהרט: אני רוצה להקדים ולומר שלאחרונה יש דיונים מרובים, שלפחות בעיני בני הנוער יוצרים תחושה לא נוחה, שהקהילה מוצגת כקהילה שכולה נכשלה, למרות ההישגים האדירים.
דוד מהרט: אני חושב שכל מי שחשובה לו טובת העדה צריך גם להציג את האורות שקיימים ולא רק את החושך.
דוד מהרט: קצת אור דוחה הרבה חושך.
דוד מהרט: לגבי הפעילויות: מרכז ההיגוי הוא גוף שהוקם ומקיים את הפעילות שלו במשאבים שמשרד החינוך מעמיד לרשותו.
דוד מהרט: קיימות הרבה פעילויות, בעיקר פעילויות במסגרות הבלתי פורמליות, כמו מועדוניות אחר הצהרים, שנעשות בשיתוף הרבה גופים.
דוד מהרט: כ6,000- ילדים יוצאי אתיופיה מבלים במועדוניות אחר-הצהרים.
זבולון אורלב: כמה תלמידים יוצאי אתיופיה משולבים בתנועות הנוער?
דוד מהרט: קצת קשה להעריך כמה ילדים יוצאי אתיופיה משולבים היום בתנועות הנוער.
דוד מהרט: אתה יודע שכאשר היה מיפקד של תנועות נוער אז כל תנועת נוער מסרה נתונים שלא בטוח שהם מדוייקים.
לימור לבנת: נמסר מספר שהוא אולי אף גדול יותר ממספר העולים מאתיופיה.
דוד מהרט: יש כאלה שפעם בשבוע מבקרים בהוסטל וגם את שמם מוסרים כילדים בתנועת נוער.
דוד מהרט: משרד החינוך לפני שנתיים אמר שכל תנועת נוער תקבל את תקציבה על-פי מספר התלמידים שבאים אליה ולפיכך נעשה מיפקד בתנועות הנוער.
דוד מהרט: על כל פנים, מה שידוע לנו, יש כיום כ700-600- ילדים יוצאי אתיופיה בתנועות הנוער.
דוד מהרט: יש גם כ450- ילדים יוצאי אתיופיה - וזה פרוייקט חשוב בפני עצמו - בחוגי סיירות של החברה להגנת הטבע.
דוד מהרט: שם אנחנו יודעים שיש לנו גם שֵם מאחורי כל מספר כזה.
דוד מהרט: אני רוצה להתייחס בקצרה לשתי הבעיות שהצגת.
דוד מהרט: בנושא בחינות הבגרות: עד לפני כמה שנים אחוז הילדים יוצאי אתיופיה שלמדו במוסד מגיש בגרות היה פחות מ50%- ואילו היום רוב הילדים יוצאי אתיופיה לומדים במוסד מגיש בגרות.
דוד מהרט: רובם לומדים בכיתות בגרות ומחציתם גם ניגשים לבחינות בגרות בפועל.
דוד מהרט: אבל עדיין כמות הילדים שניגשים לבחינות הבגרות ומצליחים בהן הוא קטן.
דוד מהרט: במשרד החינוך כ47- מיליון שקל מתוך ה230- מיליון שקל שד"ר גד אביקסיס הזכיר מיועדים לתיגבור לילדי בית-ספר תיכון.
דוד מהרט: אני אומר לך באחריות שאם לא 47 מיליון שקל אלא אפילו רק 27 מיליון שקל היו מושקעים בזה, ו20- מיליון שקל היו הולכים למשהו אחר, היה אפשר לתעל אותם פר ילד, לפי הצרכים האישיים שלו, לבחון איפה הוא מתקשה.
דוד מהרט: היו צריכים להשקיע בילד ואני מבטיח לך שתוך 3 שנים היו מגיעים גם ל50%-.
לימור לבנת: למה זה לא קורה?
לימור לבנת: מה עושים ב47- מיליון השקלים האלה שצריך היה לעשות אחרת?
דוד מהרט: אני מזכיר את 47 מיליון השקלים בעיקר בגלל שיש שעות שנקראות שכל"מ - שכר לימוד, שהן שעות גמישות יחסית.
דוד מהרט: שעות יסודיות קשה לנווט אבל אלה היו אמורות להיות שעות גמישות.
דוד מהרט: ד"ר גד אביקסיס הזכיר שיש פרוייקטים מאוד יפים, אפילו בתוך המשרד.
זבולון אורלב: אנא השב לחברת הכנסת לימור לבנת.
דוד מהרט: אני משיב שיש כניראה אילוצים כאלה ואחרים.
דוד מהרט: לאור הדיונים שייתקיימו בוועדה אני מקווה שבשנה הבאה אולי יהיה שימוש אחר במשאבים האלה.
לימור לבנת: מה עושים ב47- מיליון השקלים האלה?
דוד מהרט: השעות האלה מגיעות לבתי-הספר ומנהלי בתי-הספר מקדישים אותן בממוצע של 3 שעות לתלמיד.
לימור לבנת: האם אתה אומר שהם אולי משתמשים בזה לדברים אחרים?
דוד מהרט: סך כל השעות מסתכמות ב109- מיליון שקל.
דוד מהרט: אחת השאלות הגדולות היא האם באמת השעות האלה מגיעות לילדים, ואם הן מגיעות איך הן מגיעות, מי נותן אותן.
לימור לבנת: אני מנסה לעשות סדר בדברים כי לא הבנתי.
לימור לבנת: דיברת על 47 מיליון שקל ועכשיו על 109 מיליון שקל לכל השעות.
לימור לבנת: אני רוצה להבין את העניין הזה.
לימור לבנת: מה שאמרת הוא מאוד מאוד חשוב, משום שאם מקצים לדבר החשוב הזה 47 מיליון שקל, להכנת ילדים והעלאת אחוז התלמידים שמצליחים בבחינות הבגרות, אבל הכסף לא הולך לזה, או חלק מהכסף לא מגיע לייעוד הזה - אתה אומר שבפחות כסף אפשר להשיג תוצאות הרבה יותר טובות.
לימור לבנת: בואו ניראה איפה צוואר הבקבוק כאן, מה קורה כאן בדרך.
דוד מהרט: השעות מחולקות לשעות יסודיות ושעות תיכון.
דוד מהרט: 47 מיליון שקל שעליהם דיברתי הן שעות שמבחינה תקציבית ניתנות לתלמידי תיכון.
דוד מהרט: שאר התקציב לשעות (109 מיליון פחות 47 מיליון) הולך לבתי-ספר יסודיים.
דוד מהרט: הוועדה שד"ר גד אביקסיס הציג - ולפני שבוע יצא חוזר מנכ"ל משרד החינוך - הסדירה את אופן חלוקת השעות האלה לתלמידים וגם את אופן יישומן וניצולן.
דוד מהרט: היום אנחנו גם שוקלים את האופן שצריך לאכוף, ללוות ולבדוק שאכן השעות ינוצלו כראוי.
זבולון אורלב: ומה אם יעבדו לפי האופן שהוועדה המליצה?
דוד מהרט: יש פה שאלה גדולה.
דוד מהרט: כמו שאמרתי קודם, אל"ף, האם השעות אכן הגיעו או לא הגיעו, זו שאלה בפני עצמה.
דוד מהרט: בי"ת, ואם הן הגיעו, מתי נתנו אותן, באיזה זמן, באיזה שעות.
לימור לבנת: מה זאת אומרת "הגיעו או לא הגיעו"?
דוד מהרט: האם הוציאו ילד יוצא אתיופיה מהכיתה בשעות הבוקר, בשעה שבה יש שיעור בכיתת האם שלו, לקחו אותו לאיזה חדר צדדי ונתנו לו שעות עולים; או שחיכו עד סיום השעות הפורמליות, כך שהוא יוכל לקבל את כל השעות כמו שאר תלמידי בית-הספר, והוא קיבל אותן אחרי-הצהרים, ואז הן באמת בבחינת אקסטרה.
דוד מהרט: ברגע שאתה מוציא ילד מכיתת האם אתה גורם לו עוול.
דוד מהרט: הוא מפסיד דבר אחד ומקבל דבר שני.
דוד מהרט: הדבר השני הוא מי נותן אותן.
דוד מהרט: האם זה המורים הטובים ביותר מבין מורי בית-הספר או שהשעות האלה משמשות להשלמות מישרה.
דוד מהרט: הדבר האחרון שאני רוצה להגיד, היות וביקשת שאני אקצר אני רק עונה על השאלות שלכם, אני רוצה לדבר על נושא מאוד חשוב, מניעת נשירה.
דוד מהרט: היום יש לנו קצת בעיה מבחינת הנתונים כי רבים מהילדים יוצאי אתיופיה הם ילידי הארץ.
דוד מהרט: במערך המיחשוב הכולל אתה מקבל נתונים על מי שרשום באופן רישמי כעולה אבל אם הוא ילד של עולים אז הוא כבר לא מופיע כיוצא אתיופיה ואז צריך לעשות הצלבה של כל הנתונים.
דוד מהרט: לפי ההצלבה שעשיתי, היום יש כ23,000- תלמידים יוצאי אתיופיה מכיתות א'-יב' שנשרו.
דוד מהרט: זה לא כולל גני חובה וגני טרום-חובה.
דוד מהרט: יש ילדים הנושרים מהמערכת אבל אף יותר מדאיג מכך זה מספר הילדים יוצאי אתיופיה שנמצאים במצב של נשירה סמוייה.
דוד מהרט: לפי מכון ברוקדייל מדובר על כ30%- מהתלמידים יוצאי אתיופיה, שלא בטוח שיינשרו.
דוד מהרט: זאת פצצה מתקתקת שצריך לטפל בה.
דוד מהרט: את הטיפול אפשר לעשות בהרבה מישורים.
דוד מהרט: שני דברים לפחות צריכים להיות: פעילויות אחרי-הצהרים עד השעות המאוחרות ופעילויות חברתיות, ואפשר לעשות עוד הרבה דברים.
דוד מהרט: ודבר אחרון שנאמר פה שהוא דבר לא נכון - בעניין המתחים החברתיים.
דוד מהרט: יוצאי אתיופיה, להבדיל מעליות אחרות, אני שומע מבתי-ספר שמבחינה חברתית הם ילדים פתוחים לקבל ולהשתלב בתוך החברה הישראלית.
דוד מהרט: נכון שלא פעם יש בעיה מהצד השני, שלא תמיד מקבל את הילדים.
מוטי סמט: אני חייב תיקון אחד.
מוטי סמט: הוא ציין מחקר של מכון ברוקדייל.
מוטי סמט: המחקר מדבר על נשירה של 7.8%.
מוטי סמט: 30% מתוך ה7.8%- נמצאים בחינוך העל-יסודי.
זבולון אורלב: 7.8% זאת נשירה גלוייה.
זבולון אורלב: נשירה סמוייה מתייחסת לאותם תלמידים שרשומים בבית-הספר, ואפילו באים לבית-הספר, אבל חוץ מזה שהם נמצאים שם לא קורה כלום.
חן ליפשיץ: אולי אני יכולה לתקן.
חן ליפשיץ: אני חוקרת במכון ברוקדייל.
זבולון אורלב: כן, רק את הנתון הזה, בקצרה.
חן ליפשיץ: יש 6.2% נשירה, כשמתוך זה חלק נמצאים בתוך המערכת, במשרד העבודה והרווחה, וחלק נשירה לגמרי.
חן ליפשיץ: 2.6% זה נשירה לגמרי, מחוץ למערכת.
חן ליפשיץ: יש 30% נשירה סמוייה.
מוטי סמט: על איזה גילאים המחקר נעשה?
חן ליפשיץ: על גילאי 18-12.
חן ליפשיץ: הייתי רוצה להתחבר למה שמר דוד מהרט אמר, שהדיווחים היום על נתוני הבגרות הם על כאלה שנולדו מחוץ לארץ.
חן ליפשיץ: אצלנו אחוזי הזכאות לבגרות הם 20%.
חן ליפשיץ: זה כלל הזכאים מכלל מסיימי יב'.
זבולון אורלב: מכלל הלומדים או מכלל הניגשים?
חן ליפשיץ: מכלל המסיימים.
יוסי אוחנה: יש לי עוד תוספת לנתוני הנשירה.
יוסי אוחנה: יש חוזר של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה מינואר 1999.
יוסי אוחנה: נראה לי שהוא הכי מעודכן.
יוסי אוחנה: הוא מדבר על המעבר לכיתה ט' ומציין שם 20.5% נשירה.
זבולון אורלב: אני אישית לא מקבל את הנתון הזה אלא אם כן יראו לי אותו.
זבולון אורלב: אתה לא מוסמך לדבר בשם הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.
זבולון אורלב: גברת חן ליפשיץ מוסמכת לדבר בשם מכון ברוקדייל, יש לה את הנתון.
זבולון אורלב: תצלם אותו ותעביר לנו אותו.
זבולון אורלב: רבותי, עכשיו הייתי רוצה שהארגונים ידברו.
זבולון אורלב: אנחנו שקלנו לדחות את הדיון הזה מפני שהוקצבה לו רק שעה וחשבנו ששעה זה לא מספיק.
זבולון אורלב: אבל החלטנו לא לבטל אותו ולהמשיך אותו לשעה וחצי.
זבולון אורלב: בשעה 10 יהיו חילופים של יושב-ראש הוועדה - חברת הכנסת לימור לבנת תמלא את מקומי.
זבולון אורלב: זה מחייב אותנו לדיון ממוקד וספציפי.
זבולון אורלב: אנשי משרד החינוך קצת האריכו.
זבולון אורלב: אני לא אומר שהם דיברו דברים שלא לעניין, אבל הם האריכו.
זבולון אורלב: אני מבקש מאנשי הארגונים להצטמצם.
זבולון אורלב: הייתי רוצה לאפשר למירב האנשים לדבר.
זבולון אורלב: יידבר אחד מארגון ולא שניים ואם אפשר, בקצרה.
זבולון אורלב: הראשון - חבר הכנסת לשעבר מר אדיסו מאסלה.
2449: חבל מאוד שבדיון הזה לא נוכח שר החינוך.
2449: אני בתום לב חשבתי שהוא משתתף.
2449: זה דיון מאוד חשוב.
2449: שמענו את אנשי משרד החינוך שהציגו לנו נתונים, כביכול המצב הוא כל-כך טוב.
2449: אדוני היושב-ראש, אתה שאלת את השאלה הכי חשובה, על הפער בין ההרגשה של העדה לבין המציאות, כפי שמשרד החינוך מציג אותה כבר הרבה שנים.
2449: אנו חשים שהמציאות היא עגומה מאוד.
2449: קודם כל ריכוז הילדים בבתי-הספר.
2449: היתה החלטה של שר החינוך רובינשטיין בזמנו שלא יעלה מספר הילדים האתיופים בבתי-הספר ובכיתות על כ15%-.
זבולון אורלב: זאת החלטה של שני השרים שקדמו לשר רובינשטיין.
2449: מערכת החינוך לא הצליחה ליישם את ההחלטה הזאת, לצערי הרב, עד עצם היום הזה.
2449: כל עוד שלא יהיה פיזור פרופורציונלי של הילדים בבתי-הספר השונים, מעמדם של הילדים יוצאי אתיופיה במערכת החינוך לא ישתפר.
2449: אל לשכוח, רוב יוצאי אתיופיה נקלטו בפריפריה של מדינת ישראל ואם נקלטו במרכז הארץ אנחנו יודעים שהם נקלטו בשכונות מסויימות.
2449: ניקח לדוגמא את נתניה ואת רחובות שהם לב ליבה של מדינת ישראל.
זבולון אורלב: מה אתה מציע, להסיע אותם?
2449: לפזר אותם, זה הפיתרון.
2449: היה ניסיון ברחובות.
2449: בית-ספר "הדרים" הפך להיות בית-ספר שבו 100% ילדים יוצאי אתיופיה.
2449: אני אישית התנגדתי לזה.
2449: אני מציע פיזור.
2449: אני אומר לך שבישובים מסויימים בהם יש מספר קטן מאוד של אנשי הקהילה האתיופית - אני למשל גר בבת-ים - לא מגלים בעיות מיוחדות של הילדים יוצאי אתיופיה.