GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ראובן ריבלין: הואיל ומר כהן, המשנה למנכ"ל, הודיע בצורה המפורשת ביותר שהמחיר המומלץ הוא לא ריאלי, אז אני מבקש ממשרד החינוך למחוק אותו בכלל.
ראובן ריבלין: אם רושמים אותו, אז נוצר מצב שהוא נותן צידוק.
ראובן ריבלין: זה מה שנקרא "לעשות צחוק מהעבודה".
אופיר פינס-פז: אי אפשר להמליץ על מנגנון לא ריאלי.
זבולון אורלב: מזכ"ל ההסתדרות המורים.
אברהם בן שבת: אני מבקש שנהיה קצת מציאותיים.
אברהם בן שבת: קודם כל, אני בעד שלא יהיו בכלל תשלומי הורים, לא חובה ולא רשות.
אברהם בן שבת: יש חוק חינוך חינם, שיהיה חוק חינוך חינם לכל אורך הדרך.
אברהם בן שבת: דבר ראשון.
אברהם בן שבת: אם רוצים לקבוע מחיר מירבי, לא מירבי – צריך למצוא את הדרך איך למנוע מקהילה מסויימת בתוך בית הספר ליזום; לא כל ההורים פושטי יד ולא כולם עשירים, והם אומרים: אנחנו רוצים לילדים שלנו בסיום כיתה ח' כך, ובסיום כיתה ז' כך; צריך לתת את הדעת לא להכניס את המנהלים לסד שאי אפשר לחיות בו.
אברהם בן שבת: המציאות גוברת על כל הגיון, וגוברת על מה שהחברים פה דנים ומחליטים, בהחלט החלטות נכונות ונבונות.
ראובן ריבלין: חוזר המנכ"ל לא מחייב?
זבולון אורלב: הוא מחייב.
זבולון אורלב: חבר הכנסת רובי ריבלין, אתה עורך דין, יש לו סטטוס חוקי.
ראובן ריבלין: ודאי שיש לו סטטוס חוקי, אבל אם חוזר המנכ"ל הופך לאבן שאין לה הופכין.
ראובן ריבלין: ראינו את זה גם בדברים הרבה יותר רציניים, למשל, בביקור הילדים באסון אי השלום, אף אחד לא שם לב לחוזר המנכ"ל.
ראובן ריבלין: אם חוזר המנכ"ל משמש לכיסוי ישבן, זה דבר חמור ביותר.
זבולון אורלב: אני מבין שחלק מתפקידי הוועדה הזאת לדאוג שהוראות לא יהיו כאבן שאין לה הופכין.
ראובן ריבלין: פה זה ענין חברתי ממדרגה ראשונה.
ראובן ריבלין: אם אתה קובע מחיר שהוא מחיר מקסימום, אתה שם את כל ההורים במצב שבו לא יהיו להם הפתעות.
ראובן ריבלין: אם יש הורה ששלח את בנו – אני לא יודע כמה טייבה עשירה, אבל לפי ידיעתי המצב שם לא טוב – שהצליח להעביר את ילדו לכפר סבא, והנה הוא נמצא במצב שבו הוא צריך להוציא סכומים שהוא לא יכול להוציא, הילד נמצא מבויש.
זבולון אורלב: אתה צודק, אבל מייד תגיד לך היועצת המשפטית של משרד החינוך, שנמצאת איתנו, גברת דורית מורג, לפי מיטב ידיעתי, שכל גבייה נוספת מעבר למסמך המונח לפנינו, היא בלתי חוקית.
ראובן ריבלין: ואם ועד ההורים עושה את זה?
זבולון אורלב: בלתי חוקי חד משמעית.
משה שיינפלד: אם ועד הורים שותף לזה, גם הוא פושע.
שי לחמן: יש ועדי הורים שמשתפים פעולה עם המנהלים.
זבולון אורלב: שמואל אבואב, יושב ראש ועדת החינוך של מרכז השלטיון המקומי.
שמואל אבואב: אני רוצה להעיר חמש הערות קצרות ותמציתיות.
שמואל אבואב: חשוב מאוד לשמור על מחיר מינימום ומקסימום, זה יוצר מרחב תמרון ונותן מענה לשונות בין בתי הספר, וצריך לאפשר לוועד ההורים הבית ספרי מרחב תמרון.
שמואל אבואב: אם נבטל את התקרה המקסימלית, אנחנו יוצרים תוהו ובוהו מחודש בנושא של תשלומי הורים.
שמואל אבואב: הענין הזה יוצר גבול מינימלי וגבול מקסימלי, באמצע תתמרנו.
שמואל אבואב: ביקשנו שיעבירו לנו מקדמות של 35 מיליון שקלים, כדי שנוכל לרכוש את הערכות ואת הציוד לפני פתיחת שנת הלימודים, והכסף לא הועבר אלינו.
זבולון אורלב: אלו סנקציות אתה מציע להטיל על הורה של משלם תשלום רשות?
שמואל אבואב: לגבי החובה – הרשות המקומית; לגבי תשלום הרשות, צריך לעשות הבחנה.
שמואל אבואב: אם הפעולות מתבצעות בסוף היום, במצב שיש יכולת לבית הספר, בצורה מוסכמת, לשחרר את התלמיד מהשתתפות בפעילות.
שמואל אבואב: דהיינו, אם הקונצרט או המופע למחול או המפגש עם הסופר הוא בשעה 13:00 או אחר הצהריים, ובית הספר מוצא אפשרות חינוכית מתאימה ומוסכמת לשחרר את התלמיד, שלא ישתתף בפעילות, זה פותר את הבעיה.
שמואל אבואב: ברגע שבית הספר החליט שהתלמידים משתתפים, אנחנו צריכים לקבוע איזה סנקציות חינוכיות.
שמואל אבואב: פסלנו אי מתן תעודות, הוצאה את הילד בצורה לא חינוכית ומשפילה.
זבולון אורלב: שמואל אבואב, זה תשלום רשות.
שמואל אבואב: רבותי, אסור שתהיה הפקרות.
יעקב אגמון: זה לא רשות של ההורה, זו רשות של הרשות לגבות.
יעקב אגמון: המעמד כלפי הורה הוא אותו מעמד.
זבולון אורלב: אתה מעורר שאלה רצינית מאוד.
יעקב אגמון: אין הבדל בתשלומים, אסור שיהיה הבדל בתשלומים.
יעקב אגמון: אם אין חובה לגבות את התשלום, אין סנקציות.
שלמה אבואב: רבותי, זה כמו תל"ן, ויש הגדרות לגבי תל"ן, וצריך שמשרד החינוך והתרבות יגדיר מספר פעולות מותרות כנגד הורים שיכולים לשלם ולא רוצים, אחרת יהיה מרד וינצלו את זה.
זבולון אורלב: אתה מדבר על אגרות חובה או אגרות רשות?
שלמה אבואב: אני מדבר על אגרות בכלל, כל האגרות כולן.
שלמה אבואב: צריך לאמץ את הטבלה של משרד הפנים, ואז בית הספר לא צריך לעמוד באי נעימויות ולהתחיל לבקש מההורים כל מיני מסמכים.
שלמה אבואב: ההנחה שאתה מקבל במועצה, נאמץ אותה באופן אוטומטי להנחות בבתי הספר.
זבולון אורלב: מה המשמעות של ההצעה הזאת?
חן רון: בין 20% ל-100% הנחה, תלוי בגובה ההכנסה, יחסית למספר נפשות.
משה שיינפלד: ההורים האחרים מממנים את הפער.
שלמה אבואב: אני מציע לאמץ את השיטה הזאת, ולעשות סדר בענין ההנחות, ולא שכל אחד יעשה לעצמו לובי אצל המזכירה או אצל המנהל או אצל יושב ראש ועד ההורים.
שלמה אבואב: לכן, אני מציע להסיק מסקנה שתהיה בבחינת נוהל קבוע, שבהגיע חודש מאי, בכל שנה, הוועדה תכריע לגבי האגרות, ותתיר, בבחינת אור ירוק, לגבייה.
שלמה אבואב: ובתי ספר, שמסדירים את כל הפעולות של ההרשמה וסיום בחודש יוני, יוכלו לגבות את האגרות, וכל החוזרים האלה יגיעו לבתי ספר, לא בחודש אוגוסט אלא בחודש יוני.
זבולון אורלב: רשות הדיבור לחברת הכנסת ג'בארה.
חוסניה ג'בארה: אני יושבת פה ומתפלאת.
חוסניה ג'בארה: אילו הייתי מדברת על מה שאתם מדברים, הייתי אומרת לעצמי שזו פנטזיה.
חוסניה ג'בארה: אם לא הייתי חברת כנסת, לא הייתי מודעת למה שאתם אומרים.
חוסניה ג'בארה: אני רוצה לדעת ולשמוע אם משתפים ועדי הורים במגזר הערבי.
חוסניה ג'בארה: במגזר הערבי אין דבר כזה, לא משתפים ועדי הורים במגזר הערבי.
חוסניה ג'בארה: מה שמונע מוועד ההורים במגזר הערבי להיות שותף בהחלטות של כל מיני דברים בבתי הספר, אלה גם המפקחים, גם הסתדרות המורים, גם הארגון, וכולם.
שמואל אבואב: רק תשלום החובה.
חוסניה ג'בארה: - - אני לא רואה שהרשות עושה משהו.
חוסניה ג'בארה: אני מוכנה לקחת אתכם לסיור בטייבה, ותראו את הכיתות שהילדים לומדים בהן.
חוסניה ג'בארה: החלונות שבורים, בחורף הגשם מרטיב את הילדים.
חוסניה ג'בארה: הילדים לומדים במקלטים, ומפני שהמקלטים במקום נמוך, הם מוצפים, לומדים בכיתות שכורות וכן הלאה.
חוסניה ג'בארה: לא נותנים לוועד ההורים להיות שותף.
אברהם בן שבת: או שאת לא יודעת או שאת מגזימה.
חוסניה ג'בארה: אני לא מגזימה.
חוסניה ג'בארה: כיוון שהייתי יושב ראש ועד הורים של מרכז למחוננים בטייבה, וגם חברת ועד הורים בבית הספר בטייבה, ואני ראיתי את זה, אני לא יודעת מי יבוא להציל את ההורים שם.
זבולון אורלב: שי לחמן, יושב ראש ארגון ההורים הארצי.
שי לחמן: קודם כל, אני רוצה לפרגן.
שי לחמן: אמנם משרד החינוך התחיל ברגל שמאל, עם הוצאת החוזר הבלתי חוקי.
שי לחמן: שר החינוך נאלץ לבטל את החוזר הזה.
שי לחמן: ואני רוצה לציין שמאז שהדבר הזה נעשה, היה שיתוף פעולה מלא עם משרד החינוך, ובעיקר בין ד"ר יאיר סמוכה לבין נציגי ארגון ההורים הארצי, והמסמך הזה שמונח לפניכם נעשה בתיאום מלא איתנו ובהסכמתנו.
שי לחמן: הצענו לעשות דבר פשוט, העליתי את זה בשיחה גם עם יושב ראש הוועדה, ואני מבקש שהוועדה, לא עכשיו, אבל לקראת השנה הבאה, תיתן את דעתה ותקיים דיון רציני עם כל חברי הוועדה, כדי לשים קץ אחת ולתמיד לתופעה האומללה הזאת שפוגעת והורסת את מערכת החינוך עד לשורשיה.
שי לחמן: תשלומי ההורים הם פגע רע, הם מנוגדים לחוק לימוד חובה חינם, הם בלתי צודקים מבחינה חברתית, הם בלתי אנושיים מבחינה חינוכית, הם בלתי אפשריים מבחינה מינהלתית.
שי לחמן: הפכו את המנהלים לגובי מסים ומעניקי הנחות מטעם, במקום להתעסק בקידום בית הספר מבחינה חינוכית ופדגוגית, הם מוצאים עצמם בעימותים בלתי פוסקים עם ועדי הורים ועם הורים ועם סרבני תשלום למיניהם, זה לא התפקיד שלהם.
שי לחמן: בשנת 1992 ישבה ועדת לנגרמן על המדוכה והגישה את המלצותיה.
שי לחמן: שר החינוך דאז, זבולון המר זכרונו לברכה, והמנכ"ל דאז, זבולון אורלב, אימצו את המלצות ועדת לנגרמן, ואפילו הקימו ועדה בת חמישה חברים ליישומה, בראשותו של עקיבא סלע.
שי לחמן: ההמלצה העיקרית של ועדת לנגרמן היתה פשוטה: שירותי החינוך במדינת ישראל ימומנו על ידי כלל האוכלוסייה, ולא על ידי ההורים לבדם, משום שפה אנחנו משלמים מס עקיף.
שי לחמן: ציבור ההורים משלם את מיסיו לממשלה ומשלם את כל חובותיו לרשות המקומית באמצעות הארנונה, ועוד משלם מס עקיף.
שי לחמן: מי שיש לו יותר ילדים נענש יותר, ומוטל עליו מס גבוה יותר.
שי לחמן: אני מודיע לכם במלוא האחריות: תוספת של רבע אחוז – לא שלושת רבעי אחוז, לא חצי אחוז – תוספת שלש רבע אחוז לביטוח הלאומי היתה מממנת את כל שירותי החינוך במדינת ישראל, היתה מונעת מאיתנו את הריטואל השנתי הנלוז הזה, של ישיבות חוזרות ונישנות על תשלומי הורים, מאבקים בלתי פוסקים בין משרד החינוך לבין ציבור ההורים, בין ארגון ההורים לבין המנהלים.
ראובן ריבלין: זו היתה המלצה של לנגרמן?
שי לחמן: היא התקבלה על ידי זבולון המר, זכרונו לברכה, והמנכ"ל דאז, זבולון אורלב, היה שותף להחלטה, והוא גם קיבל אותה.
זבולון אורלב: הוא לא רק היה שותף, הוא הקים את הוועדה.
שי לחמן: הוא הקים.
שי לחמן: אני זוכר שקיבלתי אפילו מינוי אישי לוועדת החמישה.
ראובן ריבלין: זה אושר על ידי הממשלה?
ראובן ריבלין: אז על מה אתם מדברים?
ראובן ריבלין: אתם עושים צחוק?
ראובן ריבלין: זה לא אושר על ידי הממשלה, זו הטלת מס נוסף לצורך מימון החינוך.
זבולון אורלב: עם כל הכבוד, הרי מה אנחנו עכשיו עושים?
זבולון אורלב: אנחנו עכשיו גם כן מטילים מס.
זבולון אורלב: אנחנו אומרים שכל מי שיש לו ילד, ישלם עוד מסים.
זבולון אורלב: הרעיון של ועדת לנגרמן, שאנחנו אימצנו, שהמס יוטל לא רק על הורים לילדים, אלא על כל האוכלוסייה.
זבולון אורלב: המס קיים, רק צריך לחלק אותו בצורה אחרת.
ראובן ריבלין: אפשר להסתכל בצורה אחרת, שעל פי סדר העדיפויות של תקציב המדינה, צריך לבוא ולממן את הלימודים.
ראובן ריבלין: הרי כל אחד יבוא ויאמר: איך מממנים?
ראובן ריבלין: אנחנו נממן על ידי הטלת מס נוסף, והרי אין סוף לזה.
זבולון אורלב: זה מס קיים, זה לא מס נוסף.
ראובן ריבלין: המס קיים כרגע על ההורים.
שי לחמן: אני פונה ליושב ראש הוועדה, אני שמח מאוד על ההערה שהשמעת עכשיו, ואני מבקש שתקבל על עצמך את התפקיד לאמץ וליישם את דו"ח ועדת לנגרמן, ואז מערכת החינוך תצא לדרך חדשה.
זבולון אורלב: זו אחת מהצעות החוק הראשונות שלי.
שי לחמן: אני שמח מאוד לשמוע על זה, כבר עשינו את היום.
שי לחמן: אני רוצה לעשות גם צדק עם המנהלים, יש ועדי הורים רבים, יש יושבי ראש של ועדי הורים שמשתפים פעולה, ולעתים יותר ממשתפים פעולה, עם המנהלים בהכבדת הנטל הכספי על ההורים, וההתמודדות שלנו עם ועדי ההורים האלה היא לא פחות קשה מההתמודדות עם כל התופעות השליליות של תשלומי ההורים.
זבולון אורלב: שוועדת ההורים לא יאשר את זה.
שי לחמן: זה מה שאנחנו עושים.
שלמה אבואב: צריך לזכור, חברות וחברים, שאין תקציב לקניית ספרים.
שלמה אבואב: היום משרד החינוך לא מעביר כסף לקניית ספרים.
שלמה אבואב: יהיו ספריות בלי ספרים.
שי לחמן: לא ההורים צריכים לממן את זה.
שלמה אבואב: לא זה מה שאמרתי.
שלמה אבואב: אמרתי רק שאין סעיף תקציבי.
שי לחמן: נעשה צעד חשוב בתיאום בינינו לבין ד"ר יאיר סמוכה, והסעיף הזה של השאלת ספרי עיון הוקפא השנה.
שי לחמן: אני מבקש לקראת השנה הבאה שהסעיף הזה יבוטל.
שי לחמן: כאן מגיע סיום הפרגון שלי.
שי לחמן: אדוני יושב ראש הוועדה, אולי אחד מההישגים הגדולים השנה הם שני הטפסים האלה שאני מציג בפניכם, שלאחר מאבק של שנים משרד החינוך והתרבות, בתיאום עם ארגון ההורים הארצי, מוציא אותם השנה במסגרת חוזר המנכ"ל המתוקן, ואני רואה זאת כמהפיכה.
שי לחמן: הטופס השני הוא "דו"ח שנתי על שימוש בכספי הורים לשנת הלימודים תשנ"ט".
שי לחמן: עד עכשיו היתה בעיה קשה עם מתן דיווח להורים.
שי לחמן: אנחנו מקווים שעם הנהגת שני הטפסים האלה, פרצות הגדר הרבות שהיו במערכת ייעלמו בהדרגה.
אברהם בן  שבת: זה על דעתנו ועל דעת המנהלים.
חסן בילאל: חסן בילאל מכפר משהד ליד נצרת.
חסן בילאל: אני רוצה להגיב על דברי חברת הכנסת ג'בארה.
חסן בילאל: מועצת תלמידים ונוער ראתה את המצב הקיים בבתי הספר במגזר הערבי, ובבתי ספר במגזר הערבי יש פיגור של 20 שנה, וזה דבר מוזר מאוד.
חסן בילאל: אני מבקש כאן להקצות תקציבים לבתי ספר במגזר הערבי.
חסן בילאל: יש לנו בעיה במגזר הערבי עם תלמידים שנושרים מבתי הספר, ואין להם לאן ללכת אחרי בית הספר.
חסן בילאל: 50% מהכפרים במגזר הערבי אין להם בתי נוער, וזה דבר קשה מאוד.
זבולון אורלב: אתה אומר ודאי דברים נכונים, רק שהשיעור שעכשיו אנחנו נמצאים בו הוא שיעור שנקרא "תשלומי הורים".
זבולון אורלב: יש עוד מישהו שרוצה, ממועצת תלמידים ונוער ארצית, לומר משהו בענין תשלומי הורים?
דפנה ליאל: כשנגיע לנושא הטיולים.
זבולון אורלב: אין בהירי.
אילן בהירי: אני רוצה להתחיל בפרגון.
אילן בהירי: אמר קודם חבר הכנסת אופיר פינס, שהיושב ראש הוא מקצוען, אני מכיר את היושב ראש כבר הרבה שנים ואני מצטרף לדעתו.
אילן בהירי: המרווח המירבי של פעילויות סל תרבות הוא דבר מבורך, ואני אסביר למה.
אילן בהירי: כשמנהל בית ספר שוקל, ושוב שוקל, יש שיקולים פדגוגיים לרכז חינוך חברתי, יש הצגה מסויימת שעולה - - -
ראובן ריבלין: פעם לקחת תשלומים יותר גבוהים ממה שהמנכ"ל קבע?
אילן בהירי: לעולם לא.
זבולון אורלב: אתה שואל את האדם הלא נכון.
ראובן ריבלין: כמה אתה בודד במערכת?
אילן בהירי: אני לא בודד במערכת.
אילן בהירי: אני גאה בכך שאני לא בודד במערכת.
אילן בהירי: אני חושב שהבודדים, חבר הכנסת ריבלין, הם אלה שעוברים על הסכומים.
משה שיינפלד: אל תיסחף לכיוון השני.
אילן בהירי: חשוב מאוד שיהיה איזה מרווח.
אילן בהירי: אם יש לנו אוטונומיה פדגוגית, היא נכללת גם בתוך הדברים האלה, וחשוב לדבר על כך.
אילן בהירי: לגבי הוזלות.
אילן בהירי: לרשויות מקומיות יש אולמות.
אילן בהירי: למה בתי הספר צריכים לשלם עבור האולמות האלה ולהתמקח, כשאפשר להוזיל את המחיר?
אילן בהירי: לגבי סנקציות.
אילן בהירי: בהחלט צריך לשבת ולחשוב איזה סנקציות מטילים.
אילן בהירי: אנחנו נתקלים בהורים שמשלמים ואומרים: למה אני צריך לשלם גם עבור סרבן?
אילן בהירי: אגב, לא קראתי עד הסוף, היה מותר לגבות עוד 15% של שפיל כדי לכסות עבור נזקקים.
משה שיינפלד: אלה לא נזקקים בסוף.
אילן בהירי: חשוב לחשוב על הדברים האלה.
אילן בהירי: צריך לפטור את מנהלי בתי הספר, יש נוהגים, יש חוק חינוך חובה.
אילן בהירי: תפטרו אותנו, אנחנו מתמקחים.
אילן בהירי: הבוקר היו לי עשרות טלפונים בעקבות חוזר המנכ"ל, ואמרתי: אסור לגבות.
אילן בהירי: מחר, שלומית עמיחי בנציבות קבילות הציבור תקבל הודעות: המנהלים גבו בניגוד לחוק.
אילן בהירי: אגורה אחת יותר, לא יותר מזה כמובן.
מוחמד כנעאן: אילן בהירי, אני מתפלא עליך, עם כל הכבוד לך, אתה לא חי עם המנהלים במגזר הערבי.
מוחמד כנעאן: היום יש, מחר יהיו וב-1 בספטמבר יהיו כאלה שיבצעו מה שהם רוצים.
מוחמד כנעאן: הם משתמשים בוועד ההורים על מנת לנגח את הרשות כשהם רוצים ועל מנת לנגח את משרד החינוך והתרבות כשהם רוצים.
מוחמד כנעאן: המנהלים עושים את זה.
מוחמד כנעאן: אני עומד מאחורי הדברים האלה במלוא האחריות.
מוחמד כנעאן: אם אתה רוצה שאני אציין שמות, אני יכול לציין שמות בכל מיני יישובים.
מוחמד כנעאן: לכן, אני מחזיר את ההערה שלך אליך.
מוחמד כנעאן: אדוני היושב ראש, לגבי שמואל אבואב.
מוחמד כנעאן: אני לא יודע אם אמרת מה שאמרת מתוך ידיעה.
מוחמד כנעאן: עדיין יש היום בתי ספר שתלויים בתשלומי החובה, לא תשלומי הרשות.
מוחמד כנעאן: כאב, אני משלם ישירות לבתי הספר, לא לרשות.
שלמה אבואב: הם משאירים לרשות, הם חייבים.
מוחמד כנעאן: הם לא מעבירים, שמים את זה בחשבון נפרד, שהמנהל והמזכירה חותמים עליו, אפילו יושב ראש ועד הורים המקומי, לכן, ביקשתי פיקוח, וזה מתוך ידיעה של מה שקורה.
זבולון אורלב: אני רוצה לסכם את הדיון, כדי שאנשי המשרד יתייחסו לשאלות הבאות:
זבולון אורלב: נושא לוח הזמנים לגבייה, האם גם הוא קיים בהוראות?
זבולון אורלב: האם הגבייה מתפרסת או לא?
זבולון אורלב: ד.
זבולון אורלב: הדבר הבא זו בקשה לשלטון המקומי להסדיר את התקציב בגין אותם פטורים ואותן הפחתות גבייה ביחס לשנה שעברה, לטענתם, בהיקף של 70 מיליון שקל בבקשת המקדמה.
זבולון אורלב: ו.
זבולון אורלב: האם בחוזר להורים יהיה מספר טלפון, שם, כתובת שאליה הורה יוכל לפנות במישרין ולברר, לשאול או להתלונן על גבייה בלתי חוקית?
זבולון אורלב: ח.
זבולון אורלב: שאלה אחרונה, ששאל חבר הכנסת כנעאן, לגבי נושא הפיקוח.
זבולון אורלב: מהו הפיקוח של הרשויות, לאמור: משרד החינוך והתרבות והשלטון המקומי, בכל נושא הגבייה?
איציק כהן: קודם כל, אני רוצה להתחיל בכך שיש פה מאמץ משותף של כולם לנסות לשפר את כל מה שקשור בנושא תשלום ההורים.
איציק כהן: אנחנו התקדמנו, וממשיכים להתקדם, אבל באמת בעזרה של מי שיושב פה, גם ארגון ההורים, כמובן, חברי הסתדרות המורים, ארגון המורים, ומנהלים במרכז השלטון המקומי.
איציק כהן: כל הפעולות הן פעולות שנעשו ונעשות בצורה מתואמת, וזו הדרך לנסות ולשפר את הענין.
איציק כהן: קודם לא סיימתי את הסקירה.
איציק כהן: אנחנו רוצים להוציא, יחד עם ארגון ההורים הארצי, דף או חוזר נוסף, איגרת להורים, שהאיגרת הזאת תבהיר – היא כבר מופיעה פה כטיוטה, עבדו עליה במשותף - מה מותר ומה אסור, מה גובים, כמה ולמה.
איציק כהן: יש שם כתובות ומספרי טלפון מפורטים, מוסבר לגבי מקרה של חריגה, לגבי נושאים אלה ואחרים, מה עושים, מה סמכות מנהל בית הספר, מה סמכות ההורים – כל אלה מופיעים באיגרת להורים, שתצא עכשיו בפעם הראשונה.
זבולון אורלב: החוברת תפרט את לוח הזמנים?
איציק כהן: חוזר המנכ"ל לא מציין את לוח הזמנים, למיטב ידיעתי, החוברת להורים מפרטת את לוחות הזמנים.
יאיר סמוכה: יש כותרת שנקראת "מועדי התשלום".
ראובן ריבלין: מי שולח את ה איגרת?
יאיר סמוכה: אנחנו וארגון ההורים הארצי.
ראובן ריבלין: אני הורה, וזה לא הגיע אלי, מי אשם שזה לא הגיע אלי?
זבולון אורלב: מנהל בית הספר יקבל הנחיה ממשרד החינוך והתרבות להפיץ את החוזר הזה על ידי כל תלמיד להורה.
דליה לימור: מה קורה בגני הילדים?
ראובן ריבלין: מדוע שזה לא יישלח ישירות להורים?
קריאה: זה המון כסף.
שי לחמן: אני בעד.
יאיר סמוכה: אם אתה בעד, אז ארגון ההורים הארצי יתבקש לשלוח להורים הביתה, לנו אין רשימות של כל ההורים בביתם.
שלומית עמיחי: רק הדואר לבד, יעלה מיליון שקל.
ראובן ריבלין: זכות הציבור לדעת.
ראובן ריבלין: אומר המנהל: התלמיד מקבל.
ראובן ריבלין: יכול להיות שהמורה נתן או לא נתן.
ראובן ריבלין: אם יש מנהלים סרבנים, והדבר הוא תופעה, בהחלט יכול להיות שההורים לא יקבלו.
זבולון אורלב: בהחלט יכול להיות, לשם כך יש ועד הורים.
זבולון אורלב: ועד ההורים עומד על זכויות ההורים.
שמואל אבואב: שיפרסמו בעיתון מודעה, וגמרנו.
ראובן ריבלין: או להיעזר ברדיו.
זבולון אורלב: אנחנו נוסיף את זה במסגרת של מה שרשמנו לפנינו.
זבולון אורלב: הודעת משרד החינוך והתרבות, שתפורסם בכלי התקשורת.
איציק כהן: מעבר לכך יש קו פתוח המשותף לנו, למרכז השלטון המקומי ולארגון ההורים הארצי, שמתקיים ערב פתיחת שנת הלימודים.
איציק כהן: הקו הפתוח הזה מיועד לציבור הרחב.
איציק כהן: שם כל אחר הצהריים נותנים תשובות לשאילתות, חלק גדול מהן עוסק בנושא תשלום ההורים.
איציק כהן: ננסה להכניס את זה גם לאינטרנט.
זבולון אורלב: יש מוקד לתלונות?
זבולון אורלב: יש מנגנון הנחות בחוזר?
איציק כהן: יש מוקד לתלונות.
איציק כהן: לגבי הנחות אני אתייחס גם לשאלה הקודמת, וזה מופיע כאן בחוזר.
איציק כהן: אנחנו הגדלנו את תקציב ההנחות בצורה ניכרת, על פי הנחיית השר, ההנחות האלה מיועדות בעיקר למימון טיולים לתלמידים ממשפחות נזקקות.
איציק כהן: ההוצאה העיקרית היא בדרך כלל על טיולים, ולא ההוצאות האחרות.
איציק כהן: נקבע מנגנון בית ספרי, באמצעות מפעל הסטיפנדיות, שיעביר לבית הספר סכום מסויים, לפי גודל בית הספר ומדד הטיפוח שלו, ואז בית הספר מקים מנגנון של הנחות.
איציק כהן: יש איזו ועדה, בראשות מנהל בית הספר, יש תמיד יועץ נציג של ועד הורים, והם מחליטים על גובה המלגה או גובה ההנחה שניתנת לתלמידים השונים.
איציק כהן: זה נעשה בתוך בית הספר, וזה בנוסף למה ששמואל אבואב אמר קודם לגבי מנגנון ההנחות.
שלמה אבואב: לסטיפנדיות המנהל פונה.
אילן בהירי: איציק כהן, אתם שולחים לנו, אנחנו לא פונים.
איציק כהן: שולחים לכל מנהל לפי גודל ומדד הטיפוח.
איציק כהן: בנושא של השלטון המקומי, באמת מדבירם על סכום של 70 מיליון שקל.
איציק כהן: בחלק מהרשויות המקומיות אחוז הגבייה מאוד נמוך, היום הרשויות המקומיות מקבלות 100%, בהתאם למספר התלמידים, הן מקבלות לפי מקדם של מספר תלמידים.
איציק כהן: המצב מבחינה זו השתפר, אולי יאפשר מתן הנחות נוספות באמצעות השלטון המקומי.
איציק כהן: אני לא בא בשם, אני לא בא כמובן בהנחיה לשלטון המקומי, אבל אולי אפשר להיעזר גם בענין הזה.
שמואל אבואב: איציק כהן, מה עם מקדמה?
אדי הרשקוביץ: זה יהיה, כשהפנייה הנוכחית תאושר בכנסת, אני מניח, עד סוף החודש.
שמואל אבואב: למה אי אפשר להעביר מקדמה לרשויות המקומיות כדי לקנות את הערכות?
שלומית עמיחי: אין לנו תקציב.
שמואל אבואב: אדי הרשקוביץ, התקציב הזה קיים כל שנה, זה לא דבר חדש.
אדי הרשקוביץ: התקציב שקיים, יתנו לכם.
אדי הרשקוביץ: אני מדבר על התוספת.
שמואל אבואב: התוספת היא החלק השולי.
חן רון: בגני חובה זה קריטי, זה כל הכסף שלהם.
אדי הרשקוביץ: זה יועבר בהמשך, כמו שהעברנו בעבר.
אדי הרשקוביץ: אני מדבר כרגע על התוספת.
אדי הרשקוביץ: זה יוגש לוועדת הכספים של הכנסת, אני מניח בשבוע הבא.
ראובן ריבלין: הוגשה בקשה?
אדי הרשקוביץ: הוגשה בקשה לאוצר.
זבולון אורלב: מה לגבי סנקציות?
דורית מורג: יש הבחנה ברורה בין תשלומי הרשות לבין תשלומי החובה.
דורית מורג: תשלומי החובה הם חובה לכלל התלמידים, הם מועברים ישירות לרשות המקומית.
דורית מורג: לכן הם נגבים למעשה כאגרה, והסנקציה תופעל ישירות כנגד ההורים, לא כנגד התלמידים.
דורית מורג: לגבי תשלומי חובה הרשות המקומית נוקטת סנקציות לגבי ההורים, כפי שהיא נוהגת לגבי אותם אלה שלא מקיימים את תשלומי הרשות בדרך כלל.
שמואל אבואב: האם אפשר להפוך את אגרות הרשות לחובה, אם בית ספר החליט עליהם?
דורית מורג: לא.
דורית מורג: אנחנו מדברים כאן על תהליך רשמי.
דורית מורג: מנהל בית ספר לא יכול, על דעת עצמו, להחליט שזה תשלום חובה.
דורית מורג: תשלום חובה הוא, כשנותנים כוח לרשות לגבות אותו כתשלום חובה, ונותנים לרשות גם אפשרות לגבות אותו כמעין אגרה.
דורית מורג: הרשות מוציאה הוראת תשלום להורה, והיא יכולה לגבות אותו, כפי שהיא יכולה לגבות תשלומים אחרים ברשות.
זבולון אורלב: התשובה היא מאוד מאוד פשוטה.
זבולון אורלב: לגבי אגרות חובה, יש סמכות לרשות לנקוט סנקציות כלפי ההורים, בשום פנים ואופן לא כלפי הילדים, על זה יש איסור מוחלט.
ראובן ריבלין: זה טירוף.
זבולון אורלב: אדוני מוזמן לשנות את החוק.
שמואל אבואב: זה נותן לגיטימציה לא לשלם.
זבולון אורלב: רבותי, זה המצב החוקי.
זבולון אורלב: אני מקווה שאנחנו נהיה אנשי בשורה ונפטור את כל ההורים מכל נטל התשלומים, ואז נפתרה הבעיה.
זבולון אורלב: במידה ולא, נצטרך לשבת על המדוכה.
זבולון אורלב: אני כבר אומר לכם שהיתה ישיבה מסויימת עם יועצים משפטיים, כדי לשקול בכלל את כל ההבחנה הזאת בין תשלום רשות לתשלום חובה, שזה דבר מאוד בעייתי.
זבולון אורלב: כרגע אנחנו שוקלים את האפשרויות השונות, כי אנחנו מודעים לקושי.
זבולון אורלב: לדעתי, ב-16 באוגוסט לדבר על הוראות חדשות לשנת הלימודים הקרובה, זה בלתי ריאלי.
זבולון אורלב: על כל פנים הסוגייה הזאת תלויה ועומדת.
ענת מאור: לשמחתי, בדבריך כבר נתת את התשובה, שהזכות היא להעניש הורים, לא תלמידים.
ענת מאור: שאלתי למשרד החינוך, לאור המקרה שהיה באשקלון, שחבר הכנסת ריבלין ואנוכי טיפלנו בו, ב-30 ביוני השנה, שתלמיד לא קיבל תעודת גמר, כי הוריו לא שילמו.
ענת מאור: אנחנו מבקשים לדעת מהן התגובות של משרד החינוך כלפי מנהלי בתי ספר?
זבולון אורלב: חברת הכנסת ענת מאור, את נכנסת באמצע דיון, מיד ניכנס לענין הטיולים, שם תוכלי לבוא לידי ביטוי, כי זו השאלה.
איציק כהן: הפיקוח על הגבייה, כמו בכל מערכת אחרת, נעשה מטעם משרד החינוך והתרבות, על ידי המפקח הכולל של בית הספר.
זבולון אורלב: זה באמת בלוח העבודה של המפקח על בית הספר?
איציק כהן: לא תמיד.
איציק כהן: לצורך הענין הזה אנחנו נעזרים גם במנהל.
ראובן ריבלין: ירצה – יפקח, לא ירצה – לא יפקח.
זבולון אורלב: כשדיברו על פיקוח, שאלתי את עצמי: מי באמת מפקח על זה במערכת החינוך?
זבולון אורלב: ולא עלה על דעתי שעושה זאת המפקח על בית הספר.
זבולון אורלב: אני אף פעם לא מאמין שמפקח של בית ספר, בין יתר הדברים, אומר למנהל: שמע, תוציא עכשיו את כל התיק של תשלומי הורים ותראה לי בדיוק מה אתה גובה.
זבולון אורלב: הוא עושה את זה רק במקרה אחד, כשהוא מקבל טלפון ממנהל המחוז, שקיבל טלפון מהמנכ"ל, שקיבל טלפון מאיזה חבר כנסת שאמר: שמע, יש איזה מנהל שמשתולל.
זבולון אורלב: גברתי המנכ"לית, בבקשה.
שלומית עמיחי: הנייר סובל הכל, אבל אנחנו צריכים להיות אמינים בעיני עצמנו.
שלומית עמיחי: אני לא רואה את המפקחים שלנו כאנשים שיעשו את עבודת הבקרה, אני גם לא הייתי מטילה את זה עליהם.
שלומית עמיחי: אני לא חושבת שיש להם את הכישורים לזה.
שלומית עמיחי: במעט שהם מגיעים לבתי הספר היינו רוצים שיבחנו נושאים חשובים אחרים, אלימות וכן הלאה, ברוך השם יש נושאים שבגינם נבחרו המפקחים האלה.
זבולון אורלב: מי המפקח?
שלומית עמיחי: מנהל המחוז.
שלומית עמיחי: דבר שני.
שלומית עמיחי: אנחנו מפעילים חוליות ביקורת בנושא הניהול התקין של חשבונות בתי הספר, זה נעשה במדגם, אולי מגיעים ל-5% מבתי הספר, אולי גם לזה לא.
משה שיינפלד: הרבה פחות.
שלומית עמיחי: המפקח הטוב ביותר הוא הציבור.
שלומית עמיחי: רבותי, אם אנחנו לקחנו על עצמנו להודיע פה, כל הציבור יידע מה זכויותיו בענין הזה.
שלומית עמיחי: ארגון ההורים הארצי עוזר לנו בפיקוח הזה.
שלומית עמיחי: אני לא רואה היום פונקציה של פיקוח על הנושא הזה.
זבולון אורלב: קודם כל, אני מודה לך מאוד על הכנות, אני חושב שלו ישבתי במקומך, הייתי עונה בדיוק אותה תשובה.
זבולון אורלב: אני רק מייעץ לך עצה, ואני חושב שכך גם אני הייתי נוהג: בישיבה הקרובה של מנהלי המחוזות תעלו את הנושא הזה ותגידו: רבותי, משרד החינוך והתרבות מופקד על הנושא, בואו נחשוב מי יכול לפקח, אולי הייעוץ המשפטי.
זבולון אורלב: מוכרחה להיות איזו מסגרת במשרד החינוך והתרבות, אני לא יודע כרגע מה הפתרון.
שלומית עמיחי: אני מקבלת את העצה הזאת.
שלומית עמיחי: איך לא?
זבולון אורלב: ואז תבואו אלינו ותגידו: ישבנו על המדוכה, ומעתה ואילך יש מסגרת מפקחת, וזו הכתובת שלה.
ראובן ריבלין: אדוני היושב ראש, אנחנו דנו בזה כבר לפני שנתיים, ואז הזכרנו את מה שנקרא "ההשפעה הלא הוגנת", מה שקיים בממסד המשפטי.
ראובן ריבלין: ברור שכאשר נמצא מנהל בית ספר ותלמיד, והתלמיד תלוי במנהל בית הספר, יש מערכת יחסים כזאת שלא מזדרזים, אם בכלל יודעים שהדבר אפשרי, לבוא ולתקוף את המערכת.
ראובן ריבלין: ברור שאין פיקוח.
ראובן ריבלין: מפקח לימודים הוא מפקח אדמיניסטרטיבי לנושאים כאלה ואחרים, וזה דבר שהוא בבחינת אות מתה.
ראובן ריבלין: זאת אומרת, זה דבר שלמעשה לא קיים.
ראובן ריבלין: אנחנו צריכים ללמוד ולבחון דרך חדשה כדי להתמודד עם הענין הזה.
זבולון אורלב: אלה שיעורי בית שהם לקחו על עצמם.
זבולון אורלב: אני חושב שהתשובה של המנכ"לית היא מכובדת מאוד, הם לוקחים על עצמם לקיים דיון, והם ישקלו את הדבר הזה.
חוסניה ג'בארה: צריך גם לשקול במשרד החינוך והתרבות, שלכל מנהל מחוז יהיה סגן מנהל מחוז מהמגזר הערבי, ויהיה בקשר עם ועד ההורים בכל היישובים הערביים.
זבולון אורלב: רבותי, אני מציע שהוועדה תאשר את תשלומי הרשות, כפי שהוצעו על ידי משרד החינוך והתרבות, ובכפוף להערות שנשמעו על ידי חברי הוועדה.
זבולון אורלב: אני לא רוצה לחזור על כל ההערות.
שי לחמן: כדאי להזכיר את טופס התשלומים האחיד.
זבולון אורלב: לכן אמרתי: בכפוף לדברים שנרשמו בפרוטוקול.
זבולון אורלב: אנחנו מאשרים את מסמך תשלומי הרשות שהונח בפנינו, ובתוספת כל ההתחייבויות וההבטחות שמשרד החינוך והתרבות השמיע פה היום בפנינו.
ראובן ריבלין: ועל דעת ההורים.
זבולון אורלב: אנחנו מציינים שתשלומי הרשות האלה, הושגו בהסכמה בין משרד החינוך והתרבות לבין ארגון ההורים הארצי, המרכז לשלטון מקומי וארגוני המורים.