GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אסף אלפסי: אני ממכון התקנים.
אבישי ברוורמן: שניים או שלושה?
<אסף אלפסי: התקן האירופי מגדיר במדויק מה זה bicycle או tricycle.
<אסף אלפסי: זה מגדיר במדויק מה זה אופניים.
אבישי ברוורמן: אז מה זה אומר כאן?
אבישי ברוורמן: אז נכתוב פה שניים ושלושה.
<אסף אלפסי: מדברים על שניים בתקנת התעבורה המדויקת בהתאמה לתקן.
אבישי ברוורמן: אני שואל שאלה פשוטה: מדברים פה על אופניים.
אבישי ברוורמן: פה זה שני גלגלים אבל נניח שהוא מחר מייבא שלושה גלגלים, אז אני אכנס את הוועדה?
<אסף אלפסי: לא.
<אסף אלפסי: אופניים זה שני גלגלים שמורכבים זה אחר זה, כך זה מוגדר בתקן הישראלי.
אבישי ברוורמן: ומה זה שלושה גלגלים?
<אסף אלפסי: שלושה גלגלים לא נכנס בכללות התקן.
<אסף אלפסי: זה לא קשור לתקן הזה.
<יותם אביזוהר: אדוני היושב ראש, אני פשוט מבקש שיגדירו אופניים ולא יציינו את מספר הגלגלים ואז, באמת נדרש אם אופניים זה שני גלגלים או שלושה גלגלים.
אבישי ברוורמן: אני רק שואל את השאלה הזאת: כרגע אופניים זה שני גלגלים.
אבישי ברוורמן: פתאום אומרים: יאללה, באירופה זה מתחיל להיות "אין", מביאים תלת-אופניים, שלושה גלגלים.
<אבנר פלור: אדוני היושב ראש, קודם כל לגבי ההגדרה שנמצאת בתקן: יש לנו בסעיף 3.2 בתקן שמגדיר שני גלגלים.
<אבנר פלור: זה האופניים שמוגדרים פה.
<אבנר פלור: במידה, וכמו שאמרנו אדוני היושב ראש, התקנות האלה הן כלי אכיפה, שיהיה ברור לאותו פקח כשהוא רואה אופניים עם שני גלגלים אז הוא יודע - -
<מיטל להבי: כשהוא רואה עם שלושה - - -
<אבנר פלור: - - כשהוא רואה שלושה אז אסור.
<אבנר פלור: התקן הזה לא חל עליו ולא ניתן לייבא כאלה.
אבישי ברוורמן: שרית, מה אני אעשה אחרי זה?
אבישי ברוורמן: אני אעשה עוד תקן?
<שרית זוכוביצקי-אור: כרגע הגדירו אופניים עם שני גלגלים.
אבישי ברוורמן: אז כרגע זה רק שניים?
<שי סופר: אני אסביר מאד פשוט: ברגע שאתה מאמץ את התקינה האירופית, ברגע שהאירופים ילכו גם לכיוון הזה, אנחנו גם נלך לכיוון הזה.
אבישי ברוורמן: האירופים לא נוסעים היום בשלושה גלגלים?
<שי סופר: נכון להיום, התקן שאנחנו מדברים עליו לא מדבר על שלושה גלגלים אלא על שני גלגלים.
אבישי ברוורמן: אם יבוא, נדבר.
אבישי ברוורמן: רבותי, אני מעלה להצבעה את הסעיף הראשון.
אבישי ברוורמן: שרית זוכוביצקי, הסעיף הבא.
<שרית זוכוביצקי-אור: "הוספת סימן ב'3 בפרק השני של חלק ב'.
<שרית זוכוביצקי-אור: אחרי תקנה 39טו לתקנות העיקריות יבוא: סימן ב'3: אופניים עד מנוע עזר.
<שרית זוכוביצקי-אור: נהיגה והחזקה באופניים עם מנוע עזר.
<שרית זוכוביצקי-אור: 39טז.
<שרית זוכוביצקי-אור: לא ינהג אדם באופניים שבהם מותקן מנוע כזר או יחזיק בהם בבעלותו בין אם מתקיימות בהם פסקאות (6) ו-(7) בהגדרת אופניים עם מנוע עזר ובין אם לאו, אלא אם כן – (1) מלאו לו ארבע עשרה שנים או יותר; (2) באופניים כאמור התקיימו הדרישות הבאות: (א) אם נרכשו לפני המועד הקובע – (1) המנוע החשמלי מופעל באמצעות דוושות האופניים בלבד; (2) מסומן על גביהם מספר השלדה וסימון לפי התקן האירופי, לרבות סימון ההספק המרבי של המנוע החשמלי והמהירות המרבית של האופניים; יראו אופניים המסומנים לפי פסקת משנה (2) כאילו נרכשו לפני המועד הקובע זולת אם מספר השלדה, תאריך הייצור או אמצעי זיהוי אחר על האופניים מעידים אחרת; (ב) אם נרכשו במועד הקובע או לאחריו – (1) המצערת אינה מאפשרת שליטה רציפה בהספק המנוע במהירות העולה על 6 קמ"ש; (2) מסומן על גביהם מספר שלדה וסימון בר קיימא של המילים "אופניים עם מנוע עזר"; (3) הודבקה עליהם תווית בהתאם למאפיינים והמידות של הסימון שבתוספת השלוש עשרה, שימוקם במקום מרכז וגלוי לעין על גבי שלדת האופניים.
<שרית זוכוביצקי-אור: למעשה, זה סעיף האכיפה.
<שרית זוכוביצקי-אור: קודם דיברנו על הגדרה ועכשיו אנחנו מדברים על העבירה עצמה.
<שרית זוכוביצקי-אור: העבירה היא עבירת נהג.
<שרית זוכוביצקי-אור: העבירה היא עבירה שקובעת שלא ינהג ולא יחזיק בבעלות אופניים.
<שרית זוכוביצקי-אור: אנחנו עשינו הפרדה בין אופניים שנרכשו לפני כניסת התקן הישראלי הרשמי לתוקף לבין אופניים שנרכשו לאחריו.
<שרית זוכוביצקי-אור: אנחנו התייחסנו לסימונים.
<שרית זוכוביצקי-אור: גם אופניים שנרכשו לפי התקן האירופי סומנו ואנחנו ציינו בתקנה את הסימונים הרלוונטיים על פי התקן האירופי.
<שרית זוכוביצקי-אור: על פי התקן הישראלי גם יש סימון וגם התייחסנו לסימון הזה, ומי שיסע באופניים ללא הסימון המתאים, חזקה שהוא עובר עבירה.
<שרית זוכוביצקי-אור: כמובן פה קבענו את הכלל שלפיו לא ניתן לרכב על אופניים למי שלא מלאו לו 14 שנים.
מיכל רוזין: איך את בודקת את זה?
מיכל רוזין: איך בודקים גיל?
מיכל רוזין: אין להם תעודת זהות לילדים בני 14.
מיכל רוזין: איך בודקים בני כמה הם?
מיכל רוזין: 13, 14, 12?
מיכל רוזין: לפי איך שהם נראים?
מיכל רוזין: תאמין לי, ילדים בני 12 נראים בגובה שלי אם לא יותר ממני.
אבישי ברוורמן: עורך דין בלונדהיים, שמעת את השאלה?
<זמר בלונדהיים: שמעתי.
<זמר בלונדהיים: אני אקדים משפט ואז אני אתייחס לשאלה.
<זמר בלונדהיים: גם יקראו לנציגי המחלקה הפלילית - -
מיכל רוזין: העלינו את זה גם בישיבה הקודמת, דרך אגב.
<זמר בלונדהיים: - - אם תשימו לב, הסעיף הזה, הסיבה שהוא הוסף באופן שבו הוא לא דורש מהבן אדם שנוהג על האופניים ולא מהשוטר או הפקח ברשות המקומית לוודא עמידה בתקן.
<זמר בלונדהיים: זו היתה אחת הבעיות בהסדרה הקודמת כי כשאדם רוכב על אופניים או נכנס לחנות, אין לו באמת דרך לדעת האם זה עומד בתקן, ושוטר שעוצר אופניים ברחוב, אין לו דרך לדעת האם זה עכשיו עומד בתקן וצריך לקחת את זה למעבדה מוסמכת ולבדוק.
<זמר בלונדהיים: לכן, השינוי שנעשה פה זה שאנחנו דורשים גם מהאזרח וגם מהשוטר והפקח לבדוק אמצעים ויזואליים פשוטים: האם זה מסומן לפי הסימונים שנדרשים לפי התקן האירופי או לפי התקן הישראלי?
<זמר בלונדהיים: האם זה מסומן במדבקה?
<זמר בלונדהיים: וזה מה שאמור לאפשר את האכיפה.
<זמר בלונדהיים: ההגדרה עצמה, ההגדרות המקצועיות של עמידה בתקן וכולי, אנחנו נעשה שימוש בהגדרה הזאת לצורך אכיפה מול יבוא, שיווק, ייצור וכולי.
<אתי בנדלר: זמר, אני לא משוכנעת שהנוסח הזה נותן פתרון לחזקה שאנחנו רצינו ושאמרנו, שאם מודבקת אותה מדבקה על שלדת האופניים, נוצרת חזקה שהאופניים עומדים בדרישות התקן.
<אתי בנדלר: זה לא נאמר בצורה מפורשת.
<זמר בלונדהיים: לא צריך כי אין פה איסור לרכב על אופניים שאינם עומדים בתקן.
<זמר בלונדהיים: להיפך, אנחנו אומרים: אתה יכול לרכב גם על אופניים שדה-פקטו לא עומדים בתקן כל עוד וידאת שיש את אמצעי הזיהוי האלה, כמו שברכב לא יכולים לדרוש ממישהו לדעת אמצעים טכניים.
<זמר בלונדהיים: אנחנו דורשים ממנו לוודא את הדברים הוויזואליים הפשוטים שהוא נוהג בהם.
<קריאה: ואחרי קבלת המדבקה הוא הולך לחאפר.
מיכל רוזין: לרמות תמיד אפשר, השאלה - - -
<אתי בנדלר: תראי, אנחנו מאמינים שלא כולם עבריינים.
<אתי בנדלר: אנחנו מאמינים שרוב האנשים מעוניינים לדעת מהן ההוראות הנורמטיביות שחלות עליהן והם פועלים בהתאם.
מיכל רוזין: גם אי אפשר להתמודד עם זה שירמו.
מיכל רוזין: ירמו - בשביל זה יש משטרה ויש את הזכות לאכוף אבל השאלה היא איך כששוטר עוצר רכב או אופנוע, הוא מבקש רישיון.
מיכל רוזין: על הרישיון יש את כל הדברים, יש מספר רישוי מובהק, הוא יכול לדעת שוב, תמיד אפשר לרמות אבל הוא יכול לבדוק לפחות האם זה מספר הרכב שאתו אתה נוסע, האם אתה בעל הרכב.
<זמר בלונדהיים: אז אני אבהיר פה: סוגיית האכיפה בקטינים היא כמובן סוגיה שלא רלוונטית רק פה, היא עולה בשלל דברים שבהם הגילאים הם מתחת לגיל 16, זה קושי קיים ומוכר.
<זמר בלונדהיים: אני אעביר פה לנציגי המחלקה הפלילית שלנו, שמבקשים להתייחס.
<יפעת רוה: אני ממשרד המשפטים.
<יפעת רוה: למען לשים את הדברים על השולחן, אין פתרונות קסם לדבר הזה.
<יפעת רוה: אכיפת קטינים זה דבר לא פשוט.
<יפעת רוה: אנחנו מאד מתחבטים בנושא של אכיפת קטינים גם בדברים אחרים ובעיקר בתחומים של עבירות מהתחום הזה.
<יפעת רוה: ניסינו לחשוב על הדבר הזה, עלו כל מיני הצעות וחלקן לא בשלות עדין כמו שאם כלי הרכב עצמו בהגדרה בלתי חוקי, אז אנחנו חושבים על אפשרות של החרמה או אפשרויות שהן לא דווקא במישור הפלילי אבל שוב, כיוון שזה בדיונים אז אין לזה שורה תחתונה.
אבישי ברוורמן: דובר פה על ילדים בני שמונה שאין עליהם אחריות פלילית בכלל.
אבישי ברוורמן: בסופו של דבר, ההתלבטות היא גם בנושא של הקסדות.
אבישי ברוורמן: הרי יש חובה של קסדות.
אבישי ברוורמן: יש חשיבות רבה לזה שיש נורמה שקבועה בחוק, גם מבחינת ההורים וגם - -
מיכל רוזין: כמסר ציבורי את צודקת אבל השאלה איך אתם מתכוונים לאכוף את זה?
מיכל רוזין: כמו שאמרת, הם יתפסו ילד בן תשע, בן עשר והוא לא יכול לעשות כלום השוטר.
<יפעת רוה: נכון.
מיכל רוזין: הוא ייקח לו את האופניים?
מיכל רוזין: הוא יתחיל עכשיו לאסוף אליו לניידת - -
<יפעת רוה: יש חשיבות להסברה ולחינוך.
<יפעת רוה: לא כל דבר יהיה מענה - -
דוד צור: יש לי איזה ניסיון של יום יומיים.
דוד צור: לא כל מה שניתן לאכיפה אז הוא בהכרח גם אמור להיות מותר באי חקיקה.
מיכל רוזין: אנחנו מסכימים אבל לא יתכן שהכל יישאר רק על הנייר.
דוד צור: - - ולכן, ההוראה בחוק שאוסרת על קטינים לעלות על אופניים היא קודם כל נותנת כלי, לצערנו אני אומר, בגלל אובדן הסמכות ההורית, היא קודם כל אומרת להורים: זו נורמה, היא קיימת בחוק.
דוד צור: בואו תאכפו את זה עכשיו כלפי הילדים שלכם.
דוד צור: היא נותנת חיזוק להורים שהם יכולים לאסור על הילדים שלהם.
דוד צור: אני אומר לכם: אני גר במקום, שזה "ג'ונגל" - -
אבישי ברוורמן: איפה אתה גר למען הגילוי הנאות?
דוד צור: גילוי נאות, גם הצהרת ההון שלי מראה את זה אז אין בעיה, אני גר בצפון תל-אביב, ברמת-אביב החדשה - בלתי יאמן מה שקורה שם.
דוד צור: שלושה ילדים על קורקינט חשמלי או על אופניים חשמליים, מטורף.
דוד צור: וההורים, חד-משמעית אומרים: אין חוק, אין לי ברירה.
דוד צור: הילד לקח, חבר שלו בכיתה לקח, אז אני אתן גם לו.
דוד צור: אז קודם כל, יש את החוק שאוסר.
דוד צור: ואני עדין חושב, אגב, אני אומר את זה פה לחבריי מהמשטרה וגם לרשויות המקומיות: אם תינתן סמכות כזאת גם לפקחים בעירייה, מצוין.
אבישי ברוורמן: דיברנו על זה, זה בחוק.
מיכל רוזין: תופסים ילד בן עשר, מה עושים?
דוד צור: - - אם הוא בן עשר אז הוא באמת לא בר עונשין.
<קריאה: מתחת לגיל 14 אסור לו לעלות על אופניים חשמליים.
<קריאה: גיל 14 זה - - -
אבישי ברוורמן: רבותי, אין דבר בעולם שאפשר לאכוף כל דבר אם הציבור לא עושה את זה.
אבישי ברוורמן: מה שאפשר לעשות זה לשים חוקים, לשים אכיפה ולחנך.
אבישי ברוורמן: אי אפשר בבת אחת לחנך את העם הזה יתנהג אחרת.
דוד צור: - - החרמה של הכלי במקום וסמכות מינהלית זה דבר שאפשר וצריך לתת אותו.
<יפעת רוה: את זה אנחנו בהחלט שוקלים.
אבישי ברוורמן: אני גם מודה לך על השימוש בעברית הנכונה קסדות, זה היה מאד יפה.
<מיטל להבי: אני רוצה לשאול למה אנחנו לא קובעים את גיל 16?
<מיטל להבי: ילדים בני 14 עד 16 אם הם לא נכים, הם יכלים לדווש.
<מיטל להבי: לא יקרה שום דבר אם ילד ידווש.
<מיטל להבי: בגיל 16 יש להם תעודת זהות וזה הגיל לרישיון אופנוע.
<מיטל להבי: למה אנחנו לא קובעים את גיל 16 כגיל - -
אבישי ברוורמן: אני אמליץ לקבוע את גיל 16.
אבישי ברוורמן: המלצה שלי גיל 16.
<יניב רונן: אני ממרכז המחקר והמידע של הכנסת וגם רוכב אופניים ומכיר את הנושא דרך הרגלים, מה שנקרא.
אבישי ברוורמן: רוכב אופניים רגילים או חשמליים?
<יניב רונן: רגילים, ורוכב על הכביש.
<יניב רונן: לענין הגיל 14-16 – יש פה בעיה והעובדה שרק מחוקקים, אני חושב שהיא לא מספיקה אלא צריך כלי.
<יניב רונן: אפשר לעשות את זה באמצעים פשוטים או שמשרד התחבורה יעשה איזו שהיא עבודת מטה וירכיב איזו שהיא תעודה שהיא לא תעודת זהות אלא תעודה פשוטה עם שם, תמונה - -
אבישי ברוורמן: מה שנקרא "תעודת רוכב".
<יניב רונן: - - עם שם ומספר זהות של האפוטרופוס החוקי או לשים את זה המדבקה שעל האופניים - -
אבישי ברוורמן: אתה, בתור אדם מן השורה, איזה גיל היית ממליץ, 14 או 16?
<יניב רונן: 14.
<יניב רונן: זה גם מה שהאירופאים עשו והם כנראה מבינים על מה הם מדברים.
<יניב רונן: אמרו שצריך תעודת רוכב או לחייב אותו לשאת את הספח של תעודת הזהות של ההורים שלו או אמצעי אחר.
<יניב רונן: המשפטנים בטוח יכולים לעזור אבל צריך איזה שהוא אמצעי שיאפשר לשוטר, פקח או מישהו לדאוג שזה באמת ילד בן 14 ולא בן 12.
אבישי ברוורמן: עורכת דין בנדלר, רצית להתייחס?
<מרדכי פדר: משהו על קוצו של יו"ד...
אבישי ברוורמן: מרדכי פדר, בבקשה.
<מרדכי פדר: בסעיף קטן (3) היה כתוב - -
<זמר בלונדהיים: תיקנו.
<זמר בלונדהיים: היה כתוב "במקום מרכז" במקום "במקום מרכזי" ותיקנו.
<קריאה: ואם אנחנו כבר בהגהות אז "שתמוקם" ולא "שימוקם" – הכוונה לתווית.
אבישי ברוורמן: גברת אוריין, בבקשה.
<חגית אוריין: אני שומעת המון על מקרים של פגע וברח.
<חגית אוריין: כלומר, פוגעים ובורחים ואין מספר רישוי כדי לאתר את הבן אדם.
<חגית אוריין: המון מקרים כאלה, מדוע אין מספר רישוי שכשהפוגע - -
<עוזי יצחקי: באופניים רגילים גם אין.
<חגית אוריין: - - נוכל לאתר אותו.
<חגית אוריין: יש המון פגע וברח.
<עוזי יצחקי: זה לא מעשי.
<גדי מינץ: עוד נקודה אחת בנושא הגיל: אם אתם מחליטים על גיל 16 זה כאילו החלטתם לגדוע את הענף של האופניים החשמליים וזו לא המטרה.
<גדי מינץ: זה דבר שקיים בעולם.
<קריאות: אין שום היגיון - - -
<אתי בנדלר: לא, זה פשוט להפוך קהל מאד גדול של בני נוער לעבריינים.
מיכל רוזין: זה גם הופך את זה ללא הגיוני בעיני הציבור.
מיכל רוזין: אתה לא יכול להטיל על הציבור משהו שהוא לא יכול לעמוד בו.
מיכל רוזין: אם אתה אומר לציבור 14, אז יגידו לילד בן 13: תקשיב, שתהיה בן 14 נקנה לך, עכשיו אי אפשר.
מיכל רוזין: אבל כשאתה אומר גיל 16, כולם אומרים: אלה לא הגיוניים, הם לא חושבים רציני.
אבישי ברוורמן: רבותי, רציתי להחמיר אבל אני מאמין בחוכמת השולחן, אתם טוענים שלא - -
מיכל רוזין: - - אני אסביר לך למה הם צריכים את זה: כי אין תחבורה ציבורית, ואין דרך להגיע למקומות ובני הנוער שלי, מה לעשות?
מיכל רוזין: – אחרת ההורים כל היום מסיעים, ואם הם עובדים כל היום אז הם לא מסיעים.
מיכל רוזין: אין אוטובוסים, הלוואי שהיו אוטובוסים.
ק<קריאה: - - -
מיכל רוזין: - - אירופה זה משהו אחר, אין אוטובוסים ואין תחבורה ציבורית - -
<מורן צוקרמן הלפרין: - - זה גם יהיה להם טוב לכושר.
<מורן צוקרמן הלפרין: למה לגדל דור עצלן?
מיכל רוזין: זה לא דור עצלן, בואי...
אבישי ברוורמן: רבותי, אנחנו אירופה?
אבישי ברוורמן: השאלה איזה אירופה.
מיכל רוזין: זה כמו בואו לא ניתן להם טלפונים וכולי.
מיכל רוזין: רבותי, מספיק.
מיכל רוזין: אנחנו צריכים ללכת עם הטכנולוגיה ועם הקדמה ולא אחורה.
מיכל רוזין: תכף נגיד שכולנו ניסע עם עגלה וסוס ואז זה יהיה יותר סביבתי.
אבישי ברוורמן: רבותי, אתם יודעים שאני מאמין בחוכמת השולחן - - מיכלי.
מיכל רוזין: לא, באמת.
מיכל רוזין: יש גבול לטיעונים.
מיכל רוזין: צריך לראות מה הגיוני לציבור, מה הגיוני שהציבור יכול לעמוד בו.
<חגית אוריין: גם אינטרנט זו קדמה.
אבישי ברוורמן: חברת הכנסת רוזין, אני קורא אותך לסדר.
אבישי ברוורמן: רבותי, אני רציתי להציע 16, הקשבתי כי אני מאמין בחוכמת השולחן, אני רואה נימוקים לכאן ולכאן ואני שומע גם את ה-14, נשאר עם "היד החזקה", אני חסיד של הרמב"ם.
אבישי ברוורמן: רבותי, אני מעלה להצבעה את סעיף 2, כפי שנקרא על ידי עורכת הדין זוכוביצקי, עם התיקונים של "מרכז", "מרכזי", וכל תיקוני הלשון העברית של פדר.
אבישי ברוורמן: אנחנו ממשיכים הלאה, בבקשה.
<שרית זוכוביצקי-אור: "פטור מחובת רישום, רישוי ורישיון נהיגה.
<שרית זוכוביצקי-אור: 39יז.
<שרית זוכוביצקי-אור: נהג אדם באופניים שבהם מותקן מנוע עזר או החזיק בהם בבעלותו לפי תקנה 39טז, יהיה פטור – (1) מחובת רישום ורישוי לפי סעיף 2 לפקודה; (2) מחובת רישיון נהיגה לפי סעיף 10(א) לפקודה.
<שרית זוכוביצקי-אור: "" כיוון שמדובר באופניים ואופניים עם רכב, וחלה חובת רישוי - -
<שרית זוכוביצקי-אור: - - אנחנו פוטרים אותם מחובת רישום.
<מיטל להבי: את מי תובעים במקרה של תאונה?
<קריאה: את ההורים, לא?
<קריאה: צריך לדבר על זה - -
<עוזי יצחקי: מלכיס, מה את היושב בשקט?
<עוזי יצחקי: תענה לה.
<שמואל מלכיס: הקהל לא מנהל את הישיבה, היושב ראש מנהל.
אבישי ברוורמן: אתה רואה עוזי?
אבישי ברוורמן: יש לו ניסיון.
אבישי ברוורמן: מר מלכיס, אתה רוצה להיכנס רגע לנושא הזה?
אבישי ברוורמן: להערה הזאת, ששאלה גברת אוריין.
<שמואל מלכיס: אדם שמשתמש באופניים חשמליים יכול להוציא לעצמו ביטוח, גם ביטוח תאונות אישיות, כנגד נזק שעלול להיגרם לו כתוצאה מהשימוש, והוא יכול להוציא גם ביטוח צד ג' כנגד נזק שהוא עלול לגרום לצד ג', אם הוא פוגע בו.
<שמואל מלכיס: אין שום בעיה - -
<אתי בנדלר: מר מלכיס, אתה יכול לומר בבקשה מה העלות הממוצעת של פוליסה מסוג זה?
<שמואל מלכיס: אני לא יכול, זה תלוי בגיל - -
<אתי בנדלר: אנחנו מדברים נערים בני 14-16.
<שמואל מלכיס: אני לא עוסק במכירת - - -
<אתי בנדלר: אתה לא עוסק במכירה אבל אתה הרי יודע את התשובה.
<אתי בנדלר: אולי לא נוח לך לומר אותה אבל אתה יודע.
אבישי ברוורמן: אני אעשה דבר נורא פשוט, מר מלכיס - -
<אלי דלאל: זה כ-1000 שקל לשנה ביטוח תאונות אישיות באופניים רגילים.
<יותם אביזוהר: למיטב ידיעתי, אי אפשר על אופניים חשמליים.
<יותם אביזוהר: אין ביטוח לאופניים חשמליים.
<אתי בנדלר: הוא אומר שיש, מר מלכיס.
<יותם אביזוהר: אני לא מכיר מבטחים.
<יותם אביזוהר: ..
<שמואל מלכיס: אני אומר שאפשר.
<שמואל מלכיס: השאלה אם מבטח ירצה לבטח.
<אתי בנדלר: אתה מדבר תיאורטית או שיש פוליסות כאלה?
<אתי בנדלר: אתה לא מכיר.
מיכל רוזין: בואו נעשה הפרדה בין פוליסות חובה לבין ביטוחים פרטיים.
מיכל רוזין: חברות פרטיות, את לא יכולה להכריח אותן לעשות.
מיכל רוזין: אם הם לא ירצו לבטח, הם פשוט לא יבטחו.
מיכל רוזין: ולכן, זה לא רלוונטי.
<שמואל מלכיס: - - - את לא יכולה להכריח חברת ביטוח לבטח.
<שמואל מלכיס: המקסימום שחברת ביטוח דוחה אותך, את יכולה לפנות ל"פול" ולבטח ב"פול".
<שמואל מלכיס: אבל בסך הכל, אם העסק הזה יתפתח, כיוון שזה ביזנס, לדעתי חברות ביטוח כן ירצו לבטח.
אבישי ברוורמן: מר מלכיס צודק.
אבישי ברוורמן: אני חושב שברגע שתהיינה התקנות והדברים האלה - -
<שמואל מלכיס: האמירה שכרגע אין, אולי אין ביקוש ואולי הביקוש הוא מצומצם מאד אבל אני מניח שאם העסק הזה יתפתח, חברות ביטוח - כידוע לכם, התפקיד שלהם לקנות סיכונים.
<שמואל מלכיס: אם הסיכון יהיה מוגדר וברור וניתן לכימות ואפשר לקבוע לו פרמיה הולמת, אני לא מעריך שחברת ביטוח לא תרצה לעשות ביטוח כזה כי בסך הכל זה ביזנס שלה.
אבישי ברוורמן: מר מלכיס, ענית על זה מאד יפה בלי לצטט את ה-1000 שקל.
<לאה ורון: אסף מיכאלי או ניר נמצאים פה?
<מרדכי פדר: סליחה אדוני, ברגע שאין רישוי ואין מספר ואי אפשר לזהות מי זה, אין תמריץ לאף אחד לקנות ביטוח.
אבישי ברוורמן: יש לנו כאן את ניר ברטל ממחלקת ביטוח כללי באגף שוק ההון.
אבישי ברוורמן: היה לנו דיון, ישיבת עבודה של הוועדה, שזימנתי את הנציגים של שוק ההון כדי לדעת מה עושים בנושא הביטוח.
אבישי ברוורמן: הציגו בפנינו חלק מהבעיות.
אבישי ברוורמן: חלק מהדברים, כמו שאמר מלכיס, אם אנחנו עכשיו נתקן את התקנות והדברים יהיו יותר מוגדרים - אבל בהחלט, את נושא הביטוח צריכים לפתור.
אבישי ברוורמן: ניר, אולי תסביר.
<ניר ברטל: באמת לקראת ישיבת העבודה שעשינו ולקראת הדיון הזה ביררנו מול כל חברות הביטוח שפועלות בשוק אם הן מציעות ביטוח, מה הן חושבות לעשות לאור התקנות שהולכות לעבור.
<ניר ברטל: אז נכון להיום באמת המצב הוא שאין הרבה היצע של פוליסות ייעודיות לאופניים עם מנוע עזר.
<ניר ברטל: יש לאופניים ללא מנוע עזר, אז כרגע אין כל כך היצע כי גם אין כל כך ביקוש.
<ניר ברטל: יש - -
<אתי בנדלר: סליחה, כשאתה אומר "אין כל כך היצע", זאת אומרת שיש היצע נמוך או בכלל יש היצע?
<ניר ברטל: אם כבר נכנס לזה אז אפשר לקנות ביטוח תאונות אישיות שכן מכסה עבור נזק עצמי אבל לא כל כך נזק צד ג' - -
<אתי בנדלר: זאת אומרת, לא ניתן לקנות פוליסה שמבטחת צד ג'.
<ניר ברטל: נכון להיום, על אופניים עם מנוע עזר זה לא קיים אבל מה שכן שאלנו את החברות, במידה והתקנות הולכות לעבור, יש כמה נקודות שצריך לשים לב בשביל שהן יבואו ויציעו ביטוח?
<ניר ברטל: אז דבר אחד הם ציינו במובן שמוגדר ההספק, מקום הרכיבה, מהירות הרכיבה, אותו שלט וסימן שתוכל להוציא ביטוח עבור כלי ספציפי.
<ניר ברטל: הם ציינו שם את נושא האכיפה שבאמת, כשאתה מוכר ביטוח למישהו, יש את הביטחון שתדע שזה באמת אותו אדם שייסע בהתאם לתקנות וזה אכיפה מבטיחה.
<ניר ברטל: דבר נוסף זה ככל שההכשרה והכשירות של אותם אנשים תהיה יותר גבוהה, אם זה מבחן תיאוריה או מבחן מעשי, הסיכון יהיה יותר נמוך כי הוא יהיה יותר קטן, וגם כאן יהיה - -
אבישי ברוורמן: טוב, אז כמו שאמרנו, את נושא הביטוח - - -
<ניר ברטל: הדבר האחרון – כרגע הענף בחוסר נתונים.
<ניר ברטל: יש פה אנשים שונים שמסרו נתונים אבל אף אחד לא נתן מספר עובדתי שאפשר להסתמך עליו ולכן גם הסיכון לא ברור.
<ניר ברטל: אם אתה רוצה לקנות סיכון למישהו, למכור לו ביטוח, אתה לא יודע מה ההסתברות שהוא יעשה תאונה ומה הנזק.
<ניר ברטל: לכן, ככל שיהיו יותר נתונים לגבי היקף הכלים, מספר התאונות ועלות הנפגעים, יהיה יותר קל לתמחר את זה ולהציע ביטוח.
<אתי בנדלר: האם התקנות האלה יבטיחו, ולדעתי לא, באיזו שהיא דרך איסוף נתונים רלוונטיים כדי לאפשר יצירת פוליסות כאלה?
<יניב יעקב: סליחה, אולי להכניס למאגר הנתונים של הלמ"ס, שלמעשה אוסף את כל הנתונים של תאונות הדרכים, שייכנס גם שדה ופרמטר כמו בתוך התאונות, של אופניים חשמליים.
<אתי בנדלר: אנחנו לא יכולים לחייב את הלמ"ס לאסוף את הנתונים האלה.
<אתי בנדלר: השאלה אם יש איזו שהיא דרך?
אבישי ברוורמן: אבל "אור ירוק" יכול.
<יניב יעקב: אני באמת חושב שיכולה להיות גם היענות מצד הלמ"ס לנושא, לפחות מההיכרות שלנו אתם.
אבישי ברוורמן: אנחנו נעביר את הפניה הזאת, זה רעון יפה.
<אתי בנדלר: השאלה איך הם יעשו את המשתנים?
<אתי בנדלר: איך הם יגיעו אליהם?
<אתי בנדלר: האם בבתי החולים אין לך סטטיסטיקות שמדברות על היפגעות כתוצאה מאופניים חשמליים לעומת אופניים בכלל.
<קריאה: יש מערך רישום טראומה.
<אתי בנדלר: - - אני לא יודעת אם יש רישומים, אני מבינה שאין חובה לעשות את זה.
<אתי בנדלר: למשטרה אין נתונים, לרשויות מקומיות אין אז זה איסוף ספורדי וזה לא נותן שום נתונים.
אבישי ברוורמן: השאלה שהמשנה ליועץ המשפטי של הכנסת שאלה - כדי שחברות הביטוח ייכנסו לשוק, הם צריכים מצד אחד שיהיו פה תקנות, ואלה יהיו ומצד שני, שתהיה להם היכולת לחשב שכיחויות שהם יגדירו אותם כהסתברויות, נכון?
אבישי ברוורמן: לכן, מי יכול ליצור את המידע הזה בצורה רצינית?
אבישי ברוורמן: דוקטור סופר, אתה רוצה להתחיל?
<שי סופר: כן, אין בעיה, האמת שגם עורך דין רוטמן יכול לענות.
<שי סופר: הגוף שאמור לעשות את זה בצורה המיטבית זה מכון "גרטנר".
<שי סופר: הוא עובד בשיתוף פעולה מלא עם הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים והוא אמון על הנושא הזה מכל בחינה וענין.
<שי סופר: יש לו כ-20 רשמות בבתי חולים ונותנים פילוח מלאה של כל סוגי הפציעה והמאפיינים - -
אבישי ברוורמן: הוא מבצע את זה כבר עשיו?
<שי סופר: הוא מבצע את זה כבר היום והוא עושה את זה בצורה מצוינת כבר כמה שנים.
<אתי בנדלר: כמה שנים רק שאין נתונים בפועל.
<קריאה: יש בינינו הסכמה, רישום הטראומה הוא בסדר גמור לצורך הענין והוצגו גם הנתונים בוועדה.
<אתי בנדלר: אין נתונים בדוקים - - -
אבישי ברוורמן: אז יש לי שאלה כזאת, ואני שואל שאלות פשוטות.
אבישי ברוורמן: אני פונה לניר, אני פונה למלכיס: אם יש נתונים ואנחנו עכשיו עושים תקנות, והנתונים האלה הופכים להיות נתונים שכל הציבור רואה אותם כולל חברות הביטוח והצרכנים, אז יש סיכוי שתתחיל להיות פה פעילות, לא?
<ניר ברטל: אני לא בטוח שיש את הנתונים לגבי האופניים.
<ניר ברטל: צריך לבדוק עם פרופסור קובי פלג, הוא - -
<קריאה: יש והוא הציג.
<גלית גלעד: ארגון "בטרם" נבחר על ידי ממשלת ישראל לקדם תכנית לאומית בהחלטת ממשלה 4289.
<גלית גלעד: - - אחד הנושאים המשמעותיים של התכנית זה הקמת מאגר נתונים להיפגעות ילדים מכל הסוגים.
<גלית גלעד: המאגר הזה יאחד שפה.
<גלית גלעד: כרגע - -
אבישי ברוורמן: לא נעים לי אבל אני וסבתא רוצים גם לקשישים.
<גלית גלעד: מה לעשות?
<גלית גלעד: אני מטפלת רק בילדים כי כרגע מדינת ישראל מאבדת אותם.
<גלית גלעד: המאגר הזה יאחד שפה עם כל המקומות שילדים נפגעים והם נרשמים שם, גם לגבי ממה הם נפגעו כי כרגע אנחנו לא יודעים ממה הם נפגעו, אם זה נדנדה או אופניים חשמליים.
<גלית גלעד: ברגע שהחלטת הממשלה הזאת תאושר והתכנית הלאומית תאושר, וזה יקרה בחודשים הקרובים, מאגר הנתונים יוקם - -
אבישי ברוורמן: זאת אומרת, כל דבר זה פה החלטת ממשלה, שם - -
<אתי בנדלר: נכון, זה אומר שאין היום שום מסד נתונים שאפשר להסתמך עליו.
אבישי ברוורמן: הערה אחרונה של "אור ירוק".
<יניב יעקב: הערה אחרונה: לשאלתכם ובהתייחסות למה שדוקטור סופר ועורך דין רוטמן אמרו – קיים כיום רישום של הנתונים שהוצג.
<יניב יעקב: לדוגמה: בין 2008 ל-2013 על פי המחקר של מכון "גרטנר", אושפזו 127 בני אדם כתוצאה מתאונה במעורבות של אופניים או קורקינטים חשמליים.
<יניב יעקב: יש פירוט של הנפגעים, יש התייחסויות לגילאים ויש מסד נתונים ברור שאפשר לעבוד אתו היום.
אבישי ברוורמן: תראה, זה התחלה.
אבישי ברוורמן: מזה לעשות הסתברויות.
<אורן תבור: ב"איכילוב" אין לנו עדין כזה דבר.
<יעקב אדלר: מה שלא רשום ברישום הטראומה זה המעקב אחרי הנפגעים, נכויות, אלא רק הנתונים בקבלה לבית החולים.
<יעקב אדלר: זאת אומרת, דרגת החומרה של הפציעות, ימי אשפוז והטיפולים שנעשו אבל אין פה מעקב.
<יעקב אדלר: אם מישהו רוצה לחשב מה הסיכונים לחברות הביטוח, הוא חייב גם לדעת מה מידת הנזק שנגרם לאורך הזמן.
<יעקב אדלר: זה לא קיים.
אבישי ברוורמן: תודה דוקטור אדלר.
אבישי ברוורמן: רבותי, אני מתקדם עם הסעיף הזה כרגע.
אבישי ברוורמן: הוא אושר כבר.
<שרית זוכוביצקי-אור: "תיקון תקנה 129.
<שרית זוכוביצקי-אור: 3.
<שרית זוכוביצקי-אור: בתקנה 129(ב) לתקנות העיקריות – (1) אחרי "שביל מיוחד" יבוא "או נתיב מיוחד"; (2) אחרי "אלא באותו שביל" יבוא "או נתיב (להלן – שביל אופניים)"" זה תיקון טכני.
<שרית זוכוביצקי-אור: תקנה 129 לתקנות התעבורה היא תקנה שעוסקת ברכיבה על - -
אבישי ברוורמן: מה ההבדל בין "שביל" ו"נתיב"?
<שרית זוכוביצקי-אור: על פי הסדרי התנועה, וזאת הערה שקיבלנו מהמשטרה, ישנם שבילי אופניים ויש נתיבי אופניים.
<שרית זוכוביצקי-אור: כדי שלא תהיה מחלוקת בעתיד אז אנחנו אמרנו גם "שביל" וגם "נתיב" יהיה שביל.
<שרית זוכוביצקי-אור: למעשה, התיקון הזה נועד לצורך תיקון הוראת השעה שתכף אקריא.
<שרית זוכוביצקי-אור: ההסדרים של רכיבה על אופניים מוסדרים כבר היום בתקנה 129.
<שרית זוכוביצקי-אור: מדברים על אופניים אבל זה חל כמובן על אופניים חשמליים.
אבישי ברוורמן: אנחנו מאשרים, מי בעד?
<מיטל להבי: רגע, לא הבנתי - - -
<זמר בלונדהיים: זה לא זה.
<זמר בלונדהיים: זה רק תיקון טכני שלא קשור לאופניים עם מנוע עזר.
אבישי ברוורמן: עוברים לסעיף 4.
<שרית זוכוביצקי-אור: "הוספת תוספת שלוש עשרה.
<שרית זוכוביצקי-אור: 4.
<שרית זוכוביצקי-אור: אחרי התוספת השתים עשרה לתקנות העיקריות יבוא: "תוספת שלוש עשרה סימון אופניים עם מנוע עזר לפי התקן הרשמי (תקנה 39טז(2)(ב)(3).
<שרית זוכוביצקי-אור: " אני אתאר: יש מדבקה שקובעת עם המילים: אופניים עם מנוע עזר.
<שרית זוכוביצקי-אור: יש את שם הדגם, שם היצרן, כתובת היצרן, ארץ הייצור, שם היבואן, כתובת היבואן, הספק מנוע 250W, מהירות מרבית 25 קמ"ש, כולל המלים: אוסר לשימוש מתחת לגיל 14.
<שרית זוכוביצקי-אור: גודל המדבקה לא יפחת מ-50מ"מ על 60 מ"מ.
<שרית זוכוביצקי-אור: - -
אבישי ברוורמן: זה 60 על 50.
<שרית זוכוביצקי-אור: נכון, זה גודל מינימאלי שמופיע בתקן הישראלי, שיהיה קריא, שיהיה ברור.
<אבנר פלור: פה אנחנו רוצים להוסיף גם את גודל האות ב"אסור לשימוש מתחת לגיל 14" לחמישה מילימטר.
<אתי בנדלר: גודל אות לא יפחת מחמישה מילימטר, שיהיה ברור.
<גדי מינץ: רגע, מה הסיבה שצריך לרשום את שם הספק כי מכון התקנים, יש לו את שם הספק, זה סוד מקצועי שלנו.
אבישי ברוורמן: כתוב "דגם יצרן" לא כתוב ספק.
<גדי מינץ: כן, היצרן.
<גדי מינץ: יש אלפי יצרנים בסין, אנחנו מכתתים את רגלנו עד שמוצאים יצרן נורמאלי ועכשיו, יבוא אחד - -
אבישי ברוורמן: רגע, נבדוק.
אבישי ברוורמן: אנחנו רוצים שתהיה תחרות ושירוויחו.
<אתי בנדלר: לדעתי זה חובה לפי חוק הגנת הצרכן.
<שרית זוכוביצקי-אור: זו חובה לפי צו הגנת הצרכן - -
<אתי בנדלר: החובה הזאת קיימת גם היום.