GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<ליאור ברק: אם לא נחריג את הקופות, לבתי החולים לא יהיה מאיפה - - -
אבישי ברוורמן: יש פה הזדמנות.
אבישי ברוורמן: אנחנו לא נעצור את החוק הזה, והאויב של הטוב הוא הטוב ביותר.
אבישי ברוורמן: אבל זו פעם ראשונה שיש דיון ציבורי מקיף.
אבישי ברוורמן: יושב פה אודי רצאבי.
אבישי ברוורמן: היה חוק לעסקים קטנים שהפך להיות חוק הרשות לעסקים קטנים.
אבישי ברוורמן: זה הדיון האמתי.
אבישי ברוורמן: יש שני דברים לעסקים קטנים ובינוניים, פעם אחת לפתור אתה בעיה הזאת שהעלו חברי הכנסת המוכשרים שנמצאים כאן, ופעם אחת להוריד את הרגולציה המטורפת וללכת על הגדולים.
אבישי ברוורמן: כאן מתנהל שיח שלא היה שנים בישראל.
אבישי ברוורמן: ללכת גוף-גוף ולראות בדיוק מה הבעיה שלו, ואז ללכת למשרד האוצר ולבקש הקדמת מימון.
אבישי ברוורמן: בתקציב הגדול זה לא כל כך בעיה.
אבישי ברוורמן: הנושא הזה גם מעודד צמיחה וגם מתקן אי-שוויון.
אבישי ברוורמן: זאת הזדמנות.
אבישי ברוורמן: ולכן הבקשה שלי אליך, תן לנו נייר, לוועדה, שמסביר בצורה ברורה את מה שאמרת כרגע.
אבישי ברוורמן: לשאלה של עורכת הדין בנדלר – א', לגבי התקציב לקופות החולים, כבר אמרת, אתה מוריד מהקטנים והבינוניים שני מיליארד.
אבישי ברוורמן: והמשמעות של השרשור, איך מתנהלים בתי החולים.
אבישי ברוורמן: תן לי את החישוב מה זה אומר אם אנחנו עושים את ההפרדה ל-30 לעסקים קטנים ובינוניים, מה זה אומר לגבי תקציב בתי החולים וקופות החולים, ואנחנו נסתכל מול האוצר איך פעם אחת מעלים את השיח הזה לדיון הציבורי בצורה רצינית.
אבישי ברוורמן: מר רצאבי.
אהוד רצאבי: אבישי, אנחנו צריכים לזכור, עד 150,000 שקל.
אהוד רצאבי: חבר'ה, יש המון עצמאיים, יש 320,000 עצמאיים שהם עצמאיים בכוח.
אהוד רצאבי: הם פרילנסרים.
אהוד רצאבי: הם למעשה שכירים.
אהוד רצאבי: הם משוללי תנאים סוציאליים, והמעביד או המעסיק, או מקבל השירות מכריח אותם לתת חשבונית.
אהוד רצאבי: הם לא עצמאיים, הם עצמאיים בכוח.
אהוד רצאבי: האנשים האלה מרוויחים מה?
אהוד רצאבי: 4,000, 5,000, 7,000 שקל?
אהוד רצאבי: איתם אתם רוצים לשחק?
אהוד רצאבי: אני לא מבין.
אבישי ברוורמן: לא, בסדר, זה הסיפור.
אבישי ברוורמן: הוא רק - - -
אהוד רצאבי: מה מעניין אותי קופת החולים?
אהוד רצאבי: תדאג לבן-אדם שיהיה לו כסף להביא הביתה.
<ליאור ברק: אני מאוד רוצה לדאוג לכולם, אבל - - -
אבישי ברוורמן: זה לא הבעיה של מר ברק.
אבישי ברוורמן: זה פעם אחת ששר אוצר במדינת ישראל יגיד באמצעות החוק הזה שהתחיל אנחנו פותרים את כל הבעיה הזאת.
אבישי ברוורמן: נקבל את כל התחשיב בכל הגופים, ונראה שהפתרון של מימון הביניים הזה הוא לא עלות כל כך גדולה, וה-payoff שלו לחברה הוא אדיר.
רוברט אילטוב: הערה ממש קצרה.
רוברט אילטוב: כבוד היושב-ראש וכל מי שנוכח פה, תשמעו, אפשר להחריג אחד-אחד, ואפשר לא לתת פתרונות.
רוברט אילטוב: אבל אני חושב שיש פה הזדמנות אמתית להסדיר את זה חד-משמעית בפעם אחת, ללא עלות.
רוברט אילטוב: עניין של סדר, עניין של החלטה וארגון של הדברים האלה.
רוברט אילטוב: אין לזה עלות תקציבית בסופו של דבר.
רוברט אילטוב: זה עניין של סדר.
רוברט אילטוב: לכן אני חושב שאם אנחנו נחריג אתכם, אני אומר לכם שלקראת סוף החוק אתם תבקשו שאנחנו נכליל אתכם.
רוברט אילטוב: לכן אני מציע, אל תוציאו את עצמכם מההסדר הזה.
אבישי ברוורמן: רוברט, אני אמרתי, בתור יושב-ראש הוועדה, מבחינתי, אני אפעל כדי שאף אחד לא יהיה מוחרג פה – אף אחד – אבל למצוא את הכללים שיעשו את ההפרדות, את ההתחשבנות עם האוצר, כדי שייצא פעם חוק אחיד במדינת ישראל.
<ליאור ברק: אין התנגדות עקרונית למערכת הבריאות נגד החוק, כמובן, אלא בכפוף למימון - - -
אבישי ברוורמן: אז תכתוב את הנייר שלך.
אבישי ברוורמן: תכתוב את הנייר שאומר אני תומך בחוק תחת הדברים האלה, שהבעיה המימונית נפתרת.
אבישי ברוורמן: זה נייר, זה עושה דיון ציבורי.
אבישי ברוורמן: נציג מד"א, מגן דוד אדום, אלי יפה, בבקשה.
<ד"ר אלי יפה: אני רציתי רק להצטרף.
<ד"ר אלי יפה: הכנסת קבעה שקופות החולים הם הספק העיקרי של מגן דוד אדום על-פי חוק.
<ד"ר אלי יפה: אם הם לא מוחרגים ויהיה להם כסף, הכול בסדר.
<ד"ר אלי יפה: אם לא, אנחנו לא נוכל לעמוד בזה.
אבישי ברוורמן: ברור, אם קופות החולים מוחרגות, אז אתם מוחרגים.
אבישי ברוורמן: אנחנו לא רוצים בנים חורגים יותר.
אבישי ברוורמן: אנחנו נמשיך לשמוע את כולם.
אבישי ברוורמן: אורי ארבל, נציג לה"ב.
<אורי ארבל: בוקר טוב, אורי ארבל.
<אורי ארבל: אני מחברה שנקראת "גובהטרון", אני מתעסק בתחום של קרקס.
<אורי ארבל: אגב, סיפקתי שירותים לרשויות המקומיות, לעיריות, לקופות החולים, לאוניברסיטת תל-אביב – אתם חייבים לי כסף.
<אורי ארבל: אני אתחיל בבשורה טובה, לפני שבוע קיבלתי כסף מעיריית אופקים אחרי שנה.
<אורי ארבל: שוטף 60, 90, שוטף 365.
<אורי ארבל: זו בשורה טובה, בסופו של דבר, הכסף הגיע.
<אורי ארבל: הבעיה שלי היא ששוטף 60 נהיה קוד – אמרה את זה חברת הכנסת יחימוביץ – לעוד הרבה זמן.
<אורי ארבל: אתה תקבל את זה עוד הרבה זמן.
אבישי ברוורמן: שוטף "לך תחפש את החברים".
<אורי ארבל: אגב, שוטף "לך תחפש" זה מאוד מדויק, כי בחלק גדול מהזמן שלי בעבודה כעצמאי אני מתעסק בגביית הכסף.
<אורי ארבל: לך תחפש, לך תשלח את החשבונית, העתק נאמן למקור, וכולי.
<אורי ארבל: זו עבודה בפני עצמה.
<אורי ארבל: אני מתעסק שעות רבות ביום רק בלגבות את הכסף שמגיע לי.
<אורי ארבל: זה סוג של חצי משרה רק בעניין הזה.
<אורי ארבל: בעיה שנוצרת אצלי היא תזרים המזומנים.
<אורי ארבל: אני אף פעם לא יודע כמה כסף באמת יש לי.
<אורי ארבל: אני יודע כמה חייבים לי.
<אורי ארבל: אני לא יודע מתי הוא יגיע.
<אורי ארבל: אני משתדל מאוד לשלם בזמן לאמנים שלי, והרבה פעמים נוצר מצב שיש לי הרבה כסף בחוץ, אבל אני צריך לקחת הלוואות מהבנק כדי לשלם לאמנים.
<אורי ארבל: אני לא יכול לפתח את העסק בצורה כזו.
אבישי ברוורמן: אורי, מה שאתה אומר זה דברי אלוהים חיים.
אבישי ברוורמן: רבותי, החוק הזה, של אילטוב ויחימוביץ, עם הרחבה שתהיה פה בלי החרגה, זה אחד החוקים החשובים ביותר במדינת ישראל.
<אורי ארבל: לסיום, אני אגיד שאם בארזים נפלה שלהבת – כל הגופים הפרטיים שאנחנו עובדים איתם גם אימצו את חוק השוטף פלוס 60 או שוטף פלוס 90 בלי שום סיבה.
<אורי ארבל: אנחנו לא מצליחים להבין למה, אבל אלה הם תנאי העבודה, ואנחנו נאלצים לקבל אותם.
<אורי ארבל: אחרי שאנחנו מקבלים את הכסף, אנחנו אומרים תודה ונשמח לשרת אתכם בהמשך, גם אם זה אחרי חצי שנה.
אבישי ברוורמן: חלש תמיד תודה, גם כשדורכים עליו.
אבישי ברוורמן: רבותי, מה אומר בנק ישראל?
אבישי ברוורמן: עורך הדין דב אליצור ויזר פה?
אבישי ברוורמן: מה אומר בנק ישראל?
<דב אליצור ויזר: בוקר טוב.
<דב אליצור ויזר: אני שמח לבשר לכם שכל ההסכמים של בנק ישראל נחתמים ל-14 עד 30 יום.
<דב אליצור ויזר: אין אצלנו יצור כזה שוטף.
<דב אליצור ויזר: אין לנו בעיה תקציבית.
<דב אליצור ויזר: ממוצע התשלום לספקים של בנק ישראל עומד על 11 יום.
שלי יחימוביץ': אבל לא בשביל זה אתם פה.
שלי יחימוביץ': אתם פה בשביל להציג את עמדת בנק ישראל.
<דב אליצור ויזר: כדי להציג את עמדת בנק ישראל.
<דב אליצור ויזר: מבחינת החוק, כמובן שהוא מקובל עלינו, וככה אנחנו עובדים בשטח.
אבישי ברוורמן: הם גוף גדול.
<דב אליצור ויזר: ויש לנו כמה הערות לגבי הנוסח של החוק.
<דב אליצור ויזר: אני אשמח לשמוע את כל החברים פה.
אבישי ברוורמן: זאת אומרת בהקראה.
אבישי ברוורמן: אבל בואו נשאל את השאלה הבסיסית, לגבי רוח החוק?
<דב אליצור ויזר: רוח החוק מקובלת.
אבישי ברוורמן: אתם תתמכו בו.
<דב אליצור ויזר: אחד הדברים הראשונים שנתקלנו בו הוא שחלק מהגופים שמדברים הם לא רק גופים שמשלמים, הם גם גופים שמקבלים תשלום.
<דב אליצור ויזר: יש מוסדות ממשלתיים או יחידות סמך או חברות ממשלתיות שגם משלמות ליחידות סמך או למשרדים ממשלתיים.
<דב אליצור ויזר: החוק לא מתייחס לזה, ואני חושב חשוב שזה יהיה בתוך החוק.
<קריאה: יש הוראות תכ"ם.
אבישי ברוורמן: כשנקרא את החוק.
שלי יחימוביץ': אפשר שתגיד משפט על ההשלכות של יישום החוק בכלל על המשק?
<דב אליצור ויזר: מבחינת השלכות על המשק, אני לא קיבלתי עמדה של מחלקת המחקר אצלנו.
אבישי ברוורמן: אנחנו נדאג שהיא תגיע.
<דב אליצור ויזר: לא בחנו את הצעת החוק הזאת מבחינת כלכלי או לא כלכלי, בחנו אותה מבחינת ראוי או לא ראוי.
<דב אליצור ויזר: אני חושב שהיא נופלת במתחם הראוי.
אבישי ברוורמן: תעביר את המסר לנגידת בנק ישראל.
אבישי ברוורמן: אני מבקש לישיבה הבאה את תגובת בנק ישראל להצעה הזאת.
אבישי ברוורמן: נשמע את בנק ישראל – עמדה כלכלית שהמשמעות שלה מבחינת הצמיחה, עידוד עסקים קטנים, והקטנת אי-השוויון כדי שהצמיחה תהיה צמיחה מאוזנת.
אבישי ברוורמן: שיבחנו את הנושא הזה, אני אשמח לקבל את עמדת בנק ישראל.
<אתי בנדלר: אני רציתי לקלוט היטב את מה שאתה אמרת במשפט שקדם לכך.
<אתי בנדלר: בנק ישראל ממליץ להחיל את הצעת החוק גם על תשלומים מהממשלה למשרדי ממשלה בתוך הממשלה?
<דב אליצור ויזר: בין הגופים.
<דב אליצור ויזר: הרי אני משלם.
<דב אליצור ויזר: אני גוף ציבורי שנופל תחת המונח מתוקצב.
<דב אליצור ויזר: אני משלם לתאגיד המים.
<דב אליצור ויזר: לכאורה, החוק הזה לא יחול, אני לא חייב לשלם בתוך 30 יום לפי החוק הזה.
<דב אליצור ויזר: למה לא?
רוברט אילטוב: אז תאגיד המים יסגור לך את המים אם לא תשלם.
רוברט אילטוב: גם חברת חשמל תסגור לו את החשמל.
<דב אליצור ויזר: חברת חשמל, מים, לא חסרות דוגמאות לתאגידים כאלה ואחרים שהתפספסו פה.
<דב אליצור ויזר: לא ניתנה לזה התייחסות.
<אתי בנדלר: אנחנו צריכים את עמדת הממשלה להצעה הזאת.
<אתי בנדלר: זו הצעה מעניינת, זה מרחיב את התחולה בצורה משמעותית.
אבישי ברוורמן: מר שר – אין פה אנשי התקציבים.
אבישי ברוורמן: אני מבקש שתעביר את זה גם לאמיר לוי, שלאור הדיון שהתפתח פה, כוונתנו היא לא להחריג אף גוף, אבל לעשות את זה בתבונה, להפריד בין עסקים קטנים ובינוניים לגדולים.
אבישי ברוורמן: וגם להגיע לבעיות שהעלה בנק ישראל לגבי מימונים שהולכים לגופים שכפופים לממשלה – אני מבקש שאגף התקציבים יתייחס לזה, יעזור לנו להתקדם בנושא וייתן לנו נייר בנושא.
רוברט אילטוב: כבוד היושב-ראש, גם בנושא הגדולים יש פה מחלוקת מה זה גדול.
רוברט אילטוב: לדוגמה, בעבודות התשתיות – יש חברות תשתיות גדולות וקטנות, אבל כל חשבונית שם היא מעל מיליוני שקלים.
רוברט אילטוב: לכן התחרות בין החברות הקטנות לחברות הגדולות היא גם לא הוגנת.
רוברט אילטוב: אתה תביא את כולם לחברות גדולות, אז לחברות הקטנות לא יהיה סיכוי.
אבישי ברוורמן: אז מה אתה מציע כאן?
רוברט אילטוב: צריך לחשוב.
אבישי ברוורמן: אולי תנסח לנו את השאלה?
רוברט אילטוב: צריך לחשוב יותר לעומק כי יש מקומות שהחברות שם מתחילות מחשבוניות של מיליון שקל, אז מה?
רוברט אילטוב: והן חברות קטנות באותו תחום.
רוברט אילטוב: ואז הגדולות פשוט ינצחו אותן בכל מקום תמיד.
אבישי ברוורמן: שאלה טובה, ואנחנו צריכים להתייחס אליה.
אבישי ברוורמן: רשמנו אותה.
אבישי ברוורמן: כולנו חוכמת השולחן.
<אתי בנדלר: לא רק שינצלו אותם, שוב, תהיה הטיה להתקשרות עם חברות גדולות במקום עם חברות קטנות.
אבישי ברוורמן: מארק פרידמן, תעשיין, מפעל קטן, חבר בהתאחדות התעשיינים.
אבישי ברוורמן: מארק, בבקשה.
אבישי ברוורמן: איזה מפעל יש לך?
<מארק פרידמן: חברת "קונצפט" לרוקחות מייצרת תרופות מיוחדות לבתי חולים בעיקר, אבל גם לשוק הפרטי.
<מארק פרידמן: אנחנו יצואנים של חומרי חיטוי לענפים של בריאות, חקלאות, מזון, וטרינריה.
אבישי ברוורמן: מה המחזור שלך?
<מארק פרידמן: המחזור שלנו הוא 10 מיליון שקלים בשנה.
<מארק פרידמן: אנחנו מאוד קטנים, אבל יש לנו 60 עובדים – 40 עובדים קבועים, ו-20 עובדים בעלי מוגבלויות.
<מארק פרידמן: אנחנו מחזיקים את בעלי המוגבלויות על הגב שלנו, זה לא כלכלי לנו, אבל אנחנו עושים מצווה גדולה כי אין מי שיחזיק אותם.
אהוד רצאבי: כמה בעלי מוגבלויות מתוך סך הכול?
<מארק פרידמן: 20 מתוך 60.
<מארק פרידמן: שליש.
<מארק פרידמן: אנחנו מקבלים לרוב מגופי הממשלה שוטף פלוס 60, מהצבא 30 יום.
<מארק פרידמן: עכשיו בדקתי, יש איזה תיקון.
<מארק פרידמן: יש פה בעיה לגבי ההגדרה של גודל ומתי מגיע התשלום.
<מארק פרידמן: הראיתי לך שאנחנו מקבלים את התשלום אחרי 60 יום.
<מארק פרידמן: למה?
<מארק פרידמן: כי עד שמגיעה חשבונית – מנהלות החשבונות לא יודעות מה ההגדרה של מתי מגיעה חשבונית, מתי היא נקלטת, ואז זה לא יוצא 30 יום, אלא יוצא 60 יום עד שהיא נקלטת ועד שיש חתימה על כל האישורים.
<מארק פרידמן: אני לוקח כמעט "משרזתה" בשביל לגשת למכרזים, גם של משרד הביטחון, כי כשאני רוצה לגשת למכרז של 160,000 שקל - - -
שלי יחימוביץ': מה המילה שאמרת עכשיו?
<מארק פרידמן: "משרזתה", זה משכנתה למרכזים.
<מארק פרידמן: אני ממש צריך לקחת הלוואה בשביל לגשת למכרז של 160,000 או 200,000 שקל.
<מארק פרידמן: אני ממש צריך לקחת משכנתה בשביל זה כי אנחנו רוצים לגשת, ואנחנו רוצים לזכות ואנחנו רוצים לספק.
<מארק פרידמן: אנחנו רוצים לגדול, ועכשיו פתחתנו גם שלוחה במקסיקו, פותחים שלוחה בסין.
<מארק פרידמן: אבל אנחנו לא יכולים לגדול כשאנחנו תלויים בקופות חולים, במד"א, בגופים ממשלתיים.
אבישי ברוורמן: ולכן אני אומר עוד פעם, אנחנו צריכים למצוא את הפתרון לא להחריג אף גוף.
<מארק פרידמן: לי יש שלושה ילדים, ואני נותן לכולם דמי כיס ביום האחרון של החודש.
<מארק פרידמן: אם אני אחריג ילד אחד, מה עשיתי בזה?
אבישי ברוורמן: בין ה"משרזתה" והילדים, ואתה גם מעסיק שליש אנשים עם מוגבלויות – אתה עשר.
<מארק פרידמן: אני גם מתנדב הרבה מהזמן שלי בלימוד של הורים וילדים.
<מארק פרידמן: כשאני ניגש למכרז, תמיד יש איזה סף אחד שאני אף פעם לא יכול לעמוד בו.
<מארק פרידמן: וכשאני מבקש סיוע מהמדינה לעובדים או משהו כזה, תמיד יש יותר מסעיף אחד שאני לא יכול לעמוד בו.
<מארק פרידמן: בקיצור, אני לא תלוי במדינה, אני תלוי בעצמי, ואני לא רואה איך המדינה יכולה לעזור בכלל לחברות קטנות ובינוניות.
<מארק פרידמן: מה זה גודל – קטן, גדול, 150,000 שקל זה "משרזתה", אני לא יכול לעמוד בו גם ככה, קשה לי מאוד.
<מארק פרידמן: אתם משלמים הכי טוב, אין מה לעשות, מכל מי שאנחנו עובדים איתם, למרות שהקליטה של החשבוניות היא בעייתית מאוד.
רוברט אילטוב: אתם זה משרד הביטחון, למען הפרוטוקול.
<מארק פרידמן: משרד הביטחון.
אבישי ברוורמן: אולי רק תבדוק, האם במקרה הזה – קיבלתם ציון לשבח, אבל לגבי הנושא של החשבוניות, אולי תיקח את זה - - -
<צחי מלאך: גם בעניין הזה אני יכול לעדכן שאנחנו מתקדמים לכיוון הבא.
<צחי מלאך: אנחנו עוברים לקליטה דיגיטלית של החשבוניות.
<צחי מלאך: אני מעריך שבתחילת 2015 אנחנו נעבור לכך שהספקים ישדרו לנו את החשבונית באופן דיגיטלי, ואז מועד קליטת החשבונית הוא חד-חד ערכי, אין דבר כזה שחשבונית הלכה לאיבוד, התרוצצה בין האנשים.
אבישי ברוורמן: דווח לנו על ההתקדמות, זה חשוב מאוד.
<צחי מלאך: קודם כל, עם התעשיות הגדולות, כך אנחנו כבר עובדים.
<צחי מלאך: כרגע אנחנו עושים עבודה להחיל את זה על כלל הספקים שלנו, ואני מניח שאנחנו נגיע לכולם.
אבישי ברוורמן: יש לך הערכה של לוח זמנים מתי זה יגיע ל"משרזתה"?
<צחי מלאך: אמרתי שבתחילת 2015 אנחנו נתחיל לעבוד עם זה מול שאר הספקים, ולאורך הדרך נכניס את כולם.
<צחי מלאך: אין לי כרגע מועד מדויק, אבל זה הכיוון.
אבישי ברוורמן: תשלח לנו תזכורת, זה ממש מעודד.
<צחי מלאך: זה הכיוון, ואני מעריך שכל הממשלה תלך לכיוון הזה.
<עוזי שר: הממשלה הולכת לכיוון.
<עוזי שר: ברבעון הראשון של 2015 אמור לעלות לאוויר פורטל הספקים.
אבישי ברוורמן: ברבעון הראשון של 2015.
<עוזי שר: לקראת סוף הרבעון הראשון.
אבישי ברוורמן: רשמנו את זה, פברואר 2015.
<מארק פרידמן: אני רוצה לסיים, אם אפשר.
<מארק פרידמן: אנחנו משלמים לכל העובדים שלנו עד עשרה ימים מסוף החודש.
<מארק פרידמן: חומרי גלם באים בעיקר מחו"ל, אז זה מזומן, כי הם לא מכירים משהו אחר.
<מארק פרידמן: אם זה עד 30 יום, זה תענוג בשבילנו.
<מארק פרידמן: החברות הגדולות, כמו "טבע" ועוד חברות גדולות, בכלל נכנסות לחשבון הבנק שלנו ולוקחים כמה שהם צריכים, הם בכלל לא שואלים אותנו.
<מארק פרידמן: זה בדרך כלל שוטף פלוס 30 במקרה הטוב, ואנחנו מקבלים את המימון שוטף פלוס 60, ואז אנחנו מממנים את החברות הגדולות.
אבישי ברוורמן: הוא מממן את "טבע".
<מארק פרידמן: שמעתי פה שהממשלה משלמת לספקים הגדולים שוטף פלוס 60, ואנחנו 30.
<מארק פרידמן: אנחנו מממנים את החברות הגדולות, כמו שאתה אומר.
<קריאה: את הממשלה.
<מארק פרידמן: כן, את הממשלה.
<מארק פרידמן: וגם שמעתי פה שעד שקופת החולים לא מקבלת כסף מהמדינה, היא לא יכולה לשלם למד"א, ואז היא לא יכולה לשלם לי.
<מארק פרידמן: מד"א בעצם משלם לי פה הכי גרוע, כי הוא מקבל את הכסף - - -
אבישי ברוורמן: זה חד-גדיא, ובסוף תמיד אוכלים את הגדי.
<מארק פרידמן: זה עיגול שלא נגמר.
<מארק פרידמן: זהו.
<מארק פרידמן: תודה רבה.
אבישי ברוורמן: אני מבקש מדנה וישקין, נציגת מפעלים קטנים ובינוניים מהתאחדות התעשיינים.
אבישי ברוורמן: דנה.
<דנה אלמן-וישקין: שלום.
<דנה אלמן-וישקין: בתפקידי כמרכזת הוועדה למפעלים קטנים ובינוניים, שמפעל "קונצפט", לשמחתי, הוא חבר בה, אנחנו הולכים לפי הגדרות הממשלה, החלטות הממשלה, שמפעלים קטנים - - -
אבישי ברוורמן: דנה וישקין, נציגת התאחדות התעשיינים לעסקים קטנים ובינוניים.
<מארק פרידמן: היא גם לקוחה שלנו.
אבישי ברוורמן: דנה, את תומכת בחוק?
<דנה אלמן-וישקין: אני תומכת בחוק, אבל ההתאחדות מאמינה, בטוחה, שברגע שהממשלה, הרשויות המקומיות, קופות החולים והאוניברסיטאות – כל המגזר הציבורי, הממשלה הצרה והממשלה הרחבה – יחילו את מוסר התשלומים הזה, אנחנו נראה שינוי משמעותי במשק.
<דנה אלמן-וישקין: לדוגמה, עשינו בדיקה אצל המפעלים שלנו.
<דנה אלמן-וישקין: מפעלים קטנים אנחנו מגדרים כמפעלים בעלי עד 50 עובדים, או 25 מיליון ש"ח מחזור מכירות.
<דנה אלמן-וישקין: מפעלים בינוניים – עד 100 עובדים, או עד 100 מיליון ש"ח מחזור מכירות.
<דנה אלמן-וישקין: חברת החשמל משלמת שוטף פלוס 95.
<דנה אלמן-וישקין: עיריית עפולה – שוטף פלוס 95.
<דנה אלמן-וישקין: גופים ציבוריים לחברת יציקות – שוטף פלוס 60.
<דנה אלמן-וישקין: משרד הביטחון – אמנם אצלו אנחנו כן רואים התייעלות משמעותית, אבל בדוח מבקר המדינה, עם כל הכבוד, ראינו ש-10% מהתשלומים היו בפיגור, ויש כאן מקום לשיפור.
<דנה אלמן-וישקין: בתי חולים – זה ממש מקומם.
<דנה אלמן-וישקין: אני מקריאה: "שיבא" – 45 יום.
<דנה אלמן-וישקין: "הלל יפה" – 45 יום.
<דנה אלמן-וישקין: "וולפסון" – 60 יום.
<דנה אלמן-וישקין: "ברזילי" – 90 יום.
<דנה אלמן-וישקין: "איכילוב" – 60 יום.
<דנה אלמן-וישקין: נהריה אמנם 30, אבל "לניאדו" 150.
<דנה אלמן-וישקין: אנחנו רואים שהנושא הזה של מימון הון חוזר לעסקים קטנים ובינוניים בכלל ומפעלים קטנים ובינוניים בפרט – מגיעים למצב שמצוקת האשראי לא רק שהיא נשארת קפואה – כל מפעל שני מתקשה להשיג אשראי או לשמור על מסגרת אשראי קיימת, ואני אשמח להשתתף בסקר הציפיות הרבעוני שהתאחדות התעשיינים עורכת.
<דנה אלמן-וישקין: אתם תראו שמצוקת האשראי של מפעלים קטנים ובינוניים חייבת להשתפר, כי אחרת, כמו שאמרת - - -
אבישי ברוורמן: מה שאמרת עכשיו זה חשוב מאוד.
אבישי ברוורמן: לקחנו גוף כמו חברת חשמל.
אבישי ברוורמן: אני מקווה שחברת החשמל תגיע לשולחן הזה במהרה.
אבישי ברוורמן: אני מקווה שאורי יוגב, יפתח רון-טל ומיקו צרפתי יתכנסו ויגיעו.
אבישי ברוורמן: כמו שבמשרד האוצר, או כמו שאמר מר ברק לגבי משרד הבריאות – איך עושים את המימון?
אבישי ברוורמן: לחברת החשמל יש גירעונות.
אבישי ברוורמן: אנחנו רוצים לפתור אותם.
אבישי ברוורמן: בין השאר, מימון הגירעונות הוא שבאמצעות המימון אתה לוקח את הזמן.
אבישי ברוורמן: ומי משלם?
אבישי ברוורמן: חלק מאותם אנשים שהם - - -
<דנה אלמן-וישקין: ובאיזה עלויות?
<דנה אלמן-וישקין: אני מבקשת ממארק, אם אתה יכול – הוא כרגע לקח הלוואה למימון הון חוזר.
<דנה אלמן-וישקין: אם תשאלו אותו מה הריבית שהוא משלם על המימון הזה - - -
אבישי ברוורמן: מה הריבית?
<מארק פרידמן: אנחנו משלמים פריים פלוס 2.5, פריים פלוס 3 לפעמים.
<מארק פרידמן: זה תלוי במצב הרוח של הבנק באותו יום.
<מארק פרידמן: אני חייב לציין שאם בית חולים נופל או נכנס לקשיים, זה תמיד נופל עלינו, ואז אנחנו לא יכולים לצמוח.
אבישי ברוורמן: זה חלק מבעיית האי-שוויון הישראלי, שבסופו של דבר, מי שמשלם הם אלה שהיו צריכים להוביל את הצמיחה.
אבישי ברוורמן: ולכן פה זה חשוב.
אבישי ברוורמן: תודה שאמרת לנו.
<דנה אלמן-וישקין: לסיום, אנחנו רואים שהדירקטיבה האירופאית לנושא קיצור ימי אשראי וגם ה-prompt payment act של הממשל האמריקאי – הרוח באה לידי ביטוי בדוח הוועדה של משרד האוצר לייעול התשלומים, 30 יום מקסימום, רצוי אפילו 24.
<דנה אלמן-וישקין: אם זה משהו שיוכל לחול על כל הממשלה הרחבה, התאחדות התעשיינים תתמוך ותסייע.
אבישי ברוורמן: מה שאני מבקש ממך, מכיוון שיש לכם גם גופי מחקר, תעבירו לנו גם – כי אני לא רוצה להטריח את הממ"מ מכיוון שעשיתם – גם את המסמך הברור לגבי המדיניות של אובמה ששינתה, עם ה-prompt payment act וגם מה קורה עכשיו במדינות אירופה לגבי כל הנושא הזה.
אבישי ברוורמן: הרוח שלנו היא לא להחריג ולעשות את זה בחוכמה עם התבונה שנמצאת כאן ונמצאת מסביב.
<מארק פרידמן: מר ברוורמן, אני רוצה להוסיף שזה מבורך מאוד, וברגע שתסיימו, חברי הכנסת, את הנושא הציבורי, הממשלתי, חייב להיכנס לסקטור הפרטי כי שם זה בכלל קטסטרופה.
אבישי ברוורמן: בוא נדבר על זה אחר-כך.
<מארק פרידמן: אנחנו חיים הרבה על הפרטיים גם.
רוברט אילטוב: כשאנחנו מדברים על נושא החקלאים, אומרים פרה-פרה.
אבישי ברוורמן: אחרי הצלצול – יהושע ישי, מהמועצות הדתיות, וכמובן, נעמי היימין רייש, שאני בטעות לפעמים אומר שהיא עורכת דין, אבל היא לא עורכת דין.
אבישי ברוורמן: היא אחרונה חביבה, והיא תיתן לנו את התמונה של הסוכנות לעסקים קטנים ובינוניים.
אבישי ברוורמן: שלשום העברנו חוק כל כך חשוב שהתקדם בדברים שהם עובדים עליהם.
<ישי יהושע: רוב הדברים שרציתי לומר נאמרו.
<ישי יהושע: אני אקצר ואומר שני דברים.
אבישי ברוורמן: יהושע ישי מהמעוצות הדתיות.
אבישי ברוורמן: מאיזה מקום אתה בארץ?
<ישי יהושע: אני מהמועצה הדתית ירושלים.
<ישי יהושע: אני מצטרף לדברים שנאמרו על-ידי בנק ישראל ביחס להחלת המחזוריות של החוק הזה גם בתוך המערכות.
<ישי יהושע: אני אתן לכם כדוגמה, מועצות דתיות ממומנות על-ידי המדינה ועל-ידי הרשויות המקומיות.
<ישי יהושע: לפי החוק זה 60%-40%.
<ישי יהושע: יש שונות מסוימת, זה יכול להגיע עד 70%-30%, אבל נישאר על 60%-40%.
<ישי יהושע: 60% בא מהרשויות המקומיות.
<ישי יהושע: הרשויות המקומיות, לצערי הרב, לא בהכרח מעבירות בזמן.
<ישי יהושע: הממשלה – אני יכול לציין לשבח – בכל 5 בחודש משרד הדתות מעביר את המסגרת התקציבית כפי שאושרה בתחילת השנה, 1 חלקי 12.
<ישי יהושע: לגבי הרשויות המקומיות, יש בעיה.
<ישי יהושע: הבעיה הזאת אמנם נפתרה בחוק שירותי הדת באופן כזה שאם רשות מקומית לא מעבירה את התקציב שהיא הייתה אמורה להעביר בהתאם להודעה ולפרסום ברשומות בזמן, משרד הדתות, באמצעות משרד הפנים, מעקל לה את זה ומעביר את זה למועצה הדתית.
<ישי יהושע: זה יוצא מן הכלל.
<ישי יהושע: אלא מה?
<ישי יהושע: עד שהפרוצדורה הזאת נעשית, זה לוקח לפחות 60 יום, זה חודשיים, לפחות, אם לא למעלה מזה.
<ישי יהושע: אמרנו מאיפה מגיע התקציב של המועצות הדתיות.
<ישי יהושע: ההכנסות העצמיות של המועצות הדתיות הן בסדר גודל של בין 10% ל-20%, תלוי בגודל הרשות המקומית.
<ישי יהושע: התקציב של המועצות הדתיות מיועד – כיוון שזו מערכת עתירת שכר, אז קרוב ל-85% עד 90% מהתקציב שלהן זה לשכר.
<ישי יהושע: השאר, סדר גודל של בין 10% ל-15%, הוא לפעילות.
<ישי יהושע: הפעילות זה בדיוק אותם תשלומים לכל מיני עסקים.
<ישי יהושע: הרוב הולך על דלק ועל סולר.
<ישי יהושע: אלו הוצאות קבועות, זו לא הוצאה שאני יכול להחליט החודש לא לבצע את הפעולה הזאת כיוון שאין לי כסף.
<ישי יהושע: אני לא אוכל להחזיק את המקווה אם אין לי סולר.
<ישי יהושע: לכן יש לי בעיה עם כל התשלומים האלה, שאני בסופו של דבר מגיע אמנם לכספים קטנים מאוד ביחס לצריכה של עסקים קטנים שמתקשרים איתי, אבל אלו עדיין סכומים שמגיעים - - -
אבישי ברוורמן: דין פרוטה כדין מאה לאנשים קטנים.
<ישי יהושע: בדיוק.
<ישי יהושע: אני מצטרף לחוק, למרות שהייתה טענה שזה דבר שהוא נורמה.
<ישי יהושע: גם לא תרצח ולא תגנוב הן נורמות, וזה כתוב בעשרת הדיברות.
<ישי יהושע: אז לפעמים כדי להכליל נורמה מסוימת במערכת החברתית, היא צריכה להיות מחוקקת.
<ישי יהושע: יחד עם זאת, אני תומך בעניין הזה.
<ישי יהושע: אותה התנהגות שדורשים ממני ביחס לספק – אתה יודע מה?
<ישי יהושע: אני רוצה שיראו אותי כעסק קטן מול הרשות המקומית.
<ישי יהושע: אני עסק קטן שנותן שירותי דת מטעם הרשות המקומית, שהרשות המקומית תתייחס אלי כאל עסק קטן.
אבישי ברוורמן: אני מאוד מודה לך נעמי היימין רייש, האחרונה, ואנחנו נסכם.
<נעמי הימיין רייש: הסוכנות לעסקים קטנים ובינוניים וגם משרד הכלכלה מאוד תומכים בהצעת החוק הזאת.
<נעמי הימיין רייש: אנחנו חושבים שמדובר בצעד חשוב.
<נעמי הימיין רייש: הנושא של מוסר התשלומים הוא אחד הדברים הראשונים שעסקים קטנים מעלים כאשר מדברים על בעיות שיש להם בעבודה שלהם מול הממשלה.
<נעמי הימיין רייש: גם מול המגזר הפרטי, אבל כרגע אנחנו על דנים בשולחן מול הגופים הציבוריים.
אבישי ברוורמן: אתם תומכים?
<נעמי הימיין רייש: כן, אבל אני רוצה להגיד דברים לרקע.
<נעמי הימיין רייש: החשיבות של הצעת החוק הזאת היא בכך שהיא נוגעת בכלל הגופים הציבוריים.
<נעמי הימיין רייש: מכיוון שבמדינה אנחנו רואים שגם הבעיות היו קטנות יותר, גם הן נפתרו בוועדה שהוקמה אצל החשכ"לית, וגם לעסקים קטנים, הפוטנציאל העיקרי שלהם להשתלבות ברכש ציבורי הוא לא בהכרח במדינה, ששם היקפי הרכש הם גדולים מאוד.
<נעמי הימיין רייש: גם שם אמנם יש עסקים קטנים, אבל זה הרבה ברשויות המקומיות.
אבישי ברוורמן: ולכן צריך להחיל את זה על הרשויות המקומיות.
<נעמי הימיין רייש: ולכן החרגה של הרשויות תהפוך את כל זה ללא רלוונטי.
אבישי ברוורמן: בדיוק, היא תהפוך את החוק לכזה שלא יעזור לרוב העסקים הקטנים והבינוניים.
<נעמי הימיין רייש: הבעיה שהציגו – יכול להיות שמבחינת איך שהדברים עובדים, מבחינת נהלים, העברות כספים וכולי, זה דבר שצריך להתייחס ולדון בו, אבל זה לא מה שצריך להכתיב את הנורמה.
<נעמי הימיין רייש: צריך לגזור מהנורמה.
<נעמי הימיין רייש: לרשות המקומית אני רוצה לומר שעיכובי התשלומים פועלים גם לרעתם מכיוון שהם גורמים במצבים מסוימים להעלאת מחיר של השירות, מכיוון שהעסק צריך לקחת על עצמו לגדר את עצמו מבחינת סיכון.
<נעמי הימיין רייש: בסופו של דבר היא יוצאת נפסדת מהדחייה הזאת.
אבישי ברוורמן: מר מלאך, אתה רצית.
אבישי ברוורמן: הייתה הערה למשרד הביטחון על ה-10%.
<צחי מלאך: אמרנו שצריך לחלק את הדיון לשניים, לימי האשראי ולמוסר התשלומים.
<צחי מלאך: גם אם ייכתב בחוק שהקנס יהיה 5%, זה עדיין לא מבטיח שמוסר התשלומים יהיה אפס.
<צחי מלאך: זה כלי כלכלי לעודד את הגוף לשלם בזמן.
<צחי מלאך: מה שמשרד הביטחון עושה – אנחנו התייעלנו בנקודה הזאת.
<צחי מלאך: 10% שדיברו עליהם היה נכון לפני שנתיים, אני כרגע עושה מהלך חודשי, בסוף זה עניין ניהולי של אותו בן אדם - - -
אבישי ברוורמן: יש לך הערכה לאיפה ירדת מ-10%?
<צחי מלאך: אני ירדתי בחודש שעבר ל-6%.
<צחי מלאך: אנחנו במגמת ירידה.
<צחי מלאך: זה פשוט עניין ניהולי של מעקב.
<צחי מלאך: משרד הביטחון משלם מיליון חשבוניות בשנה.
<צחי מלאך: אני חושב שאנחנו משלמים כמו כל הממשלה כולה.
אבישי ברוורמן: רבותי, אני רוצה להודות לחבר הכנסת אילטוב ולחברת הכנסת יחימוביץ.
אבישי ברוורמן: כמו שאמרתי, אני חושב שזו הצעת חוק מהחשובות שיהיו, ובכלל, שהמשמעות שלה היא אדירה.
אבישי ברוורמן: אני יודע כמה שנים אנשים פעלו – חברי כנסת, מר אודי רצאבי, אחרים.
אבישי ברוורמן: כמה פעמים אני שמעתי, גם כשהייתי נשיא אוניברסיטה, ואמרו זה ככה, אבל אי-אפשר.
אבישי ברוורמן: יש משפט בלעז שאומר: there is nothing more powerful than an idea whose time has come.
אבישי ברוורמן: במקרה הזה, הממשלה אמרה שהיא מעוניינת.
אבישי ברוורמן: אני חושב שאסור לנו להתחיל עם ההחרגות.
אבישי ברוורמן: אם נתחיל עם ההחרגות, אני מזמין לישיבה הבאה את שר האוצר.
אבישי ברוורמן: אני אבקש ממר לפיד להצטרף אלינו כי אני חושב שזה אחד הדיונים וההחלטות החשובות ביותר.
אבישי ברוורמן: אני רוצה שהוא ייתן פה את האוטוריטה שלו, את הגיבוי שלו, כדי שנמצא את כל הפתרונות לא להחריג ולעשות את זה בצורה מושכלת וחכמה.