GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<גיל לנדאו: אמרתי שהמועצה כולה, והתנהל על זה דיון מאד חריף אתמול, בעד השוואת מחירים בין שיעור רגיל לבין טסט.
<גיל לנדאו: זה לא יתכן שתלמיד יצטרך לעבור את כל התהליך הארוך והמפרך הזה של רישיון, ותאמינו לי שהוא מפרך, ואז הוא יגיע לשלב הזה ש-400 שקל עומדים בינו לבין הרישיון שלו, ובזה אני מאד מסכימה עם יושב ראש הוועדה, שהתלמיד הוא בן ערובה.
<אבי קרמר: אני יכול לשאול שאלה?
<אבי קרמר: מה החלטת לגבי שיעורים פרטיים?
<אבי קרמר: למה אתם לא עושים את זה?
<אבי קרמר: לאה מר קרמר, אתה מפריע.
<גיל לנדאו: מי שיכול להרשות לעצמו, כל הכבוד לו.
<גיל לנדאו: לא כולם יכולים להרשות לעצמם.
<שי ברק: איפה שוויון ההזדמנויות בשיעורים פרטיים?
<שי ברק: זה איפה שנוח לך.
דוד צור: שי, הסבלנות שלי הולכת ופוקעת, בכל הכבוד.
דוד צור: גיל, את לא צריכה לענות לו, זה ברור.
דוד צור: אתם עושים סלט בין שוק חופשי שבו יכול מורה לנהיגה להתווכח על המחיר ולהרים את המחיר אם הוא כזה טוב, כמו שמורה לשיעור פרטי למתמטיקה או אנגלית, יש מורים שייקחו 50 שקל או 80 שקל ויש מורים שייקחו 200 שקל ועדין ישלמו להם 200 שקל לבין צוואר בקבוק של טסט ששם, כפי שאומר גם יושב ראש נציג הבוחנים, בטוחים שמשלמים לבוחנים ולא למורים.
דוד צור: יש פה משהו מעוות לגמרי.
<שי ברק: זה בכלל לא מייצג.
<שי ברק: יש גם בוחנים שלקחו כסף לעצמם ותפסו אותם, אז מה זה אומר?
<שי ברק: זה לא אומר כלום.
דוד צור: אתה רוצה באמת לפתח את הדיון הזה?
דוד צור: זה דיון רלוונטי לפה, זה אמירה רלוונטית?
דוד צור: אתה רוצה להגיש תלונה נגד בוחן מסוים שלקח שוחד?
דוד צור: באמת, לאן אתה מוריד את הדיון הזה?
<שי ברק: אני לא מוריד אבל ההערה שלו לא היתה במקום.
דוד צור: ההערה שלו נכונה כי בסוף היום, התלמיד משלם 400 שקל ועוד 141 שקל.
<שי ברק: כי ה-400 שקל האלה מכסים הרבה זמן שאתם לא לוקחים בחשבון.
דוד צור: מאה אחוז, אז את זה אני רוצה לבדוק.
<שי ברק: אם אני עובד בנתניה ויש לי תלמיד אחד בכפר ויתקין ואחד בבצרה ואני צריך להביא אותם ולקחת את הטפסים חזרה מהרישום וללכת להחזיר אותם ולנחם אותם, כל הדברים האלה הם זמן ואתם לא בוחנים את זה.
<שי ברק: ביטולי טסטים - מי משלם לי על ביטול טסט?
דוד צור: אז על זה אני מוכן להתווכח, על הכמה.
דוד צור: אתם לא רוצים להתווכח בכלל על הכמה, אתם אומרים על בכלל אם בכלל.
<קריאות: - - - לא, אני אומר שזה יותר מ-400.
דוד צור: סליחה, שמעתי פה - חופש העיסוק, בג"ץ יפסוק.
דוד צור: שמעתי פה דברים אחרים.
<קריאות: יש לנו דוח כלכלי של כלכלן שבדק לשיטתה של ועדת המחירים למרות שהוא חושב שהמתודולוגיה לא נכונה אבל הוא הלך במתודולוגיה שלהם והוא מצא שמחיר טסט צריך להיות 499 שקלים.
<קריאות: הוא בדק את זה.
<עירית זינגר: שלא יגידו שאנחנו מול הארגון, אז אנחנו כן תומכים בדעה הזאת שקודם כל, אנחנו לא מבינים מה אנחנו עושים פה כיוון שאני הייתי מאד רוצה לשבת במקום האבא הזה, בתור אמא, כי גם אני אמא ויש לי ילדים בגיל הזה, ולנהל כאן דיון מאד מעמיק על כל מה שנקרא שיעורי נהיגה, ואיך אני מוציאה את התלמיד כדי שלא יצא כמו שאתה הצגת, מאד מאד לא מוכן לכביש.
<עירית זינגר: אבל משום מה, זה דיון שבכלל הנושא שלו לא עולה, הוא לא רלוונטי.
<עירית זינגר: - -
דוד צור: אבל גם דיון כזה עשינו, על הטיב והאיכות.
<עירית זינגר: - - לא, הוא לא.
<עירית זינגר: אנחנו מדברים תמיד על החור שבגרוש.
<עירית זינגר: אני לא יודעת על דיון כזה - -
<אבי קרמר: שם הבטיחות ושם הכסף.
<עירית זינגר: - - מכיוון שכשאתה לוקח רישיון נהיגה, הוא בא מאיזה שהוא מקום.
<עירית זינגר: איך שאתה לא מסתכל על זה, אי אפשר להפריד בין הפרמטרים האלה.
<עירית זינגר: וכשהתלמידה, עם כל הכבוד שיש לי אליה, תבוא ותגיד שזה יקר לה, גם לי יקרים דברים בשוק.
<עירית זינגר: זה חלק מהעניין.
<עירית זינגר: עכשיו אנחנו יכולים להתמודד פה או לא להתמודד האם ה-400 שקל, ממה הם נבנים.
<עירית זינגר: אתם כל הזמן משייכים את העסק הזה לאיזה שהוא שיעור אבל צר לי, טסט הוא לא שיעור.
<עירית זינגר: יש לו מבנה מאד גדול שנכנס אצלנו בתוך כל הבועה הזאת, שאתם, מרצון, הרחקתם את הכל הצידה ואמרתם: לא, זה לא בועה.
דוד צור: עירית, אני חייב לספר את זה ויכול להיות שסיפרתי בפעם הקודמת, אני לא זוכר: יש לי בית קפה בית, שאני אוכל שם ארוחת בוקר והוא מגיש לי חביתה טעימה, לא משנה, בתוך סנדוויץ' ואני לוקח בסוף איזה בקבוק קולה או בירה.
דוד צור: הוא מגיש לי בסוף חשבון של 50 שקל.
דוד צור: החביתה עולה נאמר 28 שקל, הסודה – הוא שם לי 18 שקל.
דוד צור: אני קורא לו ואומר: תשמע, אני לא מתווכח אתך על ה-50 שקל רק מה?
דוד צור: תשנה את החשבון.
דוד צור: תכניס על החביתה 35,40 שקלים ועל זה, תשאיר לי את המחיר של המכולת.
דוד צור: הרי בסוף, על מה אני משלם?
דוד צור: על האיכות של השף, על ההשקעה שלו.
דוד צור: כנ"ל על שיעור הנהיגה.
דוד צור: אני אומר – בשיעור הנהיגה אתם טובים?
דוד צור: תעלו אותו למעלה.
דוד צור: על הטסט, על מה שהוא לכאורה קבוע - -
<עירית זינגר: אתה יודע מה המדינה עושה?
<עירית זינגר: המדינה מנצלת את מה שאתה - - -
דוד צור: מי מתערב לך בגובה המחיר של הבקבוק?
<עירית זינגר: אני אומרת לך.
<עירית זינגר: לנו אסור לדבר על מחירים כי זה איזה שהוא תיאום בינינו וכל הזמן מזהירים אותנו.
דוד צור: אז אל תדברו על המחיר.
<עירית זינגר: אוקי, לא נדבר.
דוד צור: אם את טובה בשוק הזה ותעלי את המחיר - -
<עירית זינגר: - - אבל אני, על ידי כלכלן, בשימוע שיהיה כאן
<עירית זינגר: בעוד יומיים, גם אנחנו וכנראה גם הארגון, נוכיח שה-400 שקל האלה לא תלושים מהמציאות.
<אבי גולן: יש את זה בכל אירופה.
<אבי גולן: אנחנו הבאנו דוגמאות מאירופה.
<עירית זינגר: - - אני מנסה לשכנע אותך היום שהתלמיד לא שבוי, ואני יכולה להוכיח לך - -
דוד צור: לא שבוי בטסט?
<עירית זינגר: - - הוא לא שבוי בטסט - -
דוד צור: תסבירי לי למה?
<עירית זינגר: אני אסביר לך: עשרות מקרים, אם לא מאות, שתלמיד דקה לפני הטסט בוחר מכל מיני סיבות לקחת את עצמו הצידה, לעבור למורה אחר ואולי הוא ישלם שם גם את ה-400 שקל אבל השיקולים שלו הם כנראה אחרים.
<עירית זינגר: אני אסביר לך גם עוד משהו: אם בשיעור אנחנו לא מתואמים ויש תנודות, המחירים לא אחידים - -
דוד צור: אבל את לא עונה לי על השאלה.
דוד צור: את זה הבנתי למה הוא עובר ממורה למורה, אני יכול להבין.
דוד צור: בטסט הוא הולך לטסט עם מורה אחר לגמרי?
<עירית זינגר: נכון, בוודאי.
<עירית זינגר: הוא נכשל אצלי בטסט והמורה תמיד אשם, אז הוא עובר למורה השני - -
דוד צור: את זה אני יכול להבין.
<עירית זינגר: - - אבל הוא בדיוק באותו מצב.
<עירית זינגר: הוא עובר מכונית - -
דוד צור: כשהוא ילך להיבחן אצל טסטר אחר - -
<עירית זינגר: לא אצל טסטר אחר, אתה דיברת אתי על משהו אחר:
<עירית זינגר: אתה מדבר על הרכב - -
דוד צור: - - כשהוא הולך לטסט עם מורה אחר, ביום הטסט הוא משלם לו פחות כסף?
<אבי קרמר: יכול להיות שכן ויכול להיות שלא.
<חוה ראובני: הוא לעולם לא עובר רק בשביל השיעור, הוא חייב כמה שיעורים.
<עירית זינגר: אני אגיד לך רק עוד משפט אחד: הקטע של הוראת נהיגה הוא במובן מסוים איזה שהוא חינוך.
<עירית זינגר: זה לא משהו שאתה בא טכנית ומלמד אותו תעשה ואל תעשה, אתה לא יכול לנתק את זה.
<עירית זינגר: אני באה מתחום ההוראה ואני יכולה להשליך את זה לכל תחום הוראה אחר שאנחנו עוסקים בו.
<עירית זינגר: כשאתה בא עם תלמיד למבחן במתמטיקה, בהיסטוריה, בתנ"ך, אתה משתמש בקטע הפדגוגי שלך כדי להוביל אותו להצלחה הזאת.
<עירית זינגר: גם את זה לא תנתק.
<עירית זינגר: אני לא יכולה כמו הסודה, שנתת דוגמה, לבוא ולהגיד: עכשיו אתה תשלם על התמיכה הנפשית שנתתי לך לפני.
<עירית זינגר: תשלם לי גם על זה שרצתי לרישוי כדי לא לתת לך לעמוד שם כי אתה בלחץ לפני ואני אעשה את זה בשבילך - -
דוד צור: אני טוען שאת החביתה, לא הסודה.
<עירית זינגר: אה, אני החביתה.
<עירית זינגר: טוב, אני כבר לא יודעת מה אני...
דוד צור: אני טוען שעל האיכות של מה שאת מספקת - -
<עירית זינגר: אבל אני מדברת על האיכות - -
דוד צור: אבל בטסט, אל תיקחו - - -
<עירית זינגר: - - אני מדברת על הטסט עכשיו, אני לא מדברת על השיעור שאתה מדבר עליו.
<עירית זינגר: אני מדברת על הטסט, עזוב עכשיו את השיעור.
<עירית זינגר: השיעור, אם אני טובה – טובה, אם לא טובה – הוא ילך למישהו אחר.
דוד צור: אני רוצה להבין: ה-400 או ה-500 שקל על פי טענת חבר הכנסת עמאר, בין 400 ל-500 שקל שגובים על כמה זמן טסט, אדוני הטסטר?
<אלי מלכה: חצי שעה.
<עירית זינגר: זה לא נכון, פה הנקודה.
<קריאה: ב-141 שקלים זה חצי שעה.
דוד צור: הוא עושה טסטים ואתם אומרים לו: לא נכון.
<ציון מזרחי: אני לא מבין, על מה אתם מדברים?
דוד צור: על כמה זמן שיעור נהיגה?
דוד צור: 40 דקות.
דוד צור: אז על חצי שעה של טסט יש הכנה נפשית, יש הפנמה, יש כניסה לאוטו, הכנת טפסים, להביא אותו ולהחזיר אותו.
<אבי גולן: צריך להגיע רבע שעה לפני.
דוד צור: אומר לי פה מנהל אגף הרישוי שגם יוצאים בזוגות, אבל אני מוריד את זה.
דוד צור: אני אומר שעתיים – הגיוני, הבן אדם לא מרגיש נעשק.
דוד צור: פה, על מה שלא הצלחת לגבות ממנו בשיעורים - -
<עירית זינגר: לא, ממש לא.
<עירית זינגר: אני רוצה בוועדה בעוד יומיים להצדיק את התמחור של ה-400 שקל במספרים.
<עירית זינגר: מה שאתה מדבר ומה שהאדון מדבר ומה שהחמודה מדברת, היא מדברת על ההליך כולו.
<עירית זינגר: הוא עשה התחלה מאד יפה שכמעט כבשה אותי וכבר אפילו חתמתי לו - -
דוד צור: בואו נתחיל לטפל במשהו שאנחנו יכולים להשפיע עליו.
<עירית זינגר: לא, אנחנו נשקיע את הכסף הזה במניעת התאונות.
דוד צור: מר סנדלר.
<יצחק סנדלר: אני מורה לנהיגה.
<יצחק סנדלר: אני הקמתי עמותה שתפקידה לשפר את רמת לימוד הנהיגה וטיפול בבטיחות בדרכים.
<יצחק סנדלר: הם באו יחד אתי.
<יצחק סנדלר: אני לא מכיר את התלמידים שעוברים מהיום למחר כדי לעבור טסט אצל מורה אחר אלא אם כן המורה האחר הזמין להם טסט או נתן להם טסט על חשבונו.
<יצחק סנדלר: אין מקרים כאלה, הם מקרים מאד בודדים.
<יצחק סנדלר: יש מקרים של מעבר ממורה למורה אבל לא מעכשיו למחר לטסט.
<יצחק סנדלר: כמו כן, אני, כמורה לנהיגה, מתבייש על כך שאנחנו צריכים לגבות את הכסף או חלק מהכסף העיקרי שלנו על חשבון גבם של התלמידים על חשבון הטסטים.
<יצחק סנדלר: אני חושב שכולנו, בלי יוצא מן הכלל, צריכים להרים את מחיר השיעור ולתת שמחיר הטסט יהיה מחיר ריאלי.
<יצחק סנדלר: - -
<קריאות: למה אתה לא מעלה?
<קריאות: כמה אתה לוקח לשיעור?
<עירית זינגר: - - -
<יעקב פוני: בא, תדבר שקוף בפני הוועדה, סנדלר.
דוד צור: תמיד כשסנדלר מדבר אתם תוקפים אותו?
דוד צור: אפשר גם לשמוע דברים אחרים.
<יצחק סנדלר: חוה תעזרי לי, את יועצת משפטית.
<יצחק סנדלר: חבריה כן, אני פנסיונר, אשתי פנסיונרית.
<יצחק סנדלר: אשתי עובדת בתפקיד מאד בכיר וגם אני עובד ואין לי בעיה של כסף אבל בלי שום קשר לזה - -
<אבי גולן: לנו יש מצוקה, לנו יש בעיה של כסף, לנו יש מצוקה, סנדלר.
<אבי גולן: אנחנו עם 6000 שקל צריכים לשרוד.
דוד צור: רבותי, אתם מוכנים לאפשר לו לדבר?
דוד צור: מר סנדלר, תשתדל לדבר בלי להרגיז אותם.
<יצחק סנדלר: - - אני חושב שתפקידנו לראות איך אנחנו לוקחים מחיר של שיעור.
<יצחק סנדלר: כל הסיפורים האלה של ההתארגנות לפני, גם אני עושה את זה ואין כל כך הרבה התארגנות.
<יצחק סנדלר: אני חושב שהתפקיד שלנו לראות איך נעלה את רמת השיעור, איך נעלה את רמת המקצועיות של השיעור, איך נעשה יחד עם הרשות הלאומית תו תקן למורה לנהיגה ולא נגבה - - -
<עירית זינגר: למה שהטסט לא יהיה מסובסד על ידי המדינה?
<עירית זינגר: מה הבעיה?
דוד צור: מי רצה לדבר ולא נתתי לו?
דוד צור: מרדכי פדר.
<מרדכי פדר: תודה רבה אדוני היושב ראש.
<מרדכי פדר: רצינו לנסות למקם את הצעת החוק הזאת, שכעת היא הצעה כלכלית גרידא, בקצת פרספקטיבה של בטיחות בדרכים.
<מרדכי פדר: מה שבאמת נחוץ עכשיו - -
דוד צור: לא בכדי היא מתקיימת בוועדת המשנה.
<לאה ורון: - - - אין מדובר בוועדת המשנה שאין לה סמכויות חקיקה.
<מרדכי פדר: - - זה ענין של רפורמה.
<מרדכי פדר: חלק מהמהלך הזה של רפורמה בנושא לימודי נהיגה הוא מתן תשובה לשאלה כמה צריך לעלות לתלמיד לקבל רישיון נהיגה באופן שמורה הנהיגה מקבל גמול הוגן לעבודה שלו מחד, ושהתלמיד לא משלם מעבר לראוי מאידך.
<מרדכי פדר: אנחנו צריכים להגדיר כמה זה ראוי כי הילדים שלי סיימו לאחרונה ללמוד נהיגה, כולם, בעלות של כ-5000 שקלים כל אחד.
דוד צור: כמה שיעורי נהיגה?
<מרדכי פדר: בין 40 ל-50 שיעורי נהיגה ובין 2,3 טסטים.
<מרדכי פדר: אנחנו מצפים, ועדה נכבדה - -
<קריאה: זה זול מאד.
<עירית זינגר: אדוני, כאן אמרנו על הקטע של כל המכלול הזה, הוא יוזיל - - - לא הטסט.
<מרדכי פדר: - - אנחנו מצפים מהוועדה הזאת לדון בהזנקת תהליך לימוד נהיגה מעמדת הלימוד לעבור טסט למצב שבו התלמידים לומדים לנהוג, כך שהתלמידים יקבלו תמורה אמתית והוגנת בהשקעה שלהם בלימוד נהיגה.
<מרדכי פדר: צריכים לטפל בתכנים הנלמדים, בשיטת הלימוד ובתוצר הסופי, שזה אמור להיות תלמיד שיודע לנהוג ושבשבילו לעבור טסט זה שולי כי הוא שולט בנהיגה.
<מרדכי פדר: כבר טיפלנו, חלקית, בנושא רכישת ניסיון על הכביש בנושא של רישיון נהיגה מדורג על אף שיש גם שם כשלים ופרצה בחוק, ולא נדבר על זה עכשיו.
<מרדכי פדר: הגיע הזמן לטפל בנושא לימוד נהיגה בראיה כוללת, ולכלול הצעת חוק זאת במסגרת הזאת.
<מרדכי פדר: מפאת הזמן אנחנו לא נדבר על - - -
<אבי קרמר: סליחה, זה רק סוגר מעגל - - -
דוד צור: הייתי מספר לך בדיחה גסה אבל אני לא אספר, אי אפשר.
דוד צור: כיוון שהחוק הוא חוק מאד ספציפי שדן על הזווית הכלכלית, לכן אנחנו לא עושים דיון בענין של איכות השיעורים, - -
<מרדכי פדר: אבל אדוני, זה בתוך המסגרת הזאת.
דוד צור: את זה אנחנו עושים בוועדות אחרות ואני אשמח שתבוא ותגיד את הדברים.
<אבי קרמר: סליחה, זה פותח בדיוק את מה שפתחתי אתו בהתחלה: מכלול הזעקה גם של הנערה, שאני יכול להזדהות אתה בהרבה דברים אחרים או כמו שהבחור אמר או אפילו עם הבטיחות שאמר הנציג שהבת שלו מחר ניגשת לטסט.
<אבי קרמר: ואני חושב שכל מה שאנחנו צריכים לעסוק בו הוא באמת בטיחות.
<אבי קרמר: וצריך לראות במכלול הכללי, כי הבטיחות מושפעת מסתם, אני אתן דוגמה – אם מחיר הטסט הוא זול והמסננת היא גדולה כי קשה לפעמים להבחין כי יש הבדלים בטסטים, ואז תלמיד שלחץ את המורה שלו והטסט זול והוא מעדיף לגשת יותר מוקדם, הופ הוא התפלק ובטיחותית "התפקששנו".
<אבי קרמר: הדבר השני הוא שיש מכלול שלם שיכול להיות באמת שהמדינה תבוא ותגיד שעל 4000 מכוניות של מורי נהיגה, אנחנו מוכנים לוותר על המס קניה שאתם משלמים כמו למוניות.
<אבי קרמר: ואז, השיקול הכלכלי משתנה ואז אנחנו יכולים לתת יותר בבטיחות.
<אבי קרמר: הרי בסופו של דבר, אנחנו אלה שאמונים לתת את הבטיחות ואני מתחבר לכל הדברים האלה, ואם נשווה את מחירי העלות כמו שאמר האדון, ולכן הצעתי לעצור את כל התהליך הזה ולהגיד שיש תת-ועדה.
<אבי קרמר: אנחנו מוכנים להיכנס לוועדה הזאת בעיניים פקוחות, לדון בכל המכלול של לימוד הנהיגה לטוב ולרע.
<אבי קרמר: אני בטוח שמשם נצא עם עשן לבן, שציבורית יראה טוב ובטיחותית יראה טוב, מורי הנהיגה יתקיימו בכבוד.
<אבי קרמר: יש המון כשלים, וזה מה שסוגר את הענין, שלא מושפעים ממחיר הטסט כי מחיר הטסט, ואני יכול להגיד לך שהלחץ של התלמיד מבחינת הזמינות, כשהוא יודע שהטסט הבא הוא עוד חודשיים, שלושה, גם זה משפיע עליו.
<אבי קרמר: האם להגיע לטסט מוכן ולשלם פעם אחת 400 שקל עדיף מאשר להגיע חמש פעמים ולשלם 500 שקל ולהעמיס על המדינה.
<אבי קרמר: האם בטיחותית זה נכון או לא?
<אבי קרמר: כל המכלול הזה של הדברים, ובשביל זה אני אומר שזה נורא יפה לקחת ולנתק את המערכת מכיוון אחד ולשים את זה.
<אבי קרמר: ברור, אנחנו פה.
<אבי קרמר: אני חושב שגם חבריי, מורי הנהיגה מהעמותה השנייה, - -
<אבי קרמר: - - יהיו מוכנים להיכנס לדיון אמתי שבו ביחד נחליט ונראה איך משפרים, איך גורמים "אינסנטיב" למורה לנהיגה שייקח עוד 20,30 שקל יותר ויחסוך לתלמיד ויוציא אותו נהג הרבה יותר טוב, כשהטסט הוא לפעמים לא באשמת הבוחנים או כן באשמת הבוחנים הוא מקרי, כי קפץ משהו רגעי, נקודתי.
<אבי קרמר: האם הטסט משקף נכון, האם המורה לנהיגה יכול לקבל "פרופיט" על המקצועיות שלו כמו שעורך-דין נמדד?
<אבי קרמר: האם המדדים שאנחנו נמדדים בהם הם נכונים שאני, בתור מורה לנהיגה, שיושב שעות, יכול לקבל היום ערך מוסף ולהגיד לתלמיד: כן, אתה בא אלי כי אני שווה יותר משמעותית.
<אבי קרמר: אלה הכשלים, והכשלים האלה ביחד צריכים לייצר את המערך.
דוד צור: אני רוצה להאמין שהיחסים שנוצרים בין מורי הנהיגה לבין התלמיד משקפים את המצב האמתי של נקודת הזמן, שרוצים להגיש אותו לטסט לא משיקולים כלכליים גרידא אלא משיקולים מקצועיים גרידא של המוכנות שלו, הבטיחות שלו, באיזה שלב הוא מגיש אותו.
דוד צור: אני רוצה להאמין שזה המצב.
דוד צור: מה שאני אומר לכם, אני אומר ממש בכנות:
דוד צור: התחושה הרעה שאני יוצא אתה גם מהדיון הזה וגם מהדיונים הקודמים, ההתעקשות על הסודה ולא על החביתה היא בעייתית מאד.
דוד צור: היא מציגה מצב שבו יש התעקשות ללכת על המקום הכי פחות שניתן להסדיר את העלות הגבוהה של המחיר של הטסט כאשר המדינה גובה בסך הכל 140 שקל, ובאותו זמן - -
<אבי קרמר: 140 שקל בלי אוטו, בלי כלום.
<אבי קרמר: אם הזמן שלי והזמן של הטסטר שווה אז אני כבר שווה 141.
<אבי קרמר: ועכשיו, האוטו שלי - -
<קריאה: ואיפה הבלאי?
<קריאה: ואיפה אם יש תאונה?
<קריאה: אף אחד לא מכסה לי את זה.
דוד צור: כן, אבל אני מסביר עוד פעם שההתעקשות הזאת על המחיר הגבוה - -
<אבי קרמר: אנחנו לא מתעקשים, ממש לא.
<אבי קרמר: אנחנו מוכנים לתת טסט בחינם ושמישהו יפתור את עלות לימוד הנהיגה במדינת ישראל אבל בסך הכל זה ביחד, זה משקל.
<עירית זינגר: אדוני, מורי הנהיגה - - -
דוד צור: גם ככה אתם ארגונים מפוצלים - -
<אבי קרמר: אנחנו כמהים להתרבות.
<עירית זינגר: אנחנו לא מפוצלים, זה לא קשור.
דוד צור: כשאתם מגיעים לוועדת השימוע מחרתיים, תציגו את הענין של הרצון לפיקוח על מחיר - - -
<אבי קרמר: קיבלנו כבר תשובה.
דוד צור: - - ויעשו מודל כלכלי האם זה משהו שיכול וצריך להיכנס לפיקוח.
<אבי גולן: הם לא רוצים לתת לנו מינימום.
דוד צור: הדובר האחרון ואני עובר להצבעה.
<גדעון כפרי: אני מורה לנהיגה מצפון תל-אביב, ואני שומע דברים ואני פשוט מתקומם, פשוט אי אפשר לשמוע.
<גדעון כפרי: אני פשוט מזועזע אפילו מהרבה דברים שנאמרו פה, כבוד היושב ראש.
<גדעון כפרי: קודם כל, אי אפשר לדבר על מחיר הטסט כפרמטר מתוך שיעור הנהיגה.
<גדעון כפרי: להקיש מזה שאם שיעור נהיגה עולה ככה אז טסט צריך לעלות ככה.
<גדעון כפרי: זה כל כך לא נכון כי אם אנחנו עובדים במחירי הפסד ובמחירים אפסיים של לימוד נהיגה, אז אי אפשר להגיש שבגלל שאתם לוקחים שיעור נהיגה ככה אז אתה צריך לקחת טסט ככה.
<גדעון כפרי: זה קודם כל.
<גדעון כפרי: דבר שני, חייבים לעשות איזה היקש כלכלי לגבי מחיר הטסט שקשור בכמה עולה למורה נהיגה הרכב וכמה הוצאות מסביב, ואי אפשר לבוא ולהגיד שמחיר השיעור עולה ככה ולכן הטסט יעלה ככה ולהתנתק מכל הענין הכלכלי ומהסבל הרב שעוברים מורי הנהיגה, ויש כאלה שנמצאים במצוקה נוראית עם שלושה שיעורים ולמעשה, חיים מטסט פה ושם.
<גדעון כפרי: דבר שני, כבוד היושב ראש אמר שהתלמיד כבול.
<גדעון כפרי: אני לא מכיר את המושג הזה, זה כל כך לא נכון כי בשוק חופשי, כל תלמיד יכול לבוא למורה ולהגיד לו, וגם אלי לפעמים באים ואומרים: אני רוצה שמחיר השיעור יהיה ככה, אני רוצה שמחיר הטסט יהיה ככה.
<גדעון כפרי: זה שוק חופשי.
<גדעון כפרי: לכן, כל תלמיד יכול לבוא על דעת עצמו ולהסכם עם המורה.
<גדעון כפרי: מעבר לזה, יש מורים שלוקחים קבלנות.
<גדעון כפרי: אין להם עבודה, מסכנים, והם עושים איזו שהיא קומבינה, תרגילים, כולל טסטים כולל הכל.
<גדעון כפרי: לכל תלמיד יש את הזכות ללכת למורה שלוקח בקבלנות כולל הכל - -
דוד צור: הוא אומר לו: תשלם לי 5000 שקל ואני מעביר אותך.
<גדעון כפרי: כן, אני מעביר אותך כולל 20 טסטים.
<גדעון כפרי: אז רמת הלימוד יורדת אבל זה שוק חופשי.
<גדעון כפרי: זה לא נכון להגיד על התלמיד שהוא תלמיד כבול.
<גדעון כפרי: אף תלמיד לא כבול.
<קריאה: קבעו 28 שיעורים מינימום - - -
<גדעון כפרי: - - מעבר לזה, עוד שתי מילים, כבוד היושב ראש: - -
דוד צור: הטסטר הוא לכאורה לא תלוי.
<גדעון כפרי: - - סליחה, עוד שתי מילים: כשמדבר מר אלי מלכה, יושב ראש ועד הבוחנים, על התחושה האישית שלו, שכאילו הכסף הולך אליו - האם אנחנו צריכים לעשות שיקול מה הבוחן מרגיש אם הכסף הולך אליו או לא הולך אליו כדי לקבוע את מחיר השיעור?
<גדעון כפרי: הרי זה לא טיעון בכלל.
<גדעון כפרי: או יושבת ראש מועצת התלמידים שאומרת שהיתה דעה שאתם צריכים לקחת ככה.
<גדעון כפרי: בוודאי שאני לא מכיר שום דעה בשוק חופשי ואני לא מאמין שגם היתה דעה אחת, גם אם יאספו 10,000 תלמידים שיבוא תלמיד ויגיד: לא, המורים צריכים לקחת יותר כי הם לא נכנסים בכלל לשיקולים הכלכליים.
<גדעון כפרי: אז איזה מין טיעונים אלה?
<גדעון כפרי: אלה טיעונים לא הגיוניים, לא רציונאליים - -
<עירית זינגר: אנחנו השבויים פה.
<גדעון כפרי: - - לא רציונאליים.
<גדעון כפרי: לנתק את מחיר הטסט מכל הקונספט הכללי של לימוד הנהיגה במדינת ישראל, של הרמה, של אולי להעלות את כמות השיעורים, של מחיר עלויות הרכב וכל הדברים מסביב זה פשוט לא נכון.
דוד צור: זהו, הדיון נגמר.
דוד צור: סמנכ"ל משרד התחבורה, הצעתכם.
<אבנר פלור: העלו והוצאו דברים מהקשרם, כל אחד עם האינטרס שלו.
<אבנר פלור: מה שרציתי להבהיר, שמבחינת רמת לימוד הנהיגה, הוראת הנהיגה והטסטים, אנחנו לא נופלים מהרבה מדינות באירופה.
<אבנר פלור: בהרבה מדינות באירופה גם לא מבצעים שיעורי נהיגה עם מורה מקצועי, לא מבצעים.
<אבנר פלור: יש המון מדינות כמו שוויץ, אוסטרליה, אנגליה וקנדה - -
<עירית זינגר: מי בודק את זה בכלל?
דוד צור: אני מבקש לא להפריע יותר.
<אבנר פלור: - - מה שאני רוצה להבהיר זה שיש מקום לשיפור והכל אבל הרמה המקצועית של הוראת הנהיגה ושל הטסטים היא רמה גבוהה, שלא נופלת מהרבה מדינות המערב המתקדמות.
<אבנר פלור: זאת נקודה חשובה להדגיש - -
<אבי קרמר: אז למה עקומת התאונות שלנו גדולה פתאום?
דוד צור: תמשיך.
<אבנר פלור: - - עוד עובדה, אדוני היושב ראש, ששמתי לפתחך - נכון שהנושא של הוראת הנהיגה ומורי הנהיגה, המחיר נע בין 80 ל-120 שקלים.
<אבנר פלור: זה נכון שלמעלה מעשר שנים המחיר נשאר ברמה הסטטית ולא עלה אבל השוק הוא חופשי וכל אחד - -
<קריאה: שהשוק יישאר חופשי.
<קריאה: אפשר משפט?
<קריאה: אני רוצה לדבר על החביתה שלך.
דוד צור: לא, אני מצטער, אני חייב לסיים.
דוד צור: אם זה על החביתה – כן.
דוד צור: דבר.
דוד צור: אני חייב לסיים.
<שמשון עידו: אני סגן יושב ראש ארגון מורי הנהיגה.
<שמשון עידו: החביתה שעושים לך אותה כל כך טוב, השף הזה, הבעיה שאצלנו, אנחנו הכנסנו את כל השפים האלה למסעדת פועלים ולכן, המחירים שלנו במסעדת הפועלים מאד נמוכים.
<שמשון עידו: כשמדברים על תחרות, כשיש תחרות, אז יש תחרות על מחיר שיעורי הנהיגה וזה ברור, ובגלל זה אנחנו גם לא יכולים להרים את מחירי שיעורי הנהיגה, וזה ברור לכולם, הרי זה השוק החופשי.
<שמשון עידו: אותו דבר, תלמיד שעושה את סקר השוק, לפני כן, שיעשה גם סקר שוק לגבי העמדת הרכב למבחן כך שאני מעמיד רכב למבחן נהיגה, שאני נוסע באוטו, כשאני מלמד נהיגה, אני אחראי לאוטו שלי, אני, מורה הנהיגה.
<שמשון עידו: כשאני מעמיד אותו למבחן, אני כבר לא אחראי לו.
<שמשון עידו: אני לא מפקיר את הרכב שלי לבוחני הנהיגה - -
<אלי מלכה: הוא מבוטח על ידי המשרד.
<קריאה: תתמודד עם הביטוח פעם, אדון מלכה.
<קריאה: לי נדפק האוטו בטסט.
דוד צור: אתם מפריעים לחבר שלכם.
דוד צור: נתתי לו למרות שהחלטתי לסיים.
דוד צור: משפט אחרון, בבקשה.
<שמשון עידו: - - כשאני מעמיד אותו, אני לא מפקיר אותו לבוחני הנהיגה.
<שמשון עידו: אם הייתם יודעים כמה תאונות דרכים יש בשעת מבחן נהיגה, ויש לא מעט, ואנחנו אחר כך נתמודד עם הביטוח של המשרד - אתם לא מבינים איזה שבעת מדורי גיהינום עוברים, ולפעמים גם מוותרים על זה.
<שמשון עידו: ולכן, אתם מעמידים אותנו כמו כאלה שבאים – אנחנו מנצלים את המומנטום הזה של העמדת הרכב למבחן ולכן, אנחנו גם גובים את הכסף הזה אבל אתם צריכים להבין שמאחורי זה מסתתרים הרבה הרבה פרמטרים.
דוד צור: יש הצעה של היועצת המשפטית של הוועדה.
דוד צור: בואו נשמע מה היא מציעה.
<אביגל כספי: אני חושבת שהאכסניה הנכונה צריכה להיות חוק הפיקוח ולא חוק ספציפי לכל מחיר, כמו שנאמר פה.
<אביגל כספי: ובגלל שמשרד התחבורה כבר מטפל בסוגיה ונמצא בשלבים האחרונים של הגיבוש, חשבנו אולי להציע דבר ראשון – לשנות את המיקום כי סעיף 13 לא מתאים ולקבוע בסעיף 16 שעוסק במורים לנהיגה, שבעל רישיון להוראת נהיגה לא יגבה עבור העמדת רכב מנוי לרשות מבחן במבחן נהיגה מעשי, סכום העולה על המחיר המרבי על השירות או איך שננסח את זה, שנקבע על פי חוק הפיקוח על מחירי מצרכים ושירותים.
<אביגל כספי: סעיף לאחריו יהיה – לא נקבע מחיר מרבי לשיעור זה, לא יגבה בעל רישיון להוראת נהיגה סכום העולה על מחיר שני שיעורים, וננסח שזה יהיה מחיר ממוצע.
<אביגל כספי: זאת אומרת, שלא יום לפני הטסט יגיע המורה ויגיד: טוב, עכשיו מחיר שיעור הוא פי שניים ממחיר רגיל ואז מגיעים ל-400 שקל.
<אביגל כספי: לכן, אני חושבת שכדאי שנקבע שזה יהיה מחיר ממוצע - -
דוד צור: זו הצעה מאוזנת?
<דרור וגשל: אני ממשרד המשפטים.
<דרור וגשל: אני חושב שאם הוחלט שלא יקבע מחיר על ידי ועדת המחירים - -
דוד צור: לא, יקבע.
<דרור וגשל: לא, אם יקבע מחיר זה מצוין אבל אם יגמר ההליך והמסקנה תהיה שלא מוצדק לקבוע מחיר מרבי בגלל כל הטענות שעלו כאן, לא בטוח שמוצדק לקבוע שמחיר מרבי יהיה בחוק שני שיעורים.
דוד צור: יש פה הצעת חוק פרטית.
דוד צור: יכולה הממשלה להחליט שהיא לא תומכת.
דוד צור: אני מזכיר לך שוועדת השרים אישרה את זה.
דוד צור: לא רק שאישרה, היא אישרה גובה שיעור אחד אז עם כל הכבוד לעמדה של משרד המשפטים, איך היא מתיישבת עם ועדת השרים, שהשרה שלך היא יושבת ראש ועדת השרים?
<דרור וגשל: אנחנו אומרים שהצעת החוק עברה את ועדת השרים.
<דרור וגשל: אנחנו מבינים שההליך המתאים פה הוא הליך של ועדת מחירים.
<דרור וגשל: - -
דוד צור: החוק לא סותר את זה.
<דרור וגשל: - - החוק לא סותר את זה.
דוד צור: החוק אומר: בבקשה, נותנים לכם אבל אם לא יקבעו, אנחנו, הכנסת, סבורים, עם כל הכבוד לוועדת המחירים - -
<דרור וגשל: - - אז זה מה שאני אומר עכשיו: יכול להיות שאחרי שיגמר ההליך ותחליטו שלמרות מה שנקבע, אין שום מניעה להעלות את הצעת החוק הזאת - -
דוד צור: אם נראה שוועדת המחירים קבעה נניח בגובה של שני שיעורים, אז הצעת החוק הפרטית מתייתרת.
דוד צור: היא תהיה בסופו של דבר כתקנה או - -
<לאה ורון: הוועדה מכינה אותה לקריאה הראשונה.
דוד צור: אנחנו כרגע רק בקריאה ראשונה.
<דרור וגשל: נכון, בסדר אבל עוד פעם, בקריאה שנייה ושלישית השינויים בהצעה אמורים להיות מינוריים.
<דרור וגשל: אנחנו עכשיו מדברים על ההצעה - -
דוד צור: אני כבר ראיתי יותר משינויים מינוריים.
<דרור וגשל: - - אבל אני אומר עכשיו, כרגע, בגלל שבדיונים הקודמים ניתנה אורכה לממשלה להמשיך את הליך ועדת מחירים, כפי שאדוני - -
דוד צור: והממשלה לא ניצלה את הארכה הזאת.
<דרור וגשל: - - זה היה הליך שנעשה בדחיפות הראויה.
<דרור וגשל: יכול להיות שעכשיו יש מקום לתת בכל זאת שהות נוספת, קצרה, מיד בתחילת המושב הבא לבדוק כמה התקדמנו בענין הזה ויכול להיות שהצעת החוק פשוט תתייתר.
דוד צור: ודאי לא תחילת המושב הבא.
דוד צור: אני יכול לשקול את הדברים שלך לאחרי דיון השימוע של הוועדה.
דוד צור: אם תגיד לי הוועדה שהיא זקוקה נאמר לשבוע לשמוע את הדברים, ולקבל החלטה כן או לא, לא החלטה כמה אלא כן או לא, זה כבר משהו שאני יכול להגיד: אוקי, אני אשקול, אני אבקש את הדיון בשבוע הבא רק עם חברי הכנסת ואנחנו נעשה הצבעה או שנחליט שלא.
דוד צור: השאלה אם אדוני יכול להגיד לי את זה, ועדת המחירים.
<אלון אטקין: אני יכול לעדכן אותך בעוד שבוע.
<אלון אטקין: תראה, יש תלות בדברים שיעלו בשימוע.
<אלון אטקין: לפי השימוע בכתב, אני חושב שאני מכיר את הדברים שיעלו אבל אני לא יכול לתת תשובה שתוך שבוע כבר קבענו החלטה על מחיר - -
דוד צור: לא אמרתי על מחיר, אמרתי אם כן או לא.
דוד צור: הרי היה לכם מדצמבר.
דוד צור: עם כל הכבוד לזה שאתם מנסים להביא אותי לתיאום של היומיים שלושה לפני הדיון.
דוד צור: מדצמבר הנושא הזה נדון.
דוד צור: האם לא הצלחתם מדצמבר לקבל החלטה עקרונית שאומרת האם נכון בכלל להתערב בזה או לא?
<חוה ראובני: ההחלטה התקבלה ועכשיו משמעים את ההתנגדויות.
<אלון אטקין: שניה, התקבלה החלטה שכפופה לשימוע.
<אלון אטקין: עכשיו שוב, העמדה של להחיל פיקוח ואז, אחרי שיש עמדה להחיל פיקוח קובעים את המחיר.