GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד צור: אני לא רואה מקום, להוסיף שלייקעס נוספים ולהטיל פה עכשיו עוד תפקיד לאיגוד השמאים, להכניס פה עוד עלויות שמן הסתם, הגיוני שאיגוד השמאים רואה לנכון לעשות אותם.
דוד צור: נכון אולי שזה ייתן לנו עוד שכבה של ביטחון, אבל יש פה הפרטה של אחריות מדינה, ואני לא רוצה לקחת מהמדינה את האחריות שיש לה לאכיפה ולפיקוח של הנושא הזה.
דוד צור: אני מבקש להקריא את הסעיף שכבר הקראנו אותו, ואם יש שינויים- - -
<שמואל מלכיס: אישרתם את החוק הזה כבר.
<מרב תורג'מן: 7א הקראנו ולא הצבענו.
<מרב תורג'מן: אני מזכירה שהסוגיה שנידונה במסגרת הדיון שהוועדה סיימה בה את הדיון הקודם היתה הסוגיה של חובת שמירת חובת המסמכים, האם חברות הביטוח וציי הרכב, תחול עליהם החובה לשמור את המידע שמגיע אליהם אחת ל-90 ימים, כפי שמופיע כאן בחובות רוכש הרכב, והממונה על שוק ההון התבקש לבחון את הסוגיה הזאת, האם ניתן יהיה להסדיר את זה במסגרת הרגולציה של הממונה על שוק ההון, ביטוח וחיסכון.
<מרב תורג'מן: הוא חזר אלינו.
<מרב תורג'מן: הוא אמר שאותו ממונה מתנגד לעניין הזה, להסדיר את זה במסגרת הרגולציה.
<מרב תורג'מן: לכן סברנו שיש מקום לכלול הוראה בהצעת החוק שתתייחס לחובות על חברת הביטוח ועל ציי הרכב לשמור את ההודעות שנמסרו להם לפי סעיף 7א.
<מרב תורג'מן: אבקש מאדוני לאשר הוראה שמסמיכה את שר התחבורה, כפי שמוסדר היום חובת שמירת מסמכים בתקנות הגבלת השימוש ורישום פעולות בחלקי רכב משומשים, נסמיך אותו לקבוע הוראה דומה שעניינה חובת שמירת המידע שמגיע אליהם אחת ל-90 ימים.
<מרב תורג'מן: כרגע התקנות מדברות על חמש שנים.
<מרב תורג'מן: זה לשיקול דעת השר.
<מרב תורג'מן: היום התקנות מדברות על חמש שנים לעניין שמירת מסמכים אחרים שמגיעים לידי חברות הביטוח וציי הרכב.
<מרב תורג'מן: זה עניין שמשרד המשפטים יחד עם משרד התחבורה, יבחנו את הסוגיה, לעניין כמה זמן יידרשו אותן חברות ביטוח וחברות ציי הרכב לשמור את המסמכים.
<מרב תורג'מן: אנחנו פה נקבע הסמכה, ולצדה אני מציעה לקבוע חובת התקנת תקנות לתקופה שלא תעלה על שלושה חודשים מיום הפרסום, על-מנת שהעניין הזה יוסדר.
דוד צור: משרד המשפטים?
<אביטל בגין: מקובל.
דוד צור: בבקשה, מר מלכיס.
<שמואל מלכיס: אנחנו התחלנו לקיים דיון בכלל בהיגיון של ההוראה לתת הודעה כל 90 יום, איפה נמצא הרכב.
<שמואל מלכיס: מה המידע הזה נותן?
<שמואל מלכיס: את מי הוא משמש בכלל?
<שמואל מלכיס: מי יתייחס אליו בכלל?
<שמואל מלכיס: זה מידע חסר היגיון.
<שמואל מלכיס: ביקשנו גם מהמשטרה לומר לנו, ממה נובע הצורך הזה ואיזה שימוש עושים בו?
<שמואל מלכיס: אין בזה טיפת היגיון.
דוד צור: אתגר, מה עמדתכם בעניין הזה, לעניין ה-90 יום, איפה הרכב נמצא, או כל 90 יום דיווח?
<שמואל מלכיס: מי יתייחס למידע הזה בכלל?
<שמואל מלכיס: סתם.
<שמואל מלכיס: לא צריך אותו.
דוד צור: תסבירו לוועדה למה אתם בעד, מה ההיגיון מאחורי זה.
<אלי מקמל: הזכרתי את זה בדיון הקודם.
<אלי מקמל: ממש בימים אלה מונחת תלונה ממספר חברות ביטוח על כלי רכב שהבעלות הועברה שלא בידיעתם, כלומר תיקיות של כלי רכב מסוימים שעברו אובדן להלכה נמצאות בחברת הביטוח, כולל הרשיונות.
<אלי מקמל: הגלגולים של כלי הרכב דרך הסוחרים, דרך מגרשי ההסדר, הם כאלה שאגב פעילות עבריינית עברו לידיים פרטיות, כולל העברת בעלות.
<אלי מקמל: משהו שנחקר אצלנו כרגע.
<אלי מקמל: אני מניח שיש מקרים כאלה.
<אלי מקמל: עובדה שמספר חברות ביטוח הגישו את זה במקביל, ואנחנו מדברים רק על כלי רכב שעברו דרך סוחר אחד שטופל ביחידת אתגר ויושב כרגע במעצר עד תום ההליכים.
<אלי מקמל: אי-אפשר ביד אחת לטעון: הרשיונות אצלנו, אבל כלי הרכב מפוזרים ונמצאים בידיים פרטיות- - -
דוד צור: זה גם אמור למנוע את המעברים האלה מיד ליד, כשהאוטו שוכב באותו מקום?
<שמואל מלכיס: איך זה מונע?
<שמואל מלכיס: אני לא מבין.
<אלי מקמל: מכיוון שזה מאפשר בכל זמן נתון לבדוק איפה כלי הרכב הספציפי הזה נמצא.
<שמואל מלכיס: אבל הם לא ידווחו.
<שמואל מלכיס: אם הם עבריינים, למה שהם ידווחו?
דוד צור: מר מלכיס, תן לנו לנהל את הדיון הזה.
<אלי מקמל: לא יכולות חברות הביטוח לרחוץ בנקיון כפיהן.
<אלי מקמל: הרשיונות מוחזקים אצלם, יש להם אחריות, איפה כלי הרכב הזה נמצא.
<אלי מקמל: לכן כל מה שצריך, שמי שמחזיק ברכב, ידווח- - -
<טל ויתקון: תהיה גם סנקציה עונשית.
<שמואל מלכיס: זה נשמע פשוט אבסורד.
דוד צור: מר מלכיס, אני מבין את סערת הרגשות שאתה נמצא בה.
דוד צור: משרד המשפטים, מה דעתכם?
דוד צור: זה סביר?
<אביטל בגין: זה סביר בתוך הנסיבות הנוכחיות, שהבעלים ממשיך להיות- - -
<שמואל מלכיס: הבעלים לא ממשיך להיות חברת הביטוח.
<שמואל מלכיס: זה מצחיק.
<שמואל מלכיס: מאיפה אתם מוציאים את זה?
<שמואל מלכיס: חברת הביטוח מכרה את הרכב.
<שמואל מלכיס: הטלתם עליה באופן יוצא מן הכלל- - -
דוד צור: הרשיון אצלך ביד?
<שמואל מלכיס: בגלל שהטלתם עליו חובה מיוחדת, חובה לא רגילה.
<שמואל מלכיס: גם הטלתם עליו חובה מיוחדת- - -
דוד צור: אתה לא שומע את השאלות; אתה רק בא עם תשובות.
דוד צור: איך המדינה אמורה לעקוב, בהנחה שהרשיון עדיין מוחזק אצלך, היכן הרכב הזה, אם הוא לא עבר כבר- - -
<שמואל מלכיס: כמו כל רכב שנמכר במדינת ישראל.
<שמואל מלכיס: מדינת ישראל עוקבת אחרי רכב כזה?
דוד צור: אבל הרשיון אצלך?
<שמואל מלכיס: הרשיון אצלי.
<יהודה יגן: אתה גם מודיע שנמכר האוטו, אתה מודיע שנמצא האוטו.
<שמואל מלכיס: אני מכרתי את האוטו, אני יכול להודיע למי מכרתי אותו.
<שמואל מלכיס: אבל אני צריך שהאדם שמכרתי לו את הרכב – אם הוא תיקן או לא תיקן – יכול לא לתקן.
<שמואל מלכיס: אין חובת תיקון.
<שמואל מלכיס: אני לא יודע.
<שמואל מלכיס: זה אבסורד.
<שמואל מלכיס: זה לא מתקבל על הדעת, שחברת הביטוח מוכרת רכב, הרכב עבר לבעלותו של אדם אחר- - -
<אורי גורביץ: לא נכון.
דוד צור: איך הוא עבר, אם הרשיון עדיין אצלך?
<שמואל מלכיס: הרשיון הוא לא עדות, הוא לא מהותי.
דוד צור: הוא יכול לעלות לכביש בלי רשיון?
<שמואל מלכיס: זה לא שייך, לעלות לכביש.
<שמואל מלכיס: ברגע שמכר את הרכב, הבעלות על הרכב היא של מי שקנה את הרכב.
<שמואל מלכיס: הרישום במשרד הרישוי הוא לא עניין מהותי.
<שמואל מלכיס: הוא לא קובע את הבעלות.
<שמואל מלכיס: זה אל"ף-בי"ת.
<שמואל מלכיס: על מה אתם מדברים?
<אורי גורביץ: אדוני, מי מדווח על נזק בטיחותי?
<שמואל מלכיס: לא מתקבל על הדעת, שאדם ימכור רכב, ומי שקנה את הרכב יודיע לו כל 90 יום איפה נמצא- - - כבוד היושב-ראש, אין חובה בחוק למי שקנה את הרכב, לתקן אותו.
<אורי גורביץ: הרכב אצל סוחר שלישי.
<אורי גורביץ: מי מדווח על זה?
דוד צור: מי מדווח למשרד הרישוי על נזק בטיחותי?
<שמואל מלכיס: תקנה 309.
<שמואל מלכיס: השמאי.
<אורי גורביץ: אין שמאי.
<אורי גורביץ: עבר לסוחר.
<אורי גורביץ: מי מדווח?
דוד צור: דידי.
<דידי רוזנפלד: אני בהחלט מבין מה הוויכוח, אבל אפשר היה לפתור את זה בצורה מאוד פשוטה, אם הסוחר היה מעביר, כפי שסוחר כמשמעותו בצו אחר, שרק בישיבה האחרונה העברנו, מעביר את הרכב לבעלותו.
<דידי רוזנפלד: ברגע שהוא מעביר את הרכב לבעלותו, אין בעיה.
<דידי רוזנפלד: יכול מאוד להיות, שכדי שהוא יוכל להעלות את הרכב לכביש - הרי אם רוצים נורא שחברת הביטוח כן תבדוק שהחשבונות והאוטו עבר תקנה וחוק חלקים משומשים וכל מה שביקשנו קודם, יכול מאוד להיות שבמקרים כאלה, כדי שאותו סוחר יוכל אכן להוציא את הרשיון ממשרד הרישוי, הוא יצטרך לעבור עוד תחנה אחת שנקראת חברת הביטוח, אבל עצם הדיווח של 90 יום – יתייקו אותו, ומה יעשו אתו?
<דידי רוזנפלד: מי יעשה אתו משהו?
דוד צור: בדיעבד צריכים את זה.
<שמואל מלכיס: מה אכפת לשמאים?
<דידי רוזנפלד: אם אתגר צריכים, זה יותר עושה שכל, שסוחר שמחזיק את האוטו, יעביר את הבעלות על שמו.
<דידי רוזנפלד: זה לא נרשם כיד.
<יורם בן יואל: כבוד היושב-ראש, בכל חברת ביטוח יושב שמאי ראשי.
<יורם בן יואל: השמאי הראשי מקבל את דוח השמאי כשהרכב מועבר למגרש לצורך שיקום.
<יורם בן יואל: השמאי הראשי בחברת ביטוח, כשיש לו עוד ארבעה-חמישה שמאים, יקבל את חשבון התיקון של הרכב, ויראה אם החשבון תיקון עם דוח השמאי פחות או יותר מתאים.
<יורם בן יואל: זה כבר יפתור את הבעיה.
<יורם בן יואל: לא יפתור את הבעיה במקרה שמר גורביץ הצביע כאן על הרכב.
<יורם בן יואל: מה הוא יכתוב?
דוד צור: אבל אתה מחזיר אותנו לדיון אחר.
דוד צור: אנחנו כרגע בנושא הדיווח ב-90 יום.
דוד צור: אם חברות הביטוח יעשו את זה דרך השמאים או עצמאית, או התיוק הזה ייעשה בכל דרך שימצאו לנכון, מבחינתי זה בסדר.
דוד צור: מר מלכיס, ברגע שרשיון הרכב אצלך ביד, בסופו של דבר החובה הזאת היא חובה הגיונית שמוטלת לפתחכם.
דוד צור: לא הטלתי את מה שעכשיו איגוד השמאים מבקש, הבחינה שלכם של ההפרשים, של החשבוניות וכן הלאה.
דוד צור: הורדתי מכם את השלייקעס הנוסף הזה.
<שמואל מלכיס: אבל לא קיבלנו הסבר הגיוני, מה הצורך בדיווח הזה?
דוד צור: אני קיבלתי את ההסבר ההגיוני גם ממשרד התחבורה, גם ממשרד המשפטים וגם מאתגר.
דוד צור: זה הנוסח המוצע.
דוד צור: זה לא לדיון כרגע.
דוד צור: כי סיימתי את הדיון.
דוד צור: איפה את רוצה להכניס את ההסמכה לשר?
<מרב תורג'מן: את ההסמכה אני סבורה שיש להכניס אותה בסעיף 3.
<מרב תורג'מן: אמנם כבר אושר, אבל אנחנו מדברים פה- - -
לאה ורון: לא כל כך חשוב באיזה סעיף.
לאה ורון: אדוני יאשר את התקנון, ועו"ד תורג'מן תדע היכן.
<מרב תורג'מן: כרגע אני לא סבורה שזה צריך לבוא לאישור הוועדה.
<מרב תורג'מן: אין כוונה להטיל סנקציה פלילית לצד ההוראה, נכון?
<מרב תורג'מן: אבל ככל שיחליטו אחרת, העניין ייבחן לגופו.
לאה ורון: זה הזמן להחליט וזה הזמן להמליץ בפני ממלא מקום יושב-ראש ועדת הכלכלה האם התקנות שמסמיכים את השר, האם נדרש אישור של הוועדה?
לאה ורון: מה אתם ממליצים ליושב-ראש?
<מרב תורג'מן: העליתי, להסמיך את שר התחבורה.
<מרב תורג'מן: ככל שיש סנקציה פלילית בצד ההוראה, זה חייב בהתאם לסעיף 2 לחוק.
דוד צור: תהיה סנקציה כלשהי בתקנות?
<מרב תורג'מן: גם היום יש חובת שמירת מסמכים לפי תקנות הגבלת השימוש ורישום כלי הרכב שאין בצדן סנקציה פלילית.
<מרב תורג'מן: הכוונה היא להרחיב את חובת שמירת המסמכים שקיימת היום בתקנות.
דוד צור: אני לא סתם מעמיס על הוועדה, אם היועצת המשפטית לא מוצאת לנכון.
דוד צור: תקראי את הסעיף בבקשה.
<מרב תורג'מן: לקרוא אותו שוב?
דוד צור: כן, ונצביע עליו.
<מרב תורג'מן: הוספת סעיף 7א.
<מרב תורג'מן: אחרי סעיף 7 לחוק העיקרי יבוא: "חובות המוטלות על רוכש רכב.
<מרב תורג'מן: 7א.
<מרב תורג'מן: (א) רוכש רכב ממבטח כאמור בסעיף 3(א)(2) או מבעל צי רכב כאמור בסעיף 3א, יעביר את הבעלות ברכב על שמו מייד עם קבלת רשיון הרכב.
<מרב תורג'מן: (ב) רוכש רכב כאמור בסעיף קטן (א), שרכש רכש שלא לשימושו האישי – (1) יתקן את הרכב במוסך שניתן לו רישיון לפי דין; (2) יודיע בכתב למבטח או לבעל צי הרכב שממנו רכש את הרכב, לפי העניין, אחת ל-90 ימים, אם תוקן הרכב במהלך התקופה האמורה ואת מקום הימצאו; הודעה ראשונה לפי פסקה זו תימסר 90 ימים לאחר מועד הרכישה; (3) תוקן הרכב לפי סעיף קטן זה, יעביר למבטח או לבעל צי הרכב שממנו רכש את הרכב, לפי העניין, אישור על התיקון מהמוסך שבו תוקן הרכב, ואם הוחלפו בו חלקים, יכיל האישור כאמור פירוט של אותם חלקים ולצדם יצוין אם הם חלקים חדשים או משומשים.
דוד צור: מי בעד, כולל ההסמכה של השר?
דוד צור: הצבעה בעד – פה אחד הסעיף אושר.
<שמואל מלכיס: לפחות אפשר לקבל הסבר- - -
דוד צור: כבר הסברנו.
דוד צור: דיון שלישי שאנחנו מסבירים.
<שמואל מלכיס: אבל זו חובה שמוטלת על מי שרוכש את הרכב.
דוד צור: אנחנו בסעיף 5.
דוד צור: אתם יכולים להמשיך את הדיון בחוץ.
<שמואל מלכיס: הם עבריינים, שלא מתקנים את הרכב.
<שמואל מלכיס: הם ידווחו?
קריאה: אתה לא נותן לדבר.
דוד צור: דיון שלישי שאתם מדברים.
<מרב תורג'מן: רק אעיר הערה טכנית, שנחליף את הסדר בין סעיף קטן (א) לסעיף קטן (ב), הואיל וסדר הדברים הוא הפוך ממה שמצוין כרגע בנוסח.
דוד צור: מה עם ההסמכה?
<מרב תורג'מן: אם אדוני יעלה להצבעה את ההסמכה, ולגבי קביעת תקנות ראשונות, נגיע לסעיף התחילה, ואפשר יהיה לאשר את זה במסגרת סעיף התחילה.
דוד צור: סעיף 5 הצבענו?
לאה ורון: אז אושר סעיף 4 כולו לרבות ההחלטה על הסמכת השר- - -
<מרב תורג'מן: לקבוע בתקנות את חובת שמירת המסמכים על-ידי חברות הביטוח וציי הרכב.
<מרב תורג'מן: שר התחבורה הוא השר הממונה לפי החוק.
דוד צור: עו"ד זוכוביצקי, סעיף 5.
<שרית זוכוביצקי: תיקון סעיף 10. 5.
<שרית זוכוביצקי: בסעיף 10 לחוק העיקרי – (1) בסעיף קטן (א), אחרי פסקה (5) יבוא: (5א) בעל עסק המורשה לפי דין לעסוק בפירוק כלי רכב שהעביר לשטחי האחריות האזרחית הפלסטינית רכב המיועד לפירוק כשהוא שלם או שהעביר לשטחי האחריות האזרחית הפלסטינית את מסגרת הרכב של המרכב כאמור או חלק ממנה, בניגוד להוראות סעיף 18א(א1).
<שרית זוכוביצקי: "; אנחנו פה בסעיף העונשין.
<שרית זוכוביצקי: סעיף 10 הנוכחי קובע את רשימת העבירות, כאשר יש מדרג ענישה.
<שרית זוכוביצקי: סעיף שאנחנו דנים בו עכשיו, מדרג הענישה, הוא מאסר של שלוש שנים.
<שרית זוכוביצקי: פה אנחנו מטילים את הענישה על בעל עסק שמורשה לפי דין לעסוק בפירוק רכב.
<שרית זוכוביצקי: אנחנו רואים במדרג הענישה – זה עבירה חמורה מבחינתנו.
<שרית זוכוביצקי: יסבירו אתגר מה המשמעות של העבירה הזאת מבחינת מדרג העבירות בחוק.
<שרית זוכוביצקי: אנחנו קובעים לצדה מאסר של שלוש שנים.
דוד צור: מידתי, לא מידתי?
<אביטל בגין: זו הצעת חוק ממשלתית, ותמכנו בזה.
<אביטל בגין: משיחה שקיימנו עם הייעוץ המשפטי היתה הערה שאנחנו מאמצים.
<מרב תורג'מן: לגבי שאר הסעיפים; לא לגבי ההוראה הזו.
<מרב תורג'מן: ההוראה הזאת, עמדת משרד התחבורה יחד עם אתגר היתה להשאיר את שלוש שנות המאסר בסעיף הזה.
<אביטל בגין: אנחנו מאמצים פה את עמדת משרד התחבורה.
דוד צור: יש למישהו עוד הערה לנוסח הסעיף?
<מרב תורג'מן: רק אציין שהחוק היום קובע שמוסר רכב לתיקון בשטחי האחריות האזרחית הפלסטינית בניגוד להוראות סעיף 18א הוא גם שלוש שנות מאסר, אבל מה שאדוני יקבע בעניין הזה, האם ראוי להטיל גם כאן שלוש שנות מאסר.
דוד צור: אני מצביע.
דוד צור: הצטרף אלינו חבר הכנסת וקנין.
<שרית זוכוביצקי: (2) בסעיף קטן (ג) – בפסקה (1) בסופה יבוא: ו-3, או בעל צי רכב שהחזיר רשיון הרכב או שהעבירו לרוכש כאמור, בניגוד להוראות אותו סעיף כאמור, שהוחל בסעיף 3א; סעיף קטן (ג), היום הקנס הוא 226 אלף שקלים.
<שרית זוכוביצקי: שוב, אנחנו יורדים במדרג הענישה.
<שרית זוכוביצקי: העבירה היא על החזרת רשיון – למעשה אנחנו מציינים ענישה לצד על עבירה מהותית שהוועדה אישרה.
<מרב תורג'מן: בעניין הקנסות הפליליים, העונשיים, עשינו חשיבה מחודשת יחד עם משרד המשפטים ויחד עם משרד התחבורה ויחידת אתגר, והצענו מדרג מעט שונה בעניין הקנסות.
<מרב תורג'מן: אולי אציין מה ההוראות שהקנס בצדן יהיה 226 אלף שקלים, שזה בעצם סעיף 61א4 לחוק העונשין.
דוד צור: איך הגעתם בדיוק למספר 226?
<מרב תורג'מן: זה חוק העונשין.
<שרית זוכוביצקי: היום מפנים לסעיף 61 לחוק העונשין לפי המדרג שם.
<מרב תורג'מן: אם כך אקריא את ההוראות שהקנס הפלילי בצדם יהיה 226 אלף שקלים: מבטח שהעביר – כמובן, ב-61א4 הסכום הזה יהיה צמוד למדד, ויעלה ככל שהסכומים יעודכנו – מבטח שהעביר רכב לעסק שאינו מורשה לפי דין לעסוק בפירוק כלי רכב או שלא החזיר את רישיון הרכב לרשות הרישוי בניגוד להוראות סעיף 3(א)(ב) – שזה למעשה ההוראה שקובעת את החזרת רשיון הרכב לרשות הרישוי - או שהעביר את הרישיון לרוכש הרכב בניגוד להוראות סעיף 3(א)(2ב) – זה ההוראה שחלה על חברות הביטוח וציי הרכב להחזיק את הרשיון - או בעל צי רכב שלא החזיר או שהעביר רכב את הרישיון כאמור, בניגוד להוראות אותם סעיפים, כפי שהוחל בסעיף 3א.
<מרב תורג'מן: אני מזכירה שסעיף 3א מחיל את ההוראות החלות על חברות הביטוח גם על חברות ציי רכב.
<מרב תורג'מן: זה בעצם המדרג הגבוה של 61א4.
<מרב תורג'מן: ככל שאדוני מסכים לזה, אתה יכול להעמיד את זה להצבעה.
דוד צור: הערות יש?
דוד צור: מי בעד, בתיקונים שהוקראו?
דוד צור: 2 בעד.
דוד צור: אושר בתיקונים.
<שרית זוכוביצקי: (3) אחרי סעיף קטן (ג) יבוא: "(ג1) העושה אחת מאלה, דינו – קנס בשיעור הקבוע בסעיף 61(א)(3) לחוק העונשין: (1) רוכש רכב שלא לשימושו העצמי, שלא הודיע בכתב למבטח הרכב או לבעל צי רכב אשר ממנו רכש את הרכב, אחת ל-90 ימים, אם תוקן הרכב ואת מקום הימצאו, ואם תוקן הרכב, לא העביר להם אישור מהמוסך שבו תוקן הרכב, בניגוד להוראות סעיף 7ב(ב)(2) ו-(3); (2) רוכש רכב שלא העביר את הבעלות ברכב על שמו, בניגוד לסעיף 7א(א);"; ב-61(א)(3) הקנס הוא 65,300 שקלים.
<שרית זוכוביצקי: זה לפי המדרג שנקבע בסעיף 61 בחוק העונשין.
<שרית זוכוביצקי: קבענו עונש על עבירה מהותית שאישרנו.
דוד צור: רק על אי-הדיווח?
<שרית זוכוביצקי: נכון.
<שרית זוכוביצקי: חשבנו שמבחינת המדרג, זה נמוך יותר.
<שרית זוכוביצקי: חובות דיווח, העונש שרשום, מבחינת מדרג הענישה, הוא המתאים.
<מרב תורג'מן: אנחנו, כפי שאדוני מעלה, גם סברנו שיש מקום להפחית בקנס הפלילי.
<מרב תורג'מן: אני אקריא את המדרג החדש, המוסכם.
<מרב תורג'מן: הוראות שהיו קודם לכן, 226 אלף שקלים, העברנו ל-75 אלף שקלים, ואת ההוראה הזו, אי-העברת הדיווח, יהיה במדרג הנמוך יותר, כפי שאקריא בהמשך.
<מרב תורג'מן: יחול עליו קנס של 28 אלף שקלים – לא 75 אלף שקלים.
<מרב תורג'מן: אקריא את המדרג החדש.
דוד צור: מר מלכיס, פספסת את זה.
דוד צור: זה לא 70 אלף אלא 28.
קריאה: מבחינתו זה יכול להיות גם 170.
קריאה: הרי החובה היא על הסוחר.
דוד צור: אבל מר מלכיס דואג גם לסוחרים.
<שמואל מלכיס: לא נשמע לך אבסורד, שמי שלא רושם רכב, יקבל קנס כזה?
דוד צור: 28 אלף?
דוד צור: צריכה להיות סנקציה כדי לעצור את ה- - -
<שמואל מלכיס: יכול להיות מצב שאדם ששוכח- - -
דוד צור: לא שוכח.
<שמואל מלכיס: יכול להיות גם שכחה.
<שמואל מלכיס: שלא מבצע פעולה, מקבל 28 אלף שקל?
דוד צור: אבל המדינה לא באופן שרירותי תטיל עליו 28 אלף שקל.
דוד צור: זה שרירותי?
<אביטל בגין: - - - אני מניחה שלא יוגש נגדו כתב אישום.
דוד צור: השאלה אם זה לא יעמיס על בתי משפט באופן שזה יהיה בלתי-סביר שבתי משפט יתחילו להתעסק בזה.
דוד צור: נראה לכם שבתי משפט יתחילו להתעסק בעבירה כזו של אי-דיווח?
<אביטל בגין: זו עבירה שהיא קיימת בחקיקה באופן כללי.
<אביטל בגין: חלקה מטופלת בבתי משפט, חלקה מטופלת בהעברה להודעות קנס, בחקיקה בכלל.
דוד צור: בהתאמה, אדם שלא מחדש את רשיון הרכב שלו, אדם רגיל, נוהג, ולא מחדש את רשיון הרכב - לא את רשיון הנהיגה - יש כאלה לצערי אלפים אם לא עשרות-אלפים, שנוהגים בכבישים, שרשיון הרכב שלהם לא בתוקף.
דוד צור: מה הסנקציה שבצד העניין?
<שרית זוכוביצקי: זו עבירה פלילית לפי תקנות התעבורה.
דוד צור: כמה כאלה המשטרה – אדם אומר: שכחתי, לא ראיתי את התאריך.
<שרית זוכוביצקי: לדעתי, מעמידים לדין.
<שרית זוכוביצקי: אין פה מישהו מאגף התנועה.
דוד צור: יש פה מאגף המשטרה.
<אביטל בגין: גם פה יכול להיות בסופו של יום שהמשטרה תחליט שדרך האכיפה של ההוראה הזאת תהיה עבירת קנס או ברירת משפט.
דוד צור: עדיין נראה לי שהתפרעתם.
דוד צור: זה קנס מינהלי, ה-28 אלף שקל האלה?
<שרית זוכוביצקי: פלילי.
<שרית זוכוביצקי: קודם כל צריך להעמיד לדין.
דוד צור: כלומר בית המשפט בכלל יקבע.
דוד צור: אז אני לא רואה אף בית משפט שקובע 28 אלף שקל.
<מרב תורג'מן: זה הרף המקסימלי, בהחלט.
<מרב תורג'מן: אקריא אם כך את מדרג ההוראות.
<מרב תורג'מן: לקנס של 75 אלף שקלים אנחנו מציעים את התיקון הבא: רוכש רכב שלא לשימושו העצמי, אשר תיקן את הרכב במוסך שלא ניתן לו רישיון לפי דין, בניגוד להוראות סעיף 7א – זה הפך להיות (א) ולא (ב), כי הפכנו את הסדר – (1).
<מרב תורג'מן: זאת ההוראה הראשונה.
<מרב תורג'מן: ההוראה השנייה, מתקין חלק משומש ברכב, בניגוד להוראות לפי סעיף 17(א1).
<מרב תורג'מן: אלה בעצם ההוראות שקבועות בתקנות הגבלת השימוש.
<מרב תורג'מן: רק אומר אותן, שמדובר על לא יתקין אדם חלק משומש ברכב שניזוק וטרם חלפו שנתיים ממועד רישומו ברשיון הרכב.
<מרב תורג'מן: את רוצה להבהיר את העניין הזה, שלא היתה בעצם עבירה בצד ההוראה הזאת?
<שרית זוכוביצקי: גם התאמנו וגם קבענו עונשים לצד עבירות שלא היה להן עונש.
<מרב תורג'מן: טוב.
<מרב תורג'מן: זה אם כך המדרג של ה-75 אלף שקלים של 61(א)(3).
<דידי רוזנפלד: אדוני היושב-ראש, למה קבעתם שרוכש לשימושו העצמי לא יצטרך לתקן במוסך מורשה, או לפחות לא יוענש על זה שלא תיקן במוסך מורשה?
<דידי רוזנפלד: למה הוצאתם אותו?
<דידי רוזנפלד: מוסך מורשה זה דבר חשוב.
דוד צור: משרד המשפטים בזמנו דיבר על זה.
<אביטל בגין: דיברנו על זה בדיון הקודם.
<אביטל בגין: עמדת משרד המשפטים מתנגדת להפללה של הלקוח או הצרכן בסוג כזה של התנהלויות.
<אביטל בגין: הדרך לפעול נגד המוסכים הלא מורשים היא לאכוף על-ידי המדינה – בהמשך למה שאמר היושב-ראש קודם, היא שהמדינה תפעל, ולא להעביר את האחריות על הצרכנים.
<אביטל בגין: זה לא דבר מוצלח, אפשר לעשות פרסומות מצוינות על כמה נזק זה יכול לגרום.
<אביטל בגין: להעמיד אותו כאחראי בפלילים מקום שהמדינה צריכה לפעול כדי לסגור את המוסכים הלא מורשים, זה לא חלוקה נכונה של האחריות.
<רונן לוי: פה מדובר על רכבים שהולכים לשקם אותם אחרי תאונה.
<רונן לוי: לא מדברים על אדם נורמטיבי.
<רונן לוי: החוק הזה מתייחס רק לרכבים משוקמים - זה אחד; שתיים, הרבה סוחרים שקונים את המכוניות האלה הם סוחרים לא מורשים.
<רונן לוי: הם כאילו קונים את זה לשימוש עצמי, ואז- - -
<אביטל בגין: הם צריכים להיות סוחרים מורשים בשביל להיחשב שלא לשימוש עצמי.
<אביטל בגין: מהנתונים של אתגר, כל הרוכשים האלה היו רוכשים שלא לשימוש עצמי.
<אביטל בגין: היו כמה מקרים גבוליים של אנשים שרכשו שלושה רכבים.
<אביטל בגין: עדיין, אנחנו לא רוצים להפליל אדם שלצורך התחביב רוצה לקנות את האוטו ולפרק אתו שלא במוסך מורשה.
<אביטל בגין: אין כאלה במציאות.
<רונן לוי: זה השוליים.
<רונן לוי: זה לא העיקר.
דוד צור: אבל זה לא העיקר.
דוד צור: החקיקה לא נוגעת למקרים שוליים שבהם נדרשת, לצורך העניין הזה, או תקנות או חקיקה.
דוד צור: זה תשובה לך, דידי.
דוד צור: אני מקבל את עמדת משרד המשפטים בעניין הזה.
<רונן לוי: אנחנו אומרים שזה בדיוק הפוך.
<רונן לוי: השוליים זה אלה שקונים לשימוש עצמי, לכן לא צריך להתייחס אליהם בחוק, כי החוק הזה מתייחס רק לאותם רכבים שנמכרים במצבם הניזוק, ולא מתייחס לכל הרכבים.
<רונן לוי: רק לאותם אלה שחברות הביטוח או ציי רכב אחרים מוכרים.
<רונן לוי: לכן פה מומלץ היה להוציא את המשתמש העצמי, כי אלה השוליים שבשוליים.
<רונן לוי: דווקא פה היית צריכה לומר שגם מי שקונה לשימוש עצמי, אסור לו לתקן במוסך - דווקא במשוקמים, אלה שמסכנים את הבטיחות, אלה שאין להם כריות אוויר – עכשיו ראיתם את הדוגמה.
<רונן לוי: דווקא המכוניות האלה, מי שקונה לשימוש עצמי, חייב לעמוד לפי החוק.
דוד צור: אתגר, מה עמדתכם בעניין הזה?
<אלי מקמל: אי-אפשר להחיל את החוק עד אחרון כלי הרכב או אחרון תושבי המדינה.
<אלי מקמל: דרך הטיפול שלנו, וכך ראוי שיהיה, היא בכמויות, במסות.
<אלי מקמל: יש לנו די דרכים גם במידע גלוי, גם בקשרים עם חברות הביטוח, גם עם מגרשי ההסדר, גם ממודיעין, לדעת מי הסוחרים.
<אלי מקמל: בהם אנחנו מעוניינים לטפל.
<אלי מקמל: עליהם אנחנו מעוניינים להחיל את התקנות האלה, ולא על האדם הפרטי.
<אלי מקמל: באמת לא מטריד את אתגר אם אדם פרטי ירכוש רכב אחד ועוד אחד ועוד אחד.
<אלי מקמל: בסופו של דבר, כשהוא יהפוך לסוחר בהגדרה, נדע עליו.
<רונן לוי: אבל השיקום מטריד.
<מרב תורג'מן: רק אציין שחקיקה, אפשר להחיל אותה על כל אדם פרטי, וזו הכוונה, רק בעניין הספציפי הזה זו החלטה של מדיניות.
<מרב תורג'מן: אני מבינה שגם עמדת משרד המשפטים היא להתנגד להחיל את זה לגבי אנשים פרטיים שרוכשים רכב לשימוש עצמי, לשימוש אישי.
<אלי מקמל: אני מודה על התיקון.
<שמואל מלכיס: אני רוצה להעיר הערה ל-3ג - מתקין חלק משומש ברכב, בניגוד להוראות לפי סעיף 17(א1).
<שמואל מלכיס: מדובר בלהתקין חלק חילוף שהוא פחות משנתיים.
<שמואל מלכיס: אנחנו חוקקנו חוק שמטיל חובות רבות- - -
לאה ורון: אתה מתכוון שהכנסת חוקקה את החוק ודאי.
לאה ורון: חברות הביטוח מחוקקות חוקים?
<שמואל מלכיס: אני מודה לך, מנהלת הוועדה.
<שמואל מלכיס: חוק גדול שהטיל חובה רבה על הציבור לגבי השימוש בחלפים משומשים, ומחייב רישום ופיקוח ושמירת רשיון, ובסופו של דבר לא מאפשר מה שבכל מדינה נורמלית מותר לעשות, זה להשתמש בחלפים שימוש חופשי.
<שמואל מלכיס: מי שמקיים את החוק, מי שנוהג על-פי התקנות, מי שרושם את החלפים כדין, מפרק חלקי חילוף מרכב, בשנתיים הכי חשובות של חלף משומש חל איסור להשתמש בזה.
<שמואל מלכיס: אם הייתם אומרים שאנחנו נמצאים היום באמצע מגיפה- - -
דוד צור: אבל אתה מחזיר אותנו לתקנות הראשיות.
<שמואל מלכיס: אבל למה לא?
<שמואל מלכיס: למה שהכנסת לא תתייחס להיגיון הכלכלי של נזק עצום שנגרם לכלכלת המדינה בזה שחל איסור- - - לדבר אסור?
דוד צור: מותר, אבל אי-אפשר לדבר שזה לא לדיון.
<שמואל מלכיס: שיירשם לפרוטוקול לפחות.
דוד צור: אמרת את דבריך, כשהתקנות האלה תוקנו.
דוד צור: לכן אני אומר, אתה מחזיר אותנו שוב לסעיף התקנות.
דוד צור: אני מציע שתמצא חבר כנסת ראוי, כמו חבר הכנסת וקנין שפה, שיגיש לצורך העניין תיקון לתקנות.
דוד צור: אתה מדבר על אותן תקנות שאוסרות על שימוש בחלפים של פחות משנתיים.
דוד צור: בבקשה, תפתחו את התקנה הזאת, אם אתם חושבים שהיא נכונה, אבל למה להעמיס על הדיון הזה כל פעם מחדש את הדברים?
דוד צור: זה לא רלוונטי.
<שמואל מלכיס: כי בהזדמנות הזאת אפשר להעיר שנגרם למדינת ישראל נזק כלכלי עצום בזה שלא ניתן לעשות שימוש בחלפים חדשים, למרות שכמות הגניבות ירדה פלאים, ובסך הכול אנחנו לא נמצאים בעיצומה של מגפת גניבות.
דוד צור: לפני חצי שעה בערך אמרת: בוא לא נעמיס על החוק הזה את כל הדברים האחרים.
דוד צור: עכשיו אתה אומר: בהזדמנות הזאת.
<שמואל מלכיס: מדובר בדיוק בנושאים שאנחנו מדברים: מניעת גניבת רכב.
<שמואל מלכיס: אני לא חושב שמי שמקיים את החוק- --
דוד צור: כי כשחוקקו את החוק ההוא, חשבו שלא נכון להשתמש בחלפים ישנים.
דוד צור: אפשר להצביע?
דוד צור: 5(3).
דוד צור: מי בעד, בנוסח התיקונים?
<מרב תורג'מן: המדרג הבא הוא 28 אלף שקלים, שזה 61א2.
<מרב תורג'מן: כאן מציעים לקבוע את העבירות הבאות: רוכש רכב שלא לשימושו העצמי שלא הודיע בכתב למבטח הרכב או לבעל צי הרכב שממנו רכש את הרכב, אחת ל-90 ימים, אם תוקן הרכב ואת מקום הימצאו; ואם תוקן הרכב, לא העביר להם אישור מהמוסך שבו תוקן הרכב, בניגוד להוראות סעיף 7א(א)(2) ו-(3); (2) רוכש רכב שלא העביר את הבעלות ברכב על שמו, בניגוד לסעיף 7א.
<מרב תורג'מן: זה יהיה 28.
<מרב תורג'מן: זה הנמוך – לא הנמוך ביותר.
דוד צור: זה העונש המקסימלי.
<אמנון ניקרטין: הייתי מציע להוסיף לתקנה 309.
<מרב תורג'מן: תקנה 309 לא הותקנה מכוח החוק הזה; תקנה 309 הותקנה מכוח פקודת התעבורה.
דוד צור: למה אדוני מציע?
<אמנון ניקרטין: כי בכל זאת, תהיה אסמכתא, שיש לי חשבונות תיקון- - -
קריאה: החוק נועד למניעת גניבות.
דוד צור: זה לא באכסניה הזאת.
לאה ורון: 5(3)(1)(2) אושר.
<מרב תורג'מן: שזה יהיה (ג)(2).
<מרב תורג'מן: שרית יכולה להקריא את הנוסח המקורי שהממשלה הציעה.
<שרית זוכוביצקי: תיקון סעיף 18א.
<שרית זוכוביצקי: בסעיף 18א לחוק העיקרי, אחרי סעיף קטן (א) יבוא: (א1) בעל עסק המורשה לפי דין לעסוק בפירוק כלי רכב לא יעביר לשטחי האחריות האזרחית הפלסטינית רכב המיועד לפירוק, כשהוא שלם, וכן לא יעביר לשטחי האחריות האזרחית הפלסטינית את מסגרת המרכב של רכב כאמור או חלק ממנה.
<שרית זוכוביצקי: " זו העבירה המהותית.
דוד צור: דינו שלוש שנים?
דוד צור: עבר פה אחד.
<שרית זוכוביצקי: תיקון התוספת הראשונה.
<שרית זוכוביצקי: 7.
<שרית זוכוביצקי: בתוספת הראשונה לחוק העיקרי – לפני פרט (1) תבוא הרישה: "(א) לעניין רכב –"; (2) אחרי פרט (8) יבוא: (9) כריות אוויר (10) תיבת הגה".
<שרית זוכוביצקי: (3) אחרי פרט (10) תבוא הרישה: "(ב) לעניין אופנוע – (1) בולם זעזועים (2) חיפוי מפלסטיק (פרינגים) (3) חישוקי גלגלים (4) מושב (5) מכל דלק (6) מנוע (7) סעפת פליטה (8) תיבת הילוכים".
<שרית זוכוביצקי: התוספת הראשונה בעצם קובעת מהם חלקים לעניין החוק.
<שרית זוכוביצקי: אל"ף, אנחנו מוסיפים חלקים שייכללו במסגרת החוק הזה, כריות אוויר ותיבת הגה.
<שרית זוכוביצקי: שוב, אנחנו מוספים חלקים גם של אופנועים, כי גם אופנועים נגנבים.
<נמרוד הגלילי: נמרוד הגלילי, מארגון חברות הליסינג.