GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד צור: נשמע את עמדת משרד התחבורה ואת עמדת מורי הנהיגה וכל האחרים שפה.
דוד צור: אם צריך, נצביע בסופו של דבר להכנה לקריאה ראשונה.
דוד צור: צריך לזכור, אגב, שההכנה שהתגבשנו אליה בסיום הדיון דיברה, ואני קורא או שהיועצת המשפטית תקרא בשמי את הנוסח של סעיף 13 שהציע חבר הכנסת עמאר, כאשר הוא הציע בסעיף 1 את פקודת התעבורה בסעיף 13.
דוד צור: תקראי את זה כדי שנזכיר לכולם על מה אנחנו מדברים.
<אביגל כספי: אני בעצם מקריאה את הנוסח של הצעת החוק הטרומית וזה כמובן לא מחייב אותנו אחר כך לקריאה הראשונה: "בפקודת התעבורה, בסעיף 13 – (1) בכותרת השוליים, אחרי "נהגים" יבוא "ותשלום בעד מבחן נהיגה"; (2) האמור בו יסומן "(א)" ואחריו יבוא: "(ב) בעל רישיון להוראת נהיגה לפי סעיף 16, המעמיד רכב מנועי לרשות נבחן במבחן נהיגה מעשי, לא יגבה תשלום בעד העמדת רכב כאמור, בסכום העולה על המחיר שמשלם לו נבחן בעד שיעור נהיגה.
דוד צור: זו היתה הצעתו של חבר הכנסת עמאר.
דוד צור: אני מזכיר לכם את העמדה שלי, ואני חושב שגם של אחרים והצטרפו אליה – אני לא זוכר אם היו חברי כנסת, אני לא רוצה להטעות אבל העמדה היתה שזה יהיה שני שיעורים, גם מתוך הבנה שייקח זמן להגיע לשם, לטסט, עד שחוזרים, שני שיעורי נהיגה זה סביר ולא כהצעת חבר הכנסת עמאר, שזה יהיה שיעור נהיגה אחד, יש פה משהו מוזר.
דוד צור: קודם כל, הייתי שמח לשמוע את אנשי משרד התחבורה, הסמנכ"ל פה, בבקשה.
דוד צור: מי שרוצה לדבר צריך להירשם אצל מנהלת הוועדה.
<אבנר פלור: אני אציג ברמה הכללית ואחרי זה, ניתן לאנשי המקצוע ממשרד התחבורה והאוצר להתייחס בהיבט המקצועי.
<אבנר פלור: אחרי הדיון כאן, כפי שהוצג, התכנסה ועדת המחירים.
<אבנר פלור: ב-6 באפריל 2014 החליטה ועדת המחירים להמליץ לשרים להכריז על מחיר העמדת רכב למבחן נהיגה כמוצר בר-פיקוח וכן, להמליץ לשרים על מחיר המפוקח שנקבע במסגרת ועדת המחירים.
<אבנר פלור: ועדת המחירים הוציאה את ההמלצה שלה לשימוע, שימוע שהועבר לארגונים של ארגון מורי הנהיגה, מועצת התלמידים, המועצה לצרכנות ועמותת מורי הנהיגה.
<אבנר פלור: הוגשו ההתייחסויות במהלך חודש יוני, וב-9 ליולי נקבע שימוע לאותם גורמים שהגיעו לוועדה.
דוד צור: ב-9?
<אבנר פלור: ב-9 ליולי, בעוד יומיים, יגיעו לוועדה לשימוע אותם גופים שהועברה אליהם ההצעה - -
<לאה ורון: כל הגופים?
<לאה ורון: מי זה "אותם הגופים"?
<אבנר פלור: אני לא יודע אם כל הגופים.
<אבנר פלור: אני עוד פעם אגיד למי הועברה ההצעה: ההצעה הועברה לעמותת מורי הנהיגה, לארגון הארצי של מורי הנהיגה, למועצת התלמידים ולמועצה לצרכנות.
<אבנר פלור: השימוע נתקבל בכתב מארגון מורי הנהיגה השונים וגם מהמועצה הישראלית לצרכנות, ותכף יפרטו מי יגיע לשימוע ב-9 ליולי.
<אבנר פלור: תודה.
<דפנה עין דור: אני מנהלת אגף כלכלה ואני גם חברה בוועדת המחירים שמפקחת על המחירים במשרד.
<דפנה עין דור: אנחנו פנינו באמת לארבעת הגורמים וקיבלנו התייחסות משלושה גורמים – משני ארגוני מורי הנהיגה, הארגון הארצי של מורי הנהיגה והעמותה לקידום מעמדו המקצועי של מורה הנהיגה.
<דפנה עין דור: כן קיבלנו התייחסות של המועצה הישראלית לצרכנות.
<דפנה עין דור: שני ארגוני מורי הנהיגה בקשו להופיע גם בשימוע בעל-פה בפני הוועדה ולכן, הם אלה שזומנו לשימוע בעל-פה.
<דפנה עין דור: הדיון יתקיים ב-9 לחודש וזהו.
דוד צור: שאלת תם: אתם יודעים על הדיון הזה, עברו משהו כמו ארבעה, חמישה חודשים מהדיון הקודם.
דוד צור: למה זה נקבע יומיים אחרי הוועדה ולא יומיים לפני הוועדה?
<דפנה עין דור: הסדר היה קצת הפוך: הדיון נקבע כבר לפני חודש.
<דפנה עין דור: הדיון בוועדה נקבע אחרי שהיה התאריך של ועדת המחירים.
<דפנה עין דור: מבחינת ועדת המחירים, יש מועדים תוך כמה זמן צריך להמתין בין שימוע לשימוע - -
דוד צור: כל כמה זמן ועדת המחירים מתכנסת בכלל?
דוד צור: מה זה, זו מועצה שמכנסים אותה מכלל אירופה, האו"ם וארצות-הברית וכולם מגיעים לפה, ובדיוק נקבע להם חמישה חודשים מראש, ה-9 ביולי וזהו, ואין בלתו?
דוד צור: נשמע לי דמיוני הסיפור הזה.
דוד צור: יש דיון בכנסת.
דוד צור: התבקשתם לפני ארבעה חודשים לבוא עם עמדה.
דוד צור: אתם באים עכשיו ואומרים לי: תן לנו עוד 48 שעות, אנחנו יושבים על זה לשימוע, שכנראה אחרי השימוע צריך להעריך את מה שנאמר בשימוע, זה לוקח עוד ארבעה חודשים לעבד במקרה הטוב ובסופו של דבר, בדצמבר תצאו ותגידו: אוטוטו פגרה, בואו נחליט על זה בשנה הבאה.
דוד צור: מה הסיפור?
<אלון אטקין: אני ממלא מקום יו"ר ועדת מחירים ממשרד האוצר.
<אלון אטקין: אני אסביר קצת על התהליך של ועדת מחירים: הוועדה התכנסה למספר ישיבות בשביל לבנות את המודל המתודולוגי שמתאים לפיקוח על הטסטים.
<אלון אטקין: היו לנו כמה שלבים בתוך הוועדה, כל מיני בדיקות שהיינו צריכים לעשות בשביל לטייב את המודל, להתאים אותו מבחינת הבדיקות שהיינו צריכים לעשות.
<אלון אטקין: חלק מהתהליך, ברגע שוועדת המחירים מגיעה להחלטה, וההחלטה היתה שהוועדה רואה לנכון שקיימת עילה מתאימה לפיקוח לפי חוק הפיקוח - -
דוד צור: עוד לא הגעתם לזה?
דוד צור: ברמה העקרונית, עוד לא הגעתם לזה?
<אלון אטקין: אני באמצע, אני אגיע לזה.
דוד צור: תסביר לנו על הפרוצדורה.
דוד צור: הרי היו פה מספר דיונים בענין עוד לפני הצעת החוק.
דוד צור: האם באמה העקרונית ועדת המחירים סבורה שיש מקום להתערב, לכאורה, בשוק פתוח.
דוד צור: הרי אמרנו מראש שאנחנו לא חושבים שצריך להתערב במחיר שיעור הנהיגה אבל במחיר הטסט, שזה מדרגה או מסננת שהוא לא יכול להתחמק ממנה, אנחנו חשבנו שזה סוג של כשל שוק, ושם הילדים או הלומדים בני ערובה.
דוד צור: לכן אני שואל – ברמה העקרונית, האם אתם חושבים שזה נכון כן לפקח על המחיר, וכרגע הוויכוח נשאר על כמה או שאתם בכלל אומרים: אנחנו עוד לא שם, אנחנו לא יודעים אם אנחנו רוצים להתערב?
<אלון אטקין: אוקי.
<אלון אטקין: אז התהליך הוא שכאשר מתקיימים הדיונים, קודם כל בוחנים את השוק, מה קורה בשוק, שזה מה שאמרת לגבי המחירים הקיימים.
<אלון אטקין: בוחנים האם יש עילה מתאימה לפי חוק הפיקוח.
<אלון אטקין: אם נמצא שיש עילה מתאימה להטיל פיקוח לפי חוק הפיקוח ולאחר שראינו שיש התאמה, שקיימת בעיה בשוק בדיוק כפי שציינת, החלטנו שוועדת המחירים הגיעה למסקנה שראוי להמליץ לשרים, לשר התחבורה ולשר האוצר להחיל פיקוח, ואז נעשה המודל, נבנה המודל הכלכלי והוועדה יצאה לשימוע לגבי החלת פיקוח ולגבי המודל עם המחיר שלו.
<אלון אטקין: זה התהליך הסטנדרטי - -
דוד צור: וכמה זמן זה לוקח אחרי השימוע?
<אלון אטקין: במקרה הזה זה הולך מאד מהר לצורך הענין.
<אלון אטקין: השימוע בכתב נעשה.
<אלון אטקין: כלומר, מרגע שהוצאנו את השימוע, אנחנו נותנים מספר שבועות להתייחסות לשימוע, זמן הוגן לגופים השונים.
<אלון אטקין: פנינו במקביל גם לגופי צרכנות כי חשוב לנו לשמוע גם את עמדתם.
<אלון אטקין: בנוסף, בשימוע - -
<לאה ורון: חוץ מהמועצה לצרכנות, מי הם גופי הצרכנות?
<דפנה עין דור: המשתמשים, מועצת התלמידים.
<אלון אטקין: התלמידים.
<אלון אטקין: אני משלים רק עוד שני משפטים: ביציאה לשימוע בכתב הודענו גם שמי שמעונין לבוא לשימוע בעל-פה, שיודיע על בקשתו להגיע לשימוע בעל-פה.
<אלון אטקין: שימוע בעל-פה, שוב, נקבע מספר שבועות אחרי השימוע בכתב.
<אלון אטקין: זה זמנים מינימאליים שאנחנו מעוניינים לתת יכולת תגובה לגופים השונים - -
<לאה ורון: באיזה תאריך יצאתם לשימוע?
<דפנה עין דור: מתי שהוא במאי, כשהקצבנו שלושה שבועות, כשהמועד היה עד ה-2.6 ובעקבות בקשה דחינו את זה ל-9.6.
<אלון אטקין: היתה בקשה להארכה, נתנו עוד שבוע הארכה ומהרגע הזה אנחנו קבענו את התאריך של השימוע בעל-פה - -
<דפנה עין דור: אז לדעתי זה בסביבות ה-12 במאי.
<אלון אטקין: - - הישיבה בוועדה, לפחות לידיעתנו, התאריך נקבע אחרי שכבר קבענו את התאריכים.
דוד צור: ולא ניתן היה להקדים?
<אלון אטקין: אנחנו מעוניינים כן לתת לגופים השונים את הזמן ואת ההתראה המספיקה מהבחינה הזאת.
<אלון אטקין: התהליך כרגע הלאה הוא לשמוע את השימועים בעל-פה - -
דוד צור: אז מה הצעתכם לנו, חברי הכנסת?
דוד צור: שבו בצד ותנו לנו לעבוד?
דוד צור: זה בגדול מה שאתם אומרים לנו?
<אלון אטקין: האכסניה הנכונה לפיקוח על מחירים למוצר בפיקוח זה חוק הפיקוח על מחירים, זו האכסניה שבה הדברים נמצאים.
<אלון אטקין: זה לא באמצעות חוק ספציפי לכל מפוקח.
<אלון אטקין: זה מאפשר מקצועיות יותר טובה, זה מאפשר קביעות.
דוד צור: אני רוצה לשמוע קצת את האנשים.
דוד צור: אני לא מבטל את הדיון בגלל הדיון שלכם ב-9 לחודש, אני מתקדם.
דוד צור: אנחנו נשמח, כמובן, שתבואו כבר עם איזו הצעה, אם היא מתחברת עם רוח החוק של חבר הכנסת עמאר אז אני אומר לו גם לעצור אותה.
<אלון אטקין: יש את מה שיצאנו לשימוע, שאפשר להעביר לוועדה את מה שהוצאנו לשימוע בכתב, שזה כמובן לא סופי כי זה היה שימוע אמתי, גם השימוע בכתב וגם השימוע בעל-פה אבל זה הכיוון - -
דוד צור: אני לא מתכוון להחליף את תהליך השימוע, אנחנו מתכוונים פה לשמוע אנשים, אנחנו לא עושים להם שימוע.
דוד צור: אז בואו נשמע את עמדות הגופים השונים.
דוד צור: קודם כל, נשמע את יושב ראש ועד בוחני הנהיגה אלי מלכה.
דוד צור: שלום לך.
<אלי מלכה: שלום לכולם.
<אלי מלכה: תראה, מצבם של מורי הנהיגה היום הוא בכי רע מבחינה כלכלית, ואני מדבר על המחיר של שיעור הנהיגה.
<אלי מלכה: המחיר הוא מאד נמוך ולכן, קשה להם להתקיים וזו התוצאה שמחיר המבחן הוא גבוה.
<אלי מלכה: יחד עם זאת, זה לא צריך לבוא על חשבון מחיר הנבחן.
<אלי מלכה: אתה יודע, כשהיה חבר הכנסת דוד אזולאי - -
דוד צור: אתה מייצג את הבוחנים או את המורים?
<אלי מלכה: אני מביע את דעתי כי הוזמנתי כי אני ביום יום נתקל בנושא הזה.
<אלי מלכה: אני זוכר את חבר הכנסת דוד אזולאי שפנה אלי ואמר לי: יש תלונות רבות מצד ציבור לומדי הנהיגה על נושא מחיר העמדת הרכב למבחן וצריך לתת את הדעת על כך.
דוד צור: מתי זה היה?
<אלי מלכה: לפני שלוש, ארבע שנים.
דוד צור: אתה אומר לפני השימוע.
<אלי מלכה: כן, וצריך לתת את הדעת על כך.
<אלי מלכה: עכשיו, אני אומר לארגוני המורים: הם לא יכולים היום לבוא ולטמון את ראשם בחול ולומר שזה המחיר כי מחיר השיעור הוא נמוך, אני רוצה לגבות 400 שקל - -
דוד צור: תזכיר לי כמה משלמים על הטסט עצמו?
<קריאה: 141 שקלים.
<אלי מלכה: האגרה זה 141 שקל אבל אני אתן לך סתם דוגמה שמפריעה לי: אני נכנס לרכב לבצע מבחן נהיגה, המורה יושב מאחורה והתלמידה נותנת לי 400 שקל.
<אלי מלכה: היא אומרת לי: זה עבור המבחן.
<אלי מלכה: תשמע, אני הרגשתי שלא בנוח - -
דוד צור: כי היא חושבת שאתה גובה את זה.
<אלי מלכה: יפה, אתה מבין?
<אלי מלכה: אני רוצה לומר לך שציבור לומדי הנהיגה והוריהם, העיניים שלהם היום נשואות לוועדה.
<אלי מלכה: הם מצפים לבשורות מהוועדה.
<אלי מלכה: אני חושב שצריך לשים קץ לכל הנושא הזה של מחיר העמדת הרכב למבחן.
דוד צור: אני רוצה לשמוע את ארגון מורי הנהיגה.
דוד צור: כיוון שיש שני ארגונים לפחות שאני מכיר, אני אתן לשניהם.
דוד צור: יש עוד איזה ארגון שצץ שלא ידעתי עליו של מורי הנהיגה?
דוד צור: תתאחדו כבר, תעשו טובה לעצמכם.
<קריאה: בא, תדגיש עוד פעם מה שאמרת, זה חשוב לנו.
<אבי קרמר: אני דובר הארגון של מורי הנהיגה.
<אבי קרמר: שני דברים: א.
<אבי קרמר: למיטב ידיעתי, ויתקן אותי היושב ראש או מ"מ יושב ראש ועדת המחירים, אני חושב שבמקרה שלנו עשו מרוץ מרתון כדי לעמוד בלוחות זמנים כדי להתאים את עצמם למה שקורה בוועדה.
<אבי קרמר: עשו תהליך מאד ארוך, אם תשוו את זה לכל המקומות האחרים – תראו, הלחיצו אותנו בלוחות זמנים להגיב מהר, לשימוע מהר.
<אבי קרמר: כל הדברים האלה נעשו הרבה יותר מהר ממה שזה נעשה בכל מצב כאילו ש - -
דוד צור: תקשיב, אני מגיע עכשיו מדיון של הוועדה לחוק השידור הציבורי.
דוד צור: הולכים לפרק את כל השידור הציבורי, 2000 עובדים בערך, להקים חדש.
דוד צור: החוק הזה נכנס לפני שלושה שבועות, חודש, והולך לצאת עם מאה ומשהו סעיפים, מורכב ביותר.
דוד צור: מיליארדים של שקלים, קיבלו החלטה וזה קורה בחודשיים או פחות.
דוד צור: פה אנחנו מדברים מדצמבר 2013, שלא לדבר מה שאומר לי אדון מלכה, שלפני שלוש שנים עוד חבר הכנסת אזולאי דיבר על זה.
דוד צור: אז להגיד שיש פה הליך זריז, מרתוניסטי?
<אבי קרמר: - - מבחינת ההתנהלות בהשוואה לגודל שלנו במשק, ההשפעה שלנו על המשק, להתייחסות היא כאילו מישהו רודף.
<אבי קרמר: דבר שני, התאריך של התשיעי בחודש נקבע לפני שהדיון הזה נקבע, ולפי מיטב ידיעתי נעשה ניסיון לעכב ולדחות את הדיון הזה בשבוע ימים ואז יכול להיות שהיינו יושבים פה כולם היום עם איזה שהוא תהליך מסוים - -
דוד צור: אני לא מודע לזה.
דוד צור: אולי לאה יכולה להאיר את עינינו.
<לאה ורון: אני לא נעניתי לבקשה הטלפונית של אטקין לדחות את הדיונים כי קצת שבענו מהדחיות והבקשות.
<לאה ורון: אני מניחה שכשם שהאוצר יודע לבקש מהוועדה לדחות דיונים כמו גם משרד התחבורה אז הוא יכול היה גם להקדים את הדיון שלו.
דוד צור: אבל לגופו של ענין, מה עמדתכם לקראת השימוע, ואני לא מחליף את השימוע.
דוד צור: אתם חושבים שלא צריך להתערב?
דוד צור: אתם חושבים שצריך להוריד?
<אבי קרמר: זה מחולק לשני חלקים: א.
<אבי קרמר: אנחנו חושבים שאנחנו לא עומדים בקריטריונים של מוצר בר-פיקוח - -
דוד צור: שלא צריך להיכנס לפיקוח?
<אבי קרמר: זו הטענה הבסיסית גם משפטית וגם חוקית אבל זה משהו שבשבילו יש שימוע ואני חושב שאין טעם לעשות את השימוע עכשיו.
<אבי קרמר: יש גם חלופות בהנחה ויוכח שזה אחרת.
<אבי קרמר: מאחר ומדובר בעוד יומיים, אני חושב שלהחיל עכשיו משהו שיכול להכניס איזה טריגר או להשפיע או לשנות כיוונים, זה לא נכון.
<אבי קרמר: דבר שני, אני חושב שאם היו עושים מאמץ הרבה יותר עמוק ואמתי במטרה לחסוך לתלמיד את הכסף, ובאמת לבוא ולראות איפה הבעיה, ויסלחו לי כל הנוגעים בדבר ואני לא אוהב להשתמש במילה פופוליזם כי זה משהו שכאילו פוגע אבל הכסף הגדול, העלויות, התהליך שנמצא, לא נמצא אצל מורי הנהיגה לצערנו.
<אבי קרמר: הוא נמצא במערך בוחנים כושל, במערך ליקוי זמן המתנות לטסטים חסר היגיון.
<אבי קרמר: - -
<אבי קרמר: - - אני אסביר: כישלונות של מבחנים שלא נחקרים ולא נבדקים ואז כל בוחן "הטוב בעיניו יעשה".
<אבי קרמר: כל הדברים האלה ביחד, אם תצטרכו לבדוק את כמות הטסטים - -
<אלי מלכה: ממש לא, ממש לא.
דוד צור: סליחה, אני לא רוצה להסיט את הדיון מהסיבה הפשוטה: הדיון פה מאד ספציפי על הצעת החוק.
דוד צור: מכיוון שגם היינו בדיונים כולל רצון ומכיוון שאתרי הפייסבוק הפכו להיות המלל העיקרי, אפילו שר התחבורה שם בדף הפייסבוק שלו ואמר שהוא רוצה להפריט את המערך למרות שקיבלנו פה - -
<אבי קרמר: אני חושב ששם החיסכון הגדול.
דוד צור: - - אמירה אחרת, שאומרת שאין החלטה כזאת של המשרד.
דוד צור: אבנר, אני טועה?
<אבנר פלור: זה מהדיון הקודם, אני לא זוכר בדיוק מה נאמר שם.
<אבי קרמר: אבל אתה יכול להסיט את הדיון, אתה יכול להגיד לי גם על הפיקוח על המחירים בצרכניות.
<אבי קרמר: אני אסביר מה הקשר.
דוד צור: אני אומר עוד פעם: אני לא רוצה עכשיו להסיט את הדיון לענין הבוחנים.
דוד צור: אני יכול להיות שם.
<אבי קרמר: לא הבוחנים, הבוחנים זה חלק מהבעיה.
<אבי קרמר: מה שאני מנסה להגיד – הרי כולנו פה היום נמצאים בנקודה מסוימת שבה סך העלות הכללית של לימודי הנהיגה בישראל, תקרא לזה איך שאתה רוצה, רוצים שהוא יהיה הוגן, שהוא יהיה סביר.
<אבי קרמר: אי אפשר לנתק אותו מיחידה אחת ואני אומר שהחיסכון הכללי - -
דוד צור: אני לא מקבל את העמדה הזאת.
<חוה ראובני: כמה התלמיד משלם למדינת ישראל תמורת לימוד הנהיגה?
<חוה ראובני: שישים ומשהו שקל תמורת התיאוריה ו-140 שקל לטסט.
דוד צור: רגע, לפרוטוקול, היועצת המשפטית של משרד התחבורה, הגברת חוה ראובני.
דוד צור: אני רוצה להגיד לך משהו - -
<אבי קרמר: לגבי השימוע אמרתי את דבריי - -
דוד צור: לא, נתתי לך לדבר יותר מדי אבל בשורה התחתונה אני אגיד לך למה אני לא מקבל את העמדה הזאת, ואמרנו את זה גם בדיונים: אנחנו לא מתערבים בשוק החופשי במחיר שיעור הנהיגה, זה נתון לתחרות ואנחנו לא מתערבים- -
<קריאה: למה במבחן כן?
דוד צור: - - כי המבחן הוא המדינה.
דוד צור: המבחן - אני שם אנשי משרד התחבורה, אין לו ברירה.
<חוה ראובני: לא, לא.
דוד צור: מורה לנהיגה גובה ממני 100, זה גובה ממני 110, זה גובה 200 ואני אלך להוא.
דוד צור: הוא טוב, אני אשלם לו גם 500.
<אבי קרמר: אנחנו מסכימים אתך, אנחנו מסכימים בחקיקה שהמדינה תעשה את הטסטים לתלמידים וייקחו שקל.
דוד צור: מכיוון שנוצר פה בעצם כשל שוק מאד פשוט: התלמיד שנוהג ברכב מסוים, הוא לטסט צריך לגשת עם הרכב הזה.
דוד צור: יש פה איזה לינק שמחובר בין המורה לבין התלמיד.
דוד צור: לתת לו לגשת לטסט על רכב שהמדינה תעמיד לו, התלמיד יצטרך גם לעבור טסט וגם להתרגל לרכב שבחיים הוא לא נהג בו.
<אבי קרמר: וכשהוא עובר לרכב של אבא שלו - - -
דוד צור: יש לו מלווה.
<קריאה: ניתן פתרון לזה בדיון הקודם.
דוד צור: לכן, הוועדה חשבה שיש מקום להתערב ולהכניס את זה לפיקוח כי נוצר צוואר בקבוק ששם אין להם ברירה והם בני ערובה.
<קריאה: היושב ראש, הערת ביניים לגבי מה שאמרת.
דוד צור: רגע, תן לי לסיים.
דוד צור: יש לי את הזכות כיושב ראש לדבר כמה שאני רוצה.
דוד צור: לכן, הוועדה מחליטה שהיא כן צריכה להתערב.
דוד צור: אמרנו שיש פה שתי דרכים, ואני לא רוצה עכשיו לקחת את הדיון עוד פעם וללכת ל-48 כי אתם מחזירים אותי עוד פעם לדיונים הקודמים - או דרך ועדת הפיקוח או דרך הצעת חוק פרטית של חבר הכנסת עמאר.
דוד צור: עכשיו, אין טעם להמשיך להתווכח על הענין העקרוני אבל אני בכוונה פחות הצגתי את הסיכומים של הדיונים הקודמים.
דוד צור: אתם מתבצרים בעמדות שלכם, אל תתערבו לנו, תנו לנו להמשיך להתנהל.
דוד צור: אני אומר: בסדר גמור, אני בעד שוק חופשי.
דוד צור: מצדי, שיהיה מורה לנהיגה מצוין שקובע 200 שקל אבל ילכו אליו בגלל האיכות שלו ולא בגלל הכסף שלו.
דוד צור: אני מודע אבל שציבור מורי הנהיגה הוא לא הציבור שעושה את הקופות הגדולות.
דוד צור: אני ראיתי את המחירים, ראיתי את ההתנהלות, מורי הנהיגה הם לא מעשירי המדינה, הם גם לא בקושי ממעמד הביניים.
דוד צור: הם בקושי מצליחים להתרומם ולשרוד.
דוד צור: לכן, אני חושב שבענין הזה אנחנו לא צריכים להשית את העלויות על התלמיד במבחן אלא בסופו של דבר, השוק החופשי צריך למשוך את זה אולי למעלה, ובזה אני לא מתערב אבל להחזיק אותם כבני ערובה בטסט?
דוד צור: חד-משמעית - -
<יעקב פוני: אדוני היושב ראש, רק הערת ביניים.
<יעקב פוני: אני מעמותת מורי הנהיגה.
<יעקב פוני: אני את זכות הדיבור לנציג העמותה אבל רק הערת ביניים לגבי מה שאתה אמרת, לגבי המושג: אתה השתמשת במושג של "כשל שוק".
<יעקב פוני: זה לא נכון, זה לא מדויק.
<יעקב פוני: בכל המושגים של היום התלמיד הוא לא שבוי של מורי הנהיגה.
<קריאה: יש לזה פתרון גם.
<יעקב פוני: אתה אמרת "כשל שוק", השתמשת פעמיים במושג "כשל שוק".
דוד צור: כל כך היית עסוק בלהגיד את הערת הביניים ולא הקשבת לי גם.
דוד צור: אמרתי שהשוק הוא חופשי.
דוד צור: יחליט תלמיד ללכת למורה X או Y, הוא לא בן ערובה שלו.
דוד צור: יחליט לאיזה מורה ללכת, על הכיפק, אני לא מתערב בזה אבל לטסט הוא יכול לגשת אך ורק דרך המורה שאתו הוא למד, עם האוטו שבו הוא למד.
<קריאות: ממש לא, בפירוש לא.
דוד צור: תן לי אחד או מישהו שניגש לטסט עם האוטו שלא של מורה הנהיגה - -
<קריאה: לא אחד, הרבה.
<קריאה: יש הרבה.
<אבי קרמר: הבן שלי.
דוד צור: כמה כאלה יש כבר, רבותי?
<קריאות: הרבה.
דוד צור: אני לא אתן לשניים מאותה עמותה.
דוד צור: גברת זינגר, בבקשה.
<עירית זינגר: לא משנה, שי ידבר.
<שי ברק: קודם כל, אני מסתובב עם תחושה מאד רעה.
<שי ברק: אני חייב להגיד את התחושה הזאת שמורכבת מהרבה קטעי דברים, מהרבה ציטוטים מהשלוש שנים האלה, מאז שזה התחיל - לי יש תחושה שהכל מכור.
<שי ברק: סמנו את המחיר ועכשיו עושים הכל בשביל להצדיק את המחיר שסימנו.
<שי ברק: - -
דוד צור: את המחיר של מה?
<שי ברק: - - את המחיר של מבחן הנהיגה כי כל הטיעונים שמועלים פה, אנחנו פנינו ואמרנו: רגע אחד, אולי אנחנו באמת לא מבינים.
<שי ברק: פנינו למשרד עורכי-דין שמתמחה בהגבלים עסקיים וחופש העיסוק במחירים בפיקוח.
<שי ברק: משרד עורכי דין מהמובילים בארץ.
<שי ברק: באנו ושילמנו ממיטב כספנו וביקשנו חוות דעת משפטית.
<שי ברק: אתה ראית את חוות הדעת המשפטית, חבר הכנסת צור?
דוד צור: לא, ואני גם אגיד לך למה: מהסיבה הפשוטה - אותי לא מעניין אם באמת זה ייכנס לוועדת הפיקוח או לא.
דוד צור: יש פה הצעת חוק פרטית - -
<שי ברק: אבל זה בדיוק הענין.
דוד צור: - - יש פה הצעת חוק פרטית שהיא יותר חזקה מוועדת הפיקוח.
<שי ברק: אבל גם הצעת החוק, הכנסת לא יכולה לקחת על עצמה ולאכוף את חוק.
<שי ברק: אם המחיר הזה הוא לא בר פיקוח, הוא לא עומד בקריטריונים אז ועדת הכלכלה תעשה דווקא כדי למצוא חן בעיני הציבור?
<שי ברק: ככה זה הולך פה?
<שי ברק: הכחלוניזם והפופוליזם שולט?
<שי ברק: אני לא מבין את זה.
דוד צור: אני שמעתי אותך, שי.
דוד צור: עם כל הכבוד לציונים שאתה נותן פה לחבר הכנסת עמאר - -
<שי ברק: אני לא נותן ציונים לחבר הכנסת עמאר אבל הוא לא בחן את הענין מבחינה משפטית וגם כלכלית הוא לא בחן.
<שי ברק: הוא לא רוצה בכלל לדבר אתנו.
דוד צור: חברי הכנסת יכולים להציע הצעות חוק פרטיות.
דוד צור: אם הצעת החוק הפרטית נוגדת חוקים אחרים או נוגדת, לצורך הענין, חוקי יסוד, חוק חופש העיסוק לדוגמה – נאמר שמחר תטענו בבג"ץ שהכנסת התערבה בחוק חופש העיסוק, שלכאורה הוא יותר חזק מחוק ספציפי, פרטי של חבר כנסת, אז בג"ץ יתערב.
דוד צור: הוא יגיד לנו: אתם לא יכולים לחוקק חוק כזה.
דוד צור: אבל זה לא המצב, עם כל הכבוד, עם חוות הדעת המשפטיות שמקבלים כי אם הצעת החוק הפרטית של חבר הכנסת, ואתם עושים טעות כי אתם מתבצרים בעמדה שבשורה התחתונה אנחנו כבר אחריה.
דוד צור: אם חבר הכנסת עמאר היה מושך את הצעת החוק הפרטית שלו, הייתי מבין את זה.
דוד צור: אגב, אני יכול לעשות פה מהלך אחר, פשוט, פוליטי – לכאורה, יש לי פה רוב עכשיו, אני מעמיד את ההצעה להצבעה ומעביר אותה או מכשיל אותה אם הייתי באמת מעמיד.
דוד צור: אם למשל עכשיו אני עומד להצבעה, אין פה אפילו מנהלי קואליציה ולא מהאופוזיציה, היה בא מישהו ואומר: לא, אני נגד, אז החוק לא עבר.
דוד צור: זאת אומרת, יש פה מהלך שאני מאמין שהוא עקרונית נכון.
דוד צור: אני רוצה לשמוע את נציג הציבור - -
<שי ברק: סליחה, לא סיימתי.
<שי ברק: אני מבקש, עוד שנייה אחת: כל הנושא הזה, כל הקונספציה הזאת של לקוח שבוי הוא כל כך לא נכון.
<שי ברק: הרבה יותר פשוט ומייתר את כל נושאי הפיקוח לקחת את אותו לקוח שבוי ולהחתים אותו בתחילת הלימוד, להחתים אותו על טופס של המדינה – הנה הוא יודע מה המחיר, הנה הוא יודע מה מחיר השיעור, הנה הוא יודע מחיר הטסט.
<שי ברק: ואם הוא קטין ולא יכול לחתום, אדרבה, ילך הביתה, יחתים את ההורה, יבוא בשיעור שלאחריו והטופס הזה יצורף לרש"ל 18 ולטסט.
דוד צור: זה שזה נעשה בהסכמה ואין פה איזה סחיטה באיומים, זה ברור.
דוד צור: זה שזה נעשה בהסכמה זה ברור, ואם לא טוב לו הוא ילך למורה אחר.
<שי ברק: איך הוא שבוי?
<שי ברק: איפה הוא שבוי?
דוד צור: אני אגיד לך איך הוא שבוי, נורא פשוט: על מה אנחנו דנים פה כל היום בוועדת הכלכלה?
דוד צור: על מונופול.
<קריאה: איפה אתה רואה פה מונופול?
<קריאה: אדוני, אני לא יכול - -
דוד צור: אתה רוצה לשמוע גם או רק לשאול?
דוד צור: כל הקונספט של פיקוח על המחירים, בסופו של דבר, נועד לבדוק האם יש לאדם אלטרנטיבות נוספות והוא יכול ללכת אליהם.
דוד צור: כל זמן שזה כן, אז השוק פתוח.
דוד צור: אנחנו, בוועדת הכלכלה, שמחים מאד לתחרות ולכל שוק פתוח.
דוד צור: כאן אין לו ברירה, הוא בהסכמה נכנס לטסט עם המורה, עם הרכב של המורה לנהיגה שלו ומשלם כמה שהמדינה תגיד לו וכמה שיגיד לו מורה הנהיגה, אין לו ברירה.
דוד צור: אין לו ברירה.
<שי ברק: אבל הוא יכול ללכת לבדוק אצל מורה אחר.
דוד צור: לא, אבל זה לא יעזור לו כלום.
דוד צור: למה לא? אין פה קרטל אבל.
דוד צור: - - הוא יגיע לטסט וישלם עדין 400 שקל.
<קריאות: יש כאלה גם ב-300 ויש ב-500, שיעשה סקר שוק.
<שי ברק: - - - שיעשה לעצמו את הבדיקה שלו.
<שי ברק: אני לוקח את המחיר הריאלי כדי לכסות את ההוצאות שלי.
דוד צור: די, שמעתי אותך יותר מדי, מספיק.
דוד צור: אני עכשיו רוצה לשמוע את נציגי הציבור וגם לשמוע מתלמידה אולי, אם זה כן נכון או לא נכון.
<משה קרביץ: שלום, אני אזרח שמגיע מזווית הראיה של הבטיחות.
<משה קרביץ: אני חושבת שמטרת העל שמעניינת אותנו, האזרחים, זה סביבת נהיגה בטיחותית יותר.
<משה קרביץ: לצדי יושבת הבת שלי, שמחר בבוקר עתידה להצטרף לסביבה הזאת ואני לא מתבייש לומר שאני חושש לביטחונה כמו לביטחון של הבן שלי, בנתונים שבהם משטרת ישראל כל יום מצביעה בתאונות הקשות ביותר, שאחד מהכשלים הגדולים ביותר הוא הנושא של הכשל האנושי.
<משה קרביץ: אני חושב שהפוקוס צריך להיות בכיוון של איך מגבירים את הבטיחות.
<משה קרביץ: ההקשר שאנחנו מדברים עליו זה לאן הולך הכסף בסופו של דבר.
<משה קרביץ: כשאני שמעתי לראשונה את המחיר, ולא תמיד כולם מודעים לו, בוודאי לא בשלב שבו הולכים לבחור את מורה הנהיגה, כמה עולה האגרה ומה בעצם היא כוללת, ומבחינתי זאת אגרה.
<משה קרביץ: כשהעלו כאן את הענין של כשל שוק או לא כשל שוק, תסתכלו בבקשה דרך העיניים של התלמיד שמעדיף לעשות את המבחן בסביבה המוכרת לו.
<משה קרביץ: והסביבה המוכרת לו זה הרכב שבו הוא נהג קודם.
<משה קרביץ: על מה יוצא הכסף שהוא בדרך כלל פי שלוש בסדר גודל - -
<שי ברק: הוא לא פי שלוש, הוא מכסה את העלויות.
<שי ברק: אתם אומרים דברים לא נכונים.
דוד צור: שי, אל תגרום לי להוציא אותך מהוועדה.
<משה קרביץ: - - אני חושב שישנם כאן שני אלמנטים שצריך לטפל בהם, והם אינם סותרים ויכולים לשבת בכפיפה אחת: כאשר אני, כאזרח, משלם בעבור שירות שאני חושב שבמרכיבים שלו הוא איננו נכון, זה מקומם ואין בזה שום תרומה לנושא שעליו אתם אמונים כי כשאתם מלמדים את הילדים שלנו איך לנהוג, אתם עושים שירות עצום לנו, כהורים, ולמדינה בכלל.
<משה קרביץ: תאונת דרכים שמסתיימת רע עולה הרבה מאד כסף לנו, כאזרחים בראיה הכוללת.
<משה קרביץ: כאשר אתם גובים כסף בעבור שירות של השכרת הרכב שלכם, ולא משנה כרגע איך נסדר את זה בהיבט של המנוחים המשפטיים אבל בפרקטיקה זה מה שזה.
<משה קרביץ: אתם נותנים את הרכב שלכם לבוחן, לצורך הענין כמו השכרה לבוחן ולתלמיד על פני זמן שהוא בערך חצי משיעור נהיגה רגיל - -
<קריאה: אוהו, הדברים לא נכונים.
<משה קרביץ: אני חושב שאני למדתי את החומר - - -
<קריאות: אתה לא למדת את החומר.
<קריאות: אתה לא למדת מספיק טוב.
<משה קרביץ: רבותי, יכול להיות שהדברים שלי לא נעימים לאוזנכם - - -
דוד צור: אני אתן לגברת זינגר לדבר בכל זאת, ואל תתפרצו.
דוד צור: מר קרביץ, צריך לקצר.
<משה קרביץ: - - שני משפטים: עלות של פי שניים או פי שלושה ממחיר רגיל, זמן שהוא חצי ממחיר שיעור רגיל.
<משה קרביץ: אם היינו קובעים פרמטר אחר שלא יוצר "אינסנטיב" להשכרת הרכב, בסוף הרווח להשכרת הרכב הזה יותר מאשר עלות של שיעור נהיגה רגיל אלא במקום זאת היינו קובעים שכאשר הולכים לטסט העלות היא או כמו שיעור נהיגה או כמו אגרה או כמו כל פרמטר אחר, ואם נכשלים בטסט צריכים לקבוע מספר שיעורים.
<משה קרביץ: אני לא רוצה להיכנס כרגע אם זה שלושה או חמישה, עד הטסט הבא, היה הדבר הזה גם מחזק את מה שנדרש מכם ומכסה את העלויות האמתיות שלכם.
<משה קרביץ: אני, כאזרח, הייתי מקבל את השירות של סביבת נהיגה בטיחותית יותר, ואני חושב שכולם בענין הזה היו מרוצים.
דוד צור: יש פה נציג של המועצה לצרכנות?
דוד צור: לא הגיעו.
דוד צור: לא מספיק חשוב...
דוד צור: אני רוצה לשמוע את גיל לנדאו.
<גיל לנדאו: אני נציגת מועצת הנוער והתלמידים הארצית.
<גיל לנדאו: שלום לכולם, נעים מאד.
<גיל לנדאו: ככה - בתור תלמידת נהיגה בקרוב מאד, ובתור נציגת מועצת התלמידים והנוער הארצית אני רוצה להגיד שדעת המועצה היא בעד החוק.
<גיל לנדאו: היא בעד שוויון מחירים בין הטסט לבין שיעורי הנהיגה כי אני רוצה להעמיד לכם סיטואציה: אוקי, עשיתי את כל שיעורי הנהיגה שהייתי צריכה לפי התקנון ולפי החוקים, ועכשיו אני נמצאת במצב ש-400 שקל עומדים ביני לבין טסט, 300 שקל עומדים ביני לבין טסט - -
<קריאה: גם בינך לבין הפסיכומטרי.
<גיל לנדאו: - - גם ביני לבין הפסיכומטרי, נכון, אני ידעתי את זה לפני.
<גיל לנדאו: אני רוצה שתדעו שאנחנו בעד שוויון הזדמנויות לכל נער ונער, ויש המון נערים במדינה הזאת שלא יכולים להרשות לעצמם על ההוצאות של הרישיון עוד 400 שקל.
<גיל לנדאו: זה מוסיף לנטל על ההורים, זה מוסיף על נטל התלמידים - -
<אבי קרמר: וזה מוסיף על נטל המורים.
<גיל לנדאו: - - וזה מוסיף גם נטל על המורים אבל אם מורה לוקח על עצמו ללמד תלמיד, הוא צריך - -
<אבי קרמר: אני צריך למממן תלמיד?
<גיל לנדאו: לא אמרתי שאתה צריך לממן תלמיד.