GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<נעמי הימיין רייש: זה בעצם פשרה, מצד אחד לתת מענה לצרכן שיוכל לקבל את השירות אחרי שעות העבודה, ומצד שני זה מאפשר יום עבודה פחות ארוך לעסק ולעוסק.
אבישי ברוורמן: עוד מישהו רוצה להתייחס להצעת החוק?
<שחר מלאכי: אני משירות "קריסטל".
<שחר מלאכי: אתייחס בעיקר, מעבר למה שגברת רייש אמרה פה, לפן הבטיחותי.
<שחר מלאכי: כל מוצר חשמלי יש בו המון חיווט חשמלי וכאשר צריך להחליף אלמנט כזה או אחר במוצר חשמלי אחד הדברים האקוטיים ביותר בזמן העבודה הוא תאורה, תאורת יום.
<שחר מלאכי: יש חיווט וחיבור לא נכון של חוט יכול לגרום לאירוע בטיחותי חמור, ואפילו במקרים קיצוניים יכול לגרום לשרפה.
אבישי ברוורמן: אתה אומר שאם חיים כץ מזמין תיקון למכונת הכביסה שיש בה חוט חשמלי, בלילה פתאום יכול לקרות אסון.
אבישי ברוורמן: לכן צריך שאור יום ישזוף את עיניו של המתקן.
<שחר מלאכי: כן.
<שחר מלאכי: האירוע הבטיחותי פה הוא הכי מפחיד מבחינתי.
<שחר מלאכי: גם כל נושא תיקון גז ביתי, צריך אוורור, צריך חלונות פתוחים, צריך שלא יהיו ילדים ושלא יהיה אף אחד בסביבה.
<שחר מלאכי: אנחנו ננסה להתאים את עצמנו מבחינת הסיכון הבטיחותי להגיע בשעות האלה לתיקון מוצרים שהם פחות בעייתיים אבל זה הדבר שהכי מפחיד אותנו.
אבישי ברוורמן: מה עמדתך לגבי השעות?
<שחר מלאכי: עד שעה 6 בערב – זה דבר שאני יכול עוד לחיות אתו.
<שחר מלאכי: בואו נגיד, במשך 8 חודשים בשנה יש עוד תאורה סבירה, ובמשך 4 החודשים הנותרים אנחנו נלמד איך להסתדר.
אבישי ברוורמן: עוד מישהו רוצה להעיר?
<נעמי הימיין רייש: אני רק רוצה להוסיף לעניין הזה, שבהצעת הנוסח שהמשרד העביר יש גם התייחסות לכך שהשר יכול לקבוע בתקנות חריגים שלגביהם זה לא יחול.
<נעמי הימיין רייש: זה אמור לתת מענה לנושא הבטיחות של עבודות בגובה.
<איתי עצמון: החריג קיים גם בהצעת החוק כפי שפורסמה לקריאה הראשונה, אפשרות להחריג בתקנות.
<אייל פרובלר: אני מהתאחדות התעשיינים.
<אייל פרובלר: אנחנו תומכים בהצעת הפשרה, עד 6 בערב, אבל אני מבקש לחזק, חשוב לנו מאוד הנושא של החריג.
אבישי ברוורמן: החריג קיים.
<אייל פרובלר: זה היה קיים בדברי ההסבר, בנוגע לעבודות שלא ניתן לבצע בחושך.
<תמר תורג'מן קדם: אני נציגת "אמישראגז".
<תמר תורג'מן קדם: יש לי קצת חשש מתקופת ביניים, ככל שתהיה, אם יעבור החוק והתקנות של השר לא יעברו, מה עושים בתקופת הביניים הזאת.
חיים כץ: החוק לא נכנס לתוקף אם לא מתקינים לו תקנות.
<איתי עצמון: לא, במקרה הזה, אדוני, זה מנוסח כך שזה לא מותנה, אבל אפשר להתנות.
חיים כץ: לא צריך להתנות.
חיים כץ: אחרת אני לא צורך לחוקק.
<תמר תורג'מן קדם: ואז, אדוני, נוצרת בעיה.
חיים כץ: לא נוצרת בעיה.
<תמר תורג'מן קדם: נוצרת בעיה כי אני לא ארצה שאף אחד יתקן את הגז ב-6 בערב.
חיים כץ: אם יחליטו עכשיו בחוק שאת צריכה לשלם עוד 20% מס הכנסה, את תרצי?
<תמר תורג'מן קדם: אנחנו מדברים ספציפית על הצעת החוק הזאת.
<תמר תורג'מן קדם: לכן אני מציעה שכן תהיה התניה.
חיים כץ: אני בא ממפעל תעשייתי, אני רואה איך אנשים נלחמים לשעות נוספות, ואני רואה את אלה שמוכרים איך הם מוכנים להבטיח ביטוח בכל שעות היום, חופשי, רק שתקנה.
חיים כץ: דרך אגב, לא היתה פשרה, לא היתה הסכמה.
חיים כץ: זה צד אחד.
<אייל פרובלר: לא הבנתי את זה כך.
<טל בית הלחמי: אני סמנכ"ל שירות "אלקטרה", שלום לך.
<טל בית הלחמי: בהמשך למה ששחר מלאכי אמר כאן בנושא הבטיחות, גם חשוב מאוד כל עניין הרעשים.
<טל בית הלחמי: להגיע ללקוח בשעה 9 בערב או 8 בערב ולהתחיל לקדוח, לעבוד, להשמיע רעשים חזקים מאוד, אני אומר לכם מניסיון אישי שזה בעייתי.
<טל בית הלחמי: חבר הכנסת כץ, אתה לא רואה את כל התמונה הרחבה.
חיים כץ: יש לי רשת חנויות בתעשייה האווירית.
<טל בית הלחמי: אני יודע.
חיים כץ: אם הם היו מתנהלים כפי שאתה מתנהל הם לא היו אצלי.
חיים כץ: שמעת?
חיים כץ: אם הייתי נותן שירות ללקוחות כפי שאתה מציג את הדברים לא הייתי מוכר, ואני מוכר מידי יום ב-70 מיליון שקל.
<טל בית הלחמי: עובדה שאנחנו מוכרים.
חיים כץ: כן, אבל צריך לשנות את זה.
חיים כץ: אם תהיה חברה אחרת שתיתן שירות טוב יותר אז לא תמכור.
חיים כץ: אתה מצליח למכור בגלל שאין דברים אחרים, אבל הזמן שלי לא מעניין אותך.
חיים כץ: מה אכפת לך אם אני מאבד יום עבודה?
חיים כץ: זה לא מעניין אותך.
<טל בית הלחמי: למה אתה מאבד יום עבודה?
<טל בית הלחמי: אנחנו מעניקים שירות בימי שישי.
<טל בית הלחמי: לקוחות שמחים מאוד על היום הזה.
חיים כץ: כמה טכנאים אתה יכול להביא ביום שישי?
<טל בית הלחמי: כמה שצריך.
<טל בית הלחמי: ומעניקים שירות בימי שישי.
חיים כץ: מה זה "כמה שצריך"?
<טל בית הלחמי: לקוח שמבקש, מקבל.
חיים כץ: תיכף נוסיף את זה להצעת החוק.
חיים כץ: האם נציגת משרד הכלכלה מוכנה להוסיף שיינתן שירות בימי שישי?
חיים כץ: שבימי שישי החברות שנותנות שירותים לא יוכלו להתנגד לספק שירות והם יגייסו כמה טכנאים שצריך?
חיים כץ: הוא אומר שמבחינתם הם יכולים לתת שירות בימי שישי.
חיים כץ: אם יהיה צורך ב-1,000 טכנאים, אם יהיו 1,000 תקלות, אף אחד לא יקבל תשובה שלילית על שירות ביום שישי?
חיים כץ: אתה מוכן לזה?
<טל בית הלחמי: נראה לך שלקוח שיתקשר ביום ראשון ימתין עד יום שישי לשירות?
<טל בית הלחמי: אני אומר לך שלא.
<טל בית הלחמי: לקוחות רוצים פתרון מיידי.
חיים כץ: אתה מוכן ביום שישי שלא תהיה לך אפשרות לתת תשובה שלילית?
<טל בית הלחמי: בתור אחד שמכיר את עולם השירות כבר שנים רבות אני אומר לך, "אלקטרה מוצרי צריכה" בעבר העניקה שירות בין 6-8 בערב, פתחה חלון זמן בין 6-8 בערב.
<טל בית הלחמי: הביקוש לחלון הזמן הזה היה מאוד-מאוד נמוך.
חיים כץ: אז אין לך בעיה בכלל.
חיים כץ: אז החוק לא מפריע לך.
<טל בית הלחמי: עם זאת, נדרשת כאן היערכות לוגיסטית וכלכלית.
חיים כץ: אתה סמנכ"ל?
חיים כץ: אם אתה מגיע לכאן ומשחית את זמנך, והזמן שלך בטח הוא בדולרים, לא בשקלים, אתה משחית את זמנך בין כה וכה כשאין ביקוש, אז למה אתה משחית את זמנך?
חיים כץ: בין כה וכה אנשים לא ירצו, כולם ירצו שירות ב-9 בבוקר, אין בעיה, ואז לא תצטרך להמציא טיעון, תסלח לי, מטופש על תאורה ועל בטיחות, שזה "קשקוש", או על קידוח כשאתה בא להחליף פילטר של מזגן בתוך הבית.
חיים כץ: אבל לא חשוב.
חיים כץ: אתה בא ומספר כסמנכ"ל סיפורים שאתה מבין לבד שאתה יכול לבוא אחר-כך הביתה ולהגיד: "וואלה, ישבתי בכנסת, דיברתי, מכרתי להם סיפורים, אלה טמבלים".
חיים כץ: זה מה שאתה יכול לעשות.
<טל בית הלחמי: חבל שזאת הפרשנות שלך.
חיים כץ: כך אני רואה את הדברים כמי שבא מהעולם הזה.
אבישי ברוורמן: רבותי, הערות קצרות, נעבור להקראה ואגיד לכם את המלצתי.
<רז הילמן: אני מנהל את תחום החשמל באיגוד לשכות המסחר.
<רז הילמן: קודם כול, אני חושב שאין מחלוקת על כך שחברות השירות רוצות לתת שירות מעולה.
<רז הילמן: אנחנו מדברים על איזונים.
<רז הילמן: בסך הכול ככל שהשירות טוב יותר יש לזה גם משמעויות כספיות.
<רז הילמן: אני ממליץ לקבל את עמדת משרד הכלכלה ולהגביל את השעות עד לשעה 6 בערב.
<רז הילמן: צריך להבין שהמוצרים בארץ חייבים לבוא עם אחריות, זאת אומרת שבמחיר המוצר לצרכן האחריות גלומה ואם היא יקרה יותר אז מחיר המוצר יקר יותר.
אבישי ברוורמן: עו"ד עצמון, תקרא את הצעת החוק, בבקשה.
<איתי עצמון: הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 40) (שעות ביקור במענו של צרכן), התשע"ד-2014 סעיף 1 – תיקון סעיף 18א "בחוק הגנת הצרכן, התשמ"א-1981, בסעיף 18א(ג), אחרי פסקה (1) יבוא: "(1א) ביקור טכנאי במענו של צרכן יהיה בין השעות 8:00 ו-22:00 בימי חול, ובין השעות 8:00 ו-13:00 בימי שישי וערבי חג, בהתאם לתיאום מראש לפי הוראות פסקה (1); הוראות פסקה זו לא יחולו על מתן שירות לסוגי טובין או על עוסקים, שקבע השר.
<איתי עצמון: "" השאלה, אדוני, מה מסגרת השעות שהוועדה מחליטה עליה.
אבישי ברוורמן: בואו נדבר על משך הזמן.
<אפרת רחלי מאירי: שלחנו לוועדה נוסח.
<איתי עצמון: זה לא עניין של נוסח, זה עניין מהותי.
<איתי עצמון: קודם כול צריך להחליט על המהות.
אבישי ברוורמן: קודם כול לגבי הזמן.
<אפרת רחלי מאירי: וגם לגבי המיקום.
<איתי עצמון: רציתי להסב את תשומת הלב להוראות סעיף 18א(ג) כנוסחו היום.
<איתי עצמון: בפסקה (2) כתוב כי "זמן ההמתנה לטכנאי כאמור בפסקה (1) לא יעלה על שעתיים מעבר לשעה שתואמה, ואולם נותן השירות רשאי להציע לצרכן להמתין לקריאה טלפונית כתחליף לתיאום האמור, ובלבד שזמן ההמתנה של הצרכן במענו לא יעלה על שעתיים והובהר לצרכן שהוא רשאי לסרב להצעה כאמור אם אין בה כדי להקל עליו".
<איתי עצמון: המשמעות היא שאם אנחנו קובעים מסגרת זמן עד 6 בערב הצרכן אמור, אם אני לא טועה, להיות בבית ב-4 אחר הצהרים.
<איתי עצמון: אם מסגרת הזמן שתיקבע היא מ-8 בבוקר ועד 6 בערב אז הצרכן יכול שיידרש להיות בבית כבר בשעה 4 אחר הצהרים.
אבישי ברוורמן: רבותי, אני רוצה לסיים את הדיון בהצעת החוק ולהצביע עליה היום.
אבישי ברוורמן: חבר הכנסת כץ, אני מבין את הנתונים שאמרו כאן.
אבישי ברוורמן: "נסגור" על שעה 7 בערב?
אבישי ברוורמן: "נסגר".
אבישי ברוורמן: עד 7 בערב.
אבישי ברוורמן: שינינו את זה מ-6 בערב ל-7 בערב.
<איתי עצמון: יש עוד סוגיות שצריך להתייחס אליהן.
<איתי עצמון: בסיפה של פסקה (1א) המוצעת, מוצע להסמיך את שר הכלכלה להחריג סוגי טובין, וכתוב "או עוסקים".
<איתי עצמון: אני חושב שמדובר על "סוגי עוסקים", לא על עוסקים מסוימים.
<איתי עצמון: השאלה השנייה, אני חושב שהתקנות האלה צריכות להיות באישור ועדת הכלכלה של הכנסת.
אבישי ברוורמן: הן יהיו באישור ועדת הכלכלה של הכנסת.
<איתי עצמון: כדי לתת באמת מענה להערות שנאמרו כאן, ככל שלא נשנה את הנוסח, ההוראה המהותית שקובעת את מסגרת הזמן תיכנס לתוקף כשהחוק ייכנס לתוקף ללא תלות בעצם בהתקנת התקנות.
חיים כץ: בוודאי.
<איתי עצמון: השאלה אם לא ראוי לנתק לרגע- - -
<איתי עצמון: סליחה, שנייה.
אבישי ברוורמן: רבותי, מה קרה פה?
אבישי ברוורמן: לחברי כנסת אני סולח.
אבישי ברוורמן: חיים כץ גדול ממני ב-3 שבועות, מפני שיבה תקום, אז אני מקבל.
אבישי ברוורמן: אותי חינכו שצריך להתאפק קצת.
אבישי ברוורמן: איזהו גיבור – הכובש גם את פיו וגם את יצרו.
<איתי עצמון: אדוני, הבנתי שאתה מבקש להציע הצעה לגבי המועד להתקנת התקנות.
אבישי ברוורמן: הלא גם הנושא הבטיחותי – אני יושב כאן אתכם בכל יום ושומע על כל האסונות עם גז בישול, גז אחר וכל הדברים האלה.
אבישי ברוורמן: אני לא רוצה שיאשימו את חבר הכנסת כץ בדברים האלה.
אבישי ברוורמן: צריך שיהיו תקנות.
אבישי ברוורמן: מכיוון שאני מכיר את תהליך החקיקה, אני מציע, חבר הכנסת כץ, אני יודע שאתה רוצה את זה כבר מחרתיים, אבל אני חושב, גם התייעצנו עם גברת ורון שניסיונה רב ועם היועצים המשפטיים לגבי התהליך.
אבישי ברוורמן: אם כך, אני מציע שהשר באישור הוועדה יתקין תקנות בתוך 4 חודשים.
<איתי עצמון: 4 חודשים מיום הפרסום ברשומות?
חיים כץ: כן, אבל לא כתנאי.
אבישי ברוורמן: השר יתקין תקנות והחוק ייכנס לתוקף ב-1 בפברואר 2015, כדי לאפשר לעוסקים לפנות למשרד הכלכלה, לשר, להעביר לוועדת הכלכלה תקנות ותהיה די שהות לוועדה להתכנס ולאשר את התקנות.
חיים כץ: תעלה את זה להצבעה.
<איתי עצמון: בהתאם להערה בדיון הקודם לעניין סמכות להטיל עיצומים כספיים, גם כאן אני מציע לאפשר אכיפה נאותה של הצעת החוק ולתקן את סעיף 22ג(4).
אבישי ברוורמן: באותה דרך שעשינו בהצעת החוק הקודמת, כך גם כאן, ויש אפשרות להסתייגות של משרד המשפטים במידה וירצו להסתייג.
אבישי ברוורמן: חיים כץ, מקובל עליך?
<תמר תורג'מן קדם: אדוני, יש לי רק הערה אחת.
<תמר תורג'מן קדם: אדוני לא באמת פתר לי את הבעיה.
<תמר תורג'מן קדם: אדוני ניסה לפתור את הבעיה שהעליתי אבל שיא הבעיה הוא בחורף כאשר בשעה 5 יש כבר חושך.
<תמר תורג'מן קדם: אני לא יודעת מתי החוק יפורסם ברשומות, אני מניחה שזה לא יקרה מחר בבוקר.
<תמר תורג'מן קדם: 4 חודשים מיום הפרסום ברשומות יביא אותנו כבר לחורף.
חיים כץ: הוא אמר שהתחילה תהיה ב-1 בפברואר 2015.
<תמר תורג'מן קדם: ומה קורה ב-1 בינואר?
חיים כץ: כלום.
חיים כץ: אותו דבר כמו שקורה היום.
<תמר תורג'מן קדם: ומה קורה ב-2 בפברואר?
חיים כץ: החוק נכנס לתוקף.
אבישי ברוורמן: אז יהיה חורף, אז יתגברו.
אבישי ברוורמן: באמת, די.
<טל בית הלחמי: יש כאן עניין בטיחותי.
אבישי ברוורמן: השר יתקין תקנות כי אנחנו נחזור לפה.
<תמר תורג'מן קדם: אז שעד 1 בפברואר השר יתקין תקנות.
<רז הילמן: אם תהיה פגרת בחירות, מה עושים?
אבישי ברוורמן: רבותי, אני מבקש מכם, אם כולכם, כל העוצמה המשפטית הזאת והכוח הכלכלי הזה, תלחצו על שר הכלכלה בנושא הזה אני מבטיח לכם שיהיו תקנות בזמן.
<לאה ורון: יושב-ראש הוועדה שאל את הנציגים של משרד הכלכלה.
<לאה ורון: זו ההתייעצות שהוא קיים איתם באמצע הישיבה, והם דיברו על 3 חודשים.
<לאה ורון: אמר יושב-ראש הוועדה: ניתן 4 חודשים.
אבישי ברוורמן: נוסיף עוד חודש.
<יעל שכטר סיטמן: אבל חשוב שאישור ההחרגות של השר יהיה לפני שייצא החוק.
<יעל שכטר סיטמן: אחרת מה עשינו?
<איתי עצמון: עוד משפט.
<איתי עצמון: אני לא משוכנע שההפרה לגבי הסעיף הזה לא קיימת כבר היום מכיוון שבסעיף 22ג כתוב: "לא נתן לצרכן שירות או תעודת אחריות או לא הדביק או מסר מדבקת אחריות בהתאם להוראות לפי סעיף 18א" שמוצע לתקן אותו.
חיים כץ: תבדוק את זה.
חיים כץ: אם זה נמצא, תוריד.
חיים כץ: אם זה איננו, תוסיף.
אבישי ברוורמן: אם כך, אני מעלה להצבעה את הצעת החוק.
חיים כץ: את כל הצעת החוק כמקשה אחת.
<איתי עצמון: אם יש לכם איזו הצעה אחרת, תציגו אותה בוועדה.
<איתי עצמון: מי שמחליט זה הוועדה, חברי הכנסת.
אבישי ברוורמן: אם זה רק ניסוח אז אתן לכם לנסח בהמשך.
אבישי ברוורמן: רבותי, הפלפול המשפטי הסתיים בהבנה ולכן נצביע על הצעת החוק בכללותה, כפי שהיא, לקריאה השנייה והשלישית.
אבישי ברוורמן: אני חוזר פעם נוספת: השר באישור הוועדה יתקין תקנות בתוך 4 חודשים מיום הפרסום ברשומות.
אבישי ברוורמן: החוק ייכנס לתוקף ב-1 בפברואר 2015, כדי לאפשר לעוסקים לפנות למשרד הכלכלה, לשר, להעביר לוועדת הכלכלה תקנות ולוועדה להתכנס ולאשר.
חיים כץ: אני מצביע במקום חבר הכנסת אלקין.
אבישי ברוורמן: חברי הכנסת פייגלין, אילטוב, יחימוביץ וצור.
אבישי ברוורמן: מנהלת הוועדה לאה ורון, המשנה ליועץ המשפטי, אתי בנדלר, ואביגל כספי, מכובדי כולם, אנחנו דנים היום בשתי הצעות חוק: הצעת חוק הגבלת אשראי ספקים למוסדות המדינה, התשע"ג-2013, של חבר הכנסת רוברט אילטוב, שנמצא אתנו; והצעת חוק חובת המכרזים (תיקון - מוסר תשלומים), התשע"ג-2013, של חברת הכנסת שלי יחימוביץ, יריב לוין ואמנון כהן.
אבישי ברוורמן: חברת הכנסת יחימוביץ אתנו, האחרים אינם נוכחים.
אבישי ברוורמן: דבר ראשון, אנחנו נצטרך למזג את הצעות החוק.
אבישי ברוורמן: אני מזכיר שב-6 בינואר 2014 החליטה ועדת הכנסת להעביר את הצעות החוק לדיון בוועדת הכלכלה כדי להכין אותן לקריאה הראשונה.
אבישי ברוורמן: אנחנו נצביע על המיזוג.
אבישי ברוורמן: מי בעד מיזוג שתי ההצעות האלה?
אבישי ברוורמן: בעד מיזוג שתי הצעות החוק – 4
<לאה ורון: הוחלט למזג את הצעות החוק.
אבישי ברוורמן: חברת הכנסת יחימוביץ, את מצביעה במקום חבר הכנסת שמולי.
אבישי ברוורמן: אם כך, אנחנו נפתח בהצגה.
אבישי ברוורמן: אני אבקש מחבר הכנסת אילטוב, חברת הכנסת יחימוביץ, בבקשה.
רוברט אילטוב: הצעת חוק הגבלת אשראי היא הצעת חוק שחשובה לא רק לספקים ולעסקים הקטנים, אלא למשק כולו.
רוברט אילטוב: היא מסדירה את מוסר התשלומים של המדינה כלפי אותם עסקים.
רוברט אילטוב: אני לא אכנס לתוכן של החוק אלא רק למהות.
רוברט אילטוב: מה שחשוב הוא שציבור הספקים של עסקים קטנים ובינוניים יקבל את כספו כמה שיותר מהר, במידת האפשר.
רוברט אילטוב: כך יוזרם כסף ותקציב למשק ולפעילות המשקית.
רוברט אילטוב: אין ספק שהדבר הזה מטיב עם המשק, ואין ספק שהממשלה בעד החוק, ואכן היא הייתה בעד החוק, ואכן היא בעד החוק היום.
רוברט אילטוב: יש דברים שאנחנו צריכים לסכם עם משרדי הממשלה ועם גופים אחרים.
רוברט אילטוב: יחד עם זאת, אני רוצה שהצעת החוק הזאת תתחיל להתקדם, למרות שביקשתי לא להצביע היום על הצעת החוק אלא להעלות את כל הסוגיות, את כל הנושאים, לשמוע את כל הצדדים.
רוברט אילטוב: אני חושב שהחשיבות של הצעת החוק היא להניע את המשק קדימה, להסדיר את מוסר התשלומים של המדינה כלפי הספקים, שהם עשרות אלפי, אם לא מאות אלפי עסקים ומעגל של מאות אלפי עובדים.
רוברט אילטוב: אני שמעתי שיש הרבה התנגדויות, אבל אני חושב שגם אותם הגופים שכרגע מתנגדים, חשוב שיסדירו את כל מוסר התשלומים שלהם כלפי הספקים, ובמקביל יסדירו את כל העברת התקציבים מאוצר המדינה אליהם, זה גם לא פחות חשוב.
רוברט אילטוב: הצעת החוק הזאת, למרות שהיא מדברת על עסקים קטנים ובינוניים, היא מסדירה את מוסר התשלומים בין כולם לכולם.
רוברט אילטוב: לכן אני לא רוצה למהר עם הצעת החוק, היא מורכבת, למרות שהיא נראית פשוטה.
רוברט אילטוב: אני רוצה להגיע להסכמות עם כל הצדדים.
רוברט אילטוב: בוועדת שרים לחקיקה הסכמנו להחריג את קופות החולים ואת בתי החולים.
רוברט אילטוב: יחד עם זאת, אני קורא להם להסדיר את זה מצדם ולהיכנס למסלול, כי זה יטיב גם איתם.
רוברט אילטוב: כלומר, תקציב המדינה יצטרך להתחשב בכך שהם יצטרכו לשלם את התשלומים.
רוברט אילטוב: באותה ההזדמנות אני רוצה להודות לשר האוצר שתמך בהצעת החוק.
רוברט אילטוב: הם רצו להביא הצעת חוק ממשלתית, לצערי, זה עדיין לא נכנס למסלול של הצעת חוק ממשלתית.
רוברט אילטוב: אנחנו נתנו מספיק זמן לממשלה, ולכן אנחנו נתחיל להתקדם עם הצעת החוק.
רוברט אילטוב: הודעתי שהיום אנחנו מבקשים לא להצביע, אלא לדון, לשמוע את כל הצדדים ולהתחיל להסדיר את כל הנושאים שעדיין לא הוסדרו.
אבישי ברוורמן: חברת הכנסת יחימוביץ.
שלי יחימוביץ': אני חושבת שהצעת החוק הזאת היא מאוד פשוטה.
שלי יחימוביץ': היא אומרת דבר פשוט מאוד, לשלם לספקים בזמן.
שלי יחימוביץ': אין לה עלות, היא לא מורכבת, היא לא מסובכת.
שלי יחימוביץ': היא נועדה ליצור מצב נורמטיבי חדש, ומטבע הדברים, כשמנסים לשנות נורמות שהן מושרשות מאוד, אז נתקלים בהתנגדויות.
שלי יחימוביץ': זה המקום שבו המחוקק צריך לבוא – אני לא אקרא לזה אפילו רגולציה, כי זה לא רגולציה, אלא מעשה פשוט של תשלום לאדם, לספק, לחברה, לעצמאי, בעבור עבודה שהם עושים.
שלי יחימוביץ': השתרשה נורמה קלוקלת של שוטף פלוס 60, שוטף פלוס "לך תחפש את החברים שלך", וכן הלאה.
שלי יחימוביץ': מה שאנחנו מנסים לעשות כאן זה לייצר מצב שהוא תקין יותר, הוא מסדיר את המשק.
שלי יחימוביץ': יש לו גם משמעויות מרחיקות לכת מעבר לסדר בדברים, כיוון שכשאדם יודע, כשספק יודע, כשחברה יודעת, כשעצמאי יודע, שהוא יקבל את התשלום בזמן, הוא יכול לכלכל את מעשיו, לתכנן את ההתנהלות העסקית שלו, לשלם לעובדים שלו.
שלי יחימוביץ': זו מן לבנה אחת שיש לה השלכות נרחבות על המשק.
שלי יחימוביץ': החוק שלנו הוא זהה, ואני מודה לרוברט שקידם אותו בכנסת הזאת, כי בכנסת הקודמת הוא נתקל בסרבנות מוחלטת של האוצר.
שלי יחימוביץ': כאן רוברט הוביל אותו צעד קדימה, ואנחנו מצמידים את החוק שלנו לחוק שלו ונהנים מההתקדמות שלו בעניין החוק.
שלי יחימוביץ': במצב אידאלי, אני חושבת שהחוק לא מספיק, כי הוא צריך לחול גם על חברות פרטיות ולא רק על המדינה ועל גופים נתמכים.
שלי יחימוביץ': אבל כיוון שהמדינה היא גם המעסיק הגדול ביותר וגם מי שמתקשרת באופן הנרחב ביותר עם ספקים, היא מכתיבה נורמות לשוק הפרטי, אז יש לזה חשיבות גדולה מאוד.
שלי יחימוביץ': הסכמנו בטרומית שאנחנו נלך עקב בצד אגודל לצד הממשלה ולא נחטוף הצבעות ונהיה מתואמים, ולכן אנחנו נשמע את כל מי שיש להם הסתייגויות והתנגדויות, וכן הלאה.
שלי יחימוביץ': אני מקווה מאוד שהחוק הזה יצלח ויעבור במהרה כי הוא בסיסי מאוד וחיוני מאוד.
שלי יחימוביץ': עוד מילה אחת, הסיטואציה שנוצרה מאפשרת לספקים גדולים מאוד וחזקים מאוד לקבל תנאים הרבה יותר טובים, ומי שנדחק לשוליים הם בדרך כלל עצמאיים ועסקים קטנים שנלחמים על כל עבודה שהם יכולים לקבל, ולכן הוויתור שלהם מלכתחילה – הם מוכנים לוותר יותר בקלות.
שלי יחימוביץ': כך שבמידה רבה, זה חוק שמגונן יותר מכל על העסקים הקטנים והבינוניים.
שלי יחימוביץ': אני מקווה שנצליח להעביר אותו במהרה.
אבישי ברוורמן: תודה רבה חברת הכנסת יחימוביץ.
אבישי ברוורמן: אני אומר כבר בתחילה, זה לא סוד – יש פה כל כך הרבה נציגים – שהחולשה של מדינת ישראל היא שהצמיחה הכלכלית שלה מתרכזת בקבוצה קטנה.
אבישי ברוורמן: הבעיה של עסקים קטנים ובינוניים, שהם כ-90% מהעסקים, היא לא רק שיש עודף רגולציה – הלא שנים מדברים על שוטף פלוס 60, איך קראת לזה?
אבישי ברוורמן: שוטף פלוס "חכה לי בפינה", או הדברים האלה, "חפש את החברים שלך".
אבישי ברוורמן: אני מבין שלעתים פונקציית המטרה הדומיננטית של אוצר היא למנוע גירעון תקציבי.
אבישי ברוורמן: השיטה הזאת שדוחים תשלומים היא שיטה שבה שומרים על הקופה, אבל היא הורסת את העסקים הקטנים והבינוניים ופוגעת בצמיחה מאוזנת של מדינת ישראל.
אבישי ברוורמן: ברגע שהממשלה מתנהגת ככה, היא מורה לכל האחרים להתנהג ככה.
אבישי ברוורמן: ולכן הדבר הזה הוא לא רק לא נכון מבחינה כלכלית, הוא גם לא מוסרי.
אבישי ברוורמן: הגיע הזמן לעשות לזה סוף.
אבישי ברוורמן: זה שלא עשו את זה בעבר – הלילה הוא הלילה.
אבישי ברוורמן: אני שמח, חבר הכנסת אילטוב, חברת הכנסת יחימוביץ וכל האחרים.
אבישי ברוורמן: אנחנו ניתן לזה את כל הגיבוי, וברור שזה לא רק הממשלה.
אבישי ברוורמן: אין ספק שכל הגופים, יש את הרשויות – יש חזקות, יש יותר חלשות – יש את כל הגופים האחרים.
אבישי ברוורמן: אני חושב – תוך כדי הדיון זה בטח יעלה – שאין גזירה שווה בין גופים ענקיים לבין העסקים הקטנים והבינוניים.
אבישי ברוורמן: הדבר המרכזי כאן הוא שפעם אחת נעשה לזה סוף, ונעשה לזה סוף בוועדה.
אבישי ברוורמן: אני שמח מאוד שהממשלה הצטרפה, ועם העוצמה של חברי הכנסת שיושבים כאן זה יעבור.
אבישי ברוורמן: אני קבלתי את בקשתם של חברי הכנסת אילטוב ויחימוביץ לא להצביע היום, כי המטרה היא לא הגיע לקונצנזוס, שגם גופים נוספים – אולי גם הפרדה בין גדולים לקטנים.
אבישי ברוורמן: אנחנו נשמע את כולם, אבל לפני זה אנחנו נתחיל עם משרד האוצר כי חשוב לי לשמוע אותו בתחילה.
אבישי ברוורמן: מי מייצג פה את האוצר היום?
<עוזי שר: אני מהחשב הכללי.
אבישי ברוורמן: החשב הכללי.
<עוזי שר: עוזי שר, אני החשבונאי הראשי.
אבישי ברוורמן: מה עמדת האוצר?
<עוזי שר: אגף החשב הכללי מקבל את הצעת החוק, הוא תומך בה.
<עוזי שר: הוא גם פעל בכיוון יחד עם ההקמה של הוועדה שהקים השר לפיד וההמלצות שהוגשו בתחילת השנה.
<עוזי שר: אנחנו פועלים לקיצור ימי האשראי מעד 45 ימים היום ל-30 ימים, ולעסקים קטנים שהתמורה היא עד 50,000 שקלים, ל-24 ימים.
<עוזי שר: לצורך הנושא אנחנו פועלים כרגע לעדכון הוראות התכ"ם, שהם הכלי שמשמש את הממשלה לצורך העבודה.
<עוזי שר: במקביל, אנחנו מקימים מערכת ממוחשבת, פורטל ספקים, שייצור את כל הקשר מול הספקים, כל העבודה השוטפת.
<עוזי שר: על-ידי כך נוכל למדוד ולוודא שעומדים בתנאים כפי שאנחנו נקבע בהוראות התכ"ם.
רוברט אילטוב: כלומר, אתה מציע לקצר ימי את הגבלת האשראי ל-30 יום.
<עוזי שר: מבחינתנו, המדינה, אנחנו פועלים לכיוון 30 יום.
<לאה ורון: ו-24 יום – לאיזה עסק?
<עוזי שר: לעסקים קטנים.
<לאה ורון: קטנים ממש.
אבישי ברוורמן: נרשם, נאמר.
שלי יחימוביץ': זאת אומרת שהחוק שלנו לא מספיק.
רוברט אילטוב: אנחנו נוטים לקבל את המלצות האוצר.
<אתי בנדלר: סליחה, אדוני, אם יורשה לי לשאול.
<אתי בנדלר: האם אתה מנסה לומר – אני רוצה להבין – שבשל העובדה שאתם מעדכנים את הוראות התכ"ם, אתם סבורים שאין צורך בחוק?
<אתי בנדלר: איך אתם רואים את היחס בין שני הדברים?
<עוזי שר: הוראות התכ"ם זה מה שרלוונטי למשרדי הממשלה.
<אתי בנדלר: בלבד, נכון.
<עוזי שר: בלבד.
<עוזי שר: הם יצטרכו לפעול לפי זה.
<עוזי שר: מבחינת החוק - - -
<אתי בנדלר: ברור לך שהחוק יגבר על הוראות התכ"ם, נכון?
<אתי בנדלר: אלא אם כן הוראות התכ"ם יקצרו את התקופות שייקבעו בחוק.
רוברט אילטוב: השאלה היא אם זה רק משרדי הממשלה או כל מוסדות - - -
<אתי בנדלר: לא, הוראות התכ"ם חלות על מוסדות הממשלה בלבד.
רוברט אילטוב: אבל החוק הוא רחב יותר.
<אתי בנדלר: לכן אני שואלת איך הוא רואה את היחס בין שני הדברים.
<אתי בנדלר: מעבר לזה, אתה תספר מה החשכ"ל עומד לעשות בעניין.
<אתי בנדלר: מה עמדת הממשלה לגבי הצעת החוק?
<אתי בנדלר: איזה הערות יש לכם?
<אתי בנדלר: מי מטעמכם פורס - - -
אבישי ברוורמן: תמיד יש לנו בעיה מי מייצג את הממשלה, זה לא חדש, זה לא רק עכשיו.
<אתי בנדלר: אני מוכרחה לומר שכדרכי – כשיש הצעות חוק, בדרך כלל פונים אלי לתאם דברים מראש, אבל מאחר שזה לא נעשה, ניסיתי לברר מי מייצג את המדינה בהערות להצעת החוק, ואני לא הצלחתי לקבל תשובה.
אבישי ברוורמן: האם עורך הדין ירון גולן מהלשכה המשפטית מייצג את האוצר?
<לאה ורון: הוא פה?
אבישי ברוורמן: הוא לא פה.
<אתי בנדלר: הוא לא פה?
<אתי בנדלר: זאת אומרת שבעל הבית של הצעת החוק לא פה.
<אתי בנדלר: אין כאן מי שיפרוס את הערות המדינה להצעות החוק.
אבישי ברוורמן: משה פייגלין, האם אני יכול להעביר את המסר הזה לממשלה שלא מיוצגת פה?
משה זלמן פייגלין: אתה רוצה שאני אהיה נציג הממשלה?
<קריאה: אפשר הערה?
אבישי ברוורמן: אתה מייצג את הממשלה?
אבישי ברוורמן: עוזי שר, הערה אחרונה.
<לאה ורון: אדוני היושב-ראש, אנחנו מיד מבררים מה לגבי נציגי האוצר.
<עוזי שר: יש לנו מספר הערות מה זה חשבון תקין לספק, ועוד כמה דברים טכניים.
<עוזי שר: כשתגיעו לדברים האלו, יהיה לנו מה להוסיף.
אבישי ברוורמן: כשנגיע לקריאה של הסעיפים.
אבישי ברוורמן: הערה כללית מדי, קצת רדודה.
אבישי ברוורמן: אנחנו נעבור לאודי רצאבי, נשיא לשכת העצמאים.
אהוד רצאבי: קודם כל, בוקר טוב, תודה לוועדה וליושב-ראש הוועדה על הדיון הזה, חיכינו לו הרבה מאוד שנים.
אהוד רצאבי: אני מאוד שמח על מיזוג שתי ההצעות, של חבר הכנסת אילטוב ושל חברת הכנסת שלי יחימוביץ.
אהוד רצאבי: אני חושב שהצירוף של שתי ההצעות האלה ייצרו מנגנון נכון וצודק.
אהוד רצאבי: עצם המצב שבו אנחנו צריכים לחוקק חוק כדי שאנשים ישלמו בזמן הוא מוזר, אבל אני חושב שמה שקרה פה כרגע מייצג את הבעיה שלנו.
אהוד רצאבי: לרגע אחד אמרתי מלאכתי נעשתה – בא נציג החשכ"ל ואמר שהוא תומך בחוק.
אהוד רצאבי: אני את שלי גמרתי, אני הולך.
אהוד רצאבי: אבל אני מבין שהדרך עוד ארוכה ורחוקה, ותהיה לנו פה עוד עבודה רבה.
אהוד רצאבי: מצב שבו אדם לא עומד בהסכם שהוא חתום עליו הוא לא סביר.
אהוד רצאבי: אני חושב שבשוק נורמלי, בשוק פרטי, דבר כזה לא יכול להתקיים.
אהוד רצאבי: איפה זה יכול להתקיים?
אהוד רצאבי: כשיש מאבק של בריון מול אנשים קטנים.
אהוד רצאבי: כאשר בריון כזה מנצל את החולשה של האדם הקטן – ואני לא רוצה לדבר על ספקים ענקיים.
אהוד רצאבי: אני רוצה לדבר דווקא על הפרילנסרים.
אהוד רצאבי: אני רוצה לדבר על הנציגים שלנו שהגיעו לכאן – מנכ"ל "אקט", אמני הבמה, והפרילנסרים, שהם אמנים קטנים, והם אמנים שבויים.
אהוד רצאבי: ולא יעזור, כי כאשר רשות מקומית שוכרת את פלוני ואלמוני ואומרת לו בוא תופיע אצלי ביום העצמאות ותקבל תשלום בעוד 30 יום, וכאשר הוא בא לקבל את הכסף – עם מי מדברים?
אהוד רצאבי: זה שוטף פלוס אף פעם, ועוד כהנה וכהנה, כי הוא עוד לא קיבל כסף, וכן הלאה.
אהוד רצאבי: האם יש לו כוח להילחם?
אהוד רצאבי: אין לו כוח להילחם, והוא רוצה להמשיך לעבוד, ולכן הוא לא ילך לבית משפט.
אהוד רצאבי: ועל מה מדברים?
אהוד רצאבי: על סכומים קטנים.
אהוד רצאבי: בכלל לא שווה לקחת עורך דין בשביל דבר כזה.
אהוד רצאבי: אז המלחמה היא לא מלחמה הוגנת.
אהוד רצאבי: התוצאות של אי-תשלום דווקא על-ידי גופי ממשלה ברורים לחלוטין, מכיוון שכאשר ממשלה לא משלמת, זה נגרר הלאה, מה שפוגע ביכולת שלנו כבעלי עסקים לשלם לעובדים שלנו, הלנת שכר, מה שאתה רק רוצה, התמוטטות של עסקים.
אהוד רצאבי: אפרופו מצב ביטחוני כרגע – הדברים ברורים, זה מזכיר לי מתי הממשלה תשלם את מה שהיא צריכה לשלם בגין נזקים עקיפים.
אהוד רצאבי: זה משיק לאותו דבר.
אהוד רצאבי: לא סתם קוראים לחוק הזה בסלנג "מוסר תשלומים", כי אנחנו מדברים על דבר שהוא מוסרי.
אהוד רצאבי: זה הדבר הראשון.
אבישי ברוורמן: כשמדברים על מוסר, הכוונה היא שאין מוסר.
אהוד רצאבי: זה חוק שרוצה לייסד מוסר.
אהוד רצאבי: אני חושב שכשבן אדם נולד הוא מקבל חינוך להיות מוסרי.
אהוד רצאבי: אתה לא צריך חוק בשביל דבר כזה.
אהוד רצאבי: אבל המדינה חוקקה חוקים, והיא אמרה שאם אתה לא משלם ארנונה בזמן, אתה תחטוף על הראש ותשלם ריבית צמודה של 9%.
אהוד רצאבי: ואם לא תשלם אז יכנסו לך לחשבון הבנק, בכלל לא צריך הרשאה ולא כלום.
אהוד רצאבי: נכנסים לחשבון הבנק של האלמנה ושל הפיסח ושל הנכה, ולוקחים להם את הכסף ולא שואלים שאלות.
אהוד רצאבי: וכאשר אתה לא משלם מע"מ בזמן ולרשויות המסים בזמן, זה בדיוק אותו דבר.