GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<איתי עצמון: יש לנו סעיף נוסף שטרם אושר, למרות שהוועדה עסקה בו במהלך שתי ישיבות – סעיף 52.
<אבנר פלור: אני מבקש שעל סעיף 52 נדבר בסוף הישיבה.
<אבנר פלור: הוא טיפה מורכב.
<לאה ורון: מה יקרה בסוף הישיבה שלא קורה עכשיו?
<אבנר פלור: הסעיף הזה הוא סעיף מורכב יחסית לשאר הסעיפים.
<אבנר פלור: היות ומדובר בחוק מורכב שכולם מצפים לסיומו, אנחנו מקיימים דיונים מספר ימים בחודש עם הנציגים השונים שכאן ועם נציגי הממשלה.
<אבנר פלור: ישנו צוות עבודה שעובד.
אבישי ברוורמן: לפעמים עו"ד שרית זכוביצקי יכולה לא להיות, אבל אין את עו"ד מלי סיטון?
אבישי ברוורמן: יש כל מיני עורכי דין.
אבישי ברוורמן: משרד התחבורה שופע בעורכי דין.
אבישי ברוורמן: קרה משהו היום בבוקר שפתאום כל עורכי הדין נעלמו?
אבישי ברוורמן: רשמת?
<אבנר פלור: רשמתי, אני אעביר.
אבישי ברוורמן: אני מקבל כל הזמן, אבנר היקר, ריקושטים – יש לי גב רחב - שוועדת הכלכלה לא עובדת מספיק מהר.
אבישי ברוורמן: ועדת הכלכלה עושה לילות כימים.
אבישי ברוורמן: אם בצד השני היו עושים את העבודה ועושים את הדברים, היינו 4 צעדים קדימה.
<יערה למברגר: הסכם בכתב 71.
<יערה למברגר: משווק רכב יתקשר בהסכם לרכישת רכב, בכתב, עם הקונה שיכלול את כל לרכישת רכב הפרטים האלה: הגורם שממנו קנה היבואן את הרכב, מקום מושבו, מקום מקום ייצור הרכב אם הוא יבואן רכב מסחרי, מחיר הרכב, תנאי רכישת הרכב ומועד הספקתו ואם ניתנה אחריות לרכב מטעם יצרן הרכב או סוכן מורשה – היקף האחריות; העתק ההסכם יימסר לקונה עם חתימתו.
<אבנר פלור: הסעיף הזה מחייב את משווק הרכב לתת לקונה הוראות שימוש לרכב, וכן את רשימת המוסכים לטיפול ושירותי התחזוקה ברכב.
<אבנר פלור: זה גם קיים היום במסגרת הצו.
<יערה למברגר: אנחנו רואים חשיבות צרכנית בלתת העתק מההסכם לקונה.
אבישי ברוורמן: יש הערות כלליות למישהו מהנוכחים?
<זאב פרידמן: מהסיפא של הסעיף משתמעת התניה של אפשרות האחריות על היצרן.
<זאב פרידמן: אין חובה לתת תעודת אחריות.
<זאב פרידמן: גם אם זה לא מתחייב מחוק הגנת הצרכן, אני חושב שתעודת אחריות במקרה כזה ודאי וודאי חובה לתת.
<יערה למברגר: אנחנו לא נותנים על זה.
<יערה למברגר: אנחנו רק אומרים איזה תנאים יהיו בחוזה.
<זאב פרידמן: זה מותנה בלשון: "אם ניתנה תעודת האחריות".
<יערה למברגר: לא ניתנה תעודת אחריות.
<יערה למברגר: זה תואם סעיפים אחרים בחוק.
<יערה למברגר: בהחלט יכולה להיות סיטואציה שרכב יגיע לארץ ללא אחריות או עם אחריות לתקופה מסוימת, לכן אנחנו אומרים את האופציה.
<יערה למברגר: אם יש אחריות הרכב צריך לציין את היקף האחריות.
<יערה למברגר: אם לא, זה נהיה נתון לא רלוונטי.
<יערה למברגר: זה לא קשור לעניין מסירת תעודת האחריות או לא.
<יערה למברגר: הנושא המהותי זה אם יש כיסוי של אחריות לרכב.
<יערה למברגר: לא כתוב פה את המילים "תעודת אחריות".
<יערה למברגר: זה גם עולה מסעיפים אחרים שכבר הוצבעו בוועדה.
<איתי עצמון: נושא מתן תעודת אחריות כבר עלה, כמדומני, עוד בינואר, כאשר התחלנו לדון בפרק ייבוא הרכב.
<איתי עצמון: אם אינני טועה, הובהר לוועדה כי היו מקרים או כלי רכב מסוימים שלגביהם לא תהיה אחריות, לא תינתן תעודת אחריות.
<איתי עצמון: הנוסח של סעיף 71 עולה בקנה אחד עם העיקרון הזה שאושר בוועדה.
<יערה למברגר: רישום הרכב 72.
<יערה למברגר: משווק רכב ירשום את הרכב על שם הקונה בטרם מסירתו לקונה.
<יערה למברגר: חובת מתן תעודת 73.
<יערה למברגר: (א) משווק רכב לא ימכור רכב בלי למסור לידי הקונה תעודת אחריות אחריות בשפה העברית לרכב ולחלקיו, אם היצרן או סוכן מורשה נתן אחריות לרכב.
<יערה למברגר: (ב) משווק רכב המציע תקופת אחריות נוספת מעבר לתקופת האחריות, שנתן היצרן או סוכן מורשה יפרט את תנאיה ואם היא כרוכה בתשלום יציג את מחירה בנפרד ממחיר רכישת הרכב ולא יתנה את רכישת הרכב ברכישת אחריות נוספת כאמור.
<אבנר פלור: הסעיף הזה מתייחס לנושא של תעודת אחריות.
<אבנר פלור: התנינו בצו הקיים את הנושא של האחריות לשנתיים.
<אבנר פלור: יכול שייתן היבואן את השנתיים או היצרן.
<אבנר פלור: החידוש בסעיף הזה הוא שאנחנו מקבלים את האחריות שנתן היצרן בלבד.
<אבנר פלור: במידה והיבואן רוצה להוסיף אחריות מטעמו, הוא צריך פשוט לציין את זה במחיר ללקוח.
<אבנר פלור: אנחנו מדברים על היבואן הישיר או היבואן העקיף.
<איתי עצמון: מה תקופת האחריות שניתנת בדרך כלל?
<אבנר פלור: לפי הצו היום היא שנתיים, אבל יש כאלה שנותנים 3,5, או 7 שנים.
<אבנר פלור: לפי הצו היום זה שנתיים.
<רון מלכה: היצרן יכול להעמיד אחריות בהתאם להסכם המסחרי שלו עם היבואן מ-0 עד 3 או 5 שנים, הכל תלוי בהסכם המסחרי.
<רון מלכה: משרד התחבורה מחייב מינימום שנתיים בדגמים אירופאיים בעיקר.
<לאה ורון: בכל מקרה, גם אם היצרן - -
<רון מלכה: גם אם היצרן לא נתן היבואן מעמיד שנתיים על פי תקנות של משרד התחבורה.
<איתי עצמון: בהצעת החוק שכאן לא נקבעה תקופה.
<אבנר פלור: לא נקבעה.
<רון מלכה: זה חלק מתנאים מסחריים.
<רון מלכה: טוב לך – תקנה, לא טוב לך – אל תקנה.
<לאה ורון: זו הרעה מהצו שנוהג היום.
<לאה ורון: אם הצו הבטיח תקופת אחריות לצרכן של שנתיים, והנוסח של היום לא - -
<יערה למברגר: זה שינוי לעומת הצו שנוהג היום.
<לאה ורון: זה שינוי שמרע עם הצרכן.
<יערה למברגר: אם קודם לא יכולת לרכוש רכב ב-100 אלף שקל ועכשיו הרכב יעלה 80 אבל בלי אחריות, זה לא מרע.
<יערה למברגר: קודם לא יכולת לרכוש, עכשיו אתה יכול לרכוש.
<יערה למברגר: זה עניין של שיקלול ניהול הסיכונים שלך.
<יערה למברגר: אולי העובדה שעכשיו יהיה לך רכב ותהיה לך תנועה יותר קלה עדיפה לך לעומת העניין של האחריות.
<יערה למברגר: מרע זה עניין של אמירה ערכית.
<יערה למברגר: זה שינוי, בעיני.
<דידי רוזנפלד: ב-73(א) כתוב: "לא ימכור רכב בלי למסור תעודת אחריות".
<דידי רוזנפלד: ב-71 היה מותר לא למסור תעודת אחריות.
<יערה למברגר: כתוב: "אם נתן".
<דפנה עין דור: אחריות, לא תעודה.
<דידי רוזנפלד: יצרן נתן אחריות.
<דידי רוזנפלד: אני מייבא זעיר.
<דידי רוזנפלד: אין פה יבואן בארץ.
<דידי רוזנפלד: מה עכשיו קורה?
<דפנה עין דור: הוא מעביר back to back את האחריות שהוא קיבל מהיצרן.
<דפנה עין דור: הוא לא ימציא אחריות מעצמו, הוא יעביר את מה שיש.
<דפנה עין דור: אם האחריות היא לתוקף יותר קצר מזה, הוא יעביר את כל מה שהוא קיבל מהיצרן.
<יערה למברגר: נזק שנגרם לרכב 74.
<יערה למברגר: משווק רכב ידווח לקונה על נזק שנגרם לרכב לפני מסירתו לקונה; לפני מסירתו השר רשאי לקבוע הוראות לעניין סוג הנזק שעליו נדרש לדווח באופן לקונה הדיווח לקונה.
<אבנר פלור: בנזק שהוא עד כ-5% ממחיר הרכב לגבי חלפים שמוחלפים הוא לא חייב לדווח.
<אבנר פלור: הסעיף הזה מעגן את הנושא של כל נזק שנגרם לרכב לפני מסירתו לקונה.
<אבנר פלור: אנחנו נקבע את הכללים בתקנות לגבי מתי היבואן צריך לדווח.
<דידי רוזנפלד: איך נדע מה היה מצב הרכב כשהוא יובא על ידי יבואן זעיר שקנה אותו אצל סוחר שתיקן או לא תיקן יום לפני המכירה?
<אבנר פלור: לגבי הנושא של יבואן זעיר אמרנו שנבצע את הבדיקה של 309 שמבוצעת היום.
<אבנר פלור: היא בעצם כוללת את כל הבדיקות של הרכב בהיבטים הבטיחותיים ובכלל.
<אבנר פלור: בכל מקרה הוא חייב לדווח.
<דידי רוזנפלד: 309 בודק אם החליפו כנף או החליפו דלת?
<דידי רוזנפלד: הוא לא בודק בכלל.
אבישי ברוורמן: נניח שקנית רכב שניזוק.
אבישי ברוורמן: אתה צריך לדווח שהוא ניזוק?
אבישי ברוורמן: זה רכב חבול?
<אבנר פלור: כן, לפני מסירתו לקונה.
אבישי ברוורמן: הוא כבר קיבל מכה?
<רון מלכה: בפריקה מהאנייה.
אבישי ברוורמן: קורה שבפריקה הוא קיבל מכה בדלת.
אבישי ברוורמן: אתה אומר שצריך לדווח על זה?
<זאב פרידמן: לא מדויק.
אבישי ברוורמן: אני הזמנתי רכב שבפריקה קיבל מכה בדלת והדלת מקומטת.
אבישי ברוורמן: המוסך של רונן לוי לא מקבל אותי.
אבישי ברוורמן: מורידים לי במחיר?
אבישי ברוורמן: אני לא מבין מה הסעיף הזה אומר מבחינה צרכנית.
<זאב פרידמן: הסעיף הזה מעורר ויכוח מאוד ישן שיש בין המועצה לצרכנות והמשרד בעת קביעת הנוהל שהזכיר אבנר.
<זאב פרידמן: רכב יכול להינזק באופן סביר בתהליך ההובלה, בתהליך הפריקה והטעינה שלו.
<זאב פרידמן: הדין של תיקוני צבע זעירים או תיקוני צבע שעולים עד כ-5% הוא שהם ניתנים למסירה ללקוח מבלי ליידע אותו על כך בכלל, אם כי קיימת חובת תיעוד של הנזק וחובת שמירת הפרטים כדי שניתן יהיה לבצע שחזור שאכן מדובר בנזק שלא עולה על 5%.
אבישי ברוורמן: מה קורה בפועל?
אבישי ברוורמן: האם כשהוא מקבל מסדרים לו את זה?
<זאב פרידמן: בפועל אדם מקבל רכב מסודר.
<זאב פרידמן: הוא אפילו לא יודע.
אבישי ברוורמן: כשזה פחות מ-5% עדיין מסדרים לו את זה, לא?
<זאב פרידמן: מסדרים לו, אבל הוא לא יודע.
<זאב פרידמן: אדוני, אני אסביר איפה נמצאת הבעיה.
<זאב פרידמן: כשאדם קונה רכב חדש הוא מתכוון למושג חדש בשפת האדם, שזה רכב שיצא מהניילונים מכל הכיוונים, לרבות תיקוני הצבע הקטנים שהחליפו לו דלת פה ודלת שם.
<אבנר פלור: הוא מדבר על צבע.
<זאב פרידמן: הבעיות האלו מתעוררות בדרך כלל כשאותו צרכן, שהוא אדם ישר והגון, מספר למי שקונה ממנו את הרכב שהרכב לא עבר תאונה, לא עבר תיקונים, לא שום דבר, כאשר בבדיקה מתברר שהרכב כן עבר צביעה, כן עבר איזה תיקון כלשהו.
<זאב פרידמן: אז נעמוד ונצעק שזה 5%, אבל הקונה יגיד שזה לא 5% אלא 10%.
<זאב פרידמן: חובת הגילוי חייבת להיות מלאה.
<זאב פרידמן: רכב שניזוק - -
<יערה למברגר: זה לא סותר את הסעיף.
<יערה למברגר: נוסח הסעיף המוצע עולה בקנה אחד עם כל מה שאמרת.
<יערה למברגר: יש משהו שלא תואם?
<זאב פרידמן: מה שלא תואם פה זה הנוהג של מה שקורה היום.
<זאב פרידמן: מה שהיה ומה שיהיה הולך להיות מעוגן.
<יערה למברגר: אני לא יודעת להגיד את זה.
<יערה למברגר: אתה אומר את זה בכזאת ודאות.
אבישי ברוורמן: חובת תיקון יש?
אבישי ברוורמן: את זה רשמנו, הכנסנו בסעיפים?
<רון מלכה: לא צריך.
<דידי רוזנפלד: אדוני היושב-ראש, מי ייקח אוטו לא מתוקן?
<איתי עצמון: האם המועד הרלוונטי לדיווח לקונה הוא לפני מסירת הרכב, או לפני הרכישה?
<יערה למברגר: כשקרה משהו בין הרכישה והמסירה.
<יערה למברגר: בפריקה, שהיא אחרי הרכישה, קיבלת מכה.
<איתי עצמון: גם לפני שאני רוכש אני אמור לקבל את המידע, לא?
<זאב פרידמן: אדוני היושב-ראש, אני מבקש להסב את תשומת הלב לכך שהייתה כאן מילה אחת נוספת שהייתה במקומה.
<זאב פרידמן: הנוסח הקודם היה: "משווק רכב ידווח לקונה על כל נזק שנגרם".
<זאב פרידמן: טרחו למחוק את המילה "הכל".
<זאב פרידמן: מראש מניחים שלא כל נזק מגלים ללקוח.
<זאב פרידמן: אני סבור שגילוי נאות זה גילוי נאות, על כל המשתמע מכך.
<לאה ורון: תפנו את תשומת ליבי איפה מעוגן העניין הזה שהם מחויבים לתקן.
<לאה ורון: אני רואה שהם מחויבים לדווח לקונה.
<לאה ורון: היכן יש הבטחה לקונה שהרכב שניזוק יתוקן?
<רון מלכה: בהסכם הרכישה.
<לאה ורון: אפשר בהסכם הרכישה לכתוב שהוא ידווח.
<לאה ורון: זה מייתר את סעיף 74.
<אבנר פלור: אני מבקש שיקי אנוך, נשיא האיגוד, ייתן דוגמאות.
אבישי ברוורמן: קח את הדוגמה ותסביר איך הצרכן מכוסה.
אבישי ברוורמן: הוא ייבא רכב.
אבישי ברוורמן: בפריקה הרכב חטף מכה.
<יעקב אנוך: הנושא מאוד פשוט.
<יעקב אנוך: אתם מסבכים אותו.
<יעקב אנוך: הייתה ועדה שישבה על זה, כולל זאב, ידידי, אנוכי ורבים אחרים וטובים לפני מספר שנים במועצה המייעצת.
<יעקב אנוך: הגענו למה שהגענו, שהוא החמרה של החמרה של החמרה של דברים קודמים.
<יעקב אנוך: זה טבעי ובסדר.
<יעקב אנוך: הסעיף הזה בא להגן על הלקוח שקנה אוטו.
<יעקב אנוך: כשהוא קנה את האוטו גם המוכר לא ראה אותו.
<יעקב אנוך: האוטו נמצא באיזה שהוא מקום.
<יעקב אנוך: אנחנו לא רוצים שבזמן שהוא בא להיפגש עם האוטו הוא פתאום ימצא אוטו שיש לו דפיקה בדלת.
<יעקב אנוך: לעניין הזה יש את התאמת המכר.
<יעקב אנוך: הוא לא חייב לקחת את האוטו אם האוטו דפוק.
<יעקב אנוך: מכיוון שבהתנהלות החיים השגרתיים הרכבים לא מוכנסים לקופסת קרטון עם פצפצים ששומרת עליהם, אז יש איזה שהוא נוהל שהעולם עובד איתו.
<יעקב אנוך: בתהליך הזה יכולים להיגרם שריטות, מכות וכל מיני דברים לרכב, כולל המנוף בנמל שנתן מכה בגג.
<יעקב אנוך: הכוונה להבטיח ללקוח שהוא לא יקבל משהו שהוא יגלה אותו רק כשהוא ילך למכור את האוטו.
<יעקב אנוך: הוא יחיה עם האוטו 3 שנים.
<יעקב אנוך: בעוד 3 שנים הוא יגיד שהאוטו הזה נקי.
<יעקב אנוך: כשהוא בא לבדיקה, אומרים לו: אדוני, הגג לא שלך, הכנף לא שלך.
<יעקב אנוך: את העניין הזה רוצים למנוע.
<יעקב אנוך: חייבים לגלות לו על הנזק.
<יעקב אנוך: יש נזקים שנגרמים והמשמעות היא שאתה מחליף חלק ואין שום ירידת ערך.
<יעקב אנוך: מה אתה רוצה למנוע?
<יעקב אנוך: ירידת ערך.
<יעקב אנוך: אתה לא רוצה שלצרכן תהיה ירידת ערך.
<יעקב אנוך: אני אתן דוגמה מופשטת.
<יעקב אנוך: הסוור בנמל שהוריד את האוטו הפיל את הסיגריה על המושב ושרף את המושב.
<יעקב אנוך: אתה פותח 4 ברגים ומחליף את המושב במושב חדש.
<יעקב אנוך: לא צריך להודיע ללקוח כלום, כי הוא קיבל מושב חדש, אין לו נזק, אין לו ירידת ערך, אין לו שום דבר.
אבישי ברוורמן: צודק.
<יעקב אנוך: אם מישהו פגע לו בגג, אז מה שלא תעשה זה יהיה שם.
<יעקב אנוך: לא תוכל למחוק את זה.
<יעקב אנוך: אתה לא מחליף גג.
<יעקב אנוך: סביב שתי הקצוות האלו - -
<זאב פרידמן: אין ויכוח.
אבישי ברוורמן: לכן כתוב: "נזק" ולא "כל נזק".
<יעקב אנוך: נכון.
<זאב פרידמן: זה לא נזק.
<יעקב אנוך: עיגנו את זה בצורה שהצרכן לא ייפגע, שלא יהיה לו נזק כלכלי.
<יעקב אנוך: זה המבחן.
<יעקב אנוך: היבואנים מחויבים לתעד ולשמור את התיעוד למקרה שבעוד x שנים מישהו יבוא בטענה שהיה נזק ולא או כן אמרו לו.
<יעקב אנוך: היה חבר כנסת מכובד, בלי להיכנס כרגע לשמות, שביקש לראות את המערכת ובא ובדק אצל היבואנים איך זה עובד.
<יעקב אנוך: הוא השתכנע ואמר שיותר מסודר מזה הוא לא יכול לבקש.
<יעקב אנוך: גם היבואן לא רוצה מחלוקת עם הקונה.
<יעקב אנוך: מה קורה כשיש נזק שהוא נזק של ירידת ערך?
<יעקב אנוך: את זה מודיעים ללקוח.
<יעקב אנוך: כמו כל עניין מסחרי מנסים להגיע איתו להבנה.
<יעקב אנוך: אם מתאים לו לקבל במתנה ציפור על הכנף וזה מוחל לו על הבעיה – אדרבא, ולא, זה מגיע למצב של החלפת רכב.
<יעקב אנוך: אין פה כפייה על הלקוח.
<זאב פרידמן: אני מוכן לקבל את כל מה שהוא אמר.
אבישי ברוורמן: איך זה מתבטא בסעיף 74?
<זאב פרידמן: אין בעיה להודיע ללקוח על כל מה שקורה לרכב.
אבישי ברוורמן: שיכתבו שהמושב נשרף והוא הוחלף.
<זאב פרידמן: החלפתי את המושב וזה בסדר גמור.
אבישי ברוורמן: אתה אומר שאם יכתבו כל נזק, כולל השריפה של המושב שהחליפו אותו - -
<רון מלכה: זה לא יעבוד.
אבישי ברוורמן: אז נעזוב את זה.
<יעקב אנוך: זה מקור ללחצים ולסחיטות.
אבישי ברוורמן: רבותיי, אני מאשר את זה.
אבישי ברוורמן: אני לא אוהב יותר מידי בירוקרטיה, אני סולד מהדברים האלה, אבל האם כשיש פה שינוי תקנות זה צריך לבוא לאישור ועדת הכלכלה?
<איתי עצמון: תקנות שבהן ייקבע סוג הנזק ואופן הדיווח לקונה.
אבישי ברוורמן: הצבעתי, אבל אני עושה רביזיה.
<לאה ורון: הבטחת להתייחס לחובת התיקון של הרכב שניזוק.
<לאה ורון: אנחנו שנינו טיפלנו במקרה של אדם שקיבל רכב עם נזק והיבואן הוציא לו את המיץ.
<אבנר פלור: זה לא המקרה של לפני המסירה.
<לאה ורון: איפה מעוגן הנושא של תיקון הרכב?
<אבנר פלור: אנחנו נגיע אליו.
<לאה ורון: העניין שהוא חייב לתקן ישנו בסעיפים בהמשך?
אבישי ברוורמן: יש לנו הגדרות חדשות לפני פרק ו'.
<יערה למברגר: אולי אבנר יציג את הפרק באופן כללי.
<אבנר פלור: אדוני היושב-ראש, בעקבות ההערה שהייתה באחת הישיבות מרונן לוי בנוגע להסדרת נושא הסוחרים וגם בעקבות הבקשה שלך, אנחנו בסעיף הזה מסדירים את נושא סוחרי הרכב שהיום לא מוסדר במסגרת החקיקה.
<אבנר פלור: אנחנו מתייחסים ברמה הכללית ל-3 סוגי רכב.
<אבנר פלור: סוג אחד זה רכב חדש שמי שמשווק אותו זה יבואן הרכב או שלוחו.
<אבנר פלור: הסוג השני הוא רכב שנרכש מיבואן הרכב ונרשם על שם תו סוחר.
<אבנר פלור: מוכר הרכב הוא בעצם המשדך של הרכב לקונה.
<אבנר פלור: מדובר ברכב חדש עם 0 קילומטרים שלא נעשה בו שימוש.
<אבנר פלור: הסוג השלישי הוא רכב משומש, כלומר רכב שנעשה בו שימוש.
<אבנר פלור: את הנושא של רכב חדש שנמכר מהיבואן הסדרנו בסעיפים קודמים.
<אבנר פלור: בסעיף הזה אנחנו מסדירים את הנושא של רכב שהוא על שם תו סוחר ואת הרכב המשומש.
<אבנר פלור: אנחנו מדברים היום, לפחות לפי הנתונים שנמצאים בידנו, על למעלה מ-1500 סוחרי רכב חופשיים, מתוכם כ-500 סוחרים שהם סוחרים ובעלי מוסכים, כלומר עושים את הפעילות מתוך המוסכים.
<אבנר פלור: כל התהליך היום הוא וולונטרי יותר.
<יערה למברגר: 1500 הם אנשים שיש להם תו סוחר.
<יערה למברגר: יש כאן תמריץ כלכלי שיהיה לך תו סוחר.
<יערה למברגר: אני לא יכולה להגיד בהכרח שזה המספר המקסימאלי, אבל מי שיש לו תו סוחר משלם רישיון סחר, אגרה מופחתת.
<יערה למברגר: יש יתרונות כלכליים שאני מניחה שמהווים תמריץ לרוב האנשים.
<קטי מורלי: בשנים קודמות משרד התחבורה רצה לעגן את כל נושא הסוחרים מאחר ולפי חוק יסוד חופש העיסוק כל אחד יכול להיות סוחר.
<קטי מורלי: כולנו פה בחדר יכולים להיות סוחרים.
<קטי מורלי: כדי לא לעודד סוחרי מדרכות, כדי להעלות אותם ברמה שלא ירמו אנשים וכדי שתהיה אצטלה, משרד התחבורה הסכים לתת להם תמריצים מסוימים.
<קטי מורלי: הם לא ייחשבו יד בהעברות בעלות.
<קטי מורלי: אתם יודעים שיד זה כסף.
<קטי מורלי: העברת הבעלות היא מופחתת.
<קטי מורלי: יש עוד כל מיני תמריצים קטנים.
<קטי מורלי: בבקשות שלהם, בפניות שלהם אנחנו יותר סלחניים איתם.
<קטי מורלי: אנחנו רוצים שהם יהיו יותר מקצועניים.
<קטי מורלי: אנחנו רוצים שהם יעבדו לפי חוק גילוי נאות ויתנו לאזרח את השירות הכי טוב.
<קטי מורלי: הרצון היה שכולם יתחברו אלינו, אבל מאחר וזה היה וולונטרי, אז רק מי שרצה הצטרף.
<קטי מורלי: חלק מהסוחרים הם סוחרים שעוסקים אך ורק בסחר רכב.
<קטי מורלי: יש הרבה מקרים שאנשים מביא רכב לתיקון ואחרי כן מחליטים למכור אותו למוסכניק שמוכר בשבילם את האוטו.
<קטי מורלי: מבחינת הפיקוח והבקרה הייתה לנו עד היום בעיה.
<קטי מורלי: יש לנו תלונות של אנשים שידנו כבולות.
<קטי מורלי: אין לי שום כלים, אין לי שום סנקציות, אין לי שום דבר להפעיל על אותם סוחרים שסורחים.
<קטי מורלי: אני לא יכולה לקרוא להם אפילו לשימוע.
<קטי מורלי: אין לי סמכות חוקית להתנהל מולם בכל הנושא של הסנקציות.
<קטי מורלי: מאחר ושוק הרכב הוא שוק מאוד דינאמי ויותר ויותר שחקנים מצטרפים, אנחנו חושבים שהגיע הזמן שבמסגרת חוק שירותי רכב נעגן את הנושא הזה.
<קטי מורלי: כך אני אוכל להיענות לתלונות של אזרחים, למצות עם אותם סוחרים את הדין עד הסוף על מנת שיראו וייראו.
<קטי מורלי: כך אני אוכל לתת לאזרח את השירות הטוב ביותר.
<קטי מורלי: המטרה פה היא לקבל קצת כלים.
אבישי ברוורמן: הפרק הזה חשוב לנו.
<אבנר פלור: זה על פי בקשת הוועדה.
<אבנר פלור: זה לא היה בנוסח המקורי.
<יערה למברגר: אנחנו נדרשים להוסיף שתי הגדרות חדשות.
<יערה למברגר: ההגדרה הראשונה היא: "סחר ברכב שאינו רכב חדש" - קניית רכב שאינו רכב חדש ומכירתו דרך עיסוק.
<יערה למברגר: ההגדרה השנייה היא: "סוחר ברכב שאינו רכב חדש" – בעל רישיון לסחר ברכב שאינו רכב חדש לפי סעיף 77.
<איתי עצמון: אני מבקש להעיר לגבי הוספת ההגדרות.
<איתי עצמון: בהגדרת "שירות רכב" שאושרה בחודש נובמבר מופיע בין היתר: "קניית רכב מיבואן ומכירתו דרך עיסוק".
<איתי עצמון: אני חושב שאנחנו נידרש לתקן את הגדרת "שירות רכב".
<יערה למברגר: צריך יהיה לבקש רביזיה בהגדרת "שירות רכב".
<יערה למברגר: המשרד יגיש את זה באופן מסודר.
<איתי עצמון: כדי שכל הסעיפים הכלליים שחלים על שירות רכב יחולו גם כאן.
<יערה למברגר: זאת הכוונה.
אבישי ברוורמן: כל נושאי ההתאמות והדברים בעין הבוחנת של עו"ד עצמון יבוצעו.
אבישי ברוורמן: אני מאשר את שתי ההגדרות האלו.
אבישי ברוורמן: אנחנו עוברים לפרק ו': סחר ברכב.
אבישי ברוורמן: סימן א': סוחר ברכב מיבואן.
אבישי ברוורמן: סעיף 75.
<יערה למברגר: רישיון סוחר ברכב 75.
<יערה למברגר: מי שנתקיימו בו כל אלה זכאי לקבל רישיון סחר ברכב מיבואן: מיבואן הוא עוסק מורשה תושב ישראל או תאגיד רשום כדין שאחד מבעלי העניין בו לפחות הם תושבי ישראל.
<יערה למברגר: לרשותו מקום מתאים לניהול עסקו ובכלל זה לחניית כלי הרכב שהוא מוכר כפי שקבע השר; הוא המליא אישור מרואה חשבון המעיד כי יש לו הון עצמי, כפי שקבע השר בהתייעצות עם שר האוצר בהתאם לסוג הרכב ומי שהחזיק ברישיון בשנה הקודמת – גם כמות כלי הרכב שהוא מכר באותה שנה.
<יערה למברגר: אלה התנאים שבהם צריך לעמוד מי שמגיש בקשה לקבלת רישיון סוחר ברכב מיבואן.
<יערה למברגר: התנאי הראשון הוא תנאי שנתנו בו שתי אפשרויות: או שמדובר בעוסק מורשה שהוא תושב ישראל, או תאגיד שאחד מבעלי העניין יהיה תושב ישראל.
<איתי עצמון: יש לי הערה לגבי הסיפא.
<איתי עצמון: לגבי יתר הרישיונות – רישיון ייצוא, רישיון יבואן מסחרי - נקבע שמדובר על תאגיד רשום כדין שאחד מבעלי העניין בו ומנהלו הכללי לפחות הם תושבי ישראל.
<יערה למברגר: אפשר להתאים.
<איתי עצמון: יש צורך לעשות התאמה?
<יערה למברגר: (2) מדבר על מקום מתאים לניהול העסק ולחניה.
<יערה למברגר: מאוד חשוב שכלי הרכב לא יחנו ברחוב וייקחו את החניה של התושבים שמחפשים חניה בנרות.
<יערה למברגר: בעניין הזה כתבנו: "כפי שקבע השר", כי הבנו שצריכים איזה שהם פרמטרים.
<יערה למברגר: השלישי מדבר על רכיב חשוב של הון עצמי.
<יערה למברגר: בגלל זה יש פה התייעצות עם שר האוצר.
<יערה למברגר: יש פה התייחסות לסוג הרכב והתייחסות לעניין הכמות לגבי מי שמכר בשנה קודמת.
<יערה למברגר: לגבי מי שזה שנה ראשונה אין כמות מהשנה הקודמת.
<איתי עצמון: זה לא רלוונטי.
<איתי עצמון: מה תקופת הרישיון?
<קטי מורלי: היום זה 3 שנים.
<אבנר פלור: אנחנו רוצים להתאים את זה כך שזה יהיה 3 שנים.
<איתי עצמון: תקופת רישיון סוחר ברכב מיבואן תהיה 3 שנים.
<איתי עצמון: לגבי כל רישיון קבענו את תקופת הרישיון במפורש בחוק.
<אהוד שניידר: בסיפא של סעיף 75 כתוב: "סוחר ברכב מיבואן".
<אהוד שניידר: היבואן עצמו לא מוגדר בחוק.
<אהוד שניידר: יש יבואן רכב מסחרי שכולל יבואן רכב מזערי, יבואן רכב ישיר, יבואן רכב עקיף בהגדרות.
<אהוד שניידר: בהתאמה צריך לתקן את ההגדרה למעלה.
<איתי עצמון: מבעל רישיון לייבוא רכב ושיווקו?
<יערה למברגר: אולי בסימן זה צריך להיות יבואן ישיר או יבואן עקיף.
<איתי עצמון: מדובר רק על יבואן ישיר או עקיף?
<יעקב אנוך: לא ברור לי איך אתם מתכוונים לדעת מה הייתה הפעילות שלו בשנה קודמת או בכלל.
<יערה למברגר: כדי לקבל רישיון הוא מגיש בקשה.
<קטי מורלי: כיום יש לנו קובץ מסודר.
<קטי מורלי: אנחנו יודעים בכל רגע נתון כמה כל סוחר מוכר וכמה הוא קונה.
<קטי מורלי: יש לי מצבת - -
<יעקב אנוך: זה בתנאי שהוא עושה העברה על שמו.
<קטי מורלי: אני מדברת על העוסקים כיום.
<קטי מורלי: למבקשים החדשים אין עבר עם כלי רכב.
<קטי מורלי: זאת תהיה השנה הראשונה.
<לאה ורון: הוא שואל דווקא לגבי אלה שיש להם עבר.
<קטי מורלי: אנחנו יודעים בכל רגע נתון מה מצבת כלי הרכב אצל כל סוחר וסוחר.
<יעקב אנוך: זה לא מספק.
<יעקב אנוך: סוחר שקונה רכבים או עוסק בסחר ברכבים לא מעביר את כל כלי הרכב על שמו.
<יעקב אנוך: זה לא רשום אצלך, לכן את לא יכולה לדעת.
<קטי מורלי: נכון.
<קטי מורלי: מה שלא רשום ברישיון סחר אנחנו לא יכולים לדעת.
<יעקב אנוך: השאלה איך מגשרים על זה.
<קטי מורלי: יש לו אינטרס לרשום את זה על רישיון סחר, כי הוא נהנה מהמון פריבילגיות.
<יעקב אנוך: לא, הוא לא נהנה.
<קטי מורלי: למה?
<קטי מורלי: הוא נהנה.
<קטי מורלי: הוא לא נחשב יד לצורך העברת בעלות.
<יעקב אנוך: גם ככה הוא לא ייחשב.
<קטי מורלי: כל עוד הוא לא רשום כבעל הרכב אני לא דנה בבקשה שלו.
<יעקב אנוך: קטי, את מדברת על סוג מסוים של סוחרים.
<יעקב אנוך: אני מדבר על הפעילות של אותו סוחר.
<יעקב אנוך: בן אדם שם אצלו את הרכב בקונסיגנציה.
<יעקב אנוך: הוא לא קונה ממנו.
<יעקב אנוך: הוא מניח את הרכב אצלו במגרש ומבקש ממנו למכור לו אותו.
<יעקב אנוך: במקרה הזה הוא לא מעביר את הרכב על שמו, כי הוא לא קנה את הרכב.
<יעקב אנוך: הוא סוחר ברכב הזה.
<יעקב אנוך: בכל המקרים האלה, שהם רבים מאוד - -
<קטי מורלי: מעין מתווך.
<יעקב אנוך: לכל המקרים האלה, שהם רבים מאוד, אין תיעוד אצלך.
<קטי מורלי: בסדר.
<קטי מורלי: אני קושרת את זה גם לנושא של ביטולי עסקאות, שזה נושא מאוד חשוב לסוחרים ולעוסקים ברכב בכלל.
<קטי מורלי: הוא לא יכול לבקש ממני ביטול עסקה כל עוד הוא לא בעל הרכב הרשום.
<קטי מורלי: יש לו פה הרבה הפסדים.
<קטי מורלי: אני לא יכולה לחייב אותו להצהיר על משהו שהוא לא רוצה.
<דידי רוזנפלד: מבקש את זה מי שנתן לו את הרכב בקונסיגנציה.
<קריאה: זה גם לא קשור לרישיון.
<יעקב אנוך: ודאי שזה קשור.
<יעקב אנוך: .
<קטי מורלי: אני לא יכולה להחיל חוקים על משהו שאני לא יודעת.
<יעקב אנוך: אני לא מבקש ממך.
<אבנר פלור: בסעיף הזה כתוב: "הוא המציא אישור מרואה חשבון המעיד כי יש לו הון עצמי, כפי שקבע השר".
<אבנר פלור: עוד לא קבענו את הגובה ואת הכמות.
<אבנר פלור: אנחנו נקבע את זה בתקנות.
<יעקב אנוך: בתקווה שהוא יביא אישור מרואה חשבון על הפעילות שלו.
<יעקב אנוך: זה משהו אחר.
<קריאה: הוא צודק, זו כמות לא רלוונטית.
<קטי מורלי: חלק מהפריבילגיות והרצון לעודד סוחרים להיות מסודרים זה בביטולי עסקאות.
<קטי מורלי: לעיתים אתה הולך ליבואו ולסוחר רכב שהתקשרת איתו בחוזה, כאשר אחרי 5,10 דקות אשתך התקשרה ואוי ואבוי, סכסוכים ובלגן כי היא לא רצתה את האוטו הזה אבל אתה רצית להפתיע אותה.
<קטי מורלי: כדי שהסוחר יצא בסדר, כדי שהוא יוכל לבטל ולא יגבה ממך איזה שהוא קנס, אנחנו במשרד התחבורה מאפשרים ביטול העברת בעלות, כלומר החזרת המצב לקדמותו כאילו לא התקשרו בעסקה.
<קטי מורלי: זה להקל על שני הצדדים.
<קטי מורלי: הסוחר לא מפסיד והאזרח לא מפסיד.
<קטי מורלי: יקי אומר שיהיה סוחר שחלק מהרכבים הוא לא ירשום בתו סחר, כלומר שאני לא אדע על קיומם.
<קטי מורלי: אם מחר או מחרתיים תתפקשש לו העסקה והרכב עבר בעלות, הוא לא יוכל לדבר איתי מפני שהרכב לא רשום על שמו.
<קטי מורלי: אם הוא לא בעלים רשומים של רכב הוא לא יוכל לבקש.
<קטי מורלי: הוא לא ייהנה מהפריבילגיות.
<קטי מורלי: מה שאנחנו לא יודעים אנחנו לא יודעים.
<קטי מורלי: גם חנות יכולה לא להצהיר על כל מה שהיא מוכרת.
<אבנר פלור: אנחנו מתייחסים פה רק לאלה עם תו סוחר.
<אבנר פלור: אנחנו מתייחסים לאותו סוג של רכבים שרשומים על שם תו סוחר.
<אבנר פלור: מי שלא נרשם - -
אבישי ברוורמן: לא נרשם.
אבישי ברוורמן: הוא עובר מתחת לרדאר.
<קטי מורלי: אתה לא יודע עליו.
<קטי מורלי: הוא לא קיים.
<יעקב אנוך: זה לא עובד ככה.
<יעקב אנוך: מה שקטי הציגה הכל נכון, הכל אמת, אבל זה איזה שהוא פן שהוא בשוליים של השוליים.
<יעקב אנוך: אם יש 700 אלף העברות בעלות, אז כמה אנשים יתחרטו?
<יעקב אנוך: זה בשוליים שבשוליים.
<יעקב אנוך: זה לא המדד.
<יעקב אנוך: כמות הפעילות שלך בשנה קודמת מהווה פרמטר לטוב ולרע.
<יעקב אנוך: זה מקל עליך בביטחונות או מרע לך בביטחונות.
<יעקב אנוך: יש פתח ללכת למסלול צדדי של מכוניות שאני לא אעביר על שמי בתו סוחר.
<יעקב אנוך: ברור לכם שזה מיד ימשוך את הכל לשם.
<יעקב אנוך: אי אפשר לעשות פתח כזה.
<יעקב אנוך: הם לא רואים את זה בעיניים של הסוחר, הם רואים את זה בעיניים של האדמיניסטרטור.
<יעקב אנוך: הבעיה היא לא האדמיניסטרציה, הבעיה היא הסוחר.
אבישי ברוורמן: זאב פרידמן, מה אתה אומר?
<דידי רוזנפלד: זה האזרח שבא ורואה תו סוחר.
<דידי רוזנפלד: הוא רואה אותו בכלל לא רשום.
<יערה למברגר: אני לא מבינה את התרחיש.
<יערה למברגר: רק אם זה רשום על תו סוחר לא תירשם יד.
<יערה למברגר: יש יתרון כלכלי אדיר שלא תירשם יד.
<דידי רוזנפלד: את טועה.
<דידי רוזנפלד: לא תירשם יד גם אחרת.
<דידי רוזנפלד: אם האוטו בקונסיגנציה לא תירשם שום יד.
<יערה למברגר: זה משהו אחר.
<יערה למברגר: זה לא הפרק הזה.
<דידי רוזנפלד: אנחנו מדברים על הערבות.
<דידי רוזנפלד: אוטו יכול להיות אצל סוחר כקונסיגנציה.
<דידי רוזנפלד: אז אין שום בעיה, כי מי שנתן לו את האוטו הוא הבעלים של האוטו, קרי יבואן הרכב.
<רונן לוי: הוא לא צריך לעשות העברה.
<דידי רוזנפלד: זה יכול לקרות.
<דידי רוזנפלד: אותו סוחר לא חייב לרשום או לא לרשום את כל המכוניות תחת שמו.
<יערה למברגר: על מי הן רשומות?
<יערה למברגר: על שם היבואן?
<דידי רוזנפלד: על שם היבואן.
<יערה למברגר: הכל עדיין רשום על שם היבואן.
<יערה למברגר: היבואן נותן לו בקונסיגנציה?
<דידי רוזנפלד: נכון.
<יערה למברגר: זה נמצא אצלו, לא רשום על שמו ולא נרשמת יד על שום אדם אחר.
<רונן לוי: זו הנורמה בדרך כלל.
<דידי רוזנפלד: הבעיה היא לא היבואן.
<יערה למברגר: רכב משומש הוא רכב אחר.