GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<תמר קינן: בזמנו אנחנו גם נפגשנו עם מר שאול מרידור, שהיה אז רפרנט התחבורה במשרד האוצר ועם אנשים נוספים, והתשובות היו: כן, זה באמת נכון, אבל לכי תשני – ההסתדרות.
<מיטל להבי: ההסתדרות, כולם אומרים ההסתדרות - - -
אבישי ברוורמן: בקיצור, מה שנאמר כרגע, ההסתדרות בעד, משרד האוצר בעד, כולם בעד, ורק לעשות את זה נכון.
<תמר קינן: וגם בדו"ח שהוזכר פה קודם, הדו"ח של הוועדה למיסוי ירוק - - -
אבישי ברוורמן: כן, אני רואה את הגברת חמוטל בן דור.
אבישי ברוורמן: את אחר כך תחזקי את דבריי, כן.
<לאה ורון: וגם מר אשר דולב.
<תמר קינן: אני רוצה גם לציין את משרד האוצר, שבדו"ח הוועדה למיסוי ירוק, למרות שהיא עסקה רק במיסוי, הם גם ציינו – שוב, כמובן, במעורבות של תחבורה היום ומחר בתוך העסק הזה – אבל הם גם ציינו בהמלצות שלהם, הנוספות, שחשוב מאוד להתעסק עם הנושא של שינוי מרכיב השכר, אבל פשוט אף אחד לא מעז לגעת בתפוח האדמה הלוהט הזה, ואני מקווה שאתה כיושב ראש הוועדה, ואולי אנשים נוספים, ככה, מקבלי החלטות בכירים, כי אני בטוחה שכולם תומכים: משרד - - -.
<תמר קינן: כולם תומכים רק זה לא מתקדם.
אבישי ברוורמן: אני מבטיח לך דבר אחד: כל דבר - - - בוועדה הזאת, זה שהיה על הפרק והיה כיוון להסכמה – אנחנו סיימנו אותו.
אבישי ברוורמן: ולכן אנחנו נעשה את זה ונסיים את זה.
<תמר קינן: יופי, אז אנחנו אתכם.
<תמר קינן: נהדר.
אבישי ברוורמן: אני מבקש, מכיוון שלא שמתי לב שגם מר אשר דולב וגם הגברת חמוטל בן דור פה, אז איך אנחנו נעשה?
אבישי ברוורמן: באיזה סדר, הגברת חמוטל בן דור?
<אשר דולב: אני אתחיל.
אבישי ברוורמן: מר אשר דולב, בבקשה.
אבישי ברוורמן: משרד האוצר.
<אשר דולב: טוב, תרצה שנתייחס לכל הנושאים או לנושא שהגברת מיטל להבי - - -
אבישי ברוורמן: אתה תתייחס למה שאתה רוצה להתייחס, אבל תתחיל עם הנושא שעל הפרק, הפרקטי, במיוחד, ולדברים האחרים תרחיב, כולל ההקצאה שהודעת לי לפני זה, שמשרד התחבורה והבטיחות בדרכים, אתם מעבירים לכל הנושא בתוך הערים עוד חמישה מיליארד שקל על חשבון דברים אחרים.
<אשר דולב: אז באמת כמו שנאמר פה, אנחנו כבר מספר שנים מכירים את הרעיון הזה ואנחנו בתפיסה מאוד בעדו, אנחנו חושבים שזה נכון.
<אשר דולב: הבעיה היא שיש בעיות יישומיות פה שהן לא פשוטות, ואני יכול לספר עליהן בקצרה, והגברת חמוטל בן דור תוכל להרחיב, אם תרצו.
<אשר דולב: ואנחנו באמת מחפשים את הרעיון הנכון, את הדרך הנכונה שבה אפשר יהיה ליישם את זה בלי שזה יצור חשיפות שקשורות לפנסיות ולהפרשות, בהיקפים שיכולים להגיע באמת למיליארדי שקלים.
אבישי ברוורמן: אתה שמעת רק, מר אשר דולב, אני כל כך שמח שעורך הדין אשר חלד נמצא כאן.
אבישי ברוורמן: כי כשהוא אמר; - - - יש אנשים שמדברים פה, בכנסת, חברי כנסת, אנשים – חבל על הזמן, המילה שלהם לא שווה שום דבר.
אבישי ברוורמן: סלח לי.
אבישי ברוורמן: כשהוא אמר לך את המילה שאפשר להגיע פה להסדר, שאל"ף, לא ישנה בשקל אחד מה שאמרנו, אני, מר אלי יריב והעובדים, ואין לזה עלות, הוא מתכוון לזה וזה אפשרי.
אבישי ברוורמן: ואתה תראה ואתה - - -
<אשר דולב: אני אשמח מאוד.
<אשר דולב: האמת שאנחנו נפגשנו עם סגנית ראש העיר בעבר כבר מספר פעמים על הנושא, ובאמת הייתה אווירה של הסכמה על התפיסה.
<אשר דולב: ומה שבאמת ביקשנו זה לבוא עם רעיון קונקרטי ולראות איך אנחנו מקדמים אותו.
<אשר דולב: כי כל עוד יש רעיון קונקרטי שבאמת ההשלכות שלו הן לא ההשלכות המאוד בעייתיות שעלולות להיות, ושהיו לכל הרעיונות שהועלו עד היום, אנחנו נשמח באמת לקדם את זה.
אבישי ברוורמן: ובנושאים האחרים?
<אשר דולב: רק אני אגיד שיש פה עוד שחקן - - -
אבישי ברוורמן: שכחנו אותו?
<אשר דולב: כן, - -
<אשר דולב: - - וזה בית הדין שהוא זה שבסוף יהיה הגורם שמפרש האם מדובר בהחזר הוצאה - - -
אבישי ברוורמן: אז אתה אומר שאנחנו צריכים כבר להכניס את משרד המשפטים.
<קריאה: עוד לא נכנסתם להסכם.
<אשר דולב: בכל מקרה הוא ייכנס - - -
אבישי ברוורמן: זה יסתדר, תאמין לי.
אבישי ברוורמן: אתה יודע טוב מאוד, ברגע שיש את רוח המובילים, ברגע שהדברים ברורים, אז מכניסים את כל עורכי הדין וסוגרים את הדברים הקטנים.
אבישי ברוורמן: צריך אבל את רוח המפקד, והיא קיימת פה מכל המפקדים.
<אשר דולב: אני לא בטוח שזה דבר קטן, אבל אני מקווה שזה באמת - - -
אבישי ברוורמן: אתה צריך להיות זהיר בלשונך, אבל אני חושב שהדבר הזה די ברור, גם, איך אומרים?
אבישי ברוורמן: מהבכירים במשרד האוצר.
<אשר דולב: לגבי נושאים אחרים שעלו פה, גם נושא של קווים מהירים למרכזי תעסוקה וגם נושאים של תשתיות אופניים:
<אשר דולב: אנחנו היינו שותפים מלאים של משרד התחבורה והבטיחות בדרכים בתקציבים שהוקצו ועדיין מוקצים לנושא הזה בשנים האחרונות.
אבישי ברוורמן: במה שאני העליתי בשאלה, והמשיך מר גיל יעקב מ-15 דקות: הלוא אתה מבין ככלכלן איזה payoff אדיר היה אם הקווים המהירים בשעות האלה – בבוקר ואחרי הצהריים – היו מסדרים אותם.
אבישי ברוורמן: אז פה אני שואל את מר דרור גנון אבל הוא ידבר אחרון, אבל אתה הלוא רואה שכרגע הביצועים כאן אינם משביעי רצון והעלות למשק היא אדירה.
<אשר דולב: בהיבט הכלכלי אין ספק, ואנחנו מסכימים על זה.
<אשר דולב: אני רק יכול לברך את משרד התחבורה והבטיחות בדרכים שלאחרונה גיבש איזושהי טיוטה של נוהל שמר דרור גנון אולי ירצה להרחיב עליו, - -
אבישי ברוורמן: ואנחנו נשמח לשמוע.
<אשר דולב: - - על האופן שבו מקצים תוספות שירות באוטובוסים.
<אשר דולב: אנחנו נמצאים בדיונים עכשיו עם משרד התחבורה והבטיחות בדרכים על תקציב כחלק מבכלל מדיונים בממשלה שמתקיימים גם לקראת תקציב 2015 שמתגבש בימים אלה, ואנחנו לוקחים בחשבון באמת את התועלות המשמעותיות שקווים כאלה יכולים לתת.
<אשר דולב: רק אני יכול לציין, ומר דרור גנון יודע טוב ממני, שמשרד התחבורה והבטיחות בדרכים כבר פעל בנושא הזה בשנים האחרונות, ויש מקומות שכמובן לא מופיעים בדוגמאות פה, שהן באמת דוגמאות שליליות, אלא מקומות שבהם לא היה שירות טוב, וכיום כבר יש שירות ברמה הרבה יותר גבוהה.
אבישי ברוורמן: אין ספק שהשיפור מבחינת התשתיות, משרד התחבורה והבטיחות בדרכים עשה רבות.
אבישי ברוורמן: אנחנו רק במקרה, אנחנו באמת לא מדברים מספיק על רבע הכוס המלאה, אלא על השלושת רבעי הריקה, כי המטרה שלנו, בתור חסיד של ה-Rolling Stones: I get no satisfaction.
<אשר דולב: דבר אחרון אולי, לגבי נושא נתיבי תחבורה ציבורית: אני יודע שמשרד התחבורה והבטיחות בדרכים – גם האגף של מר דרור גנון וגם אגף תיאום ותשתיות – מקדמים תכנית, מנסים להוביל מול ראשי ערים, בעיקר באזורים המטרופוליניים, העמוסים, ששם נדרשות תשתיות מיוחדות לאוטובוסים.
<אשר דולב: מנסים להוביל מהלך לתכנון על ידי הרשויות המקומיות של אותם נתיבים שבהם יש כבר מספיק תחבורה ציבורית כדי שניתן יהיה להצדיק נתיב מיוחד.
<אשר דולב: ובחלק מהמקומות התגובות הן נלהבות, אבל יש לא מעט, לצערי, לא מעט עיריות שרואות בזה דווקא הזדמנות להגיד למשרד התחבורה והבטיחות בדרכים אמירות בסגנון: אה, אתם מעוניינים לעשות אצלנו פרויקט נתיב תחבורה ציבורית, אז בוא, על הדרך תיתן לי גם כמה כיכרות וכמה דברים אחרים, במקום לאמץ את היוזמה של משרד התחבורה והבטיחות בדרכים ולהגיד: וואו, משרד התחבורה והבטיחות בדרכים מגיע בגישה חיובית, בעד התושבים, ואנחנו יודעים איזה תושבים - - -
אבישי ברוורמן: אתה צודק, דברי אלוהים חיים.
<אשר דולב: אז פה אולי צריכה לצאת קריאה באמת לעיריות לשתף פעולה עם המהלך הזה.
אבישי ברוורמן: טוב, יש לנו פה את שתי העיריות הגדולות בישראל, נתחיל איתן.
<מיטל להבי: אנחנו נאחד לכם את כולן.
<מיטל להבי: יש פה עוד עיריות.
אבישי ברוורמן: ומר רון משגב, גם הוא עירייה קטנה כזאת, מועצה.
אבישי ברוורמן: סגנית הממונה על השכר, הגברת חמוטל בן דור, בבקשה.
<חמוטל בן דור: תודה.
<חמוטל בן דור: ראשית, אני רוצה לציין גם שלנו אין שום התנגדות להסדרה של הנושא הזה של החזקת רכב.
<חמוטל בן דור: מה שחשוב לנו, שלא יהיה שינוי באופיו של הרכיב.
<חמוטל בן דור: הרכיב היום מהווה החזר הוצאות.
<חמוטל בן דור: משלמים אותו, לא על נסיעה מהבית לעבודה, משלמים אותו על נסיעה בתפקיד במהלך שעות העבודה.
<חמוטל בן דור: נסיעה מהבית לעבודה משולמת לכל העובדים עבור תחבורה ציבורית.
<חמוטל בן דור: משלמים להם - - -
<תמר קינן: אבל זה ישראבלוף, אתם יודעים את זה.
אבישי ברוורמן: רבותיי, בלי קריאות ביניים.
<חמוטל בן דור: אני מסבירה מה מהות הרכיב ומשפטית - - -
אבישי ברוורמן: תני לה.
אבישי ברוורמן: סגנית הממונה על השכר עושה את העבודה שלה.
אבישי ברוורמן: היא תגיד את שלה, תפתור את הבעיות, אבל רק להקשיב.
<חמוטל בן דור: הרכיב, כפי שהסברתי, הוא לא מופיע בהסכמי שכר, הוא רכיב של החזר הוצאות, שהוא על פי הוראות החשב הכללי.
<חמוטל בן דור: אז הרכיב עצמו הוא החזר הוצאות, וצריך דיווח כדי לקבל החזר הוצאות, ולכן העובד נדרש לקנות את הרכב.
<חמוטל בן דור: רק למי שיש רכב יכול לקבל החזר הוצאות עבור רכב.
<חמוטל בן דור: זה עניין משפטי.
<חמוטל בן דור: כי אחרת, מהות הרכיב תשתנה.
<חמוטל בן דור: ואם מהות הרכיב תשתנה, וישלמו את אותו סכום לעובד בלי דרישה לדיווח, לא כהחזר הוצאות, הרכיב יהפוך פנסיוני.
<חמוטל בן דור: ואם הרכיב פנסיוני, אני רק רוצה לציין: החובות האקטואריים של עובדי המדינה – 572 מיליארד שקל.
<חמוטל בן דור: רכיב אחזקת רכב מהווה בין 15% ל-20% משכר עובד.
<חמוטל בן דור: בחישוב הכי פשוט זה יוצא בין 140 מיליארד שקל ל-190 מיליארד שקל.
<חמוטל בן דור: כלומר, אם יעשו את זה לא נכון - - -
<אלי יריב: תפרידי אותנו - - - אפשר לסדר את זה.
<אלי יריב: אבל אפשר להחריג את זה, גברת.
אבישי ברוורמן: הגברת חמוטל בן דור, תעשי לי דבר אחד טוב: הלוא את יודעת, העסק הזה באקטואריה, במקרה אני קצת השקעתי בחיים שלי בנושאים האלה.
אבישי ברוורמן: זורקים לציבור את המיליארדים, יש כאלה שיכולים לקבל התקפת לב.
אבישי ברוורמן: אז רק קצת בזהירות כי יש פה אנשים עם לב חלש.
אבישי ברוורמן: עכשיו, לכן, מה שאני אומר, הלוא את יודעת ואת מנוסה פה יותר מכולנו: כשרוצים לפתור בעיה פותרים בעיה.
אבישי ברוורמן: ולכן לשאלה שלך, אני רוצה עוד פעם שעורך הדין אשר חלד, תתייחס רק למה שאמרה, אם אתה רוצה, הגברת חמוטל בן דור.
אבישי ברוורמן: כי בסופו של דבר אני בטוח שגם את, כשאנחנו אומרים שהמטרה היא בלשון בני אדם, בלשון בני אדם, לא עודף של ריפורטים, ואכיפה וסיפור – בלשון בני אדם, שאומרים: אנחנו באים למצב שלא ישנה שום דבר מבחינת העלות.
אבישי ברוורמן: שאדם יוכל לבחור אם הוא לוקח רכב, לא לוקח רכב, ומגיעים לפתרון שאין בו עלות.
אבישי ברוורמן: שייתכן שאנשים רבים אז, שכרגע לוקחים את הרכבים רק מכיוון שהם אנוסים בדבר לקבל את תוספת השכר, לא יעשו את זה, על זה נאמר: זה נהנה, זה לא חסר.
אבישי ברוורמן: כל החינוך, אפילו בכלכלה זה נקרא - - -, כשאתה הולך קדימה.
אבישי ברוורמן: ולכן מה שאני מצפה, שאת תחשבי ביחד.
אבישי ברוורמן: כן, לא לזרוק לנו פה את עשרות המיליארדים.
אבישי ברוורמן: כי תאמיני לי, זה לא עשרות מיליארדים, זה יהיה בדיוק אפס.
<חמוטל בן דור: רק מילה אחת, אני רוצה לסיים: כמו שאמרתי, אנחנו נשמח, ואין לנו התנגדות להסדרה, אנחנו באמת נשמח לשקול כל הצעה שתעמוד גם בכללים המשפטיים.
<אלי יריב: זה ברור, נו.
<חמוטל בן דור: זה מה שאנחנו אומרים.
אבישי ברוורמן: בשביל זה יושב פה משפטן דגול.
<אשר חלד: ב-1977 חלק מהמשק נהנה ממה שקראו לו תוספת ייחודית או תוספת בושה.
<אשר חלד: רוב האנשים פה צעירים מכדי לזכור.
<אשר חלד: ותוספת בושה שהתחילה כתוספת שניתנה לעובדי המיסים, כתוספת ייחודית של 30%, אגב, על השכר, איימה להפוך לתוספת שאט אט תינתן לכל המשק, ובעצם סתם תייצר 30% אינפלציה.
<אשר חלד: ואז התכנסו יום אחד ראש ההסתדרות – אז זה עוד היה מזכ"ל – ואנשי משרד האוצר, ועשו הסכם קיבוצי קצר שביטל בכל מרחבי השירות הציבורי את התוספת הייחודית, ומשמונה עד 12:00 בצהריים הכנסת חוקקה חוק לתיקון חוק ההסכמים הקיבוציים שנתן עדיפות להסכם הקיבוצי הזה על פני כל דין אחר, ופתרו את הבעיה תוך יום אחד.
<אשר חלד: אני מזכיר לך גם איך התגברו על חוק שירות המדינה (גמלאות), כשהעבירו את המשק מפנסיה תקציבית לפנסיה צוברת.
<אשר חלד: גם אז עשו הסכם קיבוצי, ובעקבות ההסכם הקיבוצי הגשתם הצעות לתיקון.
<חמוטל בן דור: דור ב'.
<אשר חלד: וככה נוצר דור ב'.
<אשר חלד: ואני משוכנע שאפשר בציר תנועה מהסוג הזה להגיע לפתרון שלא גוזל פרוטה מהעובדים, ולא עולה פרוטה למעסיקים.
אבישי ברוורמן: תודה, עורך הדין אשר חלד.
<חמוטל בן דור: וכפי שאמרתי, אנחנו - - -
אבישי ברוורמן: לא, מה שאני אומר, הגברת חמוטל בן דור, ברגע שיש את הרוח שלך, ושל מר קובי אמסלם, ושל כולם, יושבים ביחד, אנחנו נפתור את זה, והוא יהיה בשני התנאים שנאמרו.
אבישי ברוורמן: ועכשיו אנחנו באים למר דרור גנון שיגיד לנו שאנחנו כבר לא ברבע הכוס המלאה, בחצי הכוס המלאה.
אבישי ברוורמן: רגע, עוד לפני זה, עוד מישהו לפני מר דרור גנון?
אבישי ברוורמן: הגברת מיטל להבי, את רוצה עוד לפני מר דרור גנון?
<לאה ורון: רגע, והגברת בר פינקוס.
אבישי ברוורמן: הגברת בר פינקוס, מהנדסת תחבורה במשרד - - -
<בר פינקוס: שי ג'רבי מערכות הנדסת תחבורה.
אבישי ברוורמן: אז, בבקשה, הגברת מיטל להבי, הגברת בר פינקוס, מר דרור גנון ואני אסכם.
<מיטל להבי: כן.
<מיטל להבי: הגעה ירוקה לעבודה זה מושג שבאמת כולל בתוכו הרבה מאוד פתרונות: שאטלים, carpool, car sharing.
<מיטל להבי: אנחנו מקדמים היום car sharing, אנחנו מקדמים היום שאטלים, אנחנו מקדמים מקלחות באזורי תעסוקה, אנחנו מקדמים שבילי אופניים.
<מיטל להבי: כל זה כרוך בתשתיות.
<מיטל להבי: לייעל את התחבורה הציבורית זה לשבת ולתכנן, וכדי לצמצם את זמן ההגעה.
<מיטל להבי: כל הדברים האלה נכונים.
<מיטל להבי: הגאונות של המושב הזה זה הפשטות שלו.
<מיטל להבי: וזה שאומרים שכבר 30 שנה הרעיון הזה קיים על השולחן ולא מיושם – כנראה שהגיע העת.
<מיטל להבי: ועם הרצון הטוב שנמצא פה, אם להתמקד רק בסוגיה הזאת, באמת, בלי לייתר את זה שצריך חקיקה שתעשה תסקירי תחבורה בתכניות בניין עיר.
<מיטל להבי: אני לא מייתרת את כל הסוגיות האסטרטגיות של תכניות לצמצום זיהום אוויר ברשויות המקומיות, שאנחנו בזבזנו על זה מאות אלפי שקלים וזה שוכב אצלי, חוברת יפה על המדף, אני אשמח לקדם אותה אתך.
<מיטל להבי: לא מייתרת שום דבר שכולם אמרו פה, אבל באמת יש פה דבר אחד שהגדיר אותו עורך הדין אשר חלד נכון: לא עולה פרוטה לאף אחד, ויכול לשנות את כל מה שקורה במשק מבחינת הזהות בין מה שאנחנו מדברים למה שאנחנו עושים, ולזה צריך להתגייס עכשיו.
אבישי ברוורמן: הגברת מיטל להבי, תודה לך.
אבישי ברוורמן: אני אבקש מהגברת בר פינקוס, מהנדסת תחבורה ממשרד שי ג'רבי מערכות הנדסת תחבורה.
<בר פינקוס: שלום.
<בר פינקוס: אז טוב שהגברת מיטל להבי הזכירה עכשיו את ה-carpooling, כי אני רציתי להעלות את הפתרון של שיתוף נסיעות, ובעצם מה החסמים העיקריים מהפתרון הזה כדי לתפוס עכשיו, במיידי, שני אנשים, שכנים, שעובדים במקומות דומים ויכולים להחנות את הרכב.
<בר פינקוס: אז אנחנו במשרד בדקנו את הנושא וראינו שהחסם העיקרי כרגע הוא פער בין הציפיות הכלכליות של הנהג, ומה שהנוסע מוכן לשלם.
<בר פינקוס: אני חושבת שיש מקום, כי התשתיות הן יחסית קטנות, לרגולטור להתערב בנושא הזה ולבדוק את העניין, איך אפשר לכסות על הפער באמצעות רגולציה.
<בר פינקוס: כי שוב, מטרת המושב שזה לא יעלה כסף – זה טוב, זה יפה, אנחנו בעד.
<בר פינקוס: יחד עם זאת, תחבורה זה מערך שלם וצריך לתת מגוון פתרונות.
<בר פינקוס: אי אפשר להתעסק - - -
אבישי ברוורמן: לא, לא, לא, אני חושב שאת לא, יש פה קצת אי הבנה.
אבישי ברוורמן: היא לא אמרה שאת כל הנושאים האחרים אנחנו בעד, במושב הזה להעלות את כולם, היא רק אמרה – אני חושב שאני אתרגם – שלפעול בכל הנושאים, אבל אם יש דבר קונקרטי שאפשר עכשיו לסגור אותו עכשיו – לסגור אותו, זה הכול.
אבישי ברוורמן: לא בסתירה, בהשלמה.
<בר פינקוס: ברור שבהשלמה.
<בר פינקוס: רק רציתי להגיד שגם את זה אפשר לסגור, לדעתי, די בקלות.
אבישי ברוורמן: די מהר.
אבישי ברוורמן: אז תעבירי לנו ואנחנו - - - ועכשיו רבותיי, למר דרור גנון.
<דרור גנון: טוב, תודה רבה.
<דרור גנון: אם אני אאסוף את כל מה שנאמר כאן אז אני יכול להגיד שני דברים: אחד, זה שאני שומע בסופו של יום שכן זזים דברים.
<דרור גנון: אני שמעתי את זה גם ממך, וזה נכון.
<דרור גנון: המשרד היום מקדם במקביל הרבה תחומים שקשורים לתחבורה הציבורית ולתחומים שתומכים בתחבורה הציבורית, וגם במרכיבים החברתיים, הכלכליים, שמלווים את התהליך.
<דרור גנון: מצד שני, אני יכול להגיד שיש לנו עוד הרבה עבודה.
<דרור גנון: אנחנו עדיין לא נמצאים במקום שגם אנחנו רוצים להיות בו.
<דרור גנון: אנחנו רואים את התהליך כתהליך רב שנתי.
<דרור גנון: זאת אומרת, אנחנו לא מכירים תהליכים שקורים ונגמרים באותו רגע.
<דרור גנון: ויש הרבה שחקנים והרבה שותפים, שלצערי הרב עדיין לא קיבלנו את שיתופי הפעולה שלהם באופן שהיינו מצפים לקבל.
<דרור גנון: וחשוב להבין שתחבורה ציבורית לא מתחילה ונגמרת רק באוטובוס, אלא היא קשורה ותלויה בהרבה מרכיבים נוספים.
<דרור גנון: מדיניות המשרד הייתה ותישאר, אני מעריך, בשנים הקרובות של הצורך בהפחתת השימוש ברכב הפרטי.
<דרור גנון: כולנו מבינים את המשמעות של גידול ברכב הפרטי, את הנושא של זיהום אוויר, של גודש, ושל שימוש לא נכון בתשתיות מבחינת התועלות של הובלת כמות אנשים גדולה בפרק זמן קצר.
<דרור גנון: אנחנו חושבים גם כנגזרת על גידול וייצור אמצעים נוספים להובלת נוסעים בתחבורה הציבורית, מנקודה לנקודה, תוך כדי ניצול מקסימלי של תשתית בזמן קצר.
<דרור גנון: ופה אני נכנס לנקודה שגם מר אשר דולב העלה, שזה נתיבי התחבורה הציבורית, שזה החמצן של התחבורה הציבורית.
<דרור גנון: אנחנו יכולים להביא את האוטובוס הכי יפה בעולם, עם הקיבולות הכי גדולות, ועם הנהג עם העניבה הכי יפה, אבל בסוף שם המשחק זה זמן, כמו שנאמר על ידי מר גיל יעקב.
אבישי ברוורמן: 15 דקות.
<דרור גנון: אני מקווה שנגיע גם לזה יום אחד, ואנחנו עובדים על זה.
<דרור גנון: אבל הזמן הוא פקטור מרכזי היום, והוא המוצר הכי יקר שגם קיים היום בשוק הכלכלי בכלל.
<דרור גנון: והיכולת שלנו לייצר את אותם נתיבים מאפשרת תנועה, קודם כל, אמינה של זמני נסיעה, וחופשית.
<דרור גנון: היא מראה גם למשתמשים האחרים שיש משתמשים מועדפים, שמקבלים העדפה, ויכולים לקבל אותה באמצעות אותה תשתית.
<דרור גנון: לצערי הרב, אנחנו לא זוכים לשיתופי פעולה כמו שציפינו מראשי ערים.
<דרור גנון: אפילו יותר מזה, אנחנו זוכים גם לקושי, מקשים עלינו בעניין הזה.
<דרור גנון: אני יכול לציין לטובה את עיריית תל אביב שאנחנו בדיאלוג בחצי השנה האחרונה, טוב, שבו אנחנו עכשיו כבר מתחילים, בחודש אוגוסט הכוונה היא לפתוח את הקו המכין.
<דרור גנון: זה קו שייסע עם אוטובוסים משודרגים כבר מפתח תקווה לכיוון בת ים.
<דרור גנון: ועיריית תל אביב, שהיא מרכיב מרכזי בציר עצמו, משתפת פעולה, איפשרה לנו להציב את שלטי המידע בזמן אמת, כל הנושא של סביבת ההכנה, סימון עכשיו של הנתיבים בצבע אדום שמראה שהנתיב הוא נתיב בלעדי בקטעים מסוימים.
<דרור גנון: וגם מחשבה אפילו מרחיקת לכת של חניוני חנה וסע בקצוות, שיוכלו להעביר אנשים גם, בכל זאת, מהרכב הפרטי, אם כאלה שמגיעים מהפריפריה המרוחקת שעדיין לא נמצאו לגביהם פתרונות לטובת העניין.
<דרור גנון: ירושלים כמובן שעובדת איתנו בשיתוף פעולה הדוק בכל מה שקשור לתחבורה הציבורית: רכבות קלות וכן הלאה.
<דרור גנון: אני לא רוצה לפרט.
<דרור גנון: הבעיה שלנו זה לא המטרופולינים הגדולים.
<דרור גנון: הערים הגדולות, כמו חיפה, ירושלים ותל אביב, פועלות איתנו במשותף.
<דרור גנון: הבעיה היא הערים הבינוניות והאחרות שרואות את עצמן עדיין פועלות ונוטות לתמוך בלובי של הרכב הפרטי, וזה בא לידי ביטוי בזה שהן לא מעוניינות להקצות נתיבים לטובת התחבורה, ולא רוצות לפגוע ברכב הפרטי.
<דרור גנון: ואני חושב שכולנו צריכים לרתום את עצמנו לעניין.
אבישי ברוורמן: זה חלק מהמאבק הציבורי.
אבישי ברוורמן: עכשיו, לגבי שני הנושאים ששאלתי אותך.
אבישי ברוורמן: כמובן, לגבי ההצעה ששמנו, אני מניח שאתה תומך בה.
<דרור גנון: אנחנו תמכנו.
<דרור גנון: שר התחבורה והבטיחות בדרכים ומשרד התחבורה והבטיחות בדרכים תמך בהצעה, אבל הוא היה היחיד שתמך בהצעה לתסקיר תחבורה ציבורית.
אבישי ברוורמן: בזמנו, כן.
<דרור גנון: לא, זה היה בכנסת השבוע.
<בר פינקוס: לא, על המס.
יעקב גיל: לא, הוא מדבר על ההטבה לשכר.
<דרור גנון: אה, הטבה לשכר.
<דרור גנון: טוב, פה זה סיפור אחר.
<דרור גנון: אנחנו הצענו הצעה אחרת שאפשר לשקול אותה.
<דרור גנון: לפני שנכנסים להסכמי שכר ולמרכיבים כאלה ואחרים, פנסיוניים, אפשר לעשות משהו קצת יותר פשוט ואולי גם לסכם אותו: יש מונח שנקרא כופר חנייה.
<דרור גנון: היום, עובדי המדינה, למשל, חונים בחניות; למשל, אני יכול להעיד על עצמי: במשרד התחבורה והבטיחות בדרכים יש חניון שהוא בשיטת .T.O.B, וכל עובד משולם עליו סכום של חנייה מראש, גם אם הוא חונה וגם אם הוא לא חונה בבניין.
<דרור גנון: אפשר להציע פשוט לעובד את הסכום במקום שיגיע עם הרכב.
אבישי ברוורמן: זה נושא - - -
<מיטל להבי: זה פדיון חנייה, זה נושא אחר.
אבישי ברוורמן: זה פדיון, זה נושא אחר.
<דרור גנון: אני לא חושב, כי אנחנו רוצים להקטין את ההגעה ברכב הפרטי בשלב הראשון.
אבישי ברוורמן: אז אוקיי - - -
<דרור גנון: זה משהו שהוא יותר זמין ומאפשר להתחיל לבנות הסכמי - - -
<מיטל להבי: זה מגוחך.
<תמר קינן: - - -
<מיטל להבי: זה לא בנוסף זה אחר.
<מיטל להבי: אתה לא מייתר את הרכב, אתה - - - אני לא רוצה לייתר את הרכב.
אבישי ברוורמן: ודבר נוסף, השאלה האחרונה שלי לגבי "עדליא".
אבישי ברוורמן: מר דרור גנון, השאלה ששאלתי לגבי העבודה של חברת "עדליא" לגבי התחבורה הציבורית.
<דרור גנון: העבודה היא עבודה של משרד התחבורה והבטיחות בדרכים באמצעות מינהלת התחבורה הציבורית שלנו, שהיא הגורם שעוזר לנו בתכנון.
<דרור גנון: אכן, יצאה לדרך עבודה שכרגע אזור גוש-דן תוכנן בצורה מפורטת.
<דרור גנון: הנושא - - -
אבישי ברוורמן: מתי אתה חושף?
אבישי ברוורמן: מתי חושפים אותה לציבור, מיישמים?
אבישי ברוורמן: כדי שיהיה ברור, איך זה?
אבישי ברוורמן: לאיפה הולכים?
אבישי ברוורמן: ובאיזה לוח זמנים?
<דרור גנון: אז ככה: קודם כל, אנחנו פנינו גם למשרד האוצר וקיבלנו תשובה חיובית ורוח גבית בעניין הזה.
<דרור גנון: מדובר בתכנית של 30 מיליון שקלים לשנה.
<דרור גנון: הכוונה היא בחודשים הקרובים לתקצב את זה.
<דרור גנון: זה נמצא כרגע בדיוני התקציב.
אבישי ברוורמן: מתי הדו"ח הזה יפורסם?
אבישי ברוורמן: אני הייתי רוצה שוועדת הכלכלה, שמפקחת על משרד התחבורה והבטיחות בדרכים, תקבל את הדו"ח הזה.
אבישי ברוורמן: מתי אתה מעביר לי אותו?
<דרור גנון: בשבוע הבא.
אבישי ברוורמן: רבותיי, אני מגיע לסיכום והסיכום הוא כדלקמן: ועדת הכלכלה קוראת לכל הגורמים בממשלה, משרדי האוצר, התחבורה והבטיחות בדרכים, ההסתדרות וארגוני המעסיקים, להתכנס בהקדם – אני אתן את כל התרומה שאני אתן גם מצידנו – כדי לגבש הסכמה רחבה בעניין הגעה ירוקה לעבודה, להתגבר במשותף על כל הקשיים המשפטיים, לוודא כי העובדים לא ייפגעו וימשיכו לקבל את ההטבה.
אבישי ברוורמן: הוועדה תעקוב אחרי קידום ההסכמות, ותסייע בכל האמצעים העומדים לרשותה.
אבישי ברוורמן: אני מודה לכולם על הדיון הזה, זה לכבוד הכנסת ולכבוד המשתתפים.
יצחק וקנין: אני פותח את הישיבה השנייה.
יצחק וקנין: על סדר היום: תקנות הטיס (הפעלת כלי טיס וכללי טיסה)(תיקון מס' 3), התשע"ד-2014.
<גיורא רום: אני רוצה לתת הקדמה של חצי דקה.
<גיורא רום: שתי התקנות האלה באות להחליש את הרגולציה ולהחליש את מעורבותה של רת"א בחיים של הקבוצה הזאת.
<גיורא רום: הם עוסקות בנושאים שנכון להיום, פורמלית רת"א צריכה להיות מעורבת באישור שלהם וברישיון שלהם.
<גיורא רום: רת"א לא מעוניינת בזה.
<גיורא רום: רת"א מעוניינת להעביר את האחריות המקצועית, בסידור הנכון, לקבוצה הזאת.
<גיורא רום: התקנות באות לתאר את זה.
יצחק וקנין: אנחנו חשבנו שלדיון הזה היה ראוי שיגיע לפה החוקר הראשי לגבי שאלות ספציפיות עליהן אנחנו צריכים לקבל תשובה.
יצחק וקנין: אנחנו חושבים שהוא היה יכול לסייע בידנו לקבל את ההחלטות הנכונות.
יצחק וקנין: למרות שהיה סיכום עם מנכ"ל משרד התחבורה שהוא יגיע לפה, הוא לא הגיע ואני לא מבין למה.
<שלמה זלקין: יש פה קבוצה של אנשים שעברו קורסים אצל החוקר הראשי ועבדו אצלו ויכול להיות שהם יוכלו לסייע לוועדה.
<גיורא רום: אנחנו נעשה מאמץ ברת"א, עם המעט שאנחנו מבינים לתת לך את התשובות כי החוקר לא הגיע.
<גיורא רום: יכול להיות שגם אנחנו מבינים בנושא.
יצחק וקנין: גיורא, חלילה וחס.
יצחק וקנין: אני לעולם לא מזלזל באף אחד.
יצחק וקנין: לא סתם אני אומר את ההערה כי אני חושב שנחוץ לשמוע עוד דעה.
יצחק וקנין: בסך-הכול יש לו ניסיון.
יצחק וקנין: אני חושב שחשוב שהיה בדיון.
יצחק וקנין: אנחנו נשמע והקדוש ברוך הוא יעזור לנו לקבל את ההחלטות הנכונות.
יצחק וקנין: אתה יכול להתחיל להקריא.
<אבישי פדהצור: "תקנות הטיס (הפעלת כלי טיס וכללי טיסה)(תיקון מס' 3), התשע"ד-2014 ברשותך, שתי הערות קטנות שלא מופיעות בנוסח אבל הן ילוו אותנו לכל אורכו.
<אבישי פדהצור: קודם כל, יש לנו חוב לוועדה בנוגע להגדרת תובלה אווירית מסחרית אז אני אבקש לקרוא את זה לוועדה, זה חלק מהתיקון.
<אבישי פדהצור: שנית, בין העברת הנוסח הזה לוועדה להיום, פורסם תיקון מס' 1 לתקנות ההפעלה ושם שונתה הטרמינולוגיה של אווירון למטוס.
<אבישי פדהצור: אנחנו ניישם גם כאן את הטרמינולוגיה הזאת בכל מקום שכתוב אווירון.
<אבישי פדהצור: ממילא, אנחנו נבקש גם להתאים את המונחים.
<אבישי פדהצור: אחד המונחים שאנחנו משתמשים בהם כאן זה "רישיון מפעיל מטוס זעיר".
<אבישי פדהצור: אנחנו נבקש שבכל המקומות שבהם מופיע "רישיון מפעילן מטוס זעיר", זה יהיה "רישיון מפעיל אווירון".
<אבישי פדהצור: את זה אני אציג עוד מעט.
<איתי עצמון: אני חושב שזה הפוך מאווירון למטוס.
<אבישי פדהצור: בכל מקום שמופיע רמא"ז, "רישיון מפעיל אווירון זעיר", יופיע רממ"ז, מפעיל מטוס זעיר.
<אבישי פדהצור: ברשותך, נתחיל ראשון ראשון ואחרון אחרון.
<אבישי פדהצור: יש פה שינוי מונחים.
<אבישי פדהצור: אנחנו נבקש להציע שבכל מקום במקום רמא"ז, יופיע רממ"ז.
<איתי עצמון: אני רוצה להבין.
<איתי עצמון: התיקון המקיף לתקנות ההפעלה אמור להיכנס לתוקף במרץ 2015 ואז בעצם יהיה שינוי של כל המונחים.
<איתי עצמון: אתם רוצים עכשיו לקבוע שינוי בכל המונחים לאורך כל התקנות העיקריות בתיקון הזה?
<אבישי פדהצור: אני אסביר.
<אבישי פדהצור: התייעצנו בנושא הזה עם מחלקת חקיקת משנה בשאלה, אם אני מתקן עכשיו משהו שכבר פורסם אבל אמור להיכנס לתוקף בעוד מספר חודשים, באיזו טרמינולוגיה להשתמש?
<אבישי פדהצור: התשובה שקיבלנו מהם היא שהואיל והתיקון שכבר פורסם, אף שעדיין איננו בתוקף, צריכים להשתמש בטרמינולוגיה שהחוק קובע.
<איתי עצמון: השאלה שלי היא, האם מדובר בתיקון לגבי כל התקנות העיקריות אלא רק לגבי התיקון הזה שעכשיו מונח על השולחן.
<אבישי פדהצור: רק לגבי התיקון הזה.
<אבישי פדהצור: רממ"ז מופיע רק בפרק הזה והפרק הזה הוחרג מהתיקון המקיף במסגרת תיקון 1.
<אבישי פדהצור: זה הופך להיות הסעיף הראשון, דהיינו, שינוי מונח.
<אבישי פדהצור: "1.
<אבישי פדהצור: שינוי מונח.
<אבישי פדהצור: בתקנות העיקריות, בכל מקום במקום רמא"ז, יבוא רממ"ז ושינויי הצורה והדקדוקים המחויבים יעשו לפי זה".
<אבישי פדהצור: בסעיף 2 אנחנו כבר נכנסים למהות: "תיקון תקנה 1.
<אבישי פדהצור: בתקנה 1 לתקנות הטייס (הפעלת כלי טייס וכללי טיסה, התשמ"ב-1981 (להלן: תקנות עיקריות).
<אבישי פדהצור: במקום הגדרת תובלה אווירית מסחרית יבוא: "תובלה אווירית מסחרית" – הפעלה מסחרית שבה מסיעים בכלי טיס נוסעים או מובילים וטובין לרבות מטען ודואר.
<אבישי פדהצור: "
יצחק וקנין: משום מה זה נוסח שלא קיים אצלנו.
יצחק וקנין: אני לא יודע מאיפה אתה מקריא.
<אבישי פדהצור: התיקון הזה זה חוב שהזכירו לנו בשבוע שאנחנו צריכים להעלות אותו בוועדה במסגרת הערות לתיקון מס' 2.
<יערה למברגר: זה נדון בוועדה לפני מספר שבועות.
<איתי עצמון: אני רק אגיד מה המסגרת הכללית.
<איתי עצמון: ההערה בדיונים שנערכו לגבי תיקון מס' 2.
<איתי עצמון: ההערה שלי היתה, שהשימוש במונח תובלה אווירית מסחרית שאינו מתכתב, או אינו עולה בקנה אחד עם ההגדרה בחוק של הפעלה מסחרית הוא לא נכון.
<איתי עצמון: לכן היה נכון, לדעתי, לתקן את הגדרת תובלה מסחרית אווירית שקובעת היום שמדובר בהפעלה של כלי טיס לשם הולכה של נוסעים או הובלה של מטען או דואר בתמורה.
<איתי עצמון: זהו בעצם הטעם לשינוי המונח הזה לאורך כל התקנות העיקריות.
יצחק וקנין: הם לא הביאו לנו את זה.
<אבישי פדהצור: זה כשל שלנו בהתארגנות.
יצחק וקנין: אבל הייתם מניחים את הנוסח.
<לאה ורון: אני אצלם.