GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אפרת אביאני: לגבי מועד העבירות, מה שבעצם אדוני מציע זה לעשות מן מחיקה של כל מה שהיה עד תחילתו של החוק.
אבישי ברוורמן: מעלים פה אפשרויות, אנחנו חושבים ביחד.
<אפרת אביאני: לדעתנו זה לא נכון.
אבישי ברוורמן: איזו מידתיות?
<אפרת אביאני: צריך לקבוע איזושהי – מה שחשוב זה שהעבירות לא יהיו עבירות ישנות מאוד, לטעמי.
<אפרת אביאני: הן צריכות להיות עבירות רלוונטיות.
עפו אגבאריה: מה זה "מאוד"?
עפו אגבאריה: שנה-שנתיים-עשר שנים?
<אפרת אביאני: יש לנו את חוק המרשם הפלילי שהוא קובע תקופת התיישנות של עונשים.
<אפרת אביאני: אנחנו יכולים ללכת לפי הדין הכללי בעניין הזה, עבירות מסוימות - זה עשר שנים, עבירות מסוימות - זה חמש שנים, לדעתי אפשר להחליט פה על תקופה של שבע שנים.
<אביטל שטרנברג: שבע זה המינימום.
<אפרת אביאני: זאת אומרת, אם נקבע – עכשיו אני מדברת רק על הרשעות – הרשעות בתקופה של שבע שנים שלפני הגשת הבקשה בקשר לרעייה, זה גם יסגור לך איזושהי תקופה רלוונטית ולא ימחק לך את כל מה שקרה לפני.
אבישי ברוורמן: הבנתי, בסדר, אני מנסה להקשיב.
<אפרת אביאני: יש פה עוד הבחנה מאוד חשובה בין עבירות פליליות להפרות מינהליות.
<אפרת אביאני: עבירות פליליות זה הנושא בסעיף קטן (7); הפרות מינהליות, רעייה ללא חוזה בכלל או תוך הפרה של תנאי החוזה אלה סעיפים (5) ו-(8), לכן לא צריך לערבב ביניהן.
<אפרת אביאני: זאת אומרת, יש לנו את ההפרה המינהלית שאין לה משמעויות פליליות והיא בוודאי רלוונטית, עוד פעם, כשיקול בין שיקולים, ויש לנו את העבירה הפלילית שאפשר לשקול אותה רק אם היא נגמרה בהרשעה, ורק - - -
עפו אגבאריה: והיא שייכת לרעייה.
<אפרת אביאני: והיא שייכת לרעייה.
<אפרת אביאני: רק לאדוני, להבהיר שהקנסות האלה שמוטלים לא קשורים לרעייה.
אבישי ברוורמן: שייכת לרעייה, פלילית, נגמרה בהרשעה ומתוחמת בזמן.
<איתי עצמון: קודם כול, אני מוכרח לומר שההערה שהיועץ המשפטי של הוועדה רוצה לעודד עבריינות היא הערה שלא במקומה ומוטב היה שלא נאמרה.
אבישי ברוורמן: עורך-דין גלרט תמחק אותה מהפרוטוקול, בבקשה.
<לאה ורון: הוא לא יכול למחוק מהפרוטוקול, אבל הוא יכול להתנצל.
אבישי ברוורמן: להתנצל.
<איתי עצמון: רצוי שהיא תילקח בחזרה, ההערה הזאת.
<איתי עצמון: הדבר השני, חוק לא מיושם בחלל ריק וחובה על הוועדה כשהיא באה לחוקק חוק לשקול את כל האיזונים והאינטרסים הקיימים, בין היתר, גם האוכלוסיות המיועדות שאמורות לקבל היתרי רעייה והמצב בשטח.
<איתי עצמון: כל מה שביקשתי מהוועדה והסבתי את תשומת לב הוועדה הוא שראוי לשקול נתונים קיימים קודם כול לגבי הרשעות קיימות, לגבי הפרות קיימות, מכיוון שלא מדובר רק על הרשעות אלא גם על רעייה כדין של המבקש גם אם לא הוגש כתב אישום, הפרות מהותיות של חוזה עם רשות המקרקעין.
<איתי עצמון: כתוב כאן "עבירות שמפאת מהותן, חומרתן או נסיבותיהן" ומפורטות עבירות ספציפיות, אבל אין לוועדה כל ודאות כי העבירות האלה לא יכולות להיות גם בתחומים אחרים שקשורים בעקיפין אולי לנושא הרעייה, והדבר עלול להדיר אוכלוסיות שלמות מקבלת היתר.
<איתי עצמון: אנחנו לא יכולים לדעת כרגע איך שיקול הדעת יופעל ואיך בדיוק תתבצע עבודת ועדת ההיתרים.
<איתי עצמון: ולכן, אני חושב שחשוב שהוועדה תשים לב לעניין הזה, תשקול בכובד ראש תוך קבלת נתונים את הסעיף הזה, זה מה שביקשתי.
אבישי ברוורמן: עורך-דין גלרט, אני חושב שאתה חייב התנצלות לעורך-דין עצמון.
<אלון גלרט: אין כוונה שעורך-דין עצמון מבקש לעודד, אלא שעובדה שהתייחסות לעבירות קודמות או לעבר קודם מוצאת, אני חושב שהיא עלולה בסופו של דבר להחטיא את מטרתה.
<אלון גלרט: זאת הייתה הכוונה, כמובן לא לפגוע בעורך-דין עצמון, אבל לגופו של עניין אני רוצה להזכיר, עורך-דין עצמון, - - -
אבישי ברוורמן: ואתה מתנצל אם זה השתמע כך.
<אלון גלרט: כמובן, ללא ספק.
<אלון גלרט: אני רוצה לחזור ולציין, בכל מכרז של קבלן תיעוד של 1,000 שקל אתה מתייחס לניסיון קודם שלו, וכל קבלן של רשות – וזה חלק מהתנאים שצריכים להיעשות, ולכן אי-אפשר להתעלם מניסיון קודם.
<אלון גלרט: ואני לא יודע על איזה אוכלוסיות, צר לי כי אני בעניין הזה אין לי את הניסיון ואת המידע שעליו הוא מתבסס כשהוא מתייחס לאוכלוסיות, אבל ניסיון קודם של רשות – אם מציע ההצעה במכרז הכי פשוט – הוא נלקח בחשבון.
<אלון גלרט: עכשיו צריך לזכור כאן, אדוני היושב-ראש, שזה דבר מהותי שאנחנו שוכחים, בניגוד לאיזשהו מכרז שאנחנו נותנים למישהו להקים דוכן איפשהו, כאן אנחנו פותחים את הבית שלנו ונותנים לאדם זר להיכנס אלינו לתוך הבית.
<אלון גלרט: הוא נכנס לבית שלנו, למקרקעין שלנו, בין אם אנחנו בעלים שלהם, בין אם אנחנו מנהלים אותם.
<אלון גלרט: ולכן, אדם כזה, אני חושב שצריך לעשות את כל הבחינות כדי להבטיח באמת שהוא אדם ראוי, ואני חושב שניסיון קודם הוא חלק מהדברים.
אבישי ברוורמן: אנחנו הלוא פה כל הדברים שמנסים למצוא כאן, עורך-דין גלרט, זה את חוכמת השולחן, אז אמרנו מידתיות מסוימת, הרתעה מסוימת, אבל לא ללכת לקיצוניות שתגרום עוול, גם תגרום למחאה ותצית גם רגשות שבסופו של דבר יצא שכרו בהפסדו, זה הכול.
<שירה תם: אני רוצה רק לציין שזה לא שיקול חדש, זה דבר שאנחנו שוקלים גם כשאנחנו באים וחותמים על חוזה הרשאה וחותמים על חוזים.
<שירה תם: גם אנחנו בתור רשות מקרקעי ישראל וגם זו המדיניות שלנו, זה לא שיצרנו כאן בחוק איזה שיקול חדש שלא נשקל מעולם עד היום ונכלל היום במסגרת השיקולים.
<שירה תם: זה שיקול רלוונטי שאנחנו שוקלים אותו בכל חוזה שאנחנו חותמים, בכל הקצאה שלנו, והוא חייב להופיע גם כאן.
אבישי ברוורמן: השאלה הייתה שאנחנו מחפשים פה את המידתיות המתאימה כדי לא לגרום יותר נזק מתועלת.
אבישי ברוורמן: זה שעשיתם את כל הדברים שעשיתם לא אומר שמה שעשיתם עשיתם טוב.
<איתי עצמון: אנחנו מחוקקים עכשיו.
<שירה תם: לכן זה שיקול.
אבישי ברוורמן: אנחנו מחוקקים חוק עכשיו והחוק הזה יהפוך להיות משהו, ומי שיתנהג לא לפי החוק ילך לבית-סוהר אם צריך, או עבירה פלילית או לא, אבל אנחנו רוצים לעשות את זה בחוכמה ולא רק בחקיקה.
אבישי ברוורמן: אדוני, נציג צה"ל, אני לא רואה את הדרגה שלך.
<טובי הארט: רב סרן.
<טובי הארט: אני מבקש רק להעיר הערה מסוימת, אנחנו מדברים פה גם לפעמים על היתרי רעייה בתוך שטחים צבאיים לרבות בשטחי אימונים, ייתכן ששם שיקול הדעת לגבי העבר שאנחנו מבקשים יכול להיות שונה, האיזון יכול להיות שונה.
<טובי הארט: זאת אומרת, אני מדבר על כניסה של אנשים לתוך שטחים שמשמשים את צה"ל בשוטף, לא בהכרח רק עבירות שקשורות לרעייה יפריעו בהקשר הזה, - - -
אבישי ברוורמן: אתה יודע רק מה הבעיה, לא נפתח מרעייה, אחד העליב מישהו, אני יודע, בנושא זה, אחד מעל בזה, אתה תפתח את זה, אללה ירחמו.
עפו אגבאריה: תגיד גם הטרדה מינית.
<טובי הארט: כמובן שמעילה לא רלוונטית, אבל למשל עבירות ביטחוניות - -
אבישי ברוורמן: כן, הטרדה מינית.
<טובי הארט: - - הן בוודאי רלוונטיות בהקשר הזה.
<איתי עצמון: אבל בכל מקרה נדרש אישור של צה"ל לצורך רעייה בשטחים.
<טובי הארט: העניין הוא שהאישור של צה"ל כרגע - - -
<מורן הכהן-יבין: כן, אבל אין קשר בין האישור למבקש.
<מורן הכהן-יבין: צה"ל יעביר את הקרקע - - -
<איתי עצמון: מה זה, אישור עקרוני לרעייה לא פר מבקש.
<טובי הארט: אבל גם שיקול הדעת בהקשר הזה הוא לא רק שיקול דעת של ועדת ההיתרים כי זה לא התחום המקצועי שלנו, מדובר בשיקול דעת ביטחוני נטו של - - -
אבישי ברוורמן: רבותי, אדוני.
<טל צפריר: שתי הערות קצרות.
<טל צפריר: רציתי להפנות את תשומת לב הוועדה להוראת סעיף 3(א) בהצעת החוק לפיה: "בעל ההיתר רשאי להרשות לאדם אחר מטעמו, לרעות בפיקוחו את בעלי-החיים שבבעלותו" - - -
<איתי עצמון: אבל הסעיף הזה עוד לא נדון ולא אושר.
<טל צפריר: נכון, אבל כשוועדת ההיתרים לוקחת בחשבון את כל העבר המפואר של אותו בעל היתר, אבל בעל ההיתר יכול מצדו לתת למישהו שלא עומד בתנאי היתר אם הוא היה מבקש בעצמו, אז כל התנאים הנהדרים האלה נזרקו לפח.
<רמי כהן: יש מושג שנקרא "חוק ההתיישבות" והוא נותן לזה מענה.
קריאה: לא, הוא מדבר על שכיר.
<טל צפריר: אדם מטעמו כאן קצת - - -
אבישי ברוורמן: עוד נחזור ל-3 כשנגיע ל-3.
<איתי עצמון: אני מציע שתעיר את ההערה כשנדון בסעיף 3.
<טל צפריר: ההערה השנייה היא הערה של צדק חלוקתי במובן הזה שבין התנאים שוועדת ההיתרים שוקלת אין את התנאי האם לאותו אדם ניתנו היתרים אחרים.
אבישי ברוורמן: כן, זה נושא בו אנחנו רוצים תחרות וקצת יותר שוויון במדינה שנולדה להיות אור לגוים.
אבישי ברוורמן: מר פולק.
<ישי פולק: שאלה קצרה בהקשר של סעיף קטן (ג)(3) לסעיף שמדבר על קרבת מגוריו של המבקש "למקרקעין המיועדים לרעייה", הייתי רוצה לבקש הבהרה בנושא הזה בכל מה שקשור גם למגורי שומר ומשפחתו או המרחק שקשור.
<ישי פולק: יש לנו בעיה בין האנשים שנמצאים בקיבוצים או במושבים לעומת חקלאים פרטיים שנמצאים מחוץ לשטח המחנה או מחוץ לשטח קו כחול, ואז גם המרחק הרב מאיפה שהם מתגוררים לבין השטח שאותו הם רועים מחייב אותם להקים מגורי שומר ומשפחתו במקום או כל קונסטלציה אחרת.
אבישי ברוורמן: ד"ר רופא, מה התשובה?
<תניב רופא: קודם כל, אנחנו שוקלים את שיקול קרבת המגורים של הרועה בדיוק מהסיבה שאנחנו יודעים שיש קושי לבנות מבנים בשטחי מרעה, ולכן אם יש לי שני מגדלים שמבקשים שטח אז ודאי שמי שקרוב יותר אל השטח ידורג גבוה יותר בשיקולים.
<תניב רופא: לגבי מגורי שומר, יש היום את המדיניות של רשות מקרקעי ישראל, אם את רוצה את יכולה לפרט כאן, אבל אנחנו כאן במסגרת החקיקה לא מבקשים כרגע לשנות את המדיניות הזאת.
<שירה תם: צריך להבין שיש לנו גם בעיה עם תקנת הפטור בכל מה שקשור להרשאות לרעייה, שאין לנו אפשרות להקים מבנים היום גם לפי סעיפים של תקנות פטור.
<ישי פולק: אם ככה אני רוצה להשלים.
<ישי פולק: קודם כול, יש כאן עניין של אפליה כתוצאה מהדבר הזה שצריך לשים אליו לב לבין מקומות של רעייה מוסדרים בחקלאות מתוכננת לבין חקלאות לא מתוכננת, וזאת מהווה בעיה.
<ישי פולק: מתוכננת מלשון רשות התכנון והבנייה, לא מבחינת חקלאות.
<ישי פולק: ומצד שני, נכון להיום במינהל מקרקעי ישראל יש יותר חקלאים בלי היתרי חכירה מאשר חקלאים עם היתרי חכירה.
<ישי פולק: זאת אומרת, רשות מקרקעי ישראל לא מחתימה על הסכמי חכירה מול החקלאים וכתוצאה מכך יכול לקרות שסעיף 8 יהפוך להיות אמצעי אכיפה של מינהל מקרקעי ישראל בתור אמצעי לחץ על אותם חקלאים.
<ישי פולק: אני אומר את זה בהקשר שכשנדון בנושא מבנה של הוועדה נדע למה אנחנו צריכים את זה שם.
אבישי ברוורמן: אני מודה למר פולק.
רוברט אילטוב: אי-אפשר למצוא שום דרך לפתור את הבעיה הזאת עם המבנים על גלגלים או מבנים זמניים?
<רמי כהן: יש ועדה, חבר הכנסת אילטוב, בראשות השר אורי אריאל יחד עם משרד הפנים ומשרד המשפטים ומשרד החקלאות שמחפשת את הפתרון למה שאתה אומר, ויש לנו עניין אגב, עניין עז, לתת להם מגורי שומר, אבל לא נעלה את זה עכשיו במסגרת החוק כי לא מצאנו את המענה המשפטי הראוי.
אבישי ברוורמן: לא נעלה את זה על גלגלים כרגע.
עפו אגבאריה: וגם לא אוהל.
אבישי ברוורמן: מר שקדי, משהו חדש?
<יהושע שקדי: לגבי סעיף (ד)(2), אם אני מבין נכון את הניסוח, אפשר להמליץ על איזושהי רעייה בניגוד לעמדה מנומקת של מנהל הקרקע או נציג מנהל הקרקע בוועדה.
<יהושע שקדי: זאת אומרת, זה יכול ליצור מצב שבו לצורך העניין, - -
<יהושע שקדי: - - בשמורת טבע מנהל הקרקע רוצה להכניס 20 פרות והוועדה רוצה להכניס 200 פרות.
<דפנה גוטנברג-אבני: לא, זה זהות הרועה.
<יהושע שקדי: אז זה רק לזהות הרועה?
<דפנה גוטנברג-אבני: נכון.
<יהושע שקדי: וזו לא כמות.
<מורן הכהן-יבין: מנהל הקרקע מגדיר מראש את התנאים לעניין אותה קרקע ספציפית שבניהולו.
אבישי ברוורמן: נחה דעתך?
<רמי כהן: זה תנאי סף.
<יהושע שקדי: לא.
<יהושע שקדי: זאת אומרת שגם פה אם יש לנו היסטוריה של רועה שלנו יש צרות אתו שנים ארוכות וטובות והחליטה הוועדה, היא יכולה להכריח אותנו לקבל רועה שיש לו היסטוריה קשה באזור.
אבישי ברוורמן: היסטוריה בעייתית.
<יהושע שקדי: היסטוריה בעייתית, כמו שאמרת "שור מועד".
<יהושע שקדי: זה לא סביר בעיני.
<רמי כהן: תיאורטית כן, אבל צריך להניח שבוועדה יושבים אנשים שחושבים ויש גם נציג שלכם.
אבישי ברוורמן: אבל יש שיקול דעת לוועדה.
אבישי ברוורמן: אם יהיה שור נגח וכולם יושבים שם אז יראו שהוא נגח ולא יכניסו אותו.
אבישי ברוורמן: הלוא בסופו של דבר זה כמו שיש פה רפורמה ברשות השידור ורפורמה וזה, ואנשים רוצים שהכול לא יהיה פוליטי, מאחורי כל ועדה מקצועית יש פוליטיקאי שממנה.
אבישי ברוורמן: אם הפוליטיקאי הזה הוא איש שבאמת רוצה שיהיה משטר כמה שפחות פוליטי אז הוא עושה את זה, ואם הוא ממזר אז הוא יגיע לזה בדרכים עקיפות.
אבישי ברוורמן: אני מקווה שיהיה לוועדות האלה מספיק חוכמה כדי שדברים כאלה לא יקרו כי אתה לא יכול כל דבר להנדס, policy is personal בסופו של דבר.
<לאה ורון: הנציג שלהם יושב בתוך הצוות.
<יהושע שקדי: נחה דעתנו.
<אפרת אביאני: אדוני, אם אפשר, בבקשה.
<אפרת אביאני: ההערה של עורך-דין עצמון אני כמובן מכבדת אותה עד מאוד, אני חושבת רק שקבלת נתונים זה לא תנאי כרגע להחליט על עצם הרלוונטיות של השיקולים האלה.
<אפרת אביאני: אין ספק שאלה שיקולים רלוונטיים - - -
אבישי ברוורמן: מחזק את הטענה של עלות-תועלת.
אבישי ברוורמן: מה שאני מבקש ממך, תראי, אנחנו רוצים להתקדם, את יודעת כל דבר אצלי בוועדה אנחנו גומרים יחסית מהר, אבל אני אומר עוד פעם, אני רק מבקש שאם יש לכם נתונים מסוימים, אפילו לא – תנו לנו תמונה כדי להבין באיזה מרחב אנחנו פועלים.
<אפרת אביאני: נביא את הנתונים האלה לדיון - - -
<מורן הכהן-יבין: אין לנו.
<אפרת אביאני: אין לנו נתונים כאלה?
<שירה תם: אני לא כל כך מבינה איזה נתונים.
<אפרת אביאני: הנתונים הם נתונים שצריכים להיות בידי המינהל.
<שירה תם: אתם מבקשים הפרות של כל מי שרועה בשטח.
אבישי ברוורמן: כן, הפרות, כתבי אישום, אני רוצה לדעת מה קורה.
<איתי עצמון: כמה כתבי אישום, למשל, הוגשו בעבירות רלוונטיות.
<שירה תם: אנחנו לא מגישים כתבי אישום, אנחנו מגישים - - -
<איתי עצמון: לא ביקשתי מכם, הבקשה הייתה ממשרד החקלאות.
אבישי ברוורמן: אני רוצה לקבל תמונה בשטח.
<מורן הכהן-יבין: אז רק נחדד, משרד החקלאות לא מעניק כרגע לא היתרים ולא רישיונות, הקשר בין המגדל לבין משרד החקלאות במצב הנוהג הוא בהמלצה - - -
אבישי ברוורמן: בקיצור, אין לכם שום אינפורמציה כמה עבריינים יש, מה קורה, כלום.
<מורן הכהן-יבין: לא, זו גם לא עבירה פלילית.
<אפרת אביאני: אדוני, אנחנו יכולים לעשות בדיקה של מצבת האנשים שהיום רועים ולעשות להם בדיקה למי מהם יש – אבל זה באמת מאוד מאוד לא מקובל.
אבישי ברוורמן: תעשי לי הערכה, לא אעשה לך לא מבחן סטטיסטי, לא, - -
<רמי כהן: נביא נתונים.
אבישי ברוורמן: - - תני לי תמונה שאבין את המגרש על מה אנחנו מדברים קצת, בסדר?
<רמי כהן: בסדר.
<אפרת אביאני: נעשה מאמץ, אבל אני באמת מבקשת - - -
אבישי ברוורמן: אני גם מבטיח שלא נעשה בזה שימוש לא ראוי.
<אפרת אביאני: אני בטוחה, לרגע לא חששתי.
אבישי ברוורמן: לא, אני אומר לך בפירוש, יש כאלה שעשו כותרת ראשית באחד מהצהובונים.
<רמי כהן: נביא תמונה כללית גסה.
<לירון אדלר-מינקה: אפשר רק לבקש שבכל מקרה הנושא הזה של ההנמקה המיוחדת ירד?
אבישי ברוורמן: ירד.
אבישי ברוורמן: אני חושב שאנחנו מקבלים את זה.
אבישי ברוורמן: אוקיי, איך אנחנו מתקדמים?
<אור סיוון: בהמשך להערה של מר שקדי אני רק רוצה להזכיר פשוט שיש כאן עניין ביורוקרטי קצת בעייתי, כי הרועה גם חייב לקבל היתר מרשות הטבע והגנים לפי החוק שלנו, אז נראה לנו שנכון להסדיר את זה כך שכתנאי להיתר של הוועדה, או שבכל מקרה היתר הוועדה לא יהיה נוגד את העמדה שלנו.
<אור סיוון: אחרת האזרח יכול לצאת מבולבל, הוא צריך היתר גם מכאן וגם מכאן, אז פשוט על מנת לתאם בין שני דברי החקיקה.
אבישי ברוורמן: שמעת, תניב?
<מורן הכהן-יבין: יש סעיף שמירת דינים, סעיף 36 שמתייחס ספציפית לחוק גנים לאומיים.
<אור סיוון: נכון, בגלל זה אמרתי "ברמה הביורוקרטית", כדי שהחוק הזה יהיה גם יותר ברור אז להסביר שאת ההיתר הזה הוא צריך בכל מקרה גם לקבל היתר שלנו.
אבישי ברוורמן: לכל מקום יש סמכות אחת שברגע שיש חילוקי דעות – נרשמה ההערה, תתייחסו אליה.
אבישי ברוורמן: איתי, מה ההמלצה שלך?
<איתי עצמון: אדוני, כפי שאמרתי, אני מציע בכל זאת לדחות את הדיון בסעיף הזה לישיבה הבאה, כך וכך לא נסיים את הצעת החוק, כדי שהמשרד אולי בכל זאת ישתדל או יוכל להביא נתונים לוועדה בנושא הזה.
<איתי עצמון: אני חושב שהנושא הזה לא פשוט.
אבישי ברוורמן: רבותי, מכיוון שממילא אני לא גומר היום אני מקבל את ההמלצה שלו.
אבישי ברוורמן: גם אם תביאו נתונים או לא תביאו נתונים אתקדם להצבעה בפעם הבאה, אבל אני מעדיף שתתנו לי קצת את התמונה.
אבישי ברוורמן: הסעיף הבא, סעיף 7, זה יהיה הסעיף האחרון.
אבישי ברוורמן: כמה יש לנו פה עוד?
<לאה ורון: יש עוד הרבה.
אבישי ברוורמן: אז ממילא אני רוצה לעצור באיזשהו שלב.
<לאה ורון: סעיף 7 יהיה הסעיף האחרון.
אבישי ברוורמן: סעיף 7 יהיה הסעיף האחרון.
אבישי ברוורמן: אני גם מבין עכשיו שתהיה עבודה מאומצת ביניכם כדי שהישיבה הבאה – רמי, אני לא פונה אליך, אני פונה אליך בתור: רמי, קוכמן, וילן, שרון, איך אומרים, כל ה"חשודים" בנושא הזה של שיתוף הפעולה, כשאני מסיים את הישיבה הזאת אחרי סעיף 7, תתכנסו, תתקדמו כמה שיותר עם משרד החקלאות כדי שנוכל להתקדם בצורה - - -
<לאה ורון: הוועדה הפיצה באתר שלה את הנוסח של הצעת החוק וכך היא תעשה גם לפני הישיבה הבאה.
<לאה ורון: אנחנו קובעים את המועדים של הישיבות מספיק זמן מראש על מנת לאפשר לכם לפנות בכתב לנציגים של משרד החקלאות ולהעיר את ההערות שלכם, ובכך ייחסך זמן יקר מאוד של עבודת הוועדה.
אבישי ברוורמן: אני חושב שיש פה מספיק הקשבה בין כל הגופים כדי להגיע לפשרות המתאימות.
אבישי ברוורמן: בבקשה, מורן, 7.
<לאה ורון: אם לא, זה יבוא להכרעת הוועדה.
אבישי ברוורמן: אם לא נצביע ככה, אבל חבל.
אבישי ברוורמן: כמו שהיה לנו במכסות חלב, בסוף הגענו להסכמות, כמה ריבים בריאים - - -
<לאה ורון: זה יגיע להכרעה של חברי הכנסת.
אבישי ברוורמן: זה דבר בריא לריב קצת, אבל בסוף צריך גם לגמור, לא? בבקשה.
<מורן הכהן-יבין: "היתר רעייה 1.
<מורן הכהן-יבין: (א) חתמו מבקש ההיתר ורשות המקרקעין על חוזה הרשאה לאחר קבלת המלצת וועדת ההיתרים כאמור בסעיף 6(ה)(1), תעניק ועדת ההיתרים למבקש היתר רעייה, ורשאית היא להתנות את ההיתר בתנאים, וכן לדרוש ערובה לקיום תנאי ההיתר בהתאם להוראות שיקבע השר.
<מורן הכהן-יבין: (ב) חוזה ההרשאה יינתן בהתאם לתקופה הקבועה" – אני מתנצלת, זה סעיף שנבקש כרגע להציג נוסח חדש כי הוא לא מופיע בפני הנוכחים.
אבישי ברוורמן: אז אנא תקראי, להבא תשלחי את זה קודם.
<איתי עצמון: לגבי סעיף קטן (ב)?
<מורן הכהן-יבין: כן, לגבי סעיף קטן (ב).
<מורן הכהן-יבין: אנחנו רוצים לייצר איזושהי הלימה בין תקופת החוזה לבין תקופת ההיתר.
<מורן הכהן-יבין: "(ב) חוזה ההרשאה יינתן בהתאם לתקופה הקבועה" - - -
<לאה ורון: זה הרעייה.
אבישי ברוורמן: היתר הרעייה.
<איתי עצמון: היתר הרעייה.
<לאה ורון: היתר הרעייה.
<מורן הכהן-יבין: לא, זה ההרשאה.
אבישי ברוורמן: אה, את משנה, במקום "היתר הרעייה" יהיה "חוזה ההרשאה".
<מורן הכהן-יבין: כן, אני מקריאה נוסח שלא מופיע בפניכם.
אבישי ברוורמן: כל עורכי-הדין המדופלמים, תקראו את זה.
<לאה ורון: על איזה חוזה הרשאה מדובר?
<מורן הכהן-יבין: "(ב) חוזה ההרשאה יינתן בהתאם לתקופה הקבועה בהמלצת ועדת ההיתרים, והיתר הראייה יינתן לתקופה שלא תעלה על התקופה הקבועה בחוזה ההרשאה.
<מורן הכהן-יבין: " אנחנו רוצים לייצר הלימה בין ההמלצה של ועדת ההיתרים - - -
אבישי ברוורמן: מורן, מכיוון שצריך גם לרשום את זה, אז אנא תקראי את זה כמו שהיה פעם - - -
<לאה ורון: או שתעבירי רגע את הנוסח לטובת חברי הכנסת, שהם יראו מול העיניים שלהם.
אבישי ברוורמן: היה פעם רמטכ"ל בשם חיים בר-לב, הוא היה מדבר לאט לאט.
אבישי ברוורמן: תקראי את זה לאט לאט.
אבישי ברוורמן: בבקשה, לאה.
<מורן הכהן-יבין: לאט לאט.
<מורן הכהן-יבין: "חוזה ההרשאה יינתן בהתאם לתקופה הקבועה בהמלצת ועדת ההיתרים, והיתר הרעייה יינתן לתקופה שלא תעלה על התקופה הקבועה בחוזה ההרשאה.
<מורן הכהן-יבין: אנחנו מבקשים לייצר הלימה בין תקופת החוזה לבין תקופת ההיתר.
<מורן הכהן-יבין: למעשה, בידי המבקש יהיו גם היתר רעייה וגם חוזה מול המינהל, חוזה הרשאה מול המינהל, ואנחנו רוצים שתהיה הלימה בין התקופה עליה המליצה ועדת ההיתרים למינהל לחתום על חוזה ובין התקופה בה יחתום המינהל על החוזה שתבוא לידי ביטוי גם בהיתר שיינתן בסוף התהליך.
<איתי עצמון: אבל הצעת החוק לא נועדה להסדיר את חוזה ההרשאה, היא נועדה להסדיר היתרי רעייה.
<שירה תם: בדיוק.
<איתי עצמון: משהו בנוסח נשמע לי לא מדויק.
<שירה תם: מורן, זה לא הנוסח שהתכוונו אליו, אני מבקשת שנעשה את זה ביחד, אולי נוריד את הסעיף הזה ונעשה את זה בשלב - - -
<לאה ורון: ורק מילה אחת, תתייחסו לנושא הערובה, על איזה ערובה מדובר?
<לאה ורון: לדרוש ערובה - למה הכוונה?
<מורן הכהן-יבין: אם אני מבקשת בתנאי ההיתר מהמבקש לעמוד באיזשהו תנאי אז אני יכולה לדרוש ממנו גם ערבות, במידה שהוא לא עומד בתנאי ההיתר.
<לאה ורון: זה שאתם יכולים ובוודאי לעגן את זה בחוק זה ברור, אבל תאירי את עיני חברי הכנסת למה הכוונה שלכם, מה אתם הולכים לדרוש - סכום כסף מסוים, באיזה סכום מדובר, תתנו פרטים לוועדה.
אבישי ברוורמן: רבותי, אני גם חושב, גברתי, שאתם צריכים לשבת, כדאי שתקיימו פה רב-שיח ענייני כדי לתמצת את זה, לכן אני חושב שאני כבר יכול - רבותי, קודם כול, מאוד נעים היה לי לארח את הציבור הגדול הזה, אנחנו נתקדם, אתם תתקדמו, הישיבה הבאה תהיה בקרוב.
יצחק וקנין: הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (הודעה בדבר נקודות), התשע"ג-2013, של ידידנו, חבר הכנסת אמנון כהן.
יצחק וקנין: הבנתי, אמנון, שאתה - -
אמנון כהן: פחות או יותר.
יצחק וקנין: - - ניהלת משאים ומתנים עם הגורמים הנוגעים בדבר.
יצחק וקנין: אם אתה רוצה, תיתן לנו דברים כלליים ואחר כך ניכנס לגופו של עניין.
אמנון כהן: תודה, אדוני היושב-ראש, תודה למנהלת הוועדה שביחד שמתם את זה על סדר יומה של ועדת הכלכלה, בראשות חבר הכנסת ברוורמן.
אמנון כהן: יש לכם חוקים רבים וטובים והגיע גם תורנו לקדם הצעת חוק שעברה בקריאה הטרומית - - -
<חוה ראובני: טובה.
אמנון כהן: היא עברה בקריאה הטרומית בתמיכת הממשלה וכרגע אנחנו צריכים להכין אותה בהכנה לקריאה הראשונה.
אמנון כהן: החוק מדבר על כך, אדוני היושב-ראש, שניתן שקיפות בנושא של נקודות שצוברים האזרחים.
אמנון כהן: אזרחי מדינת ישראל, אם שוטר תופס אותם על עבירה מסוימת, יש שיטת ניקוד מעבר לעבירה – יש עבירה ושיטת ניקוד – ואף פעם אזרח לא יכול לדעת כמה ניקוד הוא צבר, אפילו שזה משפיע מאוד על חידוש רישיון, זה משפיע מאוד אם הוא צריך לעשות מבחנים נוספים.
אמנון כהן: אין אלמנט הרתעתי, כי בכל שנתיים זה נמחק.
אמנון כהן: אתה אומר: אני כבר על הקשקש וחבל לי לעשות נהיגה מונעת ואני אזהר.
אמנון כהן: אנחנו לא רוצים שיעשו עבירות בכלל, אבל כל שיטת הניקוד זה אלמנט הרתעתי לכולם.
אמנון כהן: הבעיה היא, אדוני היושב-ראש, שכאשר אזרח רוצה לקבל אינפורמציה, יש היום מוקד טלפוני, ואזרחים התלוננו עליו.
אמנון כהן: איך נולד החוק?
אמנון כהן: החוק נולד מתלונות של אזרחים.
אמנון כהן: היו כאלה שחיכו 40 דקות למענה הקולי כדי לדעת כמה ניקוד יש להם, אבל זה לא סביר.
אמנון כהן: בדקו אצלי בלשכה, לקח לאחד 12 דקות, לאחד 18 דקות.
אמנון כהן: כנראה היה אזרח שהגיע מתוך התסיסה שלו – 40 דקות אני צריך לחכות בשביל לקבל אינפורמציה?
אמנון כהן: זה דבר אחד.
אמנון כהן: דבר שני, הכנסת התגייסה בנושא של נכויות, לשלב אנשים עם נכויות בעבודה.
אמנון כהן: גם אנשים כבדי שמיעה לא יכולים להשתמש בשירות הטלפון הזה, הם גם אזרחים בתוכנו.
אמנון כהן: אומנם זה אחוז מסוים, אבל גם הם צריכים לקבל את השירות.
אמנון כהן: הצעת החוק שלי מטפלת בשלושה רבדים: לתת שקיפות – אין לנו מה להסתיר.
אמנון כהן: המטרה שלנו שאזרח ידע מה הוא עשה – זה העבירות שעשית, זה הניקוד שקיבלת, לכן אתה צריך להיזהר.
אמנון כהן: אחת הדרכים שאני רוצה שברגע שאזרח ביצע עבירת תנועה, כשזה כבר מצטבר לנקודות הנוספות שלו, שהשוטר שעוצר אותו, כשהוא מזין את מספר הרישיון ותעודת הזהות, הוא ישר קולט מיהו, ושם גם יופיע אם יש לך רישיון בתוקף, אין לך רישיון בתוקף, אם אתה בשלילה או לא בשלילה.
אמנון כהן: דרך אגב, אם אתה עריק בצבא, היום שוטר יכול לדעת באותו רגע, לא צריך שמשטרה צבאית תבוא אליך בלילה.
אמנון כהן: תפסו על עבירת תנועה פשוטה, לפעמים אפילו הולך רגע שעבר באדום, תפסו אותו, שוטר מזין את הפרטים שלו והוא אומר: אדוני, אתה עריק, תיכנס לניידת, כבר מודיע למשטרה צבאית ויש להם חיבור.
אמנון כהן: זה דבר גדול, מצוין.
אמנון כהן: אנחנו רוצים ממשקים.
אמנון כהן: פה רציתי להגיד באותו נושא שברגע שהוא מקיש את העבירה שלו, אם קיבלת בגין העבירה 2 נקודות, זה מצטבר ל-4 הנקודות הקודמות שלך – דע לך, סך הכול יש לך 6 נקודות.
אמנון כהן: זה השקיפות שאני רוצה.
אמנון כהן: הדרך השנייה היא בעת חידוש הרישיון.
אמנון כהן: היום זה פעם בעשר שנים.
אמנון כהן: אזרח טוב, אחד שלא עושה עבירות, צריך לדעת שהוא עשה עבירה.
אמנון כהן: בחידוש הרישיון יגידו לו: אדוני, רק תדע, בתקופה האחרונה שבדקנו, לפני שהנפקנו לך את הרישיון, היו לך 4 נקודות או 6 נקודות.
אמנון כהן: אם אתה עובר מעבר לזה, אתה כבר נכנס לנהיגה מונעת ואפילו לשלילה.
<לאה ורון: בעת חידוש הרישיון שהמידע יישלח לביתו ביחד עם הרישיון?
אמנון כהן: כן, המידע.
אמנון כהן: יהיה כתוב: דע שעד תאריך זה וזה צברת כך וכך נקודות.
אמנון כהן: הדבר השלישי, כמו שרצינו כולם – עידן האינטרנט – גם החירשים יוכלו להשתמש בזה, שיטפלו בנושא האינטרנט ויעשו אותו נגיש, כי הוא כיום לא קיים.
אמנון כהן: בתקופה שהעברתי בקריאה הטרומית אמרו שזה לא קיים.
אמנון כהן: דיברתי עם השר, השר אמר: אם זה לא קיים, צריך להקים אותו.
אמנון כהן: זה שירות לאזרח, אנחנו כמדינה צריכים לתת לו את השירות הזה.
אמנון כהן: זה יחסוך גם מהשוטר אולי בעתיד.
אמנון כהן: גם בכלים של היום אזרח יכול בכל רגע נתון להיכנס לפרטים שלו.
אמנון כהן: הוא נותן את הקוד הסודי שלו, מה שהוא צריך לתת, ואז כתוב לו כך וכך.
אמנון כהן: לא צריכים לחכות כמו שעכשיו ניסתה - - -
<יפעת רווה: ארבע דקות.
אמנון כהן: נציגת משרד המשפטים – ארבע דקות.
<לאה ורון: אתה אומר: באינטרנט, תוך שמירה על פרטיותו של הנהג.
אמנון כהן: הוא מקיש את הנתונים שלו, לא שהשכן שלו יבדוק עליו.
אמנון כהן: אני רוצה לדעת, אז יהיה לי קוד זיהוי.
אמנון כהן: כמו שבישראכרט אומרים לך מספר כזה, מספר אחר, ואתה עושה איזו עסקה, שידעו שזה אני, ואז אומרים לך: לטובתך או לרעתך, יש כך וכך נקודות.
אמנון כהן: אלה שלוש הנקודות שהייתי רוצה לתת להן מענה לתושבי מדינת ישראל, שידע כל אחד איפה הוא עומד.
אמנון כהן: נפגשתי עם משטרת ישראל – הנציגים שלהם יושבים פה – והם אמרו שבממשק הזה שקיים בין משרד התחבורה למשטרת ישראל יש קושי.
אמנון כהן: הם לא אחראים, משרד התחבורה צריך להנפיק להם את הנקודות של האזרח והוא רואה את האינפורמציה.
אמנון כהן: המשטרה לא יכולה לחפש מה יש לו, כי זה נמצא במאגרים של משרד התחבורה.
יצחק וקנין: אני קיבלתי דוח.
יצחק וקנין: הדוח משטרתי בדרך כלל.
יצחק וקנין: למה אין למשטרה המאגר?
אמנון כהן: הוא ייתן לך על העבירה של עכשיו, אבל אם אני רוצה נתונים קודמים, הוא צריך לקבל את הנתונים ממשרד התחבורה.
אמנון כהן: לכן זה צריך להיות גם באחריות משרד התחבורה, שמרכז את כל נושא הנהיגה.
אמנון כהן: הם העלו את הבעייתיות.
אמנון כהן: דיברתי עם מנכ"ל משרד התחבורה, מר יצחקי, לפני הצעת החוק.
אמנון כהן: הוא אומר שהוא יכול - - -
<חנן אהרון: צריך להבין שהמשטרה - - -
אמנון כהן: מה שהבנתי מהמנכ"ל שהם עובדים על זה, זו האחריות של משרד התחבורה והם צריכים להעביר את הנתונים למשטרת ישראל.
אמנון כהן: הם גוף שמסתמך על משהו, כי הם לא רוצים לעמוד מול התביעות – אמרת שיש לי 4 נקודות, פתאום יש לי 3 נקודות, או 7 נקודות.
אמנון כהן: אנחנו לא רוצים להכניס את המערכת לסרבול כזה שמחר יהיו תביעות.
אמנון כהן: אנחנו לא רוצים להגיע לזה.
אמנון כהן: אני רוצה לפשט את זה כמה שאפשר.
אמנון כהן: נשמע מגופים מקצועיים וגם ביקשתי שאיש מחשבים יבוא ויגיד מה הממשקים, איך זה מגיע לכל ניידת, ששוטר לא יסתבך.
אמנון כהן: אנחנו גם רוצים ששוטר לא יתעכב, אני לא רוצה ששוטר יתחיל לחפש נקודות עכשיו.
יצחק וקנין: אמנון, אם תקצר, אני אגמור את החקיקה מהר.
אמנון כהן: אנחנו רוצים שיהיה חוק טוב, שאפשר יהיה ליישם אותו.
אמנון כהן: זה מה שחשוב.
אמנון כהן: מעכשיו, אדוני, הבמה רק שלך.
אמנון כהן: תגיד לי מתי מצביעים, אני חוזר...
יצחק וקנין: התייחסות של משרד התחבורה.