GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<דרור וגשל: שנה שלמה לעשות מבחן ראייה, שליטה.
דוד צור: מה קורה עם דיפלומטים שבאים לפה?
<חוה ראובני: יש להם פטור.
<חוה ראובני: הם גם צריכים לעשות המרה.
קריאה: סעיף 216ד2- - -
<חוה ראובני: זה עניין של תנאי המרה.
<חוה ראובני: זה לא השאלה שלפנינו פה.
דוד צור: קודם כל, נשמח לעיתונאים הזרים, חלקם, שיעשו גם עלייה.
דוד צור: אבל כנראה, זה לא יקרה.
דוד צור: אני מבקש כן לבדוק את ההחרגה של כאלה, ויש כמה שאני מכיר אותם אפילו היטב, שבאים.
דוד צור: לא ידעתי שיש בעיה כזאת, אגב.
<נעמי ווסטפריד: פנינו אליכם במכתב כבר לפני הישיבה הקודמת, ולא יצא לנו במסגרת הישיבה הקודמת.
דוד צור: יכול להיות.
דוד צור: לא ראיתי את זה.
דוד צור: אבל ההחרגה, לשים אותם באותו סטטוס.
דוד צור: אני מדבר על דיפלומטים, שתהיה להם אותה החרגה.
דוד צור: מה עושה כתב שלנו, אגב, שנשלח לחו"ל?
דוד צור: יכולים לעשות לנו את אותו דבר.
דוד צור: עושים המרה.
<חוה ראובני: תנאי ההמרה לא פה על השולחן, ויש לי בהכנה תיקוןם של תקנות שקשורה בקבלת רשיונות נהיגה ישראליים על-ידי שרים.
<חוה ראובני: זה דבר שבבדיקה ובהכנה.
<חוה ראובני: כאן אנחנו מדברים על נהיגה ברשיון הזר.
<חוה ראובני: הבעיה שלי, שאני לא יכולה שמישהו מסתובב לי פה ארבע-חמש שנים, כמו שאתם מתארים, עם רשיון זר, עם אפס יכולת שלי לאכוף עליו את דיני התעבורה.
<חוה ראובני: נהיגה עם רשיון זה הא דבר שהוא בהגדרה ארעי, זמני, פתרון ביניים למי שקופץ כדי לאפשר את התנועה הבין-לאומית, לא כמי שהוא עובר דירה, הולך להשתקע במקום אחר, גם אם לא במעמד של מגורים אלא לצורך מילוי עבודה, גם אם ישראלי נוסע לחו"ל לעבודה לשלוש שנים.
<חוה ראובני: לכן אמנת וינה מדברת על שנה ולא על חמש שנים.
<נעמי ווסטפריד: אבל יש הבדל בין הדברים, כי כשמישהו נוסע לקליפורניה, הוא עובר שם מבחן שליטה, אבל הוא עובר אותו פעם אחת ומקבל רשיון לתוקף לחמש שנים.
<נעמי ווסטפריד: פה אנחנו צריכים כל שנה.
<שמואל מלכיס: הם עוברים מבחן מלא, לא מבחן שליטה.
לאה ורון: מה זה מבחן השליטה?
דוד צור: אתמול הגשתי את המלצות הוועדה שעמדתי בראשותה בנושא הר הבית.
דוד צור: היא היתה יחסית יותר רגועה מהדיון הזה.
דוד צור: .. מה נהיה?
דוד צור: אני מבקש להחזיר אתכם לפרופורציות.
דוד צור: ג'ו פדרמן, נציג העיתונות הזרה, בבקשה.
דוד צור: כמה שנים אתה פה?
<ג'ו פדרמן: אני פה עשר שנים עם רשיון זר.
דוד צור: למה לא עשית עלייה?
<ג'ו פדרמן: קודם כל, למה לא עושים עלייה – כי זה מגביל את היכולת שלי לעשות את העבודה שלי.
<ג'ו פדרמן: נכנסים לשטחים, נכנסים למקומות.
<ג'ו פדרמן: זאת הסיבה.
<ג'ו פדרמן: החיים יותר קלים, אם יש לי אזרחות.
<ג'ו פדרמן: מבחינת הרשיון, אני פה עשר שנים.
<ג'ו פדרמן: אנשים לא יודעים איפה לפנות, איך לסדר רשיון.
<ג'ו פדרמן: אני מת לסדר לי רשיון ישראלי, ואנשים שניסו לעשות את זה, זה כל כך מסובך וקשה.
<ג'ו פדרמן: אין טעם לעשות את זה.
<ג'ו פדרמן: אני מכיר אדם אחד במשרד, הוא ניסה לעשות את זה.
<ג'ו פדרמן: שלחו אותו לרופא- - -
דוד צור: אתה נוהג עם רשיון נהיגה- - -
<ג'ו פדרמן: יש לי רשיון אמריקאי.
דוד צור: אתה נוהג אתו שנים רבות.
<ג'ו פדרמן: כן.
דוד צור: וכל פעם אתה מחדש אותו בארץ?
דוד צור: פה, בארץ, אתה נוהג עם זה?
<ג'ו פדרמן: אני נוסע ומקווה שלא יעשו לי בעיות.
דוד צור: המשטרה מסתכלת, אומרת: טוב, תמשיך.
<ג'ו פדרמן: אף אחד לא יודע מה לעשות פה.
<ג'ו פדרמן: אם עוצרים אותי במחסום או משהו, השוטר לא יודע מה לעשות אתי.
<ג'ו פדרמן: חברת הביטוח לא יודעים מה לעשות אתי.
<ג'ו פדרמן: כל פעם שאני מחדש את הביטוח, אני שואל אותם: אתם מכסים אותי?
<ג'ו פדרמן: עונים: חושבים שכן.
דוד צור: אתה נכנס לאתר משרד הרישוי.
<אילן חגי: אם חלילה תהיה תאונה, הם יכחישו כיסוי ביטוחי, ואז אנחנו ניכנס לתמונה, ואז הוא יהיה בצרות.
<אילן חגי: וזאת בדיוק הבעיה.
<מרב תורג'מן: אז אולי זו הסיבה שכדאי לחייב אותו להמיר רשיון נהיגה.
<מרב תורג'מן: הדברים שאתה אומר.
<מרב תורג'מן: יש פה הליך.
<נעמי ווסטפריד: אבל ההליך הוא כזה שהוא לא מאפשר.
<נעמי ווסטפריד: זה בסופו של דבר, למה אנחנו באים ומדברים כאן – כי התקנה שלכם, שבאה להסדיר משהו שייתכן וראוי להסדיר, ואני חושבת שחברי הכנסת של הוועדה חושבים שראוי להסדיר אותו ומקבלים אותו - הבעיה היא שההסדרה הזאת פותרת משהו שגורם לבעיה שהיא בלתי-נסבלת לקבוצה של מעל 400 איש.
<נעמי ווסטפריד: זה שאתם יוצרים בעיה חדשה בלי לפתור את הבעיה החדשה ובלי לתת עליה את הדעת, בשביל זה אנחנו נמצאים פה.
<נעמי ווסטפריד: לכן עושים דיונים של הוועדה.
<חוה ראובני: אני חושבת שיש פה הגזמה גדולה.
<חוה ראובני: אני יכול להבין שלא נוח, אבל אנחנו שומעים שאדם נוסע פה עם רשיון זר עשר שנים.
<ניצן חן: זו לא הגזמה.
<ניצן חן: פדרמן הוא איש יקר.
<ניצן חן: הוא לא ממש עיתונאי מייצג.
<ניצן חן: הוא יהודי.
<ניצן חן: הוא לא עולה חדש.
<ניצן חן: הוא משלנו.
<ניצן חן: יש אנשים מסין ומיפן, ואנשים שלא רוצים להיות חלק, בהגדרה.
<ניצן חן: הם באו לפה לסקר.
<ניצן חן: עיתונאי עם האתוס העיתונאי- - -
דוד צור: אנחנו מדינת ברדק אולי, אבל נסעתי – לא בשליחות - לצורך עסקיי אז בזמנו, חייתי שנה וחצי באטלנטה, ג'ורג'יה.
דוד צור: עבדתי בייעוץ לאולימפיאדה ב-95', 96'.
דוד צור: כחלק מהעניין עשיתי המרה של הרשיון הישראלי שלי.
דוד צור: גם אני לא רציתי להיות אמריקאי.
דוד צור: אני מסביר את התהליך.
דוד צור: באתי לסטייט פטרול באטלנטה, ג'ורג'יה, ועשו לי מבחן ראייה, עשן לי מבחן תיאוריה באנגלית.
דוד צור: לקחו אותי לנהיגה של עשר דקות.
דוד צור: חזרתי.
דוד צור: יש לי עד היום הרשיון של ג'ורג'יה.
דוד צור: אני לא יודע מה ההליך פה.
דוד צור: לכן עניין ההמרה לא שייך לתקנות, אבל הוא לב-לבו של העניין.
דוד צור: אם הוא הליך פשוט, וצריך לעשות אותו.
דוד צור: לכן אדון פדרמן, אתה צריך לעשות אותו.
דוד צור: אני לא חושב שאנחנו מדינה שמקשה מעבר לעניין.
<דרור וגשל: אולי טענות בירוקרטיות – הוא לא יודע לאן לפנות, אבל מבחינת ההמרה, התנאים שלו להמיר את הרשיון זה ללכת פה לקניון- - -
דוד צור: איך התקנות האלה יפגעו במר פדרמן?
<חוה ראובני: אחרי עשר שנים שהוא נוהג עם הרשיון הזר- - -
<נעמי ווסטפריד: אדוני, הוא יקבל רשיון זמני למשך שנה אחת, שזה חתיכת צעטלה.
<נעמי ווסטפריד: בדרך כלל זה גם פחות.
<נעמי ווסטפריד: זו בעיה הרבה יותר מורכבת.
<נעמי ווסטפריד: העניין הוא כזה: משרד התחבורה לא מוכן להוציא רשיון מומר לתקופה שהיא ארוכה מתקופת האשרה.
<נעמי ווסטפריד: אשרת העבודה בישראל ניתנת לשנה.
<נעמי ווסטפריד: צריך לחדש אותה כל שנה.
<נעמי ווסטפריד: התושב הזר מגיע לישראל, לוקח לו חודש-חודשיים.
<נעמי ווסטפריד: גם יש לו השנה לעשות את הרשיון הזה.
<נעמי ווסטפריד: הוא מגיע אחרי מספר חודשים, נותנים לו רשיון לחצי שנה.
דוד צור: עיתונאי כזה, כל שנה הוא מחדש?
<נעמי ווסטפריד: כן.
<מרב תורג'מן: מצד שני, יש להבין ששנים אדון פדרמן נוהג כאן, ולא ניתו להחיל ולאכוף את פקודת התעבורה.
<מרב תורג'מן: זה הרי לא יעלה על הדעת.
<נעמי ווסטפריד: אבל דיפלומטים זרים בתקנה 207 פטורים מהחובה הזאת.
<נעמי ווסטפריד: הם נמצאים בסטטוס הזה.
דוד צור: הבנו את העניין.
דוד צור: קודם כל, מר פדרמן, אני מקווה שתעשה עלייה במוקדם.
דוד צור: בי"ת, מכאן אני מציע לך לא לחזור לדווח עכשיו – אין חדשות לצערי בחטיפה - לך לקניון, תעשה המרה של הרשיון שלך, או במשרד הרישוי.
דוד צור: בשורה התחתונה אתה נוסע בלי ביטוח, אתה נוסע בלי רשיון.
דוד צור: משטרת מהרגע הזה עוקבת אחריך, כי נחשפת פה.
דוד צור: קח את זה ברצינות.
<ג'ו פדרמן: הייתי יושב-ראש של העיתונאים.
<ג'ו פדרמן: אני עובד על הנושא הזה חמש שנים.
<ג'ו פדרמן: כל פעם שיש לי עוד פגישה, אני מקבל תשובה אחרת.
<ג'ו פדרמן: אמרו לי: אם אתה יוצא לחו"ל פעם בשנה או כל חצי שנה, זה מחדש את זה מחדש.
<ג'ו פדרמן: זה מה שאמרו לי בעבר.
<חוה ראובני: זה תוצאה של הנוסח המעורפל של התקנות הנוכחיות.
<ג'ו פדרמן: אנשים שהלכו למשרד הרישוי עם- - -
דוד צור: זה הרצון שלנו, לשנות את זה.
דוד צור: אבל תראה מה אני אומר - זו עצתי לך; הצעתי לכם, לבוא ובמהרה, לבדוק שוב את תקנות ההמרה, כי בתקנות ההמרה יכול להיות וצריך להחריג, למשל תא עיתונאי חוץ שתקבלו מלשכת העיתונות הממשלתית את הרשימה, על-פי מוסד ממשלתי, של העם.
דוד צור: מעבירים לכם את הרשימה הזאת, ותחריגו אותם למשל כמו הדיפלומטים.
דוד צור: זה דיון אחר, נקיים אותו.
דוד צור: לכן אני שמעתי אתכם.
דוד צור: לדעתי, עשיתם לעצמכם נפשות יפה מאוד חוץ מזה שהפללתם פה מישהו.
דוד צור: אנחנו ממשיכים.
דוד צור: לעניין התקנות הרלוונטיות.
<אילן חגי: אני רוצה מילה אחת בעניין הזה, כבוד היושב-ראש.
<אילן חגי: למעשה עו"ד חוה ראובני נתנה דוגמה של אלה ששנים פה, אבל מה עם זה שהגיע לפה לשנה, ויצא לשבוע כדי לסגור את כל העסקים שלו בחו"ל, וחזר לארץ כעולה?
<אילן חגי: למעשה, לפי מה שהיא אומרת כעת, ברגע שהוא יצא את השבוע הזה- - -
דוד צור: הוא החליט שבוע לפני שהוא עולה?
<אילן חגי: אתם לא נותנים לו שנה.
<אילן חגי: אותו בחור שהגיע ארצה ללימודים או כל דבר אחר, שהה פה שנה בישראל, לפי התקנה, נהג פה בישראל.
דוד צור: החליט שפתאום הוא נוסע הביתה לשבוע לקפל את הבית, ובמהלך השבוע החליט: הנה אני הולך להיות עולה חדש, חזר, ועומד בפני תקנות שלא מאפשרות לו לקבל עוד שנה רשיון.
<אילן חגי: כעולה חדש.
דוד צור: ודאי, אבל זה נשמע לך הגיוני?
דוד צור: זה מצב בלתי-הגיוני בעליל.
דוד צור: האנשים שיוצאים לחסל את עסקיהם לשבוע, יודעים מראש שהם חוזרים להיות עולים חדשים.
דוד צור: אז דקה לפני שהוא יוצא, שבוע, חודש, חצי שנה, לפני שהוא יוצא, הוא מחליט שהוא עולה חדש?
<אילן חגי: היא רוצה לכתוב את העל אף האמור.
<מרב תורג'מן: העיקרון שהסכמנו עליו ושמשרד התחבורה עומד מאחוריו, זה שהוא הגיע לישראל, נהג פה ברשיון זר משך שנה.
<מרב תורג'מן: הוא יצא מישראל, חזר כעולה, יש לו שנה- - -
<אילן חגי: זה לא מה שהיא אומרת עכשיו.
<מרב תורג'מן: ובלבד שזה במסגרת השנתיים מיום כניסתו לישראל.
<מרב תורג'מן: לפני כן הוא היה שלושה חודשים בחו"ל.
<אילן חגי: זה לא מה שכתוב וזה לא מה שהיא אומרת.
<חוה ראובני: אני אומרת שהתסריט שלך נכנס ל-(ב).
<חוה ראובני: הוא עולה חדש או תושב חוזר שבידו רשיון זר בר-תוקף.
<חוה ראובני: מתי אנחנו מגיעים ל-(ג)?
<חוה ראובני: כשאנחנו ברצוף ל-(א).
<חוה ראובני: מישהו ששוהה בארץ ולא יצא, ויום אחד הולך למשרד הקליטה ואומר: תנו לי תעודת עולה.
<חוה ראובני: עליו חלה (ג).
<חוה ראובני: (ב) חלה על כל מי שנכנס לארץ, ובנתב"ג לוקח תעודת עולה.
<אילן חגי: אז לא צריך לתקן ב-(ב) כלום.
<אילן חגי: להשאיר אותו כפי שהוא.
<חוה ראובני: ב-(ב) לא ביקשתי לתקן.
<חוה ראובני: ההערה של מר ארליך- - -
<אילן חגי: אז לא צריך לתקן פה כלום.
<אילן חגי: אם זו ההערה שלך, (ג) צריך להישאר כפי שהוא.
<אילן חגי: אחרת זה מקבל תפנית שונה.
דוד צור: מר בר.
משה בר: שלום, אני יושב-ראש עמותת תנו יד לחירש, נכים למען נכים בארגון ארצנו החברתית.
משה בר: רציתי לשאול, מה עושים עם העובדים הזרים שמטפלים בנכים וגם נוהגים עבור הנכים, והם פה חמש שנים?
משה בר: מה עושים אתם?
<חוה ראובני: שיוציאו רשיון נהיגה ישראלי לפני סיום השנה הראשונה.
דוד צור: מה עמדת משטרת ישראל בעניין?
<סימה זילבר: אותו דבר – שיתכבדו ויוציאו רשיונות נהיגה ישראליים - או בהמרה או בדרך אחרת.
דוד צור: נכון, כי מה שקורה בעניין הזה, ואמרנו שנקיים על זה גם דיון בנפרד – היה פה גם מפקד מרחב יפתח, הציג את הבעיה הזאת של נהיגה ללא רשיון אצל העובדים הזרים ובעיקר אצל המסתננים.
דוד צור: זו בעיה קשה מאוד.
<אילן חגי: יש הבדל.
<אילן חגי: בתיקון עכשיו החריגו למעשה את המסתננים ממי שלא נכנס שלא כדין.
<אילן חגי: ברגע שנכנסת שלא כדין, לא מכירים לך- - -
דוד צור: מה זה, נכנסת שלא כדין?
דוד צור: אנחנו מתמודדים עם הבעיה הזאת של הסטטוס שלהם כפליטים או לא, אז הם צריכים לעבור- - -
<אילן חגי: חוה הגדירה זאת כאנשים שלא נכנסו עם אשרה או רשיון לישיבת מעבר או ביקור או ארעי או קבע.
<אילן חגי: כל השאר מבחינתה הם מסתננים, במירכאות.
דוד צור: אם כך, זה טוב.
דוד צור: אבל מה שמר בר מציג זה משהו אחר:
דוד צור: זה אנשים שיש להם אשרת שהייה, לשלוש שנים, חמש שנים?
משה בר: חמש שנים.
לאה ורון: בשנה הראשונה מי שמגיע- - - הוא יכול לנהוג עם הרשיון הזר שלו?
דוד צור: לכן התשובה היא שימיר את רשיון הנהיגה, ויעשה רשיון נהיגה ישראלי בשלב הזה.
<ציון מזרחי: אדוני היושב-ראש, אני ציון מזרחי, מנהל אגף הרישוי במשרד התחבורה.
<ציון מזרחי: עניין ההמרה פה אולי מפחיד את האנשים.
<ציון מזרחי: ההמרה היא בסך הכול לבדוק את יכולות הנהג לנהוג בבטחה בישראל.
<ציון מזרחי: זכותה של המדינה לעשות זאת.
<ציון מזרחי: כל שאנו מבקשים זה לסור, לעשות בדיקת עיניים, להביא אישור רפואי.
<ציון מזרחי: מבחן ההמרה המעשי - אנחנו נותנים פטור מתיאוריה.
<ציון מזרחי: איך אמר היושב-ראש – כשהגיע לארצות הברית, עשו לו גם מבחן תיאוריה.
<ציון מזרחי: את זה אנחנו נותנים כפטור.
<ציון מזרחי: אנחנו מבקשים רק מבחן שליטה בן עשר דקות לרבע שעה, שבוחן של מדינת ישראל בוחן את המבקש, את מיומנויות הנהיגה שלו.
<ציון מזרחי: הוא מאשר אותם, ומוציא את הרשיון.
<ציון מזרחי: זה לא בסוף העולם.
<ציון מזרחי: ועוד דבר אזכיר: האנשים האלה שפונים ומבקשים המאה, זוכים אצלנו לקדימות במבחני נהיגה.
<ציון מזרחי: הם מקבלים מבחני נהיגה במיידי, ואגרה מופחתת, חצי מהאגרה.
<חוה ראובני: אנחנו גובים איזה 70, 80 שקל אגרה.
<ציון מזרחי: חצי מהאגרה.
<ציון מזרחי: תודה רבה.
<ציון מזרחי: בואו נסכים כולנו שהבטיחות במדינה חשובה שלנו.
<חוה ראובני: העלות הזאת מקורה בכך שמבחן הנהיגה מתבצע ברכב לימוד נהיגה, כי צריך שתהיה לבוחן יכולת שליטה ברכב.
<חוה ראובני: המורה לנהיגה שמעמיד- - -
דוד צור: מה העלות?
<חוה ראובני: האגרה שהמדינה גובה היא כמה עשרות שקלים, אבל המורה לנהיגה שנותן רכב כדי שיתבצע בו המבחן, הוא גובה- - -
דוד צור: ועל זה יש לנו דיון נפרד.
<ציון מזרחי: כרגע זה שוק חופשי.
דוד צור: זה היה הדיון, אם זה שעת נהיגה או יותר.
דוד צור: כי מה שהם גבו היה יותר, לא?
דוד צור: זאת הצעת החוק של חבר הכנסת עמאר.
<חוה ראובני: יש על זה דיון בקרוב.
דוד צור: אני מציע לכם להגיע להסכמות, כי אם לא, אעביר את זה.
דוד צור: בפעם הקודמת בכוונה השהינו את זה כדי להגיע להסכמות, אבל לא הגיעו.
דוד צור: גם פה זה נראה לי עושק, לקחת 500 שקל.
דוד צור: כמה זה יוצא?
<חוה ראובני: התעריף בשוק, ממה שאנחנו שומעים, של הנהגים החדשים, של הצעירים, זה סדר גודל של 400 שקל.
דוד צור: אני מדבר על ההמרה.
<חוה ראובני: הניחוש שלי של מה שקורה – אני לא יודעת בוודאות - המורה אומר: אתה רוצה את הרכב שלי?
<חוה ראובני: אני רוצה שיעור-שניים, לוודא שאתה יודע לנהוג.
<אריאל ארליך: נכון.
<אריאל ארליך: זו בעיה.
<אריאל ארליך: השורה התחתונה, שזה סיפור מאוד יקר.
<חוה ראובני: אנחנו מנסים לעשות מהלך של הטלת פיקוח לפי חוק הפיקוח על המחיר הזה.
דוד צור: כן הייתי רוצה לראות נוסח שאנחנו יכולים להתכנס אתו ולהצביע עליו.
דוד צור: הגב' תורג'מן, מה את אומרת?
<מרב תורג'מן: אני חושבת שיש פה מחלוקת עקרונית, כי אמרתי את מה שסברתי שעולה מהתקנות, וזו היתה הכוונה, שלמעשה עולה, כל תושב זר שנכנס לישראל רשאי לנהוג שנה.
<מרב תורג'מן: אם הוא יצא מישראל במשך השנתיים מיום כניסתו האחרונה שברצוף אליה, לפניה, שהה שלושה חודשים בחו"ל, והפך להיות עולה במהלך אותם שנתיים, הוא יהיה רשאי לעוד שנה.
<חוה ראובני: איפה זה כתוב?
<חוה ראובני: הגדרת עולה חדש זה שנתיים מיום שנעשה עולה חדש.
<חוה ראובני: זה לא סופר אחורה.
<מרב תורג'מן: כך הבנתי את הדברים.
<מרב תורג'מן: חשבתי שזו היתה כוונתכם.
דוד צור: שנתיים זה יותר טוב.
<מרב תורג'מן: אמרנו שתקופת המקסימום יכולה להגיע לשנתיים.
<מרב תורג'מן: יכול להיות שזה לא מה שכתוב פה בבירור, אבל זו היתה הכוונה.
<חוה ראובני: אנסה להסביר שוב.
<חוה ראובני: היה בישראל כתייר, כתושב ארעי שנה.
<חוה ראובני: נהג עם הרשיון הזר.
<חוה ראובני: נגמר, תייק את הרשיון הזר, לא נוהג, ואז נהיה עולה חדש – הוא לא מקבל שוב שנה.
<חוה ראובני: היה לפני שנגמרה השנה הזאת, קיבל מעמד של עולה חדש – הוא מקבל עוד שנה.
<חוה ראובני: היה בישראל זמני, יצא מהארץ וחזר, הפעם נעשה עולה חדש.
<חוה ראובני: הוא נכנס ל-(ב) ומקבל שנה כעולה חדש.
<מרב תורג'מן: כי יצא שלושה חודשים.
<אילן חגי: זה מה שאת אומרת.
<אילן חגי: והם לא יוצאים שלושה.
<אילן חגי: זה בדיוק העניין.
<חוה ראובני: כניסתו האחרונה, כבר הסכמנו בתקנה הקודמת, שהיא לא סופרת אחורה אלא רק קדימה.
<חוה ראובני: החל מיום כניסתו- - -
<מרב תורג'מן: ההגדרה של כניסתו האחרונה: ובלבד ששהה שלושה חודשים רצוף לפניה בחו"ל.
<חוה ראובני: אבל אני לא סופרת את כניסתו האחרונה לפני שנהיה עולה חדש.
<חוה ראובני: לכן כתבתי בסיפא של (ב): שתחל מיום שנעשה עולה חדש או תושב חוזר.
<אילן חגי: הוועדה רצתה ש- - - עולה חדש, יש לו שנה, בלי ויכוחים.
<אילן חגי: זה עכשיו ניסיון לשנות את מה שהוועדה אמרה בדיונים הקודמים.
<חוה ראובני: כל הדיונים התנגדנו לזה.
<אילן חגי: אבל זה בדיוק מה שהוועדה הורתה לכם.
דוד צור: אם אנחנו לא מצליחים להבין את זה, איך האזרח יבין מה שאנחנו רוצים ממנו?
דוד צור: עורכי הדין לא מצליחים להבין אחד את השני.
דוד צור: מילא אנחנו פשוטי העם...
<חוה ראובני: אני חושבת שזה לא שאנחנו לא מבינים אלא יש בינינו מחלוקת.
<אילן חגי: אבל אין מחלוקת, כי הוועדה הורתה בדיונים הקודמים לעשות שנה.
<חוה ראובני: הוועדה לא הורתה אלא ביקשה שנשקול את זה, כיוון שמדובר בתקנות ולא בחקיקה ראשית.
<חוה ראובני: הוועדה מאשרת או לא מאשרת.
<חוה ראובני: היא מבקשת מאתנו, ואנחנו מנסים- - -
דוד צור: אחרי שהבהרנו את זה, בואי תגידי מה סלע המחלוקת כרגע.
<חוה ראובני: אם אני מבינה נכון, בעצם יש שתי מחלוקות: אם הבנתי נכון, אחת היא מחלוקת שאדוני כבר הכריע בה, זה שמי שהיה פה ובמהלך שהותו פה, שעלתה על שנה, הפך עולה חדש, הוא לא מקבל שנה נוספת, אבל אם במהלך השנה הראשונה נעשה עולה חדש, הוא כן מקבל שנה נוספת.
<אילן חגי: זה לא נכון.
<חוה ראובני: המחלוקת כרגע שמעורר מר חגי, אם אני מבינה נכון- - -
לאה ורון: הוא מקופח ביחס לאחרים?
<אילן חגי: הוא מקופח ביחס להיום גם, אגב.
<אילן חגי: אנחנו מרעים את המצב היום.
<חוה ראובני: ודאי שאנחנו מרעים את המצב היום.
<אילן חגי: היום עולה חדש יכול לקבל שנה.
<חוה ראובני: כל דבר שנכתוב ירע את המצב, כי המצב היום הוא כל כך עמום, שכל אחד עושה מה שהוא רוצה, כולל לנהוג- - -
דוד צור: ודאי.
דוד צור: ברור שתקנות באות להסדיר משהו.
דוד צור: ראינו מה קורה פה – עשר שנים נוהג בן אדם בלי רשיון, בלי ביטוח.
<אילן חגי: אבל הוא לא עולה חדש.
דוד צור: מה זה משנה?
דוד צור: עם טענה שהוא לא מצליח להבין מה קורה- - -
<אריאל ארליך: זה כאילו תפסו אותו.
<אריאל ארליך: גם אחרי התקנות, אם לא יתפסו אותו- - -
דוד צור: גם אם לא יתפסו.
דוד צור: מספיק שתהיה לו תאונה.
<אריאל ארליך: גם אחרי התקנות הוא יכול להמשיך לנהוג לא כחוק.
<אריאל ארליך: זה לא מוכיח שום דבר.
<חוה ראובני: לפחות יש אמת מידה להתייחס אליה.
<חוה ראובני: היום אין, ובמים העכורים האלה- - -
דוד צור: אז תסבירי את המחלוקת.
<חוה ראובני: יש, אל"ף, המחלוקת העקרונית, האם צריך לתת לעולה חדש, ברגע שהוא נעשה עולה חדש, לא משנה מתי זה קורה, לתת לו שנה קדימה.
<חוה ראובני: זו המחלוקת הבסיסית.
דוד צור: אבל איך את מיישבת את העניין הזה, שכדי שהוא לא ייכנס למצב שבו הוא לא יקבל, הוא חייב לצאת לשלושה חודשים, לחזור, ואז מצבו חדש?
<חוה ראובני: אני אסביר, ברשותך.
<חוה ראובני: המחלוקת העקרונית הזאת, שהיא רצה לאורך כל הדיונים פה מההתחלה, באה לידי ביטוי בשני אופנים: אופן אחד, כשיש לנו מישהו שהוא פה, נשאר פה רצוף במשך שנים מספר, בשנה הראשונה נוהג עם רשיון זר, יש תקופה שהוא לא זכאי לנהוג עם רשיון זר, ואז הוא נעשה עולה חדש, כאשר לשיטת קרנית צריך לתת לו עכשיו שוב שנה, ולשיטתנו לא.
<חוה ראובני: ביטוי שני למחלוקת הזאת היה אם הוא פה שנה או פחות, נניח שנה, יוצא לחו"ל לתקופה של פחות משלושה חודשים, וחוזר לארץ ונעשה עולה חדש.
<חוה ראובני: אם הוא היה חוזר לארץ לביקור נוסף אחרי שהיה פחות משלושה חודשים בחו"ל, אין מחלוקת שהוא לא היה מקבל זכות לנהוג ברשיון זר פעם נוספת, כי זה שנה מיום כניסתו האחרונה, יציאה שעלתה על שלושה חודשים.
<חוה ראובני: אני אומרת, שאם הוא יצא לחו"ל וחוזר כי נהיה עולה חדש, הוא חזר אחרי שהיה בחו"ל חודש, חודשיים, שלושה, לדעתי, מתקנת משנה (ב) עולה שהוא מקבל שוב שנה.
<חוה ראובני: זה לא תלוי בזה שהוא היה בחו"ל שלושה חודשים קודם, כי ספירת השנה שלו היא ספירה חדשה, מאפס, שלא מתייחסת לעבר.
<חוה ראובני: זה המשמעות של סיפא "מיום שנעשה עולה חדש".
<חוה ראובני: זה דבר שדובר בין מר חגי לביני בטלפון בימים האחרונים.
<חוה ראובני: אני חייבת לומר שהדוגמה שהביא פה מר ארליך, נסע לחו"ל למכור את הבית, יש להניח שהוא נסע לחו"ל למכור את הבית ולסגור את חשבון הבנק – הוא ידע שהוא עושה את זה כדי לעלות ארצה, וחלק מההיערכות שלו זה הסדרת הנהיגה שלו בישראל.
<חוה ראובני: אנשים לא נעשים עולים חדשים בהחלטה של רגע, חלמו על זה בלילה.
דוד צור: למה שלא נלך למצב שבו מרגע קבלת תעודת עולה יש לו שנה, ובלבד שנאמר – לא יודע אם להגדיר את זה שנתיים, שנה או יותר, שמהכניסה האחרונה – כלומר לא מהכניסה האחרונה שיש לו התוקף.
דוד צור: הוא היה פה שנה, יום לפני תום השנה, לצורך העניין, הוא החליט להיות עולה.
דוד צור: הוא זכאי לשנה?
<חוה ראובני: זה מה שכתוב ב-(ג).
דוד צור: עכשיו אני מדבר על מצב אחר – הוא בא, היה פה שנה.
דוד צור: נהג ברשיון הזר, ברשיון שיש לו.
דוד צור: כעבור חצי שנה או משהו כזה קיבל תעודת עולה בלי שיצא מהארץ – למה הוא לא זכאי לשנה נוספת?
<חוה ראובני: לפי ההצעה שלנו, אין רצף.
דוד צור: לכן אמרתי – ובלבד שלא עברה שנה, לצורך העניין.
דוד צור: מהרגע הזה.
דוד צור: על זה אני מדבר.
דוד צור: כלומר הרצף הזה, שהוא עדיין נשאר בארץ, לכאורה נותנים לו את הספק שלא נהג שלא ברשיון, אבל שהה שנה בארץ, וכעבור שנה קיבל תעודת עולה, למה הוא לא זכאי לשנה נוספת שבה הוא יוכל להתארגן על עצמו?
לאה ורון: וגם שמשרד התחבורה יבהיר לוועדה, איך אתם בודקים את הכניסות והיציאות מישראל?
<חוה ראובני: קודם כל, זאת תקנה שלא אנחנו מבצעים אותה.
<חוה ראובני: זו המשטרה וחברות הביטוח.
<אילן חגי: המשטרה פחות, אדוני.
<אילן חגי: לא נעים לומר.
<אילן חגי: בא שוטר, עוצר את האדם, לא שומע, לא יודע, לך מפה, ואת זה אמר גם אדון פדרמן כעת.
<אילן חגי: הבעיה אחר כך מגולגלת אלינו.
קריאה: הוא אמר שהוא מקווה שהמשטרה- - -
<אילן חגי: משרד הקליטה בעצמו- - -
דוד צור: מכיוון שהבעיה ברורה, כרגע הצעתי משהו.
דוד צור: האם הרצף- - -
<חוה ראובני: מה זה משנה?
<חוה ראובני: נגיד: שנה - יגידו: למה לא שנתיים?
<חוה ראובני: שנתיים – למה לא חמש שנים?
לאה ורון: עו"ד ראובני, זה לא נימוק.
לאה ורון: אומרים לך שנה.
<חוה ראובני: אני ניסיתי לעבוד על היגיון מקצועי.
לאה ורון: הוועדה מנסה לעבוד על היגיון שיהיה ברור לכולם.
דוד צור: השאלה שאת שאלת, שבוע לפני שנגמרה לו השנה, הוא יצא עכשיו לחו"ל, חזר כעבור שלושה חודשים - הוא מקבל שנה.
דוד צור: כלומר יש היגיון במה שאני אומר, כי פעם אחת נתנו לו את הספק ליהנות מזה שמצבו לא ירע מהיציאה וחזרה.
דוד צור: פעם שהוא קיבל מהרגע הזה תעודת עולה במשך השנה – נהדר.
דוד צור: לא – עם כל הכבוד, גם אם תצא 20 פעם כל שלושה חודשים, לא תהיה זכאי לעוד שנה.
דוד צור: כן תסתכלי אחורה.
דוד צור: הרי יש אבסורד בזה שאדם שיוצא וחוזר כל שלושה חודשים, אנחנו מיטיבים אתו.
<חוה ראובני: כל גבול של זמן שחותך אחרי מספר ימים או מספר חודשים או מספר שנים, תמיד יכול להיות לך המצב שנראה שרירותי.
<אילן חגי: אל תיכנסי לזה.
<אילן חגי: קיבלת מעמד עולה חדש – יש לך שנה.
<אילן חגי: גם משרד הקליטה כותב להם.
דוד צור: ואם הוא חמש שנים פה?
<אילן חגי: אז נתת לו שנה, מה קרה?
<אילן חגי: אם הוא יצא שלושה חודשים כל פעם, ואז הוא כן יכול?
דוד צור: זה מוסדר.
<חוה ראובני: אני חוזרת למוסכמות יסוד.
<חוה ראובני: מי שגר פה וחי פה, שינהג עם רשיון ישראלי.
<חוה ראובני: להוסיף עוד שנה, אני מוכנה לקבל את זה אם זה רצוף לשנה מקורית.
דוד צור: יש פה מחלוקת מהותית.
דוד צור: אני הצעתי משהו ביניים.
דוד צור: אני מציע שתנסחו את הנושא הזה.
דוד צור: נביא את זה לפעם הבאה להצבעה.
דוד צור: תגיעו להבנה.
דוד צור: אני לא מקבל את מה שחגי אומר, שזה יהיה לצורך העניין לנצח- - -
<אילן חגי: לא לנצח.
דוד צור: שגם אם זה יהיה חמש שנים, מרגע קבלת תעודת עולה יש לו שנה, לא משנה אם היה חמש-שש שנים במעמד לא ברור.
<אילן חגי: יכול להיות שהאיש הזה כבר המיר.
דוד צור: אז אין בעיה.
<אילן חגי: לכן המעטים האלה, שכן יזכו להטבה כלשהי שאולי הוועדה לא רוצה לתת אותה- - -
דוד צור: היא בעיה בטיחותית.
<אילן חגי: אין בעיה בטיחותית.
<אילן חגי: יש להם רשיון נהיגה.
<אילן חגי: אם הם נסעו חודשיים בחו"ל, מה ההבדל לעומת שלושה?
דוד צור: זה עד שנתיים.
דוד צור: זה לא בלתי-מוגבל.
<אילן חגי: גם אדון מזרחי אמר בוועדת הקליטה בעצמו: יש להם שנה לעולים החדשים.
דוד צור: אני לא מצביע על התקנות האלה כרגע.
<מרב תורג'מן: אתה רוצה שנחזור על העיקרון?
<מרב תורג'מן: אני חוזרת.
<מרב תורג'מן: הוא נכנס לישראל כתושב זר.
<מרב תורג'מן: הוא זכאי לנהוג שנה.
<מרב תורג'מן: בתום השנה הוא יצא, לא משנה לאיזו תקופה הוא יצא.
<מרב תורג'מן: אם הוא חוזר כעולה, הוא זכאי לשנה נוספת?
<אילן חגי: זה מה שהוא רוצה.
דוד צור: מה שאת אומרת זה שבעצם, היא הציגה שנה.
דוד צור: שנה זה ברור, כי זה בתוך השנתיים.
דוד צור: אבל אם זה מצב שבו, נאמר, הוא היה פה שנתיים, ולא עשה המרה של הרשיון, יצא, קיבל אחרי זה תעודת עולה.
דוד צור: הרצון הוא לתת לו זמן נוסף, שנה, כדי שיקבל את הרשיון, בתוך השנתיים.
<מרב תורג'מן: אתה מתחבר לדברים שלו, עד שנתיים.
דוד צור: שנה שהוא קיבל ושנה שנותנים לו גרייס.
דוד צור: אחרי זה חגי רוצה – לא משנה מתי, בואו לא ניכנס לזה.
דוד צור: גם אם אחרי חמש שנים שהיה פה ולא הסדיר את זה.
דוד צור: קיבל תעודת עולה, ניתן לו אוטומטית עוד שנה להתארגן.
דוד צור: אני אומר לו שבלבד שזה יהיה בתוך השנתיים.
<אילן חגי: ומה ההבדל בינו לתייר רגיל שהחליט לעשות עלייה?
דוד צור: לתייר אין אלטרנטיבה להיות עולה.
דוד צור: הוא בא, הולך, בא, הולך.
<אילן חגי: זה שבא מאתיופיה, למשל, ונחת עם המטוס – הוא לא בא לבחון את הארץ וכו'.
<אילן חגי: הוא מקבל שנה.
<אילן חגי: הרי אנחנו בעצם לא בדקנו את יכולות הנהיגה שלו בחו"ל וכו'.
<אילן חגי: יש לו רשיון נהיגה זר – נותנים לו שנה.
<אילן חגי: אותו דבר.
<אילן חגי: מה ההבדל?
<אילן חגי: ברגע שקיבלת עולה חדש - תן לו שנה.
<אילן חגי: ככה יש ודטות.
דוד צור: נתנו לו כבר.
<חוה ראובני: זה כבר שנה נוספת.
<אילן חגי: ועדת הקליטה כותבת באתר האינטרנט שלהם שיש להם שנה.
דוד צור: שנה יש להם, אבל היא מדברת- - -
<מרב תורג'מן: שנה מיום שנעשה עולה.
<אילן חגי: אבל היא לא רוצה את זה.
<אילן חגי: אתם רוצים לבחון מה היה קודם.
דוד צור: היא לא אמרה את זה.
דוד צור: היא אמרה: אחרי שנגמרה השנה, כעבור שנתיים-שלוש האיש נעשה עולה.
דוד צור: שהה ברצף בארץ.
דוד צור: לא יצא וחזר.
דוד צור: כעבור שנתיים-שלוש נהיה עולה.
דוד צור: מהרגע הזה אתה אומר: תן לו עוד שנה.
<אילן חגי: יש אי-הבנה.
<אילן חגי: אם הוא נכנס ועומד ב-567א, כלומר כתושב זר, ובמהלך אותה שנה שיש לו רשיון נהיגה הוא הופך לעולה חדש, מוסכם שמאותה שנייה יש לו שנה; לא מתום השנה שמגיעה לו גם ככה.
<אילן חגי: אבל מי שנמצא פה כבר, ונניח שהוא מיצה את זכותו לעשות שימוש בשנה שלו לפני שנה, לפני שנתיים, ברגע שקיבלת תעודת עולה, תן לו שנה להתארגן.
דוד צור: לא מקבל את זה.
דוד צור: בן אדם היה פה ארבע שנים.
דוד צור: היה לו ים של זמן ללכת למשרד הרישוי.
<אילן חגי: ואם הוא יצא לחו"ל לשלושה חודשים?
דוד צור: וחוזר?
<אילן חגי: בכל התקופה הזאת?
<אילן חגי: כי אם זה בתכוף לפני זה, לא הגיוני, כי הם יוצאים וחוזרים.
דוד צור: אם הם יוצאים וחוזרים, אז עדיין, ובלבד שזה בתוך השנתיים, יהיה זכאי לשנה.
דוד צור: אם לא, היציאות האלה לא ייתנו לו.
דוד צור: הבנו על מה מסכימים ועל מה לא, רק תבואו עם ניסוח.
<אילן חגי: רק מילה אחת שלא הצלחנו להסדיר בינינו, ואני חושב שנדרשת כאן אמירה של היושב-ראש.
<אילן חגי: למעשה יש כל השליחים מטעם משרד החוץ, הסוכנות, הבונד וכו' - יש רשימה של כאלה, שכאשר הם חוזרים לישראל, לפי האתר של משרד הקליטה, הם לא חוזרים כתושבים חוזרים.
<אילן חגי: הם מגיעים לכאן, ואין להם מעמד של תושב חוזר.