GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<רן מלמד: אני, ברשותך, חושב שנקלענו פה למשחקי אגו של ממשלת ישראל, של מי יהיה הראשון שיוציא את הערמונים מן האש ויפתור את הפלונטר הזה.
<רן מלמד: אני חושב שהגיע הזמן – סליחה שאגיד את זה לכם בבוטות – אתם לא מזיזים את התחת כבר מספיק חודשים, והגיע הזמן- - -
אבישי ברוורמן: אני מבקש להגיד: את האחוריים.
אבישי ברוורמן: בעברית לא "תחת" אלא אחוריים.
<רן מלמד: אני מבקש לזוז עם הדברים האלה, ולקדם אותם.
איתן כבל: ברשותכם, אנחנו מכירים את זה, תמיד מביאים, וזה פתאום לא בדיוק, ולא דומה וכן דומה.
איתן כבל: אתם מכירם את זה.
איתן כבל: חיים פה.
איתן כבל: אין לי טענות.
איתן כבל: ותמיד בדיוק איך שהח"כ מביא, יש תזכיר שבדיוק עובר.
איתן כבל: אבל כל העניין של הצעת החוק הזו הוא לנסות לייצר פלטפורמה להתמודד רטרואקטיבית, אם בכלל, עם אקיו טק.
<ברוריה מנדלסון: אני לא מדברת על רטרו.
איתן כבל: אני מנסה לומר לך, אני יודע מה כתוב.
איתן כבל: יחד עם זאת, גם כשכתבתי את החוק של הקלאב הוטל, לא היה כתוב שם קלאב הוטל, אלא מה שקרה, אתה חונן לאדם דעת ומלמד לאנוש בינה.
איתן כבל: כשרוצים להפעיל את הראש ולמצוא את המפתח של הדברים, זה עניין של רצון.
איתן כבל: הרי מה היתה הטענה?
איתן כבל: אני מנסה לומר, הרי כבר אני יודע שיש ירידה, והכול, ותמיד אנחנו רודפים אחרי הזנב שלנו.
איתן כבל: חקיקה היא בדרך כלל, כבר העוול נעשה.
איתן כבל: אנחנו מנסים לצמצם את העוול אחר כך למינימום אפשרי.
איתן כבל: הרי מה קורה – העולם החדש בא, עד שלומדים את המכשיר מסוים הזה, דרכו עושים עוולות.
איתן כבל: מה שאני מנסה לומר, וזה יותר חשוב לי אפילו מהעברת החוק – זה לנסות יחד לשבור את הראש.
איתן כבל: אם לא, אין לזה שום משמעות.
איתן כבל: יש לי מספיק חוקים, ואין רבים שיש להם חוקים צרכניים כמוני.
איתן כבל: לכן אני לא בעניין של אגו מולכם; אני בעניין של באמת לנסות להוביל את המהלך הזה, והצעת החוק הזו אמורה להיות פלטפורמה, אם בכלל.
איתן כבל: יכול להיות שלא.
אבישי ברוורמן: רבותיי, אני סיימתי את הדיון הכללי.
אבישי ברוורמן: אני מתחיל לקרוא את הצעת החוק, כדי שנתקדם.
אבישי ברוורמן: במקביל, איתן, מכיוון שאתה מרכיב, אני מבין, את הממשלה הבאה כבר עם מר הרצוג, יש לך לחץ על השרים המתאימים.
אבישי ברוורמן: תפעיל את כל הלחץ המתאים כדי שנוכל לקדם את זה לקריאה ראשונה.
אבישי ברוורמן: לכן אנחנו מתחילים בקריאה.
אבישי ברוורמן: איתן, נשאיר לך את כל הלובי הפוליטי לבצע, כדי שנוכל מייד לקדם את זה לקריאה ראשונה.
<אתי בנדלר: אני רוצה להבין רק ברשותכם, חברי הכנסת, את משמעות ההחלטה.
<אתי בנדלר: האם ההחלטה היא ככל שהוועדה תספיק לקרוא ולתקן את הצעת החוק, לפרסם אותה לקריאה ראשונה או להמתין בכל מקרה להצעת החוק הממשלתית?
איתן כבל: נסיים, ואני אדון אתם.
אבישי ברוורמן: חבר הכנסת כבל ידון עם נציגי הממשלה, ידווח לנו, ואנחנו נחליט איך לפעול.
<אתי בנדלר: הסעיף הראשון מבקש לתקן את סעיף 5 לחוק התקשורת (בזק ושידורים), וכותרת השוליים שלו היא – סעיף 5 לחוק התקשורת עניינו בקישור גומלין ושימוש במתקן בזק של אחר.
<אתי בנדלר: אני מתחילה את הקריאה.
<אתי בנדלר: בחוק התקשורת (בזק ושידורים), התשמ"ב–1982 (להלן – החוק העיקרי), בסעיף 5 – (1) בסעיף קטן (א), בהגדרה "בעל רישיון אחר", במקום "ו-(ז)" יבוא "(ז) ו-(י)"; להסביר את האמות בפסקה הראשונה סעיף קטן (א) הוא סעיף הגדרות, המשמשות לצורך אותו סעיף, ובו קיימת הגדרה של בעל רשיון אחר, נאמר בו לעניין סעיפים קטנים (ו) ו-(ז) בעל רשיון, לרבות בעל רשיון לשידורי לווין כהגדרתו בסעיף 6מג, וכאן מוצע להוסיף גם הפניה לסעיף קטן (י), שאותו מוצע להוסיף בפסקה (2) להלן.
<אתי בנדלר: אם יש בכך צורך או לא, נשמע לאחר מכן את תגובת משרד התקשורת ברשותכם.
<אתי בנדלר: אקרא עכשיו את פסקה (2).
<אתי בנדלר: הנה סעיף קטן (י), שאותו מוצע להוסיף: "(י) בעל רישיון רדיו טלפון נייד לא יספק למנוי שירות של צד שלישי שהמנוי לא ביקש במפורש לקבלו; יראו שירות של צד שלישי כשירות שנתבקש במפורש אם התקיימו כל אלה: (1) בעל הרישיון וידא שמבקש השירות הוא בגיר; (2) בעל הרישיון הבהיר למנוי, בשפה מובנת, לפני ההתקשרות, את מהות השירות ואת היותו כרוך בתשלום; (3) המנוי מסר לבעל הרישיון לפחות שניים מהפרטים האלה: (א) מספר הטלפון שלו, שביחס אליו ביקש את השירות; (ב) מספר תעודת הזהות שלו; (ג) מספר דרכון בתוקף שלו.
<אתי בנדלר: בסעיף קטן זה, "שירות של צד שלישי" – שירות שמסופק על ידי מי שאיננו בעל רישיון אחר באמצעות רשת בזק ציבורית של בעל הרישיון רדיו טלפון נייד, ושהחיוב עבורו נעשה באמצעות התשלום של המנוי לבעל רישיון רדיו טלפון נייד.
<אתי בנדלר: נקרא גם את סעיף קטן (יא) המוצע.
<אתי בנדלר: (יא) בעת התקשרות בהסכם למתן שירות למנוי או בעת שינוי בתנאיו, ימסור נציג בעל הרישיון שנתן את השירות למנוי, אף ללא בקשה ממנו, פרטים אלה: שמו המלא של הנציג, הצוות והמחלקה אליהם הוא משתייך ומספר סימוכין של הפנייה.
<אתי בנדלר: " אני חייבת כבר לציין שמקריאה שוטפת סעיף קטן (יא) אינו קשור בכלל לנושא של עסקה לרכישת שירות של צד שלישי ומסירת פרטי זיהוי למנוי, אלא דורשת בכל מקרה הזדהות של נציג בעל רשיון שנותן שירות למנוי.
<אתי בנדלר: תכף נדון, נשמע הערות, אבל לכאורה מוצע כאן דבר נוסף שאינו קשור בכלל לנושא הכללי.
אבישי ברוורמן: אם כך, עו"ד מנדלסון, עו"ד וינשטוק-טירי, אחרים, אנחנו פותחים בקריאה, התייחסות ספציפית, כדי שאת מלאכתנו כאן לגבי הדברים האלה נסיים, ואז נעצור כאן, ונעביר את זה.
אבישי ברוורמן: בבקשה, הערות לסעיף-סעיף.
<ואיל ג'יג'יני: תחילה, אנחנו חושבים שהמיקום של התיקון, כלל התיקון ממוקם בסעיף 5, וסעיף 5 מדבר על קישור גומלין ולא על הוראות צרכניות.
<ואיל ג'יג'יני: לכן אני מציע להציב את זה בהמשך, במקום שיש בו עוד הוראות צרכניות.
<אתי בנדלר: כמו מה?
אבישי ברוורמן: אני רוצה שעו"ד בנדלר תיתן לי את ההמלצה, מה לעשות בנושא.
<אתי בנדלר: ודאי שאני לא מתנגדת להצעת משרד התקשורת, למקם את זה- - -
אבישי ברוורמן: כשיגיעו הדברים, במידה, התיקון הזה יבוצע.
אבישי ברוורמן: בבקשה, תמשיך, עו"ד ג'יג'יני.
<ואיל ג'יג'יני: בנוסף, בפסקה קטנה 1(1), אנחנו מציעים לבטל את זה, בהגדרה "בעל רשיון אחר".
<אתי בנדלר: הפסקה מיותרת.
אבישי ברוורמן: 1(1) מיותרת.
אבישי ברוורמן: אנחנו מורידים אותו.
<אתי בנדלר: האם ככל שיתוסף סעיף חדש לסעיפים הצרכניים של 50 פלוס ואילך, האם יהיה צורך בהגדרה חדשה של "בעל רשיון" לצורך העניין לצורך התיקון המוצע, או יש אפשרות להסתפק בהגדרה הכללית של "בעל רשיון", שהיא הגדרה מאוד רחבה בחוק התקשורת?
<ואיל ג'יג'יני: צריך לחשוב על מי מחילים את זה.
<אתי בנדלר: אומר לאדוני מה אני חושבת שהבעיה כרגע.
<אתי בנדלר: נראה לי שנציגי משרד התקשורת, ואני מקווה שתצליחו לתקן אותי אם אני טועה, ואני מקווה שאני טועה, אבל כיוון שיצאו מהנחה שהתיקון המוצע לא יתקדם בדרך שהוצע, לא ייעשה תיקון במסגרת חוק התקשורת אלא במסגרת חוק הגנת הצרכן, נראה לי מההערות שאולי הם לא בדקו איך ראוי לבצע את התיקון, איך ראוי לנסח אותו במסגרת חוק התקשורת.
<אתי בנדלר: האם אני צודקת?
<אתי בנדלר: כך אני מתרשמת משפת הגוף.
<ברוריה מנדלסון: את צודקת שחשבנו שהנושא יוסדר כולו במסגרת הצעת חוק הגנת הצרכן, במסגרת התזכיר שעכשיו הופץ, וככל שהצעת החוק הזו תתקדם, נראה איך אנחנו משלבים אותה בחוק התקשורת.
אבישי ברוורמן: אני רוצה לסיים את ההקראה של הדברים עם הערות, שחלקם תלבנו גם לאחר מכן, בזמן שיש לכם.
<אתי בנדלר: אני, למשל, שואלת, האם אנחנו צריכים הגדרה מיוחדת למונח "בעל רשיון", או להסתפק בהגדרה הרחבה מאוד של "בעל רשיון" בחוק התקשורת?
<אתי בנדלר: כי זה לא רק בעל רשיון ל- - -
<ברוריה מנדלסון: ברור.
<ברוריה מנדלסון: כל בעל רשיון לא יכול לספק שירות עבור צד שלישי, אם אין הסכמה מפורשת של המנוי.
<אתי בנדלר: כלומר אנחנו מדברים לא רק על בעל רשיון רט"ן, רדיו טלפון נייד, אלא הגדרה הרבה יותר רחבה.
איתן כבל: זוכים פה...
אבישי ברוורמן: ולא מן ההפקר.
אבישי ברוורמן: רשמת את זה?
אבישי ברוורמן: בבקשה, עו"ד ג'יג'יני.
<ואיל ג'יג'יני: בסעיף (י) זה יהיה "בעל רשיון" ולא "בעל רשיון רט"ן", כפי שנאמר.
<אתי בנדלר: זה לא יהיה סעיף (י), לא משנה.
<אתי בנדלר: במקום שבו יהיה, זה יהיה.
<אתי בנדלר: אני מבינה מה שאתר אומר.
<אתי בנדלר: זה יהיה "בעל רשיון".
<ואיל ג'יג'יני: הבעיה הבאה היא שהבקשה צריכה להיות בקשה מפורשת.
<ואיל ג'יג'יני: אין פה שום התייחסות לאיך הבקשה המפורשת אמורה להתבצע – האם זו בקשה בכתב, האם זו בקשה בעל-פה, מה קורה במצבים שהבקשה מוגשת על-ידי אתרי האינטרנט?
<חנה וינשטוק-טירי: יש לי בעיה עם כמה מילים עוד קודם.
<חנה וינשטוק-טירי: יש לי בעיה עם "לא יספק למנוי שירות של צד שלישי".
<חנה וינשטוק-טירי: אני חושבת שלא צריך לצמצם את זה רק לשירות של צד שלישי; גם חברת התקשורת יכולה לגבות כסף – לא יספק למנוי שירות.
<חנה וינשטוק-טירי: הצעת החוק שלנו באה לקבוע שאסור לגבות כסף, בין אם זה עבור עצמך ובין אם זה עבור אחר, אלא אם כן יש הסכמה מפורשת.
אבישי ברוורמן: אתן לך דוגמה לשחיתות.
אבישי ברוורמן: בעבר היתה שחיתות מקובלת, גם במפא"י, שאנשים היו לוקחים בשביל המפלגה או ההסתדרות.
אבישי ברוורמן: לא לכיסם.
אבישי ברוורמן: זה סוג של שחיתות אחת.
אבישי ברוורמן: היום יש סוג של שחיתות, שלוקחים לכיסם.
אבישי ברוורמן: אנחנו מגדירים ששניהם סוגי שחיתות, למרות שהמשמעות שלהם היא קצת שונה.
אבישי ברוורמן: על זה את מדברת.
אבישי ברוורמן: שני סוגים.
<אתי בנדלר: האם כשאנחנו מדברים על שירות, בין אם בחינם ובין אם בתשלום, כלומר שירות נוסף בחינם היא רשאית לספק בלי הסכמת המנוי, או רק בתשלום היא לא תהיה רשאית?
<הילה דוידוביץ- בלומנטל: בעיניי, כל שירות שלא נתבקשת במפורש, פשיטתא שצריך לקבל הסכמה.
<הילה דוידוביץ- בלומנטל: גם אם הוא בחינם.
<הילה דוידוביץ- בלומנטל: יכול להיות שמטריד אותי לקבלSMS כל חמש דקות.
<אתי בנדלר: זו גם עמדת משרד התקשורת?
אבישי ברוורמן: עו"ד ג'יג'יני, בבקשה.
<ואיל ג'יג'יני: על הנקודה הספציפית הזו, היום כתוב שבעלי הרשיונות לא יספקו בתמורה או שלא בתמורה שירותים, למעט שירותים הניתנים בחינם לכלל המנויים, שירותים כלליים.
<אתי בנדלר: למעט, זאת אומרת למעט שירותים הניתנים בחינם לכלל המנויים.
<ברוריה מנדלסון: נתייעץ במשרד, אם כשזה מגיע לחקיקה, אנחנו רוצים להמשיך את אותו הסדר או להחמיר אותו.
<אתי בנדלר: אז זה לא מה שאתם מציעים כרגע, אתם רק מעלים את זה לדיון, אם זה מה שראוי?
<ברוריה מנדלסון: היום הנושא של לא לספק שירות, אפילו שירות שלו, בלי הסכמה, מופיע כבר היום ברשיונות – שלא יישמע שיש ואקום.
<ברוריה מנדלסון: גם היום לפי ההוראה ברשיון אסור לבעל רשיון לספק שירות ללא הסכמת המנוי.
<ברוריה מנדלסון: שירות שנותן לכלל המנויים בחינם, לכולם, לא לאותו מנוי ספציפי, הוא רשאי לספק ללא הסכמה.
<ברוריה מנדלסון: ככל שאנחנו רוצים להרחיב את הנושא לשירותים בחינם גם בחקיקה ראשית, אנחנו מבקשים לשקול, לברר מה עמדת המשרד, ולחזור לוועדה.
אבישי ברוורמן: הדברים האלה, יהיו הערות שתעבירו לנו תוך כדי תנועה עכשיו.
אבישי ברוורמן: עו"ד הילה דוידוביץ-בלומנטל, בבקשה.
<הילה דוידוביץ- בלומנטל: אני חושבת שיכול להשתמע מהרישא כאילו הבקשה יכולה להיעשות בכל דרך שהיא, ואז הסיפא קובעת, אופן אחד של בקשה, שיראו אותה כאילו היא מפורשת, כלומר אני חושבת שצריך לכתוב במפורש, שלא יסופק למנוי שירות, אלא אם כן התקיימו התנאים הבאים.
<הילה דוידוביץ- בלומנטל: הנוסח המוצע בעיניי יכול להתפרש כאילו אפשר גם בדרך אחרת.
<אתי בנדלר: תחזרי שוב על הצעתך.
<הילה דוידוביץ- בלומנטל: אני מציעה לכתוב שבעל רשיון לא יספק למנוי שירות, אלא אם כן נתקיימו כל אלו, כלומר לא לאפשר, כמו שבעיניי מתפרש מהרישא, דרך אחרת לבקשה מפורשת.
<ברוריה מנדלסון: הבקשה יכולה להיות בכתב, יכולה להיות בעל-פה.
<ברוריה מנדלסון: לא מופיע פה.
<הילה דוידוביץ- בלומנטל: אבל התנאים האלה, שתכף נדון עליהם- - -
<ברוריה מנדלסון: הם יחולו בכל בקשה.
<הילה דוידוביץ- בלומנטל: בדיוק.
<הילה דוידוביץ- בלומנטל: הם יהיו תנאי לכל בקשה.
אבישי ברוורמן: בכל דרך.
<הילה דוידוביץ- בלומנטל: עוד עניין, אנחנו ככלל, הסכמה, בקשה, לסמן "וי" איפשהו ולכתוב: אני מסכים, אנחנו בדרך כלל לא רואים את זה כהסכמה או בקשה מפורשת, ואנחנו חושבים שצריך פה לאפשר – אני לא מכירה כל כך את המטריה של הרשיונות, אבל לאפשר לקבוע מה לא ייחשב בקשה מפורשת או לחשוב על קונסטלציה, לו זה היה בחוק הגנת הצרכן הייתי אומרת שהשר רשאי לקבוע הוראות.
<הילה דוידוביץ- בלומנטל: אני לא יודעת איך זה ברשיונות.
<הילה דוידוביץ- בלומנטל: אני רוצה למנוע מצב שבו שולחים SMS וצריך לכתוב: אני מסכים, או לשלוח את הספרה 1.
<הילה דוידוביץ- בלומנטל: הרבה פעמים עמדתנו היא שזו לא הסכמה מפורשת.
<אתי בנדלר: מה עמדת משרד התקשורת בעניין הסכמה מפורשת?
<ואיל ג'יג'יני: היום ברשיונות מפורט איך הסכמה מפורשת אמורה להיעשות.
<ואיל ג'יג'יני: יש לנו כל מיני אפשרויות, שזה או במסמך חתום, או הודעת דואר אלקטרוני, שיחה ו-SMS כלולים.
אבישי ברוורמן: כלומר זה די פרוץ באיזושהי צורה.
<ואיל ג'יג'יני: לא פרוץ.
<ברוריה מנדלסון: מבקשים תיעוד, להראות שבאמת נשלח SMS.
<תמר פינקוס: איך הם יודעים מי שלח את ה-SMS?
<ברוריה מנדלסון: מהמכשיר, רואים.
<תמר פינקוס: אבל אם שלח את ה-SMS ילד?
<ברוריה מנדלסון: זה הסעיף הבא, איך הוא יוודא שהוא בגיר.
<ברוריה מנדלסון: נדבר עליו עוד רגע.
<הילה דוידוביץ- בלומנטל: איך את יודעת שה-SMS הגיע?
<ברוריה מנדלסון: אנחנו, מבחינת כמות התלונות, אחרי שההסדרה נכנסה לתוקף, ירדה באופן דרסטי.
<ברוריה מנדלסון: כמעט ואין.
<ברוריה מנדלסון: לגבי מספרים, נשמח להעביר לוועדה.
<ברוריה מנדלסון: הגורם הרלוונטי לא הגיע.
<ברוריה מנדלסון: אבל אין לנו, לא נתקלנו, לפחות למיטב ידיעתי, באיזושהי תלונה שמנוי טוען שהוא לא אישר ב-SMS, ובכל זאת חברה סלולרית טוענת שיש לה הוכחה שהוא אישר ב-SMS.
<תמר פינקוס: אצלנו יש.
<ברוריה מנדלסון: אז תעבירו, ונבדוק.
אבישי ברוורמן: עו"ד דוידוביץ-בלומנטל.
<הילה דוידוביץ- בלומנטל: לגבי הפרטים, אולי אני גולשת לפסקה (3), אבל לגבי הפרטים שאותם המנוי יידרש למסור, אנחנו מבקשים לשמור את האפשרות בהמשך, מבחינת היבטי הגנת הפרטיות, לבדוק אילו פרטים בדיוק, את אופן המסירה.
<הילה דוידוביץ- בלומנטל: הכול בשים לב לתכלית של החקיקה, אבל נמסר לי מהאחראים אצלנו על הגנת הפרטיות, שהם רוצים לבדוק את הפרטים ואת אופן- - -
אבישי ברוורמן: יש לך פה השומרת הכי גדולה על הגנת הפרטיות.
<אתי בנדלר: זה נושא שתמיד מאוד מטריד אותי, כידוע לך, אבל אילו הוראות אופרטיביות המשרד יציע לכלול בהצעת החוק כדי לוודא?
אבישי ברוורמן: כרגע אנחנו לא יודעים מהן.
<אתי בנדלר: אני בדרך כלל, כידוע, כשיש הצעת חוק פרטית של חבר כנסת, מאוד תומכת בקידום אותה הצעת חוק, וחבר הכנסת כבל מכיר אותי ויודע, אבל נדמה לי שכרגע אנחנו באמת נמצאים במצב שאנחנו קצת מדשדשים באיזשהו בוץ בלי שיש לנו כלים להכין הצעת חוק רצינית.
<אתי בנדלר: מעלים פה סוגיות שונות, כי כיוון שנציגי הממשלה יצאו מהנחה שהעיגון של הנושא ייעשה במסגרת הצעת חוק הגנת הצרכן, הם לא נערכו לבצע- - -
<ברוריה מנדלסון: לא שלא ציפינו, וגם בתחום התקשורת יש כבר הסדרה מאוד ספציפית ברשיונות.
אבישי ברוורמן: אני לא מסתכל על העבר אלא אני מסתכל איך להתקדם עכשיו כדי לגמור את זה.
<תמר פינקוס: אני רוצה לומר משהו לגבי SMS, ואני רוצה לחזק את מה שאומרת הילה.
<תמר פינקוס: אני מקבלת את זה שהתלונות ירדו, אבל היא לא הנותנת ש-SMS הוא הליך תקין או שאפשר לסמוך עליו.
<תמר פינקוס: בהרבה מאוד הליכים של בתי משפט, של פתיחת כתבי טענות, של שליחת הזמנות הודעה ב-SMS אינה נחשבת אישור קבלה, ואנחנו מדברים על כסף, אז בניירת ובהופעה זה לעולם לא אישור, ולכסף, כשדורשים ממנו הודעה של התקשרות בעסקה, זה הופך להיות לאישור.
<תמר פינקוס: לכן אני חושבת שעניין של הודעה והתקשרות, שיבוא לי מישהו מחברת הטלפון ויגיד: הנה, אבל אני שלחתי – לא יכול להיחשב כהודעה וקבלה, וזה צריך למות מן העולם.
<רן מלמד: אני חושב שאם קוראים את הסעיפים, בעיקר אם סעיף (2) קטן, "בעל רשיון הבהיר למנוי בשפה מובנת", וקוראים סעיפים אחרים, אני חושב שדי ברור שהכוונה שלנו פה היא לא להעברה, לקבל אישורים אלקטרוניים; הכוונה היא חד-משמעית שתהיה אינטראקציה בין נציג לבין הלקוח, אינטראקציה של שיחת טלפון או משהו.
<רן מלמד: הרי אנחנו גם רוצים שהנציג יזדהה.
<רן מלמד: לא סתם הוספנו את הסעיף הזה.
<רן מלמד: אנחנו לא רוצים פה מסרונים.
<רן מלמד: אנחנו לא מחפשים לעשות את הדרך הקלה; אנחנו מחפשים לעשות פה את הדרך היותר מורכבת, כדי שמי שבסופו של דבר יצרוך את השירות הזה, יידע שחתם עליו, יידע שאכן ביקש אותו.
<רן מלמד: והספק יידע שהוא אכן עשה את אותן פעולות כדי לקבל אותו, ולכן אני חושב, שהמילה המפורשת, אם מתייחסים לשאר הסעיפים, היא בדיוק הדבר הזה.
<רן מלמד: אנחנו לא מדברים על מסרונים ועל להכניס משהו בצורה פשוטה אלא בהחלט להקשות.
<רן מלמד: זה המכלול שצריך להסתכל עליו.
<תמר פינקוס: אני רוצה רק להוסיף עוד משהו, אילו זה היה בחוק הגנת הצרכן, זה יכול היה לבוא בסינרגיה לאותה הצעת החוק שאנחנו דנים בה היום לחיוב הקלטות של שיחות, ולכן בהנגשתן לצרכנים.
<תמר פינקוס: הדברים הללו היו יכולים להשלים אחד את השני להוכחת הדברים.
<ברוריה מנדלסון: אז נציין שגם אצלנו ברשיון, ככל שהבקשה היא בשיחת טלפון, יש צורך לשמור הקלטה.
<תמר פינקוס: אצלנו יש חובה.
<ברוריה מנדלסון: גם אצלנו, ברשיון.
<ברוריה מנדלסון: איך בעל הרשיון יוכיח שהיתה בקשה?
איתן כבל: מרוב שאתם ערוכים ומסודרים, כולה רציתי להביא פה סגירה של פינה.
<ברוריה מנדלסון: נשמע שרוצים לצמצם.
איתן כבל: אני רוצה לדעת כמה זמן אתם יכולים להגיד, שאתם יכולים להביא את זה לקריאה ראשונה, בלי להתנשם...
<תמר פינקוס: אנחנו לא מתנשמים, לנשום מותר לנו?...
<תמר פינקוס: נענה: אמרה חנה קודם, אני העברתי את התזכיר, עברו 21 יום לתגובת המשרדים.
אבישי ברוורמן: רבותיי, אני הולך לסגור את הישיבה הזאת, אבל אני רוצה לתחם את זה, כמו שעשינו בדברים אחרים.
אבישי ברוורמן: עו"ד טירי-וינשטוק, לוח זמנים.
<חנה וינשטוק-טירי: מה שנותר לנו, עברו 21 יום.
<חנה וינשטוק-טירי: אנחנו צריכים לעבוד על נוסח החוק עם מחלקת נוסח, להעביר את זה לוועדת שרים לחקיקה, ואז זה אמור - - -
אבישי ברוורמן: הערכת לוח זמנים, שאוכל לתחום?
אבישי ברוורמן: תני לי מספר.
אבישי ברוורמן: אני אקבע.
אבישי ברוורמן: תמליצי לי.
<חנה וינשטוק-טירי: חודש ימים.
אבישי ברוורמן: חודש ימים זה נמצא על השולחן כאן.
אבישי ברוורמן: אם לא, נעביר את זה ככה.
איתן כבל: תודה, להתראות.
אבישי ברוורמן: על סדר היום הצעת חוק לשינוי חברתי-כלכלי (תיקוני חקיקה) (הגברת התחרות), התשע"ב-2012, דיון והחלטה בעניין פיצול פרק ב': הגבלים עסקיים.
אבישי ברוורמן: עורך דין שוורץ, בבקשה.
<אורי שוורץ: בוקר טוב.
<אורי שוורץ: הדיון היום הוא על ההפרדה של פרק ההגבלים העסקיים מתוך הצעת החוק הזאת לחקיקה נפרדת.
<אורי שוורץ: בפרק ההגבלים העסקיים יש ארבעה עניינים עיקריים: העניין הראשון שנגע להקמת חטיבת התחרותיות ברשות ההגבלים העסקיים הופרד כבר בעבר, הוצבע ואושר על-ידי הוועדה ועל-ידי הכנסת במושב הקודם.
<אורי שוורץ: מה שנותר כרגע זה שלושה סעיפים מהותיים: הראשון עוסק בביטול הפטור הקיים היום בחוק ההגבלים העסקיים להסדרים של בלעדיות הדדית.
<אורי שוורץ: אנחנו סבורים שאין הצדקה לפטור אותם באופן גורף מהגדרת הסדר כובל, והמבחן שלהם צריך להיות מבחן שייעשה על בסיס בחינת הנסיבות.
<אורי שוורץ: שני הסעיפים האחרים נוגעים למתן סמכות לבית הדין להגבלים עסקיים לתת הוראות מבניות לחברי קבוצת ריכוז ולבעל מונופולין למכור נכסים שמצויים ברשותו, ואשר ההחזקה שלו בהם מעלה חשש סביר לפגיעה בתחרות כפי שמנוסח בהצעת החוק.
אבישי ברוורמן: אני חושב שאמרת דברי טעם.
אבישי ברוורמן: יש מישהו שרוצה להתנגד?
אבישי ברוורמן: להביע מחאה?
אבישי ברוורמן: איך אמר שייקספיר?
אבישי ברוורמן: "Say your speech or forever remain silent".
אבישי ברוורמן: בעד הבקשה לפיצול פרק ב' מהצעת החוק – פה-אחד
אבישי ברוורמן: רבותי, אחר צהריים טובים, אנחנו פותחים דיון בתקנות הגז (בטיחות ורישוי) (החלת תקן 1134) (הוראת שעה).
אבישי ברוורמן: קיבלתי את המכתב משר האנרגיה, התשתיות הלאומיות והמים, אני מבין שהייתה בעיה מסוימת, מכיוון שאני לא כל כך מבין - - -
<לאה ורון: אדוני רק לא ציין את המועד של המכתב, ולא נתן ח"ח לעצמו על זה שהוא כבר העמיד את זה על סדר-יום הוועדה.
אבישי ברוורמן: 11 ביוני 2014 - ביקשתי אתמול משר האנרגיה שיצטרף אלי ואל הנהלת האוצר לעזור לתעשייה ולצרכנים כדי לפקח על מחיר הגז הטבעי, אמרתי: דולר אחד שמורידים נותן מיליארד שקל ישירות לתעשייה ולצרכנים, ותראו, עוד לא שמעתי את התגובה, אני כבר ב-11 ביוני – מה התאריך היום?
<איתי עצמון: 17 ביוני.
<עמירם גרובייס: 17.
אבישי ברוורמן: 17 ביוני, פחות משבעה ימי שבתא, אני כבר מעלה את זה ומכנס ועושה את הדברים.
אבישי ברוורמן: אז אני מבקש, אני גם מצפה ששר האנרגיה יפעל בהתאם.
אבישי ברוורמן: רבותי, חן בר-יוסף, אנחנו מכירים כבר לא מהיום, אתה מנהל מינהל הדלק, אנא תאמר לנו מה צריך לעשות, הצג את הבקשה ותסביר לי בלשון בן-אדם – שהוא טוב במתמטיקה, בבגרות היה לו עשר בכימיה, אבל מאז הוא לא עשה דבר – מה זה אולפינים.
<חן בר-יוסף: או-ווה.
אבישי ברוורמן: או שגרובייס מהחברה פה יסביר.
<עמירם גרובייס: אולי אני אסביר.
<לאה ורון: ד"ר עמירם גרובייס.
אבישי ברוורמן: קודם כול – חן, לפני שאתה מתחיל – תגדיר לי מה זה אולפינים בלשון בני-אדם ואחרי זה, חן, תגיד לי מה הבעיה.
<עמירם גרובייס: קודם כול, אנחנו מדברים בגז בישול, בגפ"מ, גז בישול מורכב ממולקולות שיש בהן שלושה או ארבעה פחמנים, זה יכול להיות קשרים יחידים ויכול להיות קשרים כפולים.
<עמירם גרובייס: אולפינים זה כל אותם מולקולות בגז הבישול שיש להם קשרים כפולים והם מהווים משאב חשוב לתעשייה, כי מהם עושים למעשה את כל החומרים הפלסטיים: פוליפרופילן ופוליאתילן.
אבישי ברוורמן: זאת אומרת, זה היתרון שלהם, בגלל - - -
<עמירם גרובייס: בגלל שמשתמשים בהם לתעשייה.
אבישי ברוורמן: עכשיו, חן, תסביר לנו את הבעיה ואיפה קבורים האולפינים.
<חן בר-יוסף: שלום, צהריים טובים, בעיקרון התקן הישראלי קבע החל משנת 2008 שמקסימום האולפינים שמותרים בגפ"מ למרות יתרונם לתעשייה לא יעבור את ה-20%.
<חן בר-יוסף: זה היה 40% בשנת 2005, ירד בהדרגה ל-30% והיום 20%.
<חן בר-יוסף: כאשר הסיבה המרכזית היא שאותם אולפינים, עם כל יתרונם לתעשייה, בסוף הצרכן נהנה מהם פחות, עד כדי כך שהם עלולים להישאר בתחתית מיכל וכן הלאה, במיוחד אם זה במשך תקופה ארוכה.
אבישי ברוורמן: זאת אומרת, הם מהווים סיכון לצרכן, מאיזה בחינה?
<חן בר-יוסף: לא כל כך מהר סיכון.
<חן בר-יוסף: הם קודם כול לא מהווים יתרון לצרכן בהיבט הזה שהערך האנרגטי שקיים בהם, הצרכן פחות יכול ליהנות ממנו באחוזי ניצולת יותר נמוכים, זה דבר ראשון.
<חן בר-יוסף: מעבר לזה, הצטברות של האולפינים לאורך זמן במקומות שבהם לא מבוצעים תהליכי ניקוי ותהליכי תחזוקה נאותים בצורה שוטפת – מקומות כאלה, שוב, לאורך זמן, והזמן הכוונה לחודשים רבים או שנים – יכולים להוות בעיה.
אבישי ברוורמן: בוא, תן לי דוגמה.
אבישי ברוורמן: תן לי דוגמה על מה אתה מדבר, על מיכל, על מה?
אבישי ברוורמן: תן לי דוגמה על איזה גוף ספציפי לדוגמה, מה הגוף?
אבישי ברוורמן: איך האולפינים התיישבו בתחתית?
אבישי ברוורמן: אחרי תקופה איזו סכנה הם מהווים?
אבישי ברוורמן: רק שאבין בלשון בני-אדם.
<יהודה גסנר: אסביר.
אבישי ברוורמן: מנהל מינהל הדלק והגז.
<יהודה גסנר: עוד לא.
<יהודה גסנר: מנהל לענייני בטיחות.
אבישי ברוורמן: כבר העליתי אותך בדרגה, אתה רואה, רשום פה.
<לאה ורון: זה מה שהם ממלאים בטפסים, זה לא מה שאנחנו כותבים.
<יהודה גסנר: כבר היה שווה.
<יהודה גסנר: בכל אופן, האולפינים כפי שהוסבר זה אותן מולקולות שלא בהכרח – כשאנחנו רוצים להשתמש בגז אז במילה "גז" אני אומר:
<יהודה גסנר: אני רוצה להשתמש במה שיכול לעבור במערכת הגז בצורה הכי נקייה.
<יהודה גסנר: אם אני מתחיל להעביר גפ"מ שמכיל – אגזים - חלקי פלסטיק, אז החלקיקים האלה עלולים לגרום לסתימות, בדרך כלל – אני מגזים במילה "סתימות", אבל זה מחייב עבודות תחזוקה שמחייבות בדרך כלל ניקוי של אותן דיזות אותן נחירים שדרכם מזרימים את הגפ"מ.
<יהודה גסנר: לכן גם בצו שכתבנו התנינו שם איזושהי התניה, כי ככל שאתה מחמם אותו ומעביר אותו דרך מאייד – מתקן שנועד להפוך את הגז ממצב צבירה נוזלי לגז באופן הרבה יותר מהיר – אנחנו לא רוצים ליצור שם את הסתימות.
<יהודה גסנר: וזו בעצם ההסתייגות היחידה שלנו, שבאותו מקום שיש מאייד חזקה עלינו, המאייד הוא של ספק הגז, וספק הגז ככל שהוא מודע לזה שזה גפ"מ עם יותר אוליפינים, הוא יודע כיצד להתמודד עם זה.
<יהודה גסנר: לגבי גז הבישול שכל אחד מאתנו צורך בבית מהבלונים, בכל מקרה אנחנו צורכים את הגז מהפאזה העליונה, מהקצה העליון הוא במצב צבירה גזי, כך ששם הנושא הזה בכלל לא מתעורר.
<יהודה גסנר: בסך הכול, בוודאי שלתקופה של שבועיים וגם בעונת הקיץ אין עם זה שום בעיה.
<יהודה גסנר: גם בתיאום שעשינו עם המשרד להגנת הסביבה בהתחשב בעונה ובכמות הקטנה, בפרק הזמן הקצר – אני לא יודע אם נציג הגנת הסביבה נמצא פה, אבל כשתיאמנו את זה אתו אז גם הוא לא הביע שום התנגדות.
אבישי ברוורמן: מתואם, כן.
אבישי ברוורמן: אם כך, חן בר-יוסף, מה אתה רוצה מכבודי, כבודם, וכל חברי הכנסת שנוכחים פה?
<חן בר-יוסף: בעיקרון, התקן איננו תקן רשמי, הוא תקן שמוחל בצו, והצו קובע: לא יספק האדם יותר - - -
<חן בר-יוסף: תקנות, סליחה.
<חן בר-יוסף: חקיקת משנה.
<חן בר-יוסף: התקנות קובעות שלא ניתן לספק ביותר מ-20% אולפינים.
<חן בר-יוסף: בית-הזיקוק נכנס למשהו שהוא קורא לו: "תהליך ריענון" של אחד המתקנים שלו, והם פה בשביל להסביר יותר, ובשל האילוץ שהסגירה או ההשבתה הזמנית של המתקן יוצרת - בית-הזיקוק לא יוכל לספק את הגפ"מ לתקופה הנתונה של אותו שיפוץ קטן או אותו ריענון בתקן של 20%, לכן הם מבקשים את ההחרגה הזמנית של 30%.
<חן בר-יוסף: בדקנו אתם, מסתבר שהאירוע הזה קורה אחת ל-18 חודש וזה עלול או צפוי לקרות לנו שוב, - -
אבישי ברוורמן: לאיזו תקופה?
<לאה ורון: 20 ביוני עד ה-10 ביולי.
<חן בר-יוסף: - - צפוי לקרות לנו שוב בתוך שנה וחצי.
<חן בר-יוסף: זו תחזוקה מונעת שאנחנו מעודדים, משרד הכלכלה מעודד, זה - - -
אבישי ברוורמן: הבנתי, הסברת – רבותי, - - -
<חן בר-יוסף: רק עוד נקודה אחת, אם יורשה לי.
<חן בר-יוסף: ולנו חשוב שזה גם יירשם לפרוטוקול.
<חן בר-יוסף: התקנות האלה הן תקנות שעוסקות במוצר ובתקן של מוצר.
<חן בר-יוסף: למעשה, בית-הזיקוק הולך לספק למשק מוצר שהוא מוצר נחות.
<חן בר-יוסף: בדיון הקודם בוועדה כשדיברנו על הסוגיה הזאת הצענו, וגם התקבל, שהחברה תמכור אותו במחיר נמוך יותר.
<חן בר-יוסף: הייתה רק בעיה אחת, כיוון שאנחנו מדברים פה על סדר גודל של עד 3,000 טון מתוך 25,000 טון שנמכרים במשק בחודש, המשמעות של זה בסוף לציבור היא למיכל גדול של 48 קילו - שקל, ולמטר קוב, שזה מי שצורך בצוברים וכן הלאה, היא 5 אגורות למטר קוב, שזה אומר משהו שהציבור בכלל לא רואה, לא שם לב, זה צד אחד.
אבישי ברוורמן: אין לזה משמעות.
<חן בר-יוסף: מצד שני, הפער בין המחיר של המוצר הנחות הזה למוצר רגיל יכול להגיע עד 50 דולר לטון.
<חן בר-יוסף: אנחנו מדברים פה על 3,000 טון, סדר גודל של בין 400,000 ל-500,000 שקל, שמהם לדעתנו כן ראוי שהציבור ייהנה, וזה תלוי בנוסחת המחיר של המוצר הנחות.
<חן בר-יוסף: אנחנו מציעים שגם תירשם לפרוטוקול איזושהי התחייבות של החברה להעביר את זה לטובת הציבור, שתתרום את זה לאיזה גוף שהחברה תרצה, כמובן שלא נגיד איזה.
אבישי ברוורמן: רק לא לפוליטיקאים.
<חן בר-יוסף: לא, גם לא אגיד לאיזה גוף, גם אם הוא גוף וולונטרי לחלוטין.
<חן בר-יוסף: אנחנו לא מתכוונים להגיד לאיזה גוף זה, שהחברה תחליט, אבל שתוסיף את זה, זה נראה לנו ראוי כי - - -
אבישי ברוורמן: אכן אמרת הערות כלליות.
<יורם טמיר: אדוני ביקש הסבר בלשון בני-אדם.
<יורם טמיר: הדוגמה הטובה ביותר שאני יכול למצוא זה כאילו לכפות על ציבור הצרכנים או כלל הצרכנים במדינת ישראל תזונה עתירת כולסטרול, זה ממש בלשון בני-אדם.
<יהודה גסנר: אבל זה טעים.
אבישי ברוורמן: או לשתות "קוקה-קולה", מה שאני עושה עכשיו.
<לאה ורון: או דיאט.
<יורם טמיר: הבקשה הצנועה הזאת שמדברת על סדר גודל של 3,000–4,000 טון מכלל 400,000 טון, נדמה לי טון ייצור במדינת ישראל היא באמת אולי בטלה בשישים, אבל אני פה בעיקר להזכיר לאדוני שזו מן דוגמה טובה לפארסה הכוללת של התנהלות של המשרד בנושא משק הגפ"מ במדינת ישראל.