GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אילן חגי: כל האנשים הללו הם אזרחי ישראל למעשה, היינו אם הם הוציאו רשיון נהיגה זר בחו"ל, והיו שם שנתיים-שלוש, כאשר הם או בניהם שבגרו – למשל, אם הבן של אדוני היה מוציא באטלנטה רשיון נהיגה זר, הוא לא יכול היה, לפי הנוסח כיום, לנהוג אפילו יום אחד בישראל, אם הוא בא לבקר את הסבתא.
<אילן חגי: המצב הזה, שאותם אנשים, אין להם הגדרה.
<אילן חגי: אני סברתי, וכך גם דיברתי גם עם מרב וגם עם חוה, שאותה קבוצה נכבדת, שאנחנו רוצים להגן עליהם, כאשר הם יוצאים מן הארץ לשליחות כזו, כאשר הם נכנסים לארץ לפני תום השליחות, באים רק לביקור הקצר אצל הסבתא, כמו תיירים זרים לנהוג בישראל עם הזר, וגם כשהסתיימה השליחות והם הגיעו לכאן, תן להם שנה להתארגן בישראל עם הזר.
דוד צור: זה בגלל ההחרגה, שאינו תושב ישראל?
<אילן חגי: כי תושב ישראל נחשב למי שהוא אזרח הנמצא בישראל- - -
דוד צור: יש פה נקודה.
דוד צור: מה עם דיפלומטים?
<חוה ראובני: אותו דבר.
<חוה ראובני: בדקתי.
<חוה ראובני: הם אכן לא מוכרים, גם כשמסיימים את השליחות, כתושב חוזר.
<חוה ראובני: עמדת משרד העלייה והקליטה היא לגביהם, שגם בכל תקופת שהותם בחו"ל, גם אם הם ארבע שנים במנהטן, הם ישראלים.
<חוה ראובני: הם לא מקבלים בשום הקשר שהוא עד חמש שנים זכויות של תושב חוזר.
דוד צור: נכון, אבל לגבי האנשים שממילא יצאו עם רשיון עוד קודם – אתם אין בעיה?
<ציון מזרחי: אין אתם בעיה.
<ציון מזרחי: כל השליחים שיוצאים, נאמר, בשליחות של משרד החוץ, אני יודע, והם עושים את זה, הם מחדשים להם את הרשיון בארץ.
<ציון מזרחי: מחלקת הרווחה דואגת לזה, בפירוש אני אומר.
<ציון מזרחי: הוא מדבר על ילד בן 14 שעשה שם רשיון ובא לארץ.
<אילן חגי: בינתיים הוא שלוש שנים שם.
<אילן חגי: הוא הוציא רשיון בגיל 17, או אשתו.
<אילן חגי: אין להם רשיון נהיגה ישראלי.
<אילן חגי: הוציא שם זר.
<אילן חגי: הוא בא ליומיים, לא יכול לנהוג.
<אילן חגי: תייר כן.
<אילן חגי: זה בעייתי.
<אילן חגי: אפליה גם בינו לבין תושב חוזר.
<חוה ראובני: אבל מדינת ישראל לא מכירה בו כתושב חוזר.
<חוה ראובני: גם לא מקבל הטבות- - -
דוד צור: יש פה אפליה בין שליח, נאמר, צעיר בן 18, 19- - -
<חוה ראובני: אין כאלה.
דוד צור: יש.
דוד צור: אגב, אני ויריב לוין עמדנו מאחורי הצעת החוק שתאפשר להם לבחור בבחירות.
דוד צור: זה לקונה שאני גיליתי אותה, ואני גאה מאוד שהעברנו את החוק הזה.
לאה ורון: עידית מוועדת הכלכלה הוציאה רשיון כשהוריה היו בשליחות בלונדון.
דוד צור: הצעירים האלה, דווקא הם בלקונה.
<חוה ראובני: זה לא השליחים עצמם אם כך; זה בני משפחותיהם.
דוד צור: גם שליחים זה יכול להיות.
<חוה ראובני: אדוני, אנחנו לא הולכים להוציא את הגלגל פה.
<חוה ראובני: מדינת ישראל כמדיניות, משרד העלייה והקליטה לא מכיר בהם כתושבים חוזרים.
דוד צור: לא אמרתי שתכירו בהם כתושבים חוזרים.
<אילן חגי: לא מגיע להם הטבות, אבל רשיון – כן.
<חוה ראובני: אני לא מנסה להמציא פה- - -
דוד צור: זה לא חייב להיות בתוך התקנות האלה.
דוד צור: כי אז אנחנו לא מחריגים מה זה תייר ותושב- - -
לאה ורון: שיגדירו שליחים וזה הכול.
<חוה ראובני: נגדיר את הקבוצה הזאת ונגדיר את הקבוצה הזאת ונגדיר את הקבוצה הזאת.
<חוה ראובני: לכל אחד יהיה סטטוס, ונהיה עם אותה בעיה כמו שיש לנו עם התקנות הנוכחיות, שאף אחד לא יודע מה הדין.
דוד צור: אסביר לך איפה היתה הבעיה.
דוד צור: הבעיה בשליחים היתה – לא רצו באופן גורף הרי לכל מי שנמצא בחו"ל.
דוד צור: יריב לוין בהתחלה חשב על זה, כי זה משרת אולי גם פוליטית, שכל הישראליים שמחזיקים באזרחות ישראלית בחו"ל, יוכלו לבחור בבחירות.
דוד צור: אני התנגדתי לזה.
דוד צור: מי שלא חי פה, הוא לא חי פה.
דוד צור: אבל אנשים שנשלחו מטעם הסוכנות, אבל הם לא שליחים של מדינת ישראל, כי הסוכנות לכאורה והפדרציות מממנות להם את השכר, הם לא מקבלים תלוש שכר מהמדינה אלא מהסוכנות מהפדרציות.
דוד צור: זה החריג אותם במיידית, והם לא יכלו להצביע.
דוד צור: את זה הצלחנו כן להכניס בהצעת חוק.
דוד צור: פה תנו פתרון לזה.
דוד צור: גם אם זה, לצורך העניין, ל-20, 30, 100 איש - לא יודע כמה אנשים, כי מדינת ישראל לא יכולה להתכחש לאנשים שהיא שולחת לשליחות, שעושים שם משימה חשובה, ורק בגלל שהם לא מקבלים תלוש שכר בנוסח אנשי משרד החוץ או אחרים, הם וילדיהם, כשהם חוזרים לפה והוא אזרח ישראלי, הוא לא יקבל את היכולת לנהוג פה עם הרשיון הזר?
דוד צור: כתייר.
דוד צור: את אותה זכות שיש לתייר אין לו בבית שלו שהוא אזרח, ששלחה אותו למשימה?
דוד צור: תנו לזה פתרון.
דוד צור: לא אמרתי עכשיו - תכניסו את זה לתקנות אחרות.
דוד צור: אנחנו חייבם לתת פתרון לאנשים האלה.
דוד צור: אנחנו הופכים אותם לעבריינים בפוטנציה?
<אילן חגי: ודבר אחרון, כבוד היושב-ראש.
<אילן חגי: יש פער, ונציגת משרד הקליטה תאשר זאת, כאשר אתה מבקש להיות תושב חוזר, יש פער של לפחות כמה חודשים עד שמשרד הקליטה מכיר בך כתושב חוזר, ואז ההכרה היא רטרואקטיבית, היינו הם מכירים בך מיום הכניסה שלך לישראל.
<אילן חגי: יוצא שתושב חוזר שלא עומד ב-567 הרגיל, ונכנס לישראל, עד שהוא מוכר, ויש לי פה דוגמה כזו, חולפים כמה חודשים.
<אילן חגי: מה קורה בגרייס הזה?
<אילן חגי: יכולים לתת לו כתב אישום.
<אילן חגי: המשטרה תאשים אותו בנהיגה ללא רשיון נהיגה, אנחנו נהיה מחושקים בכך- - -
דוד צור: מהרגע שהוא נכנס לארץ, הוא לא מקבל איזו תעודה זמנית?
<עדי מויאל: אני מודה שאני לא בקיאה בעניינים האלה.
<עדי מויאל: זה אגף תיעוד וזכאות אצלנו יותר אחראי על זה.
<עדי מויאל: אני מוכנה לבדוק את הנושא הזה ולחזור אליכם.
דוד צור: תבדקי.
דוד צור: סביר להניח שצריך תעודה זמנית.
<מרב תורג'מן: מה שכתוב בתקנות זה תעודת עולה ולא תעודה זמנית.
<מרב תורג'מן: בעניין הזה, ככל שתסכימו עם ההערה הזאת, נצטרך לשנות את ההגדרה.
דוד צור: אולי הוא יקבל את אותה הטבה שיש לתייר בשלב הזה.
<אילן חגי: אבל אם הוא לא עומד בתיירות לכאורה בשלושת החודשים, יש בעיה, כי הוא נכנס ויצא כדי להסדיר את הגעתו לארץ.
<אילן חגי: הרי תושב חוזר לא בא: טוב, יאללה, באתי.
דוד צור: תבדקי את ההגדרה הזאת ותחזרו אלינו.
אבישי ברוורמן: יש פה מישהו שלא מבין אנגלית?
אבישי ברוורמן: (נושא דברים בשפה האנגלית, להלן התרגום) יש לנו בעיה.
אבישי ברוורמן: אמנם יש לנו תרגום סימולטני אבל משהו כשל במערכת.
אבישי ברוורמן: (נושא דברים בעברית) אני מניח שלא תהיה בעיה שפרופ' ליאטר ידבר באנגלית, כולם יבינו, ואת הדיון ננהל בעברית.
אבישי ברוורמן: מר ווילי זאב דננברג יתרגם לו במהלך הישיבה.
אבישי ברוורמן: אני מציע, כל מי שרוצה יכול לשבת סביב השולחן.
אבישי ברוורמן: (נושא דברים בשפה האנגלית, להלן התרגום) אני מבקש, פרופ' ליאטר, בגלל שהישיבה גם משודרת עכשיו שאתה תדבר ראשון.
אבישי ברוורמן: לכמה זמן אתה זקוק?
אבישי ברוורמן: 15 דקות?
<ברנרד ליאטר: כ-40 דקות.
אבישי ברוורמן: אני חושב שזה ארוך מדי.
אבישי ברוורמן: וולטר ליפמן נהג לומר: "אם אתה לא יכול להגיד את כל מה שברצונך לומר בעשרים דקות עדיף כבר שתכתוב ספר", ואתה כתבת ספרים רבים.
אבישי ברוורמן: אני חושב שיש לנו כ-15 דקות עבור המצגת העיקרית, לא יותר מ-20 דקות.
אבישי ברוורמן: נשמח לשמוע תרגום קצר מאוד רק עבור הציבור הכללי, אולי 3 דקות שבהן יסכמו את כל מה שנאמר ב-15 הדקות של המצגת.
אבישי ברוורמן: אני פותח את הדיון כעת.
אבישי ברוורמן: (נושא דברים בשפה העברית) אפתח אותו בעברית.
אבישי ברוורמן: אתה תתרגם בבקשה.
אבישי ברוורמן: פרופ' ליאטר, מכובדיי, ראש חטיבת המחקר בבנק ישראל פרופ' נתן זוסמן, הצוות המוניטרי של בנק ישראל, המפקח על הבנקים בעבר יואב להמן, פרופ' דן גלאי – למדנו ביחד לפני שנים והיום הוא דיקן, עשית את כל הסיבובים כבר.
אבישי ברוורמן: איפה אתה עכשיו?
<דן גלאי: בבית-ספר "סרנת" לניהול באור יהודה.
אבישי ברוורמן: פרופ' פורטוגלי, פרופ' כהנא, כל מכובדיי, מי שנמצא כאן, וכמובן בראש ובראשונה ידידי חבר הכנסת באסל גטאס, שהוא גם דוקטור, אבל לא בכלכלה כי אם בהנדסה.
אבישי ברוורמן: מכיוון שפרופ' ליאטר מבקר בארץ, והוא מוביל דיון בנושא של השינוי המוניטרי, הזמנתי אותו לכאן.
אבישי ברוורמן: הנושא הזה נכנס לאחרונה בעוצמה לשיח הציבורי בעולם וגם חדר לישראל.
אבישי ברוורמן: חלק גדול מהשיח פה בישראל הוא באמצעות הרשתות החברתיות והאינטרנט.
אבישי ברוורמן: רק לאחרונה הוא קיבל גם ביטוי – כי השאלה היא מה הרלוונטיות שלו בכלל, אם הוא ישים, אם הוא לא ישים – קיבל מקום מכובד, מעבר לניירות של ה-IMF שהתייחסו כבר לנושא הזה יותר ויותר.
אבישי ברוורמן: מרטין וולף, שהוא הכתב הבכיר, הכתב הרציני ביותר של ה"פיננשיאל טיימס", אולי הכתב הכלכלי החשוב בעולם, שאציין שהיה גם קולגה שלי במשך שנים בבנק העולמי ולאחר מכן חזר ל"פיננשיאל טיימס", העלה את הנושא הזה על הפרק.
אבישי ברוורמן: לכן חשבנו שבעת הביקור של פרופ' ליאטר, שהוא מומחה בינלאומי בבנייה ועיצוב של מערכות מטבע, שפעל בתחום הזה בבנק המרכזי הבלגי, באוניברסיטאות שונות וב"סורבון", יציג בקצרה, ב-15 דקות, את עיקרי המשנה שהוא מדבר עליה.
אבישי ברוורמן: הזמנתי מספר פרופסורים ישראלים לדבר על המשמעות של זה לישראל.
אבישי ברוורמן: אני מוכרח לציין שמספר אנשים שהיו אמורים להגיע נעדרים.
אבישי ברוורמן: פרופ' יוסי זעירא לצערי נמצא ברומא.
<קריאה: לשמחתו.
אבישי ברוורמן: פרופ' אריה ארנון, שגם התמחה ונכנס לתחומים המוניטריים, היה צריך להגיע אבל ברגע האחרון הסביר לי שהוא לא יכול להגיע.
אבישי ברוורמן: אנשים שרוצים להתבטא, פרופ' - - - נמצא בקפריסין.
אבישי ברוורמן: לכן חלק מן האנשים לא נמצאים כאן, חלק מן האנשים גם מן השמאל הכלכלי וגם מן הימין הכלכלי.
אבישי ברוורמן: אני אומר בתחילת הדרך, רוב אלה שהתבטאו אומרים שלגבי מדינת ישראל הנושא הזה פחות רלוונטי משום שכמובן כולנו רואים את בעיית המינוף האדירה של המערכת הבנקאית ויצירת הכסף כגורמת למשברים, והמשבר האחרון הראה באמת את העוצמות שלהן.
אבישי ברוורמן: המינוף בישראל הרבה יותר נמוך, בישראל מערכת הבנקים יציבה, אך יש שאלות אחרות.
אבישי ברוורמן: אבל אתן לכל אחד מן הפרופסורים הנכבדים, וגם לאלה שהם נכבדים ואינם פרופסורים, לומר את דברו.
אבישי ברוורמן: כפי שאמרתי, פרופ' ליאטר, אם אתה רוצה שאנחנו נקיים את הדיון אתה חייב לצמצם את הרצאתך לעיקרים, כי זה בסך הכול לא אוניברסיטה, אנחנו כאן בכנסת ואנשים רוצים לקבל את המסר העיקרי כדי שכל אחד מהם יתייחס גם למסר שלך וגם לרלוונטיות לגבי יצירת האשראי הבנקאי בישראל, למי הוא מגיע, למי הוא לא מגיע, איך הוא פוגע ביציבות והאם הוא בכלל פוגע ביציבות.
אבישי ברוורמן: פרופ' ליאטר, אתה בלגי.
אבישי ברוורמן: בקרוב אנחנו נארח, ב-9 בספטמבר, את נבחרת בלגיה בכדורגל כאן בירושלים.
אבישי ברוורמן: היא עומדת להיות כרגע אחת הנבחרות הטובות בעולם, ואנחנו לא כל-כך, אבל נקווה שהתוצאות יהיו משביעות רצון לשני הצדדים, למרות שזה כמעט בלתי אפשרי.
אבישי ברוורמן: הזמן שלך.
אבישי ברוורמן: תודה, פרופ' ליאטר.
<ברנרד ליאטר: (אומר דברים באנגלית, להלן התרגום) בסדר.
<ברנרד ליאטר: תודה רבה לך, אדוני היו"ר ואני מקווה שנבחרת הכדורגל של בלגיה הפסידה, זה יכין טוב יותר את הקרקע.
<ברנרד ליאטר: הדבר הראשון שאני רוצה לומר הוא שהמושג של גיוון הוא דבר טוב בנוגע כמעט לכל דבר, הוא תקף גם לכסף ואני יודע שזה בניגוד אולי לכל דבר שקראתם בכל ספר לימוד שישנו.
<ברנרד ליאטר: זו לא דעה.
<ברנרד ליאטר: זו המחשה מדעית שזמינה למי שמתעניין.
<ברנרד ליאטר: הנה התוכנית שלי: מדוע אני אומר זאת; מה המשמעות של זה; ואז אני אתן בעיקר דוגמאות.
<ברנרד ליאטר: העבודה התיאורטית התחילה למעשה עם עמיתי בארצות הברית, בוב אולנוביץ', שכפי ששמו מעיד, הינו אמריקאי.
<ברנרד ליאטר: נכון?
<ברנרד ליאטר: הוא בילה את כל חייו במדידת מה שקורה במערכות אקולוגיות טבעיות; מערכות אקולוגיות כמותיות.
<ברנרד ליאטר: והוא, טוב, אנחנו יודעים שישו גיוון רב במערכות אקולוגיות טבעיות, כל הדרך מהאמזונס עד לשלולית הקטנה שבחצר האחורית.
<ברנרד ליאטר: המשותף לכולן הוא שהן בנות קיימא.
<ברנרד ליאטר: והשאלה שהוא העלה היא, מה עוד משותף להן?
באסל גטאס: (אומר דברים באנגלית, להלן התרגום) טוב, בני אדם מפריעים.
באסל גטאס: הן בנות קיימא, עד שבני אדם מפריעים.
<ברנרד ליאטר: כן.
<ברנרד ליאטר: ובני אדם כפי הנראה מתעניינים רק באחד משני המשתנים בהם אנחנו עוסקים שהם תכונות מפציעות שדרושות: אחד הוא האיזון של היעילות, כלומר, תפוקה ליחידת זמן (נפח).
<ברנרד ליאטר: והשני הוא עמידות (היכולת של מערכת להסתגל ולשרוד התקפה (מחלה, שינוי בסביבה))?
<ברנרד ליאטר: ושתי התכונות הללו תלויות רק בשני משתנים מבניים, והמשתנים הללו הם: גיוון וחברוריות.
<ברנרד ליאטר: לעולם, לעולם, לעולם אין מונוקולטורה שהינה בת קיימה.
<ברנרד ליאטר: היא דורשת תמיד המון התערבות כדי להישאר בחיים.
<ברנרד ליאטר: וזה מה שאנחנו עושים במערכת המוניטרית.
<ברנרד ליאטר: כעת אתם אומרים, טוב, אני מסיק ממערכות אקולוגיות לכסף.
<ברנרד ליאטר: מדוע?
<ברנרד ליאטר: וזו נקודת המפתח כאן.
<ברנרד ליאטר: כאן, מה שמגוון מאוד – אתם מבינים מה זה – זה סנאי שצילמנו בסנטרל פארק בניו יורק במשך 50 דורות, ושום דבר טבעי, באמת.
<ברנרד ליאטר: אבל הוא שורד.
<ברנרד ליאטר: הוא מסתגל.
<ברנרד ליאטר: זה ההפך: גיוון נמוך.
<ברנרד ליאטר: זה יותר פרודוקטיבי.
<ברנרד ליאטר: זה יוצר יותר עץ למטר רבוע לשנה.
<ברנרד ליאטר: אולם, אל תפילו גפרור או סיגריה.
<ברנרד ליאטר: הכל ילך.
<ברנרד ליאטר: החיה הזאת מאוד חמודה, אבל היא זקוקה רק לסוג אחד של במבוק.
<ברנרד ליאטר: זה אנתרופולוגיה.
<ברנרד ליאטר: טוב, זה מה שמערכות אקולוגיות טבעיות עושות.
<ברנרד ליאטר: עמידות חשובה יותר מיעילות.
<ברנרד ליאטר: וכפי שהאדון אמר, בני אדם עושים זאת: הם רק מדגישים יעילות.
<ברנרד ליאטר: עכשיו, מדוע אני יוצר, כפי הנראה שמעתם את מה שאמרתי כמטאפורה.
<ברנרד ליאטר: זו אינה המטאפורה.
<ברנרד ליאטר: זה התנאי ליציבות של רשת בעל זרימה מורכבת.
<ברנרד ליאטר: טוב?
<ברנרד ליאטר: וישנן רשתות זרימה מורכבות שונות רבות.
<ברנרד ליאטר: ביומסה זו במערכת אקולוגית היא אחת, ומכאן אנחנו משיגים נתונים.
<ברנרד ליאטר: אלקטרונים המחוברים למעגלים.
<ברנרד ליאטר: האלקטרונים האלו עוברים דרך רשת זרימה מורכבת כאן.
<ברנרד ליאטר: וכשאתה דוחף את היעילות יותר מדי רחוק, מה קורה?
<ברנרד ליאטר: הן קורסות.
<ברנרד ליאטר: זה מה שקרה באמריקה ובגרמניה לפני מספר שנים כשהם דחפו את היעילות, היעילות הטכנולוגית יותר מדי רחוק.
<ברנרד ליאטר: כלכלה היא רשת זרימה מורכבת עם זרימה של כסף בתוכה.
<ברנרד ליאטר: למעשה, תל"ג הוא המדד לכמות הכסף שזורמת בכל שנה.
<ברנרד ליאטר: לכן כל עוד זה נכון, שכלכלה היא רשת שטף מורכבת, עליה לציית לאותם חוקים.
<ברנרד ליאטר: לכן אני יודע שזה בניגוד למה שחשבתם.
<ברנרד ליאטר: אז אנחנו צריכים גיוון מוניטארי אפילו כדי לייצב מערת קונבנציונאלית.
<ברנרד ליאטר: עמידות מחייבת הקרבה מסוימת של היעילות, והתירוץ תמיד היה, "או, אנחנו צריכים מערכת בודדה בגלל שהיא יותר יעילה", וזה נכון.
<ברנרד ליאטר: אולם, היא גם יותר שבירה.
<ברנרד ליאטר: ואני חושב שהטכנולוגיות זמינות כיום לצורך דמוקרטיה מוניטארית שלמעשה מספקת מערכת אקולוגית של כסף.
<ברנרד ליאטר: עכשיו, אני עומד לתת לכם מספר דוגמאות.
<ברנרד ליאטר: עכשיו, כמה מכם, אם יורשה לי לשאול, למדו לפחות קורס אחד בכלכלה?
<ברנרד ליאטר: טוב.
<ברנרד ליאטר: מה שאני שומע כשאני אמרתי שאתם חושבים על אינפלציה, נכון?
<ברנרד ליאטר: בגלל שאתם חושבים שאינפלציה היא תמיד ייצור של יותר כסף, לכן תהיה לכם אינפלציה.
<ברנרד ליאטר: טוב, זו מטאפורה עכשיו.
<ברנרד ליאטר: בואו נניח שהכלכלה היא כמו האוקיינוס: הרבה דגים גדולים והרבה דגים קטנים, וכולם כאן, וכל הכסף הרגיל עובד כאן.
<ברנרד ליאטר: אולם, יש תמיד חלקים שאינם מכוסם: צרכים שלא נענים ומשאבים שאינם נמצאים בשימוש.
<ברנרד ליאטר: לשליש מבני האדם בערך אין די כסף כדי לשרוד.
<ברנרד ליאטר: אז, במשאבים לא מנוצלים, יש הרבה דברים שזמינים שאינם משמשים באופן מלא במערכת רגילה.
<ברנרד ליאטר: אז מטבע משלים הוא מטבע שמגשר בין השניים האלו, וזה מצריך ניהול.
<ברנרד ליאטר: אבל ניתן לעשות זאת מבלי ליצור אינפלציה.
<ברנרד ליאטר: הנה יישום מסחרי שכולכם מכירים: נקודות הנוסע המתמיד.
<ברנרד ליאטר: הן נוצרות על ידי חברות תעופה, ומה שהן רוצות להשיג הוא נאמנות של לקוחות ואת המשאבים שלא מנוצלים וכסאות ריקים.
<ברנרד ליאטר: והן מוודאות שנקודות הנוסע המתמיד ישמשו כדי לקשר בין השניים האלו.
<ברנרד ליאטר: אז לכן לא ניתן להשתמש בנקודות הנוסע המתמיד בתקופת החופשות.
<ברנרד ליאטר: אז זה מחייב פונקציה ניהולית.
<ברנרד ליאטר: אבל אתה יכול להשתמש במשאבים שלך באופן רחב יותר משזמין עם מטבע בודד.
<ברנרד ליאטר: עכשיו, בואו ניישם את זה לתחומים שחשובים, בגלל, שבכנות, לא חשוב האם אטוס בחברת תעופה א או ב כדי להגיע מכאן להיכן שאני לא טס.
<ברנרד ליאטר: זה חשוב רק עבור קווי תעופה.
<ברנרד ליאטר: אותן טכנולוגיות שימשו כדי לטפל בטווח רחב של נושאים חברתיים וכלכליים.
<ברנרד ליאטר: והפסקתי לספור את מספר המערכות בעולם, בכ-12 מדינות, בשנת 2005, בגלל שכעת הן מתפוצצות.
<ברנרד ליאטר: זה חלק מעידן האינפלציה.
<ברנרד ליאטר: ומונופול של מטבע אחד הוא חלק מהעידן התעשייתי.
אבישי ברוורמן: (נושא דברים בשפה העברית) הדובר של הוועדה אומר לי, מכיוון שאנשים מקשיבים לזה, אני שואל פה את הפרופסורים ידידי ועמיתי, אתם חושבים שזה יהיה אפקטיבי אם בכל כמה דקות נעצור ויהיה סיכום קצר?
אבישי ברוורמן: אני חושב שלא.
<קריאה: אנשים מבינים אנגלית.
אבישי ברוורמן: אני חושב שבמקרה הזה לא נוכל לעמוד בזה.
אבישי ברוורמן: למרות שעזבנו את המנדט הבריטי, היום נהיה 20 דקות במנדט הבריטי ונדבר אנגלית.
אבישי ברוורמן: אני מתנצל בפני הצופים בבית.
אבישי ברוורמן: (אומר דברים באנגלית, להלן התרגום) בסדר.
אבישי ברוורמן: בבקשה פרופסור ליאטר, המשך.
<ברנרד ליאטר: אז בואו נעבור לדוגמאות.
<ברנרד ליאטר: אני אעבור מהקטן לגדול.
<ברנרד ליאטר: והחלק היותר מעניין עבורכם הם השתיים האחרונות.
<ברנרד ליאטר: אבל יש הרבה דוגמאות שקיימות כבר בקנה המידה הקטן יותר, והעקרונות זהים.
<ברנרד ליאטר: למעשה היה זה חברי אדגר כהן, שיצר את בנקאות הזמן.
<ברנרד ליאטר: אוכלוסיית יפן היא האוכלוסייה המזדקנת בקצב המהיר בעולם.
<ברנרד ליאטר: כשיש לך הרבה אנשים מבוגרים לטפל בהם, יש 1.8 מליון אנשים שזקוקים לטיפול יומי לא רפואי באופיו, כגון עזרה עם קניות, או עזרה בהכנת מזון, ויש כעת 480 מערות הפועלות ביפן, ושתי מסלקות, שעושות זאת.
<ברנרד ליאטר: אני עושה משהו עבור אדם מבוגר בבניין שלי או בשכונה שלי, אני מקבל זיכוי בזמן, במטבע חסכון – הכל אלקטרוני – ואני יכול להשתמש בו בעצמי כשאני חולה, או שאני יכול לשלוח אותו לאימי בצד השני של המדינה.
<ברנרד ליאטר: לכן הוקמו המסלקות.
באסל גטאס: למה אתה מתכוון ב- "478 מערכות", אלו מערכות?
<ברנרד ליאטר: ובכן, אלו מערכות תשלום.
<ברנרד ליאטר: המערכת שדבר ראשון מקשרת אותי לאותו אדם מבוגר, שזקוק לעזרה ואותו אדם הוא בשכונה שלי ואני זמין.
<ברנרד ליאטר: דבר שני, כשאני עושה משהו עבור אותו אדם הוא נותן לי נקודות זכות, וזה מוכנס אלקטרונית לחשבון שלי.
<ברנרד ליאטר: אין לה חובה.
<ברנרד ליאטר: זה ארגון שלא למטרות רווח.
<ברנרד ליאטר: ועם זה אני יכול להשתמש באותו הדבר מאוחר יותר, או שאני שולח את זה לאימי בצד השני של המדינה.
<ברנרד ליאטר: אז זו מערכת תשלום ומערכת קשרים.
<ברנרד ליאטר: זה בבלגיה, מולדתי.
<ברנרד ליאטר: גהנט היא אחת מהערים המבוגרות יותר (בהשוואה, כמובן, לישראל, הכל חדש כאן.
<ברנרד ליאטר: היא רק מהמאה העשירית).
<ברנרד ליאטר: הם נתנו לי את השכונה הענייה ביותר מבחינה כלכלית במדינה.
<ברנרד ליאטר: 50% מהגרים חדשים עם 20 שפות, בעיקר טורקית, כשבמשך 20 שנה היו להם בעיות בשכונה.
<ברנרד ליאטר: הם נתנו לי את זה, ואמרו, "תראה לנו מה אתה יכול לעשות".
<ברנרד ליאטר: התחלנו בסקר, שאלנו אנשים שחיים שם שאלות כגון: "מהו החלום שלך?
<ברנרד ליאטר: מהו הדבר הפנטסטי ושאין לך בשכונה שלך היום?
<ברנרד ליאטר: " התשובה הייתה, "גינה קטנה.
<ברנרד ליאטר: אני מגיע מאנטליה, לכולם יש שם שטח אדמה, למדתי חקלאות מסבי, יש לי שני ילדים, אין לי מטר רבוע של גינה שבה אני לא יכול אפילו לגדל פרחים, בגלל שאני חי בקומה ה-11 של מבנה משותף".
<ברנרד ליאטר: בשכונה הזו, יש את החלק האנטקי, שזה למעשה דיור מהעידן התעשייתי, זה היה מפעל שפשט רגל לפני כ-12 שנים והשאיר חשבון מס כשהממשלה, העיר, היא הבעלים של אותם עשרים דונם באמצע השכונה.
<ברנרד ליאטר: כך זה נראה היום.
<ברנרד ליאטר: אתם יכולים לראות, הדבר האדום זו למעשה רצפת הבטון של המפעל הישן.
<ברנרד ליאטר: אתם יכולים לשכור ארבעה מטרים רבועים מאותו שטח, אבל רק לשכור אותם, אבל לא באירו.
<ברנרד ליאטר: מליון אירו לא ישיגו לכם מטר רבוע.
<ברנרד ליאטר: אולם, 150 טורקסים שהעיר יוצרת נותנים לכם את זה.
<ברנרד ליאטר: בסדר?
<ברנרד ליאטר: אז יש לנו את המפעל, שזה משאב שאינו בשימוש וגינה שזה צורך שלא נענה.
<ברנרד ליאטר: השאלה האוניברסאלית היא, היכן לעזאזל מוצאים את אותם טורקסים?
<ברנרד ליאטר: כאן יש רשימה של דברים שבעזרתם ניתן להרוויח טורקסים.
<ברנרד ליאטר: לדוגמה: לוודא שהשכונה שלך נשארת נקייה.
<ברנרד ליאטר: אם תדביק תווית קטנה על תיבת הדואר שלך, שאתה לא רוצה פרסומות, זה יפחית את כמות הזבל.
<ברנרד ליאטר: אם אתה שם זר פרחים על החלון שלך שפונה לרחוב, אתה מקבל 10 טורקסים.
<ברנרד ליאטר: אפשר גם לברך שכנים אחרים, כדי לזכות בטורקסים.
<ברנרד ליאטר: זה מטבע אטרקטיבי יותר מהאירו, בגלל שזה משיג להם את השטח הירוק.
<ברנרד ליאטר: זו הייתה הפעם הראשונה בהיסטוריה של גאנט, שהיו שם יותר מתנדבים ממה שידעו מה לעשות איתם.
<ברנרד ליאטר: באותו תקציב אירו שנתנו לשכונה, בשנה הראשונה הם זכו לפי שלושה תוצאות ועד כה, שנתיים מאוחר יותר, יש לנו פי 20 יותר תוצאות מאלו שהיו בעבר.
<ברנרד ליאטר: אלו הן דוגמאות אחרות למטבעות מקומיים.
<ברנרד ליאטר: איתיקה, ניו יורק, יש 40 דגמים באותו הזמן.
<ברנרד ליאטר: הפאונד של בריסטול מוכר מאוד כיום, בייחוד משום שמאה אחוז ממשכורתו של ראש עיריית בריסטול, 100% משולמת בפאונד של בריסטול והעיר מקבלת את הפאונד של בריסטול כתשלום מיסים.
<ברנרד ליאטר: כאן יש מספר מקומות שבהם אתם יכולים להשתמש בפאונד של בריסטול.
<ברנרד ליאטר: ביפן זו מערכת מתוחכמת יותר, חניכת מטבע ה"אהבה".
<ברנרד ליאטר: כפי שאתם יכולים לראות, הכל ביפנית שם, מלבד המילה "אהבה" (LOVE), שהיא ר"ת של "Local Value of Exchange", "ערך חליפין מקומי".
<ברנרד ליאטר: זו המערכת הבווארית.
<ברנרד ליאטר: מעורבים בה 6,000 עסקים עם 100,000 משתמשים.
<ברנרד ליאטר: היא מתפרשת אל מעבר לאזור בוואריה, אל תוך אוסטריה.
<ברנרד ליאטר: כעת יש 64 מודלים כאלה הפעילים בגרמניה.
<ברנרד ליאטר: בנק WIR הוא אחד הוותיקים ביותר.
<ברנרד ליאטר: מה שמרתק הוא, שאף אחד לא מכיר אותו.
<ברנרד ליאטר: הוא קיים כבר 80 שנה – שמונה אפס – משנת 1934 ורבע מכל העסקים בשוויץ, משתתפים בבנק בעל מטבע כפול לאורך כל 80 השנים האלו.
<ברנרד ליאטר: יש לנו שלושה מאמרים שפורסמו ונסקרו על ידי עמיתים, עבור מי שמעוניין, הממחישים כי סוד היציבות הכלכלית של שוויץ נמצא כאן.
<ברנרד ליאטר: זה לא בהרים, אחרת ההימלאיה היה מקום נפלא.
<ברנרד ליאטר: זה לא בפרות, אחרת נורמנדי הייתה נפלאה וזה בוודאי לא בשוקולד, בגלל שאז בלגיה הייתה נפלאה.
<ברנרד ליאטר: זה הנשק הסודי שאף אחד לא מכיר.
<ברנרד ליאטר: הייתה לי הזכות, בזמן שהייתי בבנק המרכזי בבלגיה, שבלגיה הייתה יו"ר ה- ECU, שזו המערכת שכינסה 12 מדינות אל תוך מטבע אירופאי בודד, והם שינו את השם לאירו.
<ברנרד ליאטר: אז הנה משהו שניסיתי להשיג אז ושנחסם עבורי מלעשות.
<ברנרד ליאטר: אני עדיין מאמין שאירופה הייתה צריכה, ועדיין צריכה את האירו, אבל היה צריך להכניס אותו כמערכת משלימה לאירו.
<ברנרד ליאטר: אין כל סיבה להאמין שאתה יכול להחזיק במטבע אחד בלבד.
<ברנרד ליאטר: זה פשוט, למעשה, כפי שאראה בעוד מספר דקות, בריטניה כיום מקבלת שני מטבעות בתשלום מיסים, כולל האירו.
<ברנרד ליאטר: הוא צריך להתקיים במקביל למטבע לאומי קיים, לא במקומו.
<ברנרד ליאטר: אם היינו עושים זאת, היינו נמנעים מבעיות שיש לנו כעת עם יוון, פורטוגל, ספרד ובכל מקום אחר.
<ברנרד ליאטר: יוון הייתה יכולה לבצע פיחות של ערך המטבע הלאומי שלה בזמן שהאירו נשאר שם, והאירו היה, אם יוון רוצה לרכוש מכונית מגרמניה, היא קונה אותה באירו, אבל היא לא חייבת לרכוש את הירקות שלה מגרמניה באירו.
<ברנרד ליאטר: אז היא הייתה יכולה להחזיק בשני מטבעות במקביל.
<ברנרד ליאטר: מה שמעניין הוא שלדעתי האנשים ששיחקו בצורה החכמה ביותר עם הכנסת האירו הם הבריטים, מה שלמעשה לא מפתיע.
<ברנרד ליאטר: הם ניסו לחסום אותו, ראשית כל.
<ברנרד ליאטר: אבל מרגע שזה קרה, הם השתמשו בו מאוד בחכמה.
<ברנרד ליאטר: עסק בבריטניה כיום – למשל בורבורי ברחוב אוקספורד – שלושה רבעים מלקוחותיו אינם בריטיים.
<ברנרד ליאטר: הם תושבי אירופה, הם יכולים למעשה לדווח עבור המיסים שלהם, לא רק בליש"ט אלא גם באירו.
<ברנרד ליאטר: יש להם אפשרות בחירה והם יכולים לשלם את המיסים באירו.
<ברנרד ליאטר: יש לכם את שתי המערכות.
<ברנרד ליאטר: זה עובד, זו אינה תיאוריה.
אבישי ברוורמן: האם אתה יכול לחזור על הנקודה הזו?
אבישי ברוורמן: לא הבנתי אותה בבירור, הדוגמה של בריטניה.
<ברנרד ליאטר: בבריטניה יש כמה עסקים, שעיקר העבודה שלהם מול היבשת נעשית באירו.
<ברנרד ליאטר: הם קונים באירו, הם שומרים את האירו כאירו, מדווחים לרשויות המס באירו ומשלמים מיסים באירו והם בריטיים.
<ברנרד ליאטר: טוב, הם משתמשים בשני מטבעות, לפי בחירת הממשלה, והמטבעות האלו משתנים.
<ברנרד ליאטר: מה שהם עושים הוא שיש להם תאריכים ספציפיים – ה-31 במרץ, ה-31 בדצמבר, כשהדיווח מתרחש.
<ברנרד ליאטר: הם משתמשים בכל אותם שערי חליפין, שהם שערי השוק באותו היום.
באסל גטאס: אז היתרון הכלכלי היחידי הוא, שזה חוסך את שער החליפין או את עלות החלפת המטבעות?
<ברנרד ליאטר: יש להם יתרון של היותם באזור האירו ללא החיסרון של היותם באזור האירו, לפי בחירת בית העסק.
באסל גטאס: ברמת המיקרו
<ברנרד ליאטר: נכון, הם עושים זאת באופן סלקטיבי.
<ברנרד ליאטר: אדוני היו"ר הזכיר כעת את העבודה של גומהוף ובייניש בקרן המטבע הבינלאומית, עבודה מאוד מעניית.
<ברנרד ליאטר: אם חלק מכן לא קראו אותה, אני ממליץ לעשות זאת.
<ברנרד ליאטר: אלו הם רעיונות משנות ה-30 של המאה הקודמת, שאומצו ולמעשה הוכחו כיעילים מאוד.
<ברנרד ליאטר: הבנק של אנגליה, לפני כשישה שבועות, גילה את הסוד בנוגע לאופן בו כסף נוצר, בפעם הראשונה.
<ברנרד ליאטר: בנקים מרכזיים תמיד, כל ספרי הלימוד שלכם לגבי כלכלה אינם מספרים לכם את האמת לגבי האופן בו נוצר כסף.
<ברנרד ליאטר: ועבור אף אחד שלקח קורס במקרו כלכלה, מערכת הבנקאות אינה חלק מכך.
<ברנרד ליאטר: חסכון שווה השקעה.
<ברנרד ליאטר: בינגו.
<ברנרד ליאטר: לא נכון.
<ברנרד ליאטר: יש לכם את הבנקים באמצע, לא?
<ברנרד ליאטר: וכשהבנקים לא משחקים, שום דבר לא קורה.
<ברנרד ליאטר: חסכונות שווים לא השקעות.
<ברנרד ליאטר: אז בנקים יוצרים כסף מתוך שום דבר במשך 300 שנה, וזה למעשה הוכחש.
<ברנרד ליאטר: הייתי בדיונים בכמה מדינות בהם נטען שבנקים לא יוצרים כסף.
<ברנרד ליאטר: הם רק מלווים כסף לאנשים המפקידים כסף.
<ברנרד ליאטר: בולשיט, כפי שאומרים בארצות הברית.
<ברנרד ליאטר: הזכרת את מרטין וולף.
<ברנרד ליאטר: הוא הבחור הראשון בפיננשל טיימס שבאופן בסיסי אמר שזה לא בסדר – טוב?
<ברנרד ליאטר: מה שדי מפתיע.
<ברנרד ליאטר: אנחנו בתקופה מאוד יוצאת דופן.
<ברנרד ליאטר: זה לא קרה ב-300 שנה.
<ברנרד ליאטר: לומר את הדברים האלו, לומר שהאמת לא קרתה.
<ברנרד ליאטר: עכשיו, ההצעה שלי עבור - - -
אבישי ברוורמן: אבל לפני כן, לפני ישראל, השאלה היא, העובדה שמרטין – דיברתי עם מרטין – הוא אמר שיש בעיה ביצירת כסף על ידי בנקים, מרטין, כשדיברתי איתו – ואני בעצמי לא מוניטריסט – לא ברור מה הפתרון.
<ברנרד ליאטר: טוב, אני אציע לך פתרון.
<ברנרד ליאטר: אתם כולכם מכירים, אני מניח, את התוכנית של שיקגו, שהממשלות מרסנות בנקים - - -
אבישי ברוורמן: ראשית, כפי שעליך להניח, מלבד כמה אנשים, אני לא יודע עבור מרבית האנשים.
<ברנרד ליאטר: בסדר, אני אסכם זאת.
אבישי ברוורמן: אבל שוב, יש לך 5 דקות.
<ברנרד ליאטר: בתוכנית שיקגו, בנקים כבר אינם מייצרים כסף.
<ברנרד ליאטר: מה שמרבית האנשים חושבים, למעשה הם אינם עושים זאת.
<ברנרד ליאטר: רק ממשלות יכולות לעשות זאת, והן מוציאות אותו לצורכי קיום.
<ברנרד ליאטר: הבנקים עדיין קיימים אבל רק כמפקידי הכספים שיצרה הממשלה ואז מלווים את הכסף בתורו.
<ברנרד ליאטר: זו תוכנית שיקגו של הממשלה.