GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אהוד שניידר: הדרישות של איכות והתאמה קובעות מהם אותם מוצרי תעבורה שאפשר להתקין.
<אהוד שניידר: אני חושב שאת אותו הסדר צריך לאמץ פה בחוק, ולא כל מוצר תעבורה ראוי שיהיה מותקן ברכב.
<אהוד שניידר: זה לגבי 52(1).
<אהוד שניידר: לגבי 52(2) - - -
<לאה ורון: למישהו מכם יש את הצו המוסכם שהוציא הממונה על ההגבלים העסקיים?
<אהוד שניידר: כן, לא במקרה.
<אהוד שניידר: אני בטוח שגם לנציג הממונה על ההגבלים העסקיים יש את זה ביד שמאל.
<לאה ורון: האם אפשר לקבל את זה כדי שנוכל לצלם לטובת יושב-ראש הוועדה וחברי הכנסת?
<אהוד שניידר: ברשות אדוני, אני אמשיך לגבי סעיף 52(2).
<אהוד שניידר: אני מבין שיש ניסיון של משרד התחבורה להתערב ביחסים שבין היבואן הישיר לבין המוסך המורשה שלו.
<אהוד שניידר: צריך לזכור בעניין הזה שגם היבואן הישיר ממלא את ההוראות של היצרן.
<אהוד שניידר: היום היצרנים דואגים מאוד איך יראו נקודות השירות שבהן יינתן שירות לכלי הרכב שנמכרים מטעמם בישראל.
<אהוד שניידר: אני הבאתי לפה, רק לצורך המחשה – זו החוברת של "לקסוס" שנמכר בישראל, חוברת השירות.
<אהוד שניידר: זה של "ניסאן".
<אהוד שניידר: איך מוסך של "ניסאן" צריך להיראות בישראל.
<אהוד שניידר: אלו הוראות של יצרן הרכב, לא של היבואן הישראלי.
<אהוד שניידר: זה של "טיוטה".
<אהוד שניידר: ולכל יצרן יש את ההוראות.
<אהוד שניידר: הם קובעים את זה כדי לשמור על השם שלהם, כדי לוודא שיינתן שירות טוב, כדי שתמיד תהיה זמינות של מספיק תאים לטפל ברכב, שיהיו מכונאים.
<אהוד שניידר: בא משרד התחבורה ואומר אתם תוכלו לטפל גם ביצרנים אחרים.
<אהוד שניידר: במסגרת השיחות שהיו עם הממונה על הגבלים עסקיים הגענו להסדר ולאיזון הבא: שיהיה מותר לאותם מוסכים לטפל בכלי רכב מתוצרת אחרת, אבל צריך שתהיה חציצה פיזית.
<אהוד שניידר: אותו מקום שמיועד ל"טיוטה" ישמש ל"טיוטה", ואם הוא רוצה - - -
אבישי ברוורמן: עורך הדין שניידר, ההסברים שלך ממצים מאוד.
אבישי ברוורמן: מכיוון שאני סוגר את הישיבה ב-14:45, אז רק צמצם קצת ותציע את התיקון שאתה מציע.
<אהוד שניידר: אני מציע שאנחנו נצטט פה את מה שכתוב בצו הממונה על ההגבלים העסקיים, ולהוסיף: שיובאו על-ידי היבואן ובלבד – אני כותב:
<אהוד שניידר: אולם רשאי יבואן רכב לחייב מוסך מתמחה כי שירות לרכב המיובא על-ידי יבואן רכב אחר או שירות לרכב ממותג אחר יינתן בשטח - - -
אבישי ברוורמן: שרית, את שומעת את הדברים?
<רונן לוי: אבל זה כללי, זה לא נכון.
<רונן לוי: זה לא מה - - -
<אהוד שניידר: רונן, אל תפריע לי בבקשה, אני לא הפרעתי לך.
<רונן לוי: אני לא מסכים אתך.
<אהוד שניידר: אתה קוטע אותי.
אבישי ברוורמן: זו הייתה ההצעה שלך.
<אהוד שניידר: ההצעה היא שתהיה חציצה פיזית.
<אהוד שניידר: זו לא המצאה שלנו, זו המצאה שהייתה מקובלת על הממונה על ההגבלים העסקיים.
<אהוד שניידר: ההערה האחרונה, לגבי סעיף - - -
יצחק וקנין: כשאתה אומר חציצה פיזית במוסך, אתה מתכוון לחציצה של קיר או שיהיה תחום – בוא נגיד שהליפט הזה מטפל רק ב"ניסאן".
יצחק וקנין: הליפט השני מטפל רק במשהו אחר.
יצחק וקנין: לזה אתה מתכוון?
<אהוד שניידר: לא, אני מתכוון לחציצה פיזית - - -
יצחק וקנין: רבותי, אני מבין קצת בתחום.
<אהוד שניידר: השאלה נשאלה.
<אהוד שניידר: אני מתכוון לחציצה פיזית מלאה, מפני שיש גם את הנושא של מותג מסוים.
<אהוד שניידר: היצרן רוצה שכאשר הלקוח יושב באולם וממתין – יש גם הוראה שזה צריך להיות שקוף ואפשר לראות במוסך – מי שקנה רכב מתוצרת מסוימת יראה בתוך המוסך שבו מטפלים רק את כלי הרכב שלו.
<אהוד שניידר: זאת ההגדרה שלו.
אבישי ברוורמן: עורך הדין שניידר, הבנו.
<אהוד שניידר: זה התקבל, זה לא משהו שלא התקבל.
אבישי ברוורמן: הבנו את ההערה שלך.
<אהוד שניידר: לגבי סעיף (4), גם פה יש סטייה מהוראות צו הממונה על ההגבלים העסקיים מפני שהממונה על ההגבלים העסקיים הכיר באינטרס - - -
אבישי ברוורמן: נציגו של הממונה נמצא כאן, הוא תיכף יתייחס.
<אהוד שניידר: הוא הכיר באינטרס שלנו לקבל מידע.
אבישי ברוורמן: יש לך הצעה לשינוי?
<אהוד שניידר: למחוק את סעיף (4) או להתאים אותו להוראות צו הממונה.
אבישי ברוורמן: קיבלתי, תודה רבה.
אבישי ברוורמן: מי הממונה על ההגבלים העסקיים פה?
אבישי ברוורמן: אנא הצטרך לשולחן.
אבישי ברוורמן: שב נא.
אבישי ברוורמן: מר עיני, בקצרה מאוד.
אבישי ברוורמן: מר לוי, הערה קצרה, ואני נותן את התשובה לממונה ולשרית ואנחנו נתקדם.
<דניאל עיני: הנושא הכי מהותי בתוך סעיף (4) זה כל נושא ההיסטוריה לרכב.
<דניאל עיני: היבואנים אמורים לתת אחריות ושירות לרכב, הם חייבים לקבל את ההיסטוריה, כולל באיזה חלפים תיקנו את הרכב.
אבישי ברוורמן: על ההיסטוריה.
<דניאל עיני: זו הנקודה הכי חשובה בסעיף (4).
אבישי ברוורמן: וזה לא כלול כרגע?
<דניאל עיני: זה היה כלול בצו הממונה, זה נעלם כאן.
אבישי ברוורמן: אוקיי, לגבי ההיסטוריה.
אבישי ברוורמן: הערה אחרונה, קצרה, של מר לוי, ואדוני הממונה על ההגבלים.
אבישי ברוורמן: מר לוי, בקצרה.
<רונן לוי: לגבי העניין של החציצה, אם יש שני יבואנים, זה מה שהתיר היבואן הממונה, שתהיה חציצה.
<רונן לוי: אבל אנחנו מכירים את מה שקורה היום, כל מוסך שירות של יבואן – אם הוא מקבל פחחות של דגם אחר, הוא לא שם את זה במוסך אחר, ואני לא חושב שצריכה להיות חציצה.
<רונן לוי: אלא אם כן יש שני יצרנים.
<רונן לוי: זה סיפור אחר כי אז אתה צריך פקידה ועוד מנהל מוסך בשביל היצרן.
<רונן לוי: זו הייתה הכוונה של הממונה, לפחות ממה שאני יודע.
<רונן לוי: לגבי מה שעוד ביקשנו בפעם שעברה, שיאושרו הסכמי השירות, לא קיבלנו על זה מענה.
<רונן לוי: אם אתה זוכר, ביקשנו גם שיהיה הסכם אחד בין היבואן לבין מוסך השירות לקבל את אישור משרד התחבורה, את אישור המנהל.
<רונן לוי: ובמקרה ויש רצון של היבואן להיפרד מהמוסך, הוא יוכל לקבל שימוע.
<רונן לוי: בסופו של דבר הוא יצטרך לקבל את אישור משרד התחבורה על מנת להוציא אותו מהרשת.
<רונן לוי: זאת אומרת שזה לא יהיה שרירותי.
<רונן לוי: כמו שעובד מקבל שימוע.
<רונן לוי: דיברנו על זה ועדיין לא קיבלנו על זה מענה.
<רונן לוי: מילה אחרונה, מה שאני רוצה להזכיר, שעדיין לא נקבעה פגישה לגבי העניין שליבואן יהיה רק אולם אחד.
<רונן לוי: שתהיה לו הגבלה, שיהיה לו רק אולם תצוגה אחד בישראל ויהיה לו רק מוסך אחד, על מנת שהתחרות האנכית תיפתח.
<רונן לוי: דיברנו על כך שזה יידון, ובסופו של דבר לא דנו על זה.
אבישי ברוורמן: מר בר צור.
<גיא בר צור: אני לא יודע אם אני יכול לעזור הרבה בסיפור הזה.
אבישי ברוורמן: אם אתה לא יכול לעזור, תגיד אני לא יכול לעזור ונמשיך הלאה.
<גיא בר צור: יכול להיות שלא.
<גיא בר צור: זה בסדר.
אבישי ברוורמן: יש משהו שאתה יכול לעזור בו?
<גיא בר צור: אני אומר העיקרון היה – בגדול, לא ניכנס לפרטים – שאם היבואן משלם על זה, אז אתה יכול להחליט שזה יהיה החלק שלך.
<גיא בר צור: לא ניכנס לפרטים הקטנים.
<גיא בר צור: אם אתה לא משלם, אז אתה לא יכול להחליט.
<גיא בר צור: נוצר פה ויכוח - - -
<יעקב אנוך: אבל לא על זה מדובר.
<גיא בר צור: התחלתם בזה.
<גיא בר צור: נוצר רושם כאילו חייבים לחוקק את הצו הזה בחקיקה ראשית.
<גיא בר צור: לא חייבים.
<גיא בר צור: אני לא יודע, נשאלת השאלה האם רוצים לקחת את כל הצו הזה ולהכניס אותו לחקיקה ראשית?
<גיא בר צור: אפשר, לא חייבים.
<גיא בר צור: אז אני לא יודע למה להתייחס פה מבחינה עניינית.
<גיא בר צור: אמרו שזה כן דומה לצו של הממונה, זה לא דומה לצו של הממונה.
אבישי ברוורמן: עורכי דין יכולים לבלבל אותי עד הסוף.
<גיא בר צור: אני כלכלן.
אבישי ברוורמן: כלכלנים גם יכולים לבלבל.
אבישי ברוורמן: אני רוצה לעשות פה סדר, להצביע על הסעיף הזה.
אבישי ברוורמן: הייתה ההצעה של זוכוביצקי, הייתה ההתייחסות שלהם והייתה ההתייחסות של שניידר, זה פחות או יותר הדבר.
אבישי ברוורמן: לכן אני אומר תנו לי פה את התפיסה לאור ההערות האלה, ואנחנו נצביע.
<שרית זוכוביצקי-אור: אני יכולה להתייחס לחלק מההערות.
<איתי עצמון: עדיף שתהיה התייחסות לגופו של עניין.
<איתי עצמון: כמובן שהוועדה אינה מחויבת לעגן בחקיקה את הוראות הצו המסוכם.
<איתי עצמון: האיזונים שנעשו שם – יכול להיות שהם נכונים ויכול להיות שלא.
<שרית זוכוביצקי-אור: זה מה שרציתי להגיד בראשית העניין.
אבישי ברוורמן: ומה עם השאלה לגבי החציצה?
אבישי ברוורמן: איזו מן הפרדה פיזית זאת?
<זאב פרידמן: אדוני היושב-ראש, אולי שאלה קצרצרה.
אבישי ברוורמן: עורך הדין פרידמן לפרוטוקול.
<זאב פרידמן: אנחנו - - - על ההכרה של היבואן במוסך מסוים הוא מוסך שיישא את השם שלו.
<זאב פרידמן: הוא יכול - - -
<שרית זוכוביצקי-אור: הוא לא יישא את השם שלו.
<שרית זוכוביצקי-אור: הוא לא נושא את השם שלו.
<דניאל עיני: הוא מקבל את הזכות לשאת את הסמל של היצרן.
<שרית זוכוביצקי-אור: אבל הוא לא יישא את שמו.
<דניאל עיני: זה בדיוק זה.
<זאב פרידמן: מוסך השירות של היבואן.
<זאב פרידמן: השאלה היא - - -
<שרית זוכוביצקי-אור: גם מוסך מומחה יכול להגיד אני מומחה ב"הונדה".
<דניאל עיני: אבל הוא לא יכול לשים סמל.
<דניאל עיני: זו הטעייה.
<זאב פרידמן: כאן אנחנו מדברים על מוסך שירות של היבואן, כאילו שהוא יוכל לשים את הסמל.
אבישי ברוורמן: פרידמן, לפני שהקים את המדינה, אתה יודע מה הרצל אמר?
אבישי ברוורמן: כדי להקים מדינה צריך דגל, סמל והמנון.
אבישי ברוורמן: לקח להם זמן להמנון, אבל בסוף מצאו את ההמנון הזה.
אבישי ברוורמן: השאלה היא אם הסמל מספיק כבר, לא?
<זאב פרידמן: אדוני היושב-ראש, השאלה שלי היא עד כמה מוגבלת היכולת של היבואן לקבוע את הסטנדרט.
<זאב פרידמן: לא לקבוע את מגוון המוצרים, אלא את הסטנדרט של חלקי החילוף, את הסטנדרט של התיקון ושל הרמה שלו.
<זאב פרידמן: אני משאיר את זה בכוונה ברמה של שאלה, כדי שלא יראה שאני מנסה להכניס לתוך החוק משהו שיצמצם - - -
אבישי ברוורמן: עורכת הדין זוכוביצקי, על-פי מה אנחנו הולכים, גישת לוי, גישת שניידר?
<שרית זוכוביצקי-אור: אני אגיד.
<שרית זוכוביצקי-אור: אנחנו מכירים את צו הממונה.
<שרית זוכוביצקי-אור: חלק מההסדרים שבתוכו קיבלנו וחלק מההסדרים החלטנו לא לקבל ולא לעגן אותם בחוק.
<שרית זוכוביצקי-אור: אני אתייחס לדבר-דבר.
<שרית זוכוביצקי-אור: קודם כל, לשאלה הכללית של רונן, האם משרד התחבורה יאשר הסכמים שבין מוסך לבין יבואן – אין לנו שום כוונה להתערב.
<שרית זוכוביצקי-אור: זה ביחסים החוזיים שבין היבואן למוסך המומחה.
<שרית זוכוביצקי-אור: עדיין, שימו לב, מוסך יכול להיות מוסך מומחה, הוא לא חייב להיות של יבואן, הוא יוכל להתמחות בטיפול בדגמים.
<שרית זוכוביצקי-אור: אם הוא רוצה להיות מוסך של יבואן, הוא יכול לעשות את זה בתנאים שקובע, אני מניחה, בין היתר, היצרן, הוא מכתיב אותם.
<שרית זוכוביצקי-אור: הסעיף הזה נועד להתערב בתנאים שאנחנו רוצים שהיבואן לא יוכל לקבוע לצורך התקשרות עם מוסך מומחה.
<שרית זוכוביצקי-אור: אלו התנאים.
<שרית זוכוביצקי-אור: זאת אומרת, אנחנו לא נתערב בחוזה, לא נאשר הסכמים, אבל אם יראה לנו מוסך כזה שהיבואן מתנה את היותו מוסך שירות באחד מאלה, אז יש פה עבירה.
<שרית זוכוביצקי-אור: לזה אנחנו לא נסכים.
<שרית זוכוביצקי-אור: לא נסכים שזה יקרה.
<שרית זוכוביצקי-אור: זה לגבי עניין ההתערבות.
<זאב פרידמן: איפה תגדירי את האיכות?
<זאב פרידמן: איפה תציבי את האיכות?
<שרית זוכוביצקי-אור: מבחינתנו, האיכות נובעת מזה שהוא מוסך מומחה.
<שרית זוכוביצקי-אור: מה זה מוסך מומחה?
<שרית זוכוביצקי-אור: אני מזכירה, מוסך מומחה הוא מוסך שמומחה בדגם מסוים.
<רונן לוי: אבל גם שם יש חוזה, כי כן עשית הוראת נוהל שהיא כמו חוזה.
<זאב פרידמן: אבל למשל הוא לא קובע סוג, הוא אומר תכתבי איזה חלפים אתה רוצה, אני רוצה שיהיה להם סטנדרטים.
<רונן לוי: המוסך המומחה קבע סטנדרט, ולמוסך מורשה, השירות לא קבע סטנדרט, זה מה שאני אומר.
<שרית זוכוביצקי-אור: סטנדרט מוצרי התעבורה נקבע בפרק אחר לגמרי והוא מבטיח את איכות מוצרי התעבורה שנכנסים לישראל ומשווקים בו.
<רונן לוי: רק הערה אחת.
<רונן לוי: למוסך מומחה יש סטנדרט גדול יותר מאשר לשירות.
<רונן לוי: זאת אומרת שאת יוצאת מנקודת הנחה - - -
<שרית זוכוביצקי-אור: אני לא אומרת שיש לו יותר או פחות.
<שרית זוכוביצקי-אור: אני רק אומרת - - -
<רונן לוי: יש, אני מכיר את הנוהל.
<רונן לוי: הוצאתם נוהל על מוסך מורשה.
<רונן לוי: אתם הוצאתם.
<שרית זוכוביצקי-אור: אנחנו דנים פה עכשיו במוסך שירות של יבואן.
<שרית זוכוביצקי-אור: קודם כל, צריך להיות לו סטנדרט של מוסך מומחה.
<קריאה: כבר ויתרנו על זה בסעיף 51.
<זאב פרידמן: אבל אני שואל על חלקי חילוף.
<זאב פרידמן: אני כצרכן רוצה לדעת שאני מקבל סטנדרט X.
<שרית זוכוביצקי-אור: אנחנו מדברים פה על היחסים החוזיים שבין מוסך לבין יבואן.
<שרית זוכוביצקי-אור: אז אנחנו אומרים שבנושאים האלה אנחנו לא מוכנים שתהיה התניה, זה הכול.
<שרית זוכוביצקי-אור: לא יותר ולא פחות, מה זה שייך?
<זאב פרידמן: אסור לו להתנות למשל, אתה משתמש רק במוצרים שיש להם תו תקן?
<זאב פרידמן: סתם, לצורך דוגמה.
<שרית זוכוביצקי-אור: את איכות מוצרי התעבורה אנחנו מסדירים בחוק הזה.
<שרית זוכוביצקי-אור: אנחנו דואגים לזה שלא יכנסו לפה מוצרי תעבורה שלא עומדים בסטנדרט שאנחנו קבענו.
<שרית זוכוביצקי-אור: נושא ההתאמה לרכב, זה התפקיד של המוסך.
<שרית זוכוביצקי-אור: זה הכול.
<אהוד שניידר: אבל מה התפקיד של היצרן אם כך?
<שרית זוכוביצקי-אור: מה זאת אומרת?
<אהוד שניידר: את אומרת שהתפקיד של המוסך הוא לוודא, ואני כיצרן לא יכול לדרוש שמוצרי התעבורה שהוא מתקין בשמי בכלי הרכב יעמדו בסטנדרט מסוים?
<דידי רוזנפלד: איזשהו מינימום של סטנדרט.
<שרית זוכוביצקי-אור: מה זה בשמי?
<דידי רוזנפלד: כי זה השם שלי.
<אהוד שניידר: למה בשמי?
<אהוד שניידר: מפני שהוא מוסך מורשה שלי.
<אהוד שניידר: מוסך מורשה שלי הוא שלוח שלי.
<אהוד שניידר: הוא עושה תיקוני אחריות, הוא עושה recalls, את חושפת - - -
<קריאה: למעט אחריות.
<שרית זוכוביצקי-אור: כבר מיעטנו את האחריות.
<אהוד שניידר: מספר הפעמים שתבעו אותנו - - -
<שרית זוכוביצקי-אור: האחריות בחוץ.
<שרית זוכוביצקי-אור: אנחנו לא רוצים – גם אם היצרן אומר, אנחנו לא מסכימים לזה.
<שרית זוכוביצקי-אור: אם אני אגיד אתם תתקנו רק במוצרים מקוריים, הוא לא יקנה.
אבישי ברוורמן: אני רוצה להתקדם להצבעה, אנחנו לא נתקדם אפילו בסעיף אחד.
<אהוד שניידר: לא ביקשנו מקורי, ביקשנו שזה יעמוד בדרישות איכות והתאמה.
<אהוד שניידר: הדרישה הזאת התקבלה.
<אהוד שניידר: אני לא מבין למה היום - - -
אבישי ברוורמן: מר רוזנפלד, מילה.
אבישי ברוורמן: אתה יכול להגיד מה לעשות?
<דידי רוזנפלד: אני בהחלט יכול להגיד מה לעשות.
<דידי רוזנפלד: אני חושב שבהחלט צריך להיות איזשהו מינימום של סטנדרט, ואי-אפשר להתחבא - - -
<שרית זוכוביצקי-אור: הסטנדרט נקבע עם מוצרי התעבורה, לא פה.
<דידי רוזנפלד: תרשי לי בבקשה.
<דידי רוזנפלד: אי-אפשר להתחבא מאחורי זה שמשרד התחבורה מרשה לחלקי חילוף להיכנס לארץ.
<דידי רוזנפלד: זה בסדר.
<דידי רוזנפלד: זה צריך להיות ככה.
<דידי רוזנפלד: יש בדיקות כאלה, בדיקות אחרות.
<דידי רוזנפלד: אני לא נכנס כרגע לבדיקות, אם הן מספיקות או לא.
<דידי רוזנפלד: אבל ליצרן הרכב יש איזשהן דרישות.
<דידי רוזנפלד: אתם חושבים שאת הכול משרד התחבורה קובע?
<דידי רוזנפלד: באמת.
<דידי רוזנפלד: יצרן הרכב אומר לאוטו שלי, שאני ייצרתי, אני רוצה שיהיו חלקים ברמה X, Y, Z.
<דידי רוזנפלד: אני לא מחייב מקורי, אבל אני דורש X, Y, Z.
<דידי רוזנפלד: משרד התחבורה אומר אין X, Y, Z, שים מה שאתה רוצה.
<דידי רוזנפלד: איזה מן היגיון זה?
אבישי ברוורמן: רבותי, זאת השאלה היחידה שאני קלטתי, זה הכול.
יצחק וקנין: זה יכול להיות חמור יותר מנקודה אחרת.
יצחק וקנין: השאלה שלי היא – הרי היצרן יכול להגיד אני לא נותן לך אחריות על הרכב.
יצחק וקנין: אין לך אחריות.
יצחק וקנין: אם אתה לא שם חלקים אורגינליים, אני לא נותן לך אחריות על הרכב.
<שרית זוכוביצקי-אור: לא, הוא לא יכול לעשות.
יצחק וקנין: למה הוא לא יכול?
יצחק וקנין: אם אתה שם חלק שהוא לא אורגינלי ברכב - - -
<יערה למברגר: לא, יש סעיף אחר.
<שרית זוכוביצקי-אור: יש סעיף אחר שמונע את זה, כבר הצבענו עליו.
יצחק וקנין: אבל את לא יכולה למנוע מהיצרן להגיד לו: אתה רוצה ממני אחריות?
יצחק וקנין: אני רוצה שתשים חלקים אורגינליים.
יצחק וקנין: השאלה איך זה הולך, איך זה מתחבר ביחד, אני לא יודע.
יצחק וקנין: אני לא יודע איך זה מתחבר ביחד.
אבישי ברוורמן: אתם יכולים להכניס משהו, לאור מה שנאמר, שיש פה איזו הבטחה של איכות מינימלית?
אבישי ברוורמן: יש פה משהו כזה?
<שרית זוכוביצקי-אור: לעניין האחריות, סעיף 42, שם גם כן אפשר להתנות.
<איתי עצמון: אני מבקש לשאול לגבי פסקה (1).
<איתי עצמון: כתוב "תיקון רכב במוצר תעבורה מסוים".
<איתי עצמון: למה בדיוק אתם מתכוונים?
<איתי עצמון: כלומר, אי-אפשר יהיה למשל לחייב בתיקון מוצר תעבורה מתוצרת מסוימת או מסוג מסוים?
<שרית זוכוביצקי-אור: בכלל, שהוא מכתיב לו אתה תטפל בזה.
<איתי עצמון: אבל מה זה "בזה" אני רוצה להבין.
<שרית זוכוביצקי-אור: מקורי.
<שרית זוכוביצקי-אור: הרי מוצר תעבורה מסוים זה משהו קונקרטי.
<רונן לוי: אבל ממקור מסוים הוא כן יכול?
<שרית זוכוביצקי-אור: אתה תטפל רק בזה.
<שרית זוכוביצקי-אור: רק במוצרים האלה שאני אומר לך.
<שרית זוכוביצקי-אור: אני לא יודעת איך מזהים את המוצר, את זה תגידו אתם.
<רונן לוי: אבל ממקור מסוים אבל הוא כן יכול?
<יערה למברגר: לא, זה סעיף 45.
<רונן לוי: הוא יכול להגיד לו מאיפה לקנות?
<קריאה: אז שיכניסו את זה.
<רונן לוי: איפה זה כתוב?
אבישי ברוורמן: אולי אפשר להסביר, הייתה פה גישת רונן, גישת שניידר בסופו של דבר.
אבישי ברוורמן: השאלה כרגע עלתה לגבי - - -
<רונן לוי: חשוב לנו יותר המקור מאשר האיכות.
אבישי ברוורמן: עורך הדין פרידמן אמר לגבי איכות מינימלית, להבטיח איזו איכות מינימלית.
אבישי ברוורמן: זה כל מה שאני מבין מכל הדיון הזה.
<רונן לוי: לנו אין בעיה שיהיה סטנדרט איכות גבוה יותר.
<רונן לוי: הבעיה שלנו זה המקור.
<רונן לוי: לא הבנו, אם הוא אומר מאיזה מקור לקנות, שם הבעיות.
<רונן לוי: לנו אין שום בעיה שהסטנדרט של תיקון הרכב יהיה כמה שיותר גבוה.
<רונן לוי: נהפוך הוא.
<לאה ורון: 45 עוסק בזהות.
אבישי ברוורמן: לא להכריח במקור.
<רונן לוי: מאיפה לקנות, אל תגיד לי.
<זאב פרידמן: רונן, אני מסכים אתך במאה אחוז.
<זאב פרידמן: אבל כשאני כצרכן מסתכל על שלט של היצרן, אני מניח שזה סטנדרט מינימלי, יש לי סיבה שאני משלם.
<רונן לוי: אין לי בעיה.
<רונן לוי: אנחנו נשמח להיות חנות מפעל.
<זאב פרידמן: כדי שאני לא אוטעה, אני רוצה את הסטנדרט הזה.
<רונן לוי: נשמח להיות חנות מפעל, אבל מה שקורה לחנויות מפעל זה שלקוחות לא נכנסים כי הם מייקרים את החלקים.
<רונן לוי: אז בסוף המוסך שמתקשר אליו מאבד לקוחות כי הוא מוכר חלק ב-1,000, כשאפשר להביא אותו דבר, אותו מקור ב-200 שקל.
<זאב פרידמן: אז תביא ב-200 שקל.
<זאב פרידמן: תביא תחליפים, מה שאתה רוצה, שיעמוד בסטנדרט.
<רונן לוי: אין בעיה, רק אל תכריח אותי לקנות מהמקום.
<זאב פרידמן: לא כתוב מקום.
<רונן לוי: לא כתוב פה כלום.
אבישי ברוורמן: רבותי, השיחה החופשית נגמרה.
אבישי ברוורמן: <
איתי עצמון: אדוני, אני רוצה לחזור על השאלה שלי.
איתי עצמון: כתוב בפסקה (1): "תיקון רכב במוצר תעבורה מסוים".
איתי עצמון: אנחנו מכירים את סעיף 45 שמדבר על זהות הגורם שממנו ירכוש מוצרי תעבורה.
איתי עצמון: השאלה שלי כאן מה זה מוצר תעבורה מסוים?
איתי עצמון: אם למשל מדובר על סוג של מוצר תעבורה מסוים?
איתי עצמון: כי יכולים להיות מקרים שבהם כן יידרש מוצר מסוים, או מוצר באיכות מסוימת, או בסטנדרט מסוים.
<שרית זוכוביצקי-אור: בגלל זה יש את החריג.
<איתי עצמון: אבל החריג הוא שיקול דעת של השר להתקין תקנות.
<איתי עצמון: ברצותו הוא יתקין, ברצותו הוא לא יתקין.
<איתי עצמון: השאלה אם בקביעת האיסור הזה – שאני מוכרח לומר שלא הבנתי אותו לחלוטין – אנחנו לא עלולים לפגוע כאן במקרים שבהם יש הצדקה להתעקש דווקא על סטנדרט מסוים של מוצר תעבורה.
אבישי ברוורמן: רבותי, אם אתם לא מוכנים, אז אני אדלג על הסעיף.
<יערה למברגר: לא, אנחנו מוכנים ויש לנו תשובה.
אבישי ברוורמן: אז התשובה ברורה, בבקשה.
אבישי ברוורמן: מה שאני מבין, בלשון בני אדם, בצורה הפשוטה, השאלה היא איך מבטיחים איכות מינימלית ואיך, מה שאמר מר לוי, לא מכריחים אדם ללכת רק למקור אחד?
אבישי ברוורמן: זו השאלה פחות או יותר.
<אבנר פלור: לגבי הנושא המקצועי, איך אנחנו מוודאים – כמו שידוע לכולם, לא לכל מוצרי התעבורה ישנה תקינה.
<אבנר פלור: תקינה אירופאית, אמריקאית או כל תקינה אחרת.
יצחק וקנין: יש גם כאלה בלי תקינה.
יצחק וקנין: וזה הגרוע ביותר.
<אבנר פלור: אבל אתה לא יכול להמציא תקינה ישראלית ייחודית.
<אבנר פלור: ישנם מוצרים שאנחנו מקבלים אותם על בסיס מפרט של היצרן.
<אבנר פלור: היצרן משווק אותם לכלל המדינות, ולא יתכן שמדינת ישראל תמציא המצאות ישראליות ייחודיות או תקנים ישראלים ייחודיים.
<אבנר פלור: לכן אנחנו מתמקדים ואומרים מוצר שיש לו תקינה אירופאית או תקינה אמריקאית, אנחנו מקבלים אותו כמו שהוא, כמו התקינה שמקובלת במדינות בקהילה האירופאית או בארצות-הברית.
<אבנר פלור: ולכאלה שאין, אנחנו מבקשים כל מיני דרישות בכדי לבדוק ולוודא שהמוצר הזה - - -
יצחק וקנין: אני הולך אתך.
יצחק וקנין: נכנסתי למוסך "ניסאן" למשל.
יצחק וקנין: עכשיו אני מפשט את העניין.
יצחק וקנין: אני בעל רכב "ניסאן", ואני נכנס למוסך שהוא בסטנדרטים שאתם רוצים לייצר כרגע.
יצחק וקנין: שמים לי חלק שאין לי שליטה עליו.
יצחק וקנין: זאת אומרת, שמים לי חלק שהוא לא של "ניסאן".
יצחק וקנין: זה חלק שהביאו אותו והוא מתאים לרכב, הרי אנחנו מכירים קצת את המקצוע, אפשר לשים רפידות בלם או כל מיני דברים אחרים שלא בסטנדרט.
יצחק וקנין: אין לך שליטה על זה, זה אפילו לא אירופאי ולא אמריקאי.
יצחק וקנין: בעל המוסך שם לך חלק אחר לגמרי.
יצחק וקנין: אין לך שליטה, אין לך איך לבדוק את זה גם.
יצחק וקנין: רק אם תהיה איזו תאונה ויתחילו לבדוק, אולי ימצאו את זה.
אבישי ברוורמן: רבותי, אני אתן לכם הערה כללית.
אבישי ברוורמן: אמרתי, אני רוצה לנקות את השולחן שלי, גמרתי הרבה דברים פה.
אבישי ברוורמן: אני רוצה לנקות את השולחן מהעסק הזה עם הרכב.
אבישי ברוורמן: ביקשתי מהגברת ורון לתת לי מידע עכשווי.
אבישי ברוורמן: הוועדה קיימה 12 ישיבות והגיעה לסעיף 52.
אבישי ברוורמן: פעם היינו עושים חילוק ככה – הילדים כבר לא יודעים חילוק, הם מחשבים במחשב – 52 לחלק ל-12, זאת אומרת שמתקדמים בארבע ושליש, ארבע וחצי סעיפים בכל ישיבה.
אבישי ברוורמן: אני לא מרוצה מזה.
<לאה ורון: בהתחשב בזה שבהצעת החוק יש 191 סעיפים.
אבישי ברוורמן: לכן, מה שאני מבקש מכם, תתחילו לשבת עם הנציגים בלעדי כדי לגמור.
אבישי ברוורמן: אני מרגיש שזה יותר מדי זמן.
אבישי ברוורמן: אני לא מתקדם בקצב שאני רוצה.
אבישי ברוורמן: השר מתקשר בכל פעם: מה קורה?
אבישי ברוורמן: אז אתם תגידו לו.
אבישי ברוורמן: אתם תשבו ביחד ואת חלק מהדברים האלו תגמרו קודם כדי שהדברים יהיו ברורים.
אבישי ברוורמן: הזמן פה מבוזבז יותר מדי על דברים שאפשר לגמור אותם קודם.
יצחק וקנין: אני אגיד לכם, אם אני יכול לעזור, אדוני היושב-ראש.
יצחק וקנין: אני חושב שיכול להועיל הרבה מאוד אם אתם תשבו בלעדינו עם הנציגים.
אבישי ברוורמן: זה מה שהתכוונו.
יצחק וקנין: עשינו את זה – אני רוצה לחזק.
אבישי ברוורמן: עשינו את זה בחוק הטיס.
יצחק וקנין: יערה יכולה להעיד על כך, אנחנו חוקקנו את חוק הטיס, שהוא, פחות או יותר, בעובי כזה של חוק, אפילו יותר.
יצחק וקנין: הקדשנו לזה, מלבד הישיבות שעשינו ביחד עם הגורמים כדי לאזן את עצמנו מדי פעם – אבל אני חושב שזה עזר מאוד לדיון.
יצחק וקנין: זה הביא אותנו הרבה פעמים ללכת קדימה במהירות, מה שחשבו שייקח בחמש שנים, כי בקצב הזה זה ייקח חמש שנים.
אבישי ברוורמן: חמש שנים.
אבישי ברוורמן: ואם יש חוכמת שולחן, כמו שאומר חבר הכנסת וקנין, שבו, יש פה אנשים, תנסו לגמור.
יצחק וקנין: רבותי, לי אין ספק, יש פה גם אינטרסים.
יצחק וקנין: לא מעניין אותי האינטרסים.
יצחק וקנין: אותי מעניינת הבטיחות.
יצחק וקנין: בשורה התחתונה, זה רכב, זה חיי אדם.
אבישי ברוורמן: תחרות ובטיחות.
יצחק וקנין: את זה אני דורש ממשרד התחבורה.
יצחק וקנין: יש דברים שלא צריכים לרדת בהם.
יצחק וקנין: יש דברים שאם אתם חושבים שזה יעזור וזה יוזיל את המחיר בסופו של יום, והאזרח הישראלי ישלם פחות כסף, זו המטרה החוק הזה, אני בטוח.
יצחק וקנין: זאת המטרה.
יצחק וקנין: אבל בוודאי שאנחנו צריכים לקחת בחשבון את כל המכלול של הדברים.
אבישי ברוורמן: מה שאני מציע, אני מבקש מכם שתיקחו את זה, אחרת אנחנו לא נגמור את זה, לא פה ולא במושב הבא.
אבישי ברוורמן: אני כבר רואה את הדברים האלה.
אבישי ברוורמן: חבר הכנסת וקנין ואני לא חותמת גומי לאף אחד.
אבישי ברוורמן: אתם כבר מבינים את זה.
אבישי ברוורמן: אנחנו לא מייצגים אינטרסים, אנחנו לא רצים לפוליטיקאי הזה ולעיתון הזה, אנחנו עושים את העבודה שלנו.
אבישי ברוורמן: אני מציע, כדי לחסוך לכם זמן, שבו ביחד עם האנשים האלה.
אבישי ברוורמן: אתם גם יודעים למיין את האינטרסים.
אבישי ברוורמן: אבל תגדירו את הדברים בצורה הרבה יותר ברורה, איפה שיש מחלוקות והן כל-כך ברורות, תביאו לנו את זה לכאן, תציגו צד א', צד ב', אנחנו נחליט ונתקדם.
אבישי ברוורמן: כי בצורה הזאת זה לא יגמר.
אבישי ברוורמן: לכן אני מציע שכבר בנושא הראשון תשבו ביניכם, ואני עובר לסעיף 53.
אבישי ברוורמן: אבל אני מקווה שתיקחו את זה לתשומת לבכם.
אבישי ברוורמן: שבו ביחד, האוכל יהיה על חשבון העשירים.
<שרית זוכוביצקי-אור: "53.
<שרית זוכוביצקי-אור: מועצה מייעצת ליבוא רכב ולשיווקו – (א) השר ימנה מועצה מייעצת שתפקידה לייעץ למנהל, בעניינים כאמור בסעיף 54, שחבריה הם: (1) שלושה עובדים של המשרד אשר אחד מהם יהיה היושב ראש; (2) שני חברים בעלי מומחיות בתחום הרכב והם עובדי מעבדה מוסמכת" – אני מוסיפה את המילה "לרכב".
<שרית זוכוביצקי-אור: "(3) שני נציגי ציבור.
<שרית זוכוביצקי-אור: (ב) השר ימנה ממלא מקום לכל אחד מחברי המועצה לפי סעיף קטן (א) שיתקיימו בהם תנאי הכשירות כאמור בסעיף קטן (א).
<שרית זוכוביצקי-אור: (ג) חברי המועצה יתמנו לתקופה של שלוש שנים וניתן לשוב ולמנותם לשתי תקופות נוספת.
<שרית זוכוביצקי-אור: (ד) הודעה על מינוי חברי המועצה תפורסם ברשומות".
אבישי ברוורמן: עורך דין עצמון ועורך הדין פרידמן.
<איתי עצמון: אדוני, אני רוצה להגיד איזושהי אמירה כללית לגבי הסימן הזה שעניינו המועצה המייעצת ליבוא רכב ושיווקו.
<איתי עצמון: הסימן הזה מעגן את הקמתה ואת תפקידיה של המועצה המייעצת, כפי שקיים היום בצו הפיקוח על מצרכים ושירותים ביבוא רכב ומתן שירותים לרכב.
<איתי עצמון: ההוראות האלה עוגנו בהצעת החוק הממשלתית בנוסח לקוני, ואם יורשה לי, גם מיושן.
<איתי עצמון: התיקונים שמסומנים כאן ב"עקוב אחר שינויים" בנוסח שמונח על שולחן הוועדה הם בעקבות ישיבות ארוכות שקיימתי עם נציגי הממשלה, שבמהלכן ניסינו להתאים את ההוראות האלה של הקמת גוף מועצה סטטוטורית, המועצה המייעצת ליבוא רכב ולשיווקו, להוראות המקובלות היום בחקיקה, לרבות בענייני מינוי, פקיעת כהונה, ניגוד עניינים, החלת דינים שונים על חברי מועצה שאינם עובדי מדינה וכל היוצא בזה, כפי שהוועדה תוכל לראות בהמשך.
<איתי עצמון: זאת אמירה כללית.
<איתי עצמון: השאלה שלי, בכל זאת נותרו מספר שאלות שרציתי להעלות כאן בדיון הוועדה.
<איתי עצמון: לגבי סעיף 53, המועצה הזו, כפי שנראה בהמשך, אמורה גם לדון או לטפל בתלונות של צרכנים בנושא יבוא רכב.
<איתי עצמון: השאלה – וזה אדוני, להכרעת
<איתי עצמון: כם – האם לא ראוי שבמועצה הזאת ישבו גם נציגי ארגוני צרכנים?
אבישי ברוורמן: מה אתה אומר, מר פרידמן, צריך?
<זאב פרידמן: הרמתי את ידי בדיוק לנקודה הזו.
<זאב פרידמן: אני סבור שצריכים לשבת שם שני נציגי צרכנים במקום נציגי הציבור.
<זאב פרידמן: ולכל הפחות, אני סבור שצריף לשבת שם לפחות נציג אחד של המועצה לצרכנות.
אבישי ברוורמן: אם אדם באיכותך ישב שם, אז אני אשמח מאוד.
אבישי ברוורמן: אני מתכוון לזה, כי גם חשוב מי מייצג את הצרכן.
<שרית זוכוביצקי-אור: אז אפשר מתוך נציגי הציבור, אחד - - -
<יערה למברגר: מתוך נציגי הציבור.
אבישי ברוורמן: נציגי הציבור, אחד מהם נציג ארגוני צרכנים.
<שרית זוכוביצקי-אור: אחד נציג ציבור ואחד - - -
<איתי עצמון: אדוני, יש לי הצעה לנוסח לשוני.
<איתי עצמון: שאחד מנציגי הציבור יהיה נציג ארגוני צרכנים כהגדרתם בסעיף 31(ג) לחוק הגנת הצרכן, התשמ"א-1981.
אבישי ברוורמן: בסדר, מקובל.
<איתי עצמון: האם אדוני חושב שהנציג הזה צריך להיות לפי המלצת הממונה על הגנת הצרכן מתוך רשימות שהוגשו לו?
<זאב פרידמן: ממש לא.
<זאב פרידמן: זה צריך להיות נציג צרכנים.