GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<יוסי סקורניק: אבל הצורך לקבוע מחיר לצרכן זה צורך שנובע ממשרד התחבורה.
<ייעקב יהודה רודד: אנחנו בעד להחזיר את החלקים לפיקוח, לפי הנוסחאות הקיימות.
<ייעקב יהודה רודד: לנו כדאי, לכם לא כדאי.
<ייעקב יהודה רודד: אנחנו מוכנים בכל זאת גם אם לא כדאי.
<שמואל מלכיס: נחזיר את המשק עשרים שנה אחורה.
דוד צור: רבותי, יש מישהו שביקש ולא דיבר?
דוד צור: אם כך, אנחנו נתחיל בהקראה של החוק ונעבור סעיף-סעיף.
דוד צור: אם יהיו הערות לגופם של הסעיפים נשמע אותן ונתקדם.
<לאה ורון: מי קורא?
<לאה ורון: עורכת הדין ויתקון?
<שרית זוכוביצקי-אור: אני אקרא.
דוד צור: גב' זוכוביצקי כבר מנוסה.
<שרית זוכוביצקי-אור: זאת גם הצעה של שר התחבורה.
<שרית זוכוביצקי-אור: נכון שאנחנו פה לשירות יחידת אתג"ר אבל זאת הצעה של משרד התחבורה.
<שרית זוכוביצקי-אור: הצעת חוק הגבלת השימוש ורישום פעולות בחלקי רכב משומשים (מניעת גניבות) (תיקון מס' 5), התשע"ד-2014.
<שרית זוכוביצקי-אור: תיקון סעיף 1. 1.
<שרית זוכוביצקי-אור: בחוק הגבלת השימוש ורישום פעולות בחלקי רכב משומשים (מניעת גניבות), התשנ"ח-1998, להלן – החוק העיקרי, בסעיף 1: 1.
<שרית זוכוביצקי-אור: לפני הגדרת "בעל רכב" יבוא: "אופנוע" – רכב מנועי בעל שני גלגלים המורכבים זה אחרי זה, בין שחובר אליו רכב צדי ובין אם לאו, וברכב מנועי הנע על שלושה גלגלים אשר צוין ברשיונו כתלת-אופנוע, ואשר משקלו העצמי אינו עולה על 400 קילוגרם.
<מרב תורג'מן: אולי כדאי שתסבירי את הסעיף.
<מרב תורג'מן: אלה שני נושאים נפרדים.
<שרית זוכוביצקי-אור: אנחנו מוסיפים הגדרת אופנוע משום שאנחנו מתייחסים גם לאופנוע בתוספת.
<שרית זוכוביצקי-אור: זאת אומרת, אנחנו רוצים להחיל תחת כנפי החוק הזה גם אופנועים מכיוון שיש גניבה של חלקי חילוף מאופנועים.
<שרית זוכוביצקי-אור: זאת גם תופעה שיחידת אתג"ר נתקלה בה.
<שרית זוכוביצקי-אור: אנחנו רוצים להחיל את החוק גם על אופנועים ולכן נזקקנו להגדרה.
<שרית זוכוביצקי-אור: ההגדרה מועתקת מתקנות התעבורה.
<שרית זוכוביצקי-אור: אני מזכירה שאנחנו בסעיף הגדרות.
דוד צור: יש הערות או מתנגדים?
<אריה אשד: בסעיף הגדרות אין הגדרה של צי רכב.
<אריה אשד: בחוק זה מופיע.
דוד צור: זה מופיע בהמשך, לדעתי.
<אריה אשד: אבל זה לא מופיע בהגדרות.
<שרית זוכוביצקי-אור: לא בהגדרות, במקום אחר.
<שרית זוכוביצקי-אור: כתוב "בעל צי רכב".
<אריה אשד: זה לא מופיע בהגדרות אלא רק בדברי ההסבר.
<טל ויתקון: זה מופיע בסעיף 3(1).
דוד צור: בעד סעיף 1(1) – פה אחד
דוד צור: סעיף 1(1) נתקבל.
<שרית זוכוביצקי-אור: אני אמשיך.
<שרית זוכוביצקי-אור: (2) בהגדרת "חלק", אחרי "חלק מרכב" יבוא: "לרבות חלקים המרכיבים את החלק".
<שרית זוכוביצקי-אור: שוב, זה נועד כדי לטייב את האכיפה או כדי להגיע לחלקים.
<שרית זוכוביצקי-אור: יחידת אתג"ר הציגה שחלק גדול מורכב מחלקים ואז יש שאלת פרשנות, האם החלקים הגנובים שבתוך החלק חל עליהם החוק?
<שרית זוכוביצקי-אור: כמובן שאנחנו טוענים שחל עליהם החוק.
<שרית זוכוביצקי-אור: אי אפשר לקחת חלקים מתוך החלק, את הקופסא, את המכסה, ולהגיד: זה לא לא חלק.
<שרית זוכוביצקי-אור: לכן, זה כדי למנוע שאלות פרשניות לעניין גניבת חלקים של החלק.
דוד צור: בעד סעיף 1(2) – פה אחד
דוד צור: נמנעים – נמנעים
דוד צור: הסעיף התקבל פה אחד.
<שרית זוכוביצקי-אור: (3) לפני ההגדרה "פעולה" יבוא: "נזק גולמי", נזק ישיר שנגרם לרכב בלא קשר למפורט בכל פוליסת ביטוח שהוצאה לרכב, למעט ירידת ערך הרכב.
<שרית זוכוביצקי-אור: נזק גולמי הוא הבסיס לקביעת שומת הרכב.
<שרית זוכוביצקי-אור: זאת הגדרה שמקורה בתקנות התעבורה והיא מתוקנת אחת לאחת על-פי הגדרה זאת כדי לעשות האחדת מונחים.
<מרב תורג'מן: אני רק אציין שההגדרה הזו כמו ההגדרה הבאה בפסקה 4, הן הגדרות שהיו כבר במסגרת החוק ונמחקו בשנת 2005.
<מרב תורג'מן: ניסינו להבין מה היה הטעם לתיקון ב-2005, למה הורידו ומדברי ההסבר והפרוטוקולים עלה שפשוט לא היה צורך בהגדרה משום שביטלו את ההוראה המהותית של חובת הסימון.
<מרב תורג'מן: כרגע מבקשים להוסיף את ההגדרות האלה ואנחנו נתייחס אליהן בהמשך בסעיפים המהותיים.
דוד צור: יש הערות לסעיף הזה?
דוד צור: בעד סעיף 1(3) – פה אחד
דוד צור: אחרי שהתלבטתי עם עצמי אני בעד.
<שרית זוכוביצקי-אור: (4) אחרי ההגדרה "רכב" יבוא: "רכב באובדן גמור" – רכב ששמאי רכב קבע לגביו שהוא יצא מכלל שימוש או שהנזק הגולמי בו הוא 60% ומעלה משווי הרכב.
<שרית זוכוביצקי-אור: שוב, זאת הגדרה שלקוחה מתקנות התעבורה ואין בה שינוי.
<שמואל מלכיס: למה לא כתבתם "כהגדרתו בתקנות התעבורה"?
<שרית זוכוביצקי-אור: כי אנחנו פה חקיקה ראשית ואנחנו לא יכולים להפנות לחקיקת משנה ולכן אין לנו אלא לצטט את ההגדרות.
דוד צור: ורשות הרישוי כהגדרתה בפקודה.
<שרית זוכוביצקי-אור: שם יש אפשרות כי ההגדרה היא בפקודה.
<מרב תורג'מן: מה שבתקנות אי אפשר להפנות לתקנות ומה שבחקיקה ראשית אפשר להפנות.
דוד צור: נא להצביע.
דוד צור: בעד סעיף 1(4) – פה אחד
דוד צור: הסעיף נתקבל.
<שרית זוכוביצקי-אור: "רשות הרישוי" – כהגדרתה בפקודה.
דוד צור: הצבענו בעניין.
<שרית זוכוביצקי-אור: (5) "שווי רכב" – שווי הרכב בשוק המכוניות המשומשות כפי שהוא מתפרסם מעת לעת בפרסום המקובל על חברות הביטוח, ולעניין רכב מהסוגים M1 או N1, כמשמעותם בתקנה 271א לתקנות התעבודה, התשכ"א-1961.
<שרית זוכוביצקי-אור: שווי הרכב לפי קוד הדגם המופיע ברשיון הרכב.
<שרית זוכוביצקי-אור: שוב, זאת הגדרה הלקוחה מתקנות התעבורה והיא מצוטטת פה באופן מדויק.
<שרית זוכוביצקי-אור: מכיוון שהיא מופיעה בתקנות לא יכולנו להפנות ולכן אנחנו מצטטים את ההגדרה.
<אריה אשד: מאיפה האוטוריטה הזאת של חברות הביטוח לגבי שווי הרכב?
<אריה אשד: הן האוטוריטה שמחליטה מה שווי הרכב?
<משה קרמאייר: לא, אבל יש מחירון בשוק שהוא המקובל.
<אריה אשד: אז שיכתבו שלפי המחירון, אבל לא לפי האוטוריטה של חברות הביטוח.
<רונן לוי: הם מקבלים את המונופול של יצחק לוי.
<רונן לוי: זה מה שהוא אומר.
דוד צור: יצחק לוי מועסק על-ידי חברות הביטוח?
<קריאה: לא יודע.
<קריאה: תלוי את מי אתה שואל.
דוד צור: תדייק, רונן.
דוד צור: בסוף יש משהו שכולם הולכים לפיו.
דוד צור: דווקא לא כתוב פה "המפורסם על-ידי - - -".
<רונן לוי: אבל חברות הביטוח מסתמכות עליו וזה מקבע מונופול.
דוד צור: ואתם על מה מסתמכים?
<רונן לוי: אנחנו לא מתעסקים בשווי רכב.
<רונן לוי: אנחנו עוסקים בתיקון.
דוד צור: ההערה לא ברורה לי.
דוד צור: אפשר לקעקע את הערות היסוד עד אחורה, אבל האם יש לכם משהו קונסטרוקטיבי יותר להיצמד אליו או סתם להעיר הערה לחלל?
<רונן לוי: לא הערה לחלל.
<אריה אשד: אם נרשום "המקובל בשוק", מחר יכול להיות עוד יצחק לוי.
<רונן לוי: מחר יהיה יד 2 או עוד אחד.
<שמואל מלכיס: אתה יודע שכלי הרכב לא מבוטחים בחברות הביטוח והן לא מעסיקות שמאים בכלל.
דוד צור: מה זה קשור להגדרה?
<רונן לוי: אם אני רוצה לפתוח מחירון, מותר לי להשתמש בו?
<רונן לוי: תרשום "כמקובל בשוק".
דוד צור: יש הצעות?
<יורם בן-יואל: חייב להיות איזשהו מחירון.
<יורם בן-יואל: כאשר יהיה מחירון של מישהו אחר, נמנע התערבות של בתי משפט.
<יורם בן-יואל: ההרגל היום הוא מחירון של יצחק לוי וחברות הביטוח כותבות: כפי מה שכתוב בפוליסה.
דוד צור: אני יכול להבין את המחוקק שלא אמר: יצחק לוי, ולכן הוא אמר: כפי שמקובל על איגוד חברות הביטוח, כי הן המבטחות.
<שרית זוכוביצקי-אור: צריך בסיס להשוואה.
<שלמה כהן-תוסייה: מבחינת הנכון והאמת, אנחנו מצטרפים לעמדה של איגוד המוסכים בעניין הזה.
<שלמה כהן-תוסייה: אין חובה שהמחירון המקובל בשוק יהיה תואם דווקא למחירון המקובל על חברות הביטוח, ברמת הקונספט המשפטי.
<שלמה כהן-תוסייה: הבעיה שלנו פה, ולכן לא העלינו את הטענה כרגע, נוגעת לאחידות חקיקה.
<שלמה כהן-תוסייה: אני חושב שצריך לתקן בכל המקומות בדיוק על-פי התיקון שאמר כרגע איגוד המוסכים.
דוד צור: הוא לא אמר.
דוד צור: הוא אמר מה לא.
<שלמה כהן-תוסייה: הוא אמר.
<שלמה כהן-תוסייה: הוא אמר: במקום "המקובל על חברות הביטוח" לכתוב: המקובל בשוק.
<שלמה כהן-תוסייה: אני סבור שניתן להתחיל כאן היום - -
דוד צור: מה זה "כמקובל בשוק"?
דוד צור: לוח הכפל בעיתון 'ידיעות אחרונות'?
דוד צור: אני לא יודע אם הוא עוד קיים.
<שלמה כהן-תוסייה: מה זה "כמקובל על חברות הביטוח", אדוני?
<שלמה כהן-תוסייה: זאת אותה שאלה בדיוק.
<שלמה כהן-תוסייה: בסוף נשאלת השאלה מה זה "כמקובל".
<שרית זוכוביצקי-אור: הדיון הזה כבר התקיים והוועדה אישרה בדיוק את הנוסח הזה.
<שרית זוכוביצקי-אור: צריך שיהיה בסיס אחיד לקביעת שומה.
<שרית זוכוביצקי-אור: אני אגיד שמחיר הרכב הוא 50,000 ואדם אחר יגיד שהוא 60,000.
דוד צור: אבל "כמקובל בשוק" זאת אמירה יותר נכונה.
דוד צור: מכיוון שאנחנו רוצים להיצמד לחקיקה קודמת אנחנו נשאיר את הנוסח הזה כפי שהוא, אבל אני ממליץ שתביאי איזשהו תיקון לנושא הזה.
דוד צור: שיהיה כתוב "כמקובל בשוק" בתיקונים לכלל החקיקה ואז ניישר קו.
<שרית זוכוביצקי-אור: התיקון הזה הוא תיקון שנעשה ב-266 לתקנות התעבורה לפני שנה וחצי פה.
דוד צור: לא מהותי בעיניי.
דוד צור: אחרי ששמענו את כולם אנחנו מצביעים על נוסח החוק.
דוד צור: בעד סעיף 1(5) – פה אחד
דוד צור: אני ממליץ לכם ללכת אחורה ונכון לכתוב "כמקובל בשוק".
דוד צור: רק לא נעשה את זה בחוק הזה.
דוד צור: מר רודד, בבקשה.
<יעקב יהודה רודד: יש פה התייחסות ל-M1 ול-N1.
<יעקב יהודה רודד: למה רק לאלה?
<יעקב יהודה רודד: למה לא ל-N2?
<שרית זוכוביצקי-אור: זה כבר דיון מהותי לעצם ההגדרה.
<לאה ורון: אבל זה הזמן לקיים את הדיון, אם זאת השאלה.
<מרב תורג'מן: אם יש באמת כוונה להחליף את זה ולהחליף את המילים "המקובל על חברות הביטוח" במילים "כמקובל בשוק" - -
<שרית זוכוביצקי-אור: מה זה "כמקובל בשוק"?
<שרית זוכוביצקי-אור: אני לא יודעת.
<שרית זוכוביצקי-אור: אין לזה משמעות.
דוד צור: תסבירי לנו מה זה M1 ו-N1.
<שרית זוכוביצקי-אור: כלי הרכב במדינת ישראל מסווגים על-פי התקינה האירופית.
<שרית זוכוביצקי-אור: העיגון של זה מופיע בתקנה 271א לתקנות התעבורה, שם מסווגים כלי הרכב לפי קטגוריות אירופיות.
<שרית זוכוביצקי-אור: N1 זה רכב נוסעים.
דוד צור: החוק דן ברכבים האלה ובאופנועים.
<ייעקב יהודה רודד: לי אין בעיה, אבל גם N2 הוא בעניין.
<ייעקב יהודה רודד: זה רכב מסחרי מעל 3.5 טון.
דוד צור: והחוק לא דן בו?
<שרית זוכוביצקי-אור: זה לא עניין של החוק.
<שרית זוכוביצקי-אור: החוק מדבר על שווי רכב.
<שרית זוכוביצקי-אור: זה הכל.
<רונן לוי: ל-N2 אין שווי רכב?
<רונן לוי: הוא לא רכב?
<רונן לוי: אופנוע הוא לא רכב?
<רונן לוי: לא ברור.
<יורם בן-יואל: אם יורידו קריטריון ויכתבו "כמקובל בשוק" זה יעלה את מהות התביעות בבתי משפט.
<יורם בן-יואל: פלוני יגיד – זה ארבעים אלף שקל, אלמוני יגיד שלושים אלף שקל.
דוד צור: זה אמורפי מדי.
<שרית זוכוביצקי-אור: אם נכתוב "כמקובל בשוק" לא תהיה אחידות.
<שרית זוכוביצקי-אור: לעולם לא יהיה אפשר להוריד רכב ולקבוע את האחוזים.
<שרית זוכוביצקי-אור: לאחוזי הנזק יש משמעות גדולה מאד, במיוחד כשאנחנו מגיעים לאחוזי נזק של 60% משום שאז חלה חובה על שמאי רכב להוריד את הרכב מהכביש.
<שרית זוכוביצקי-אור: אם לא יהיה לי בסיס אחיד, אפשר יהיה לשחק במחיר הרכב ולעולם אי אפשר יהיה להשוות בין השומות.
<שרית זוכוביצקי-אור: אי אפשר יהיה לייצר פה אחידות.
<שרית זוכוביצקי-אור: "כמקובל בשוק" זה מונח ערטילאי.
<שרית זוכוביצקי-אור: מי זה השוק?
דוד צור: מכיוון שהצבענו על זה, את משחיתה את זמנך.
<שרית זוכוביצקי-אור: "שמאי רכב" – מי שרשום בפנקס השמאים ובידו תעודת בת-תוקף בהתאם לצו הפיקוח על מצרכים ושירותים (שמאי רכב), התש"ם-1980.
דוד צור: איגוד השמאים, זה נכון?
<שרית זוכוביצקי-אור: ההגדרה מאושרת?
<מרב תורג'מן: אני רק אציין ששרית לא הקריאה את פסקה (5) יחד עם הספרה 5 משום שאין צורך בה.
<מרב תורג'מן: ההגדרות ימשיכו וההגדרה "שר" היא ההגדרה שתהיה אחרונה.
<מרב תורג'מן: זה רק עניין טכני.
<שרית זוכוביצקי-אור: תיקון סעיף 3.
<שרית זוכוביצקי-אור: 2.
<שרית זוכוביצקי-אור: בסעיף 3 לחוק העיקרי – (1) בסעיף קטן (א) – (א) במקום פסקאות (1) ו-(2), יבוא: (1) הודיע שמאי רכב לרשות הרישוי על רכב באובדן גמור או החליט המבטח להעביר את הרכב לפירוק כללי, יעביר המבטח את הרכב לעסק שמורשה על-פי דין לעסוק בפירוק כלי רכב ויחזיר את רשיון הרכב לרשות הרישוי.
<מרב תורג'מן: את יכולה להסביר את הפסקה?
<שרית זוכוביצקי-אור: פסקה זו עושה בסך הכל תיקונים לא גדולים למצב הקיים היום.
<מרב תורג'מן: את יכולה להגיד מה המצב הקיים היום לפי סעיף 3 ואז מה המצב החדש לפי השינוי של הפסקה שאתם מבקשים?
<שרית זוכוביצקי-אור: הפסקה הזאת בעצם מצטטת באופן מלא את המצב הקיים.
<שרית זוכוביצקי-אור: היא מטייבת קצת את הנוסח.
<שרית זוכוביצקי-אור: כשחברת הביטוח מחליטה להביא רכב לפירוק כללי, כלומר להוריד אותו מהכביש ולפרק אותו לחלקים, יש שתי דרכים להגיע לזה: 1.
<שרית זוכוביצקי-אור: אם שמאי קבע שהרכב באובדן גמור, זאת אומרת המצב המשפטי הזה בעצם לא מאפשר את החזרת הרכב לכביש ואז החברה מפרקת את הרכב לחלקים.
<שרית זוכוביצקי-אור: החברה על דעת עצמה מחליטה שבמקרה קונקרטי יותר כדאי לה לפרק את הרכב, גם אם הרכב לא הגיע לשיעור הנזק.
דוד צור: מה התוספת?
<שרית זוכוביצקי-אור: הוספנו את המילים "הודיע שמאי רכב לרשות הרישוי על רכב באובדן גמור".
דוד צור: עד היום זה לא היה?
<שרית זוכוביצקי-אור: עד היום החליט המבטח.
<שרית זוכוביצקי-אור: אנחנו מוסיפים את האופציה שגם אם שמאי הוריד את הרכב מהכביש המשמעות היא - - -
דוד צור: והעברה של רשיון הרכב לרשות הרישוי היתה קיימת ממילא?
<קריאה: זה כבר לא רלוונטי, זה כבר בא ממוחשב.
<קריאה: אנחנו לא מחזירים רשיונות.
<שרית זוכוביצקי-אור: בסדר, אבל המשמעות היא החזרה.
דוד צור: לא מדברים על זה שהוא בא עם אופנוע, נכנס בריצה עם הקסדה ומביא את הרשיון.
דוד צור: גם במייל זה בסדר.
דוד צור: יש הערות לסעיף זה?
דוד צור: בעד סעיף (1)(א)(1) – פה אחד
<שרית זוכוביצקי-אור: (2) מכר המבטח רכב שלא למטרת פירוק כללי אלא לשם תיקון – (א) ימציא לרוכש הרכב עותק מחוות דעת שמאי הרכב שבדק את הרכב לאחר קרות הנזק.
<שרית זוכוביצקי-אור: (ב) יחזיק ברשותו את רשיון הרכב ולא יעבירו לרוכש הרכב אלא אם כן אותו רוכש המציא לו אישור של מוסך שניתן לו רשיון לפי דין, ושלפיו תוקן הרכב, ואם הוחלף חלק, הורכב במקומו חלק חדש או חלק משומש שנרשם לפי הוראות חוק זה.
<שרית זוכוביצקי-אור: השינוי המרכזי פה הוא חובת חוות דעת השמאי לרוכש.
<רונן לוי: פה אנחנו רוצים שיהיה את מה שדיברנו עליו קודם לכן וזה התאמה.
דוד צור: אבל החוק, לדעתי, לא יוכל לתת מענה לעניין הזה אלא אכיפה.
דוד צור: זאת אומרת, זאת סוגיה שצריך להציף אותה.
דוד צור: הגב' זוכוביצקי, אני עונה במקומך.
<רונן לוי: מי ייתן את המענה?
דוד צור: הוא מדבר על הפער.
<שרית זוכוביצקי-אור: אני מבינה.
<שרית זוכוביצקי-אור: הטענה שלו אומרת שאם שמאי נתן חוות דעת, מישהו צריך אחר כך לבדוק את השמאי.
דוד צור: לא, את הפערים.
<שרית זוכוביצקי-אור: את התיקון ביחס לחוות דעת השמאי.
דוד צור: נתן השמאי 30,000 שקל נזק, תיקן המוסך 1,500.
דוד צור: ואז יש נזילה כמו אצל חבר הכנסת וקנין.
<שרית זוכוביצקי-אור: מה שמעניין אותנו הוא שהרכב תוקן על-פי חוות דעת השמאי.
<שרית זוכוביצקי-אור: זאת אומרת, לא הפער במחירים.
<רונן לוי: החוק לא מדבר על המהות, בעצם, אלא על העברת המסמך.
<רונן לוי: אנחנו מנסים לצאת מהעברת מסמכים ולהביא את החוק הזה למשהו מהותי.
<שרית זוכוביצקי-אור: זה מהותי.
דוד צור: שהשמאי יהיה גורם מלווה לתיקון?
<שמואל מלכיס: השמאי זה לא תפקידו.
דוד צור: לכן אני שואל, רונן.
דוד צור: השמאי נתן חוות דעת, ליווה את התיקון, בסוף גם אישר אותו?
דוד צור: זה מה שאתה מצפה שהשמאי יעשה?
דוד צור: הוא יראה שהתיקון היה בהתאם לחוות הדעת שלו?
<רונן לוי: זה לא מה שאמרתי.
<רונן לוי: אמרתי שבמידה וחברת הביטוח מחזירה את הרשיון או נותנת רשיון לאחר התיקון, היא צריכה לוודא שמה שמופיע בחשבונית מופיע בדוח השמאי.
<רונן לוי: זאת אומרת, הפירוט של החלקים או התיקונים.
<שמואל מלכיס: תסלח לי מאד, זה לא התפקיד של חברת הביטוח וזה לא התפקיד של השמאי.
<שמואל מלכיס: חברת הביטוח נדרשה להחזיק את הרשיון ולתת אותו למתקן הרכב בתנאי שהוא תיקן.
<רונן לוי: תן לי רק לסיים.
<שמואל מלכיס: אי אפשר להטיל את האחריות של התיקון על חברות הביטוח.
<רונן לוי: אתה שלחת את האוטו ולכן אתה אחראי.
<שמואל מלכיס: אני לא שלחתי את האוטו.
<רונן לוי: בחוק המחזור לצמיגים, וזה לא רק בישראל אלא בכל העולם, נקבע שמי שמביא את הצמיגים הוא זה שממחזר אותם.
<רונן לוי: זה נקבע גם בבקבוקים ובכל דבר.
<רונן לוי: מי שמניע את התהליך צריך לסגור אותו.
<רונן לוי: לא יכול להיות שהם בורחים מהאחריות הזאת.
דוד צור: לך אין אחריות כמוסך לחתום על הרכב שהוא תוקן?
<רונן לוי: אני רק רוצה לסיים את הטיעון.
<רונן לוי: אם הבאתי צמיג למדינת ישראל והצמיג הזה, או שהוא מזהם או שאי אפשר להטמין אותו, אני אחראי להחזיר אותו בסופו של דבר.
<שמואל מלכיס: מי זה "אני"?
<רונן לוי: יבואני הצמיגים ויבואני החלפים.
<רונן לוי: החוק קבע עליהם וזה גם מקובל בכל העולם.
<רונן לוי: אולי תתן לי לדבר?
דוד צור: מר מלכיס, הבנו את העמדה שלך.
<רונן לוי: הוא דיבר שעתיים, לא הפרענו לו גם כשהוא לא ענה.
דוד צור: רונן, אני אתן לכם פה חדר מאחורה, תעבדו על הזוגיות שלכם.
דוד צור: עכשיו אני אלך לפשר ביניכם?
<רונן לוי: יש לנו זוגיות יפה.
<רונן לוי: הרעיון הזה מקובל היום באיחוד האירופי ובכל העולם.
<רונן לוי: מי שמניע תהליך וגורם לנזק הוא גם מצמצם אותו.
<רונן לוי: אתה דיברת קודם על עניין הספורט וזה אותו רעיון.
<רונן לוי: מי שמניע את הנזק לחברה, הוא אחר כך זה שמסלק אותו מהחברה.
<רונן לוי: זה אותו דבר בחוק מחזור צמיגים, בבקבוקים וכן הלאה.
<רונן לוי: יש הגיון ברעיון הזה.
<רונן לוי: אם אתה מניע את התהליך אתה גם צריך לסגור אותו.
<רונן לוי: חברות הביטוח היום מחויבות להחזיק את הרשיון ביד עד אחרי התיקון.
<רונן לוי: מה שקורה נכון להיום בפרקטיקה, שזה רק העברת מסמכים.
<רונן לוי: אף אחד לא מוודא שבין הפירוט של דוח השמאי לבין החשבונית שהוא מביא מהמוסך יש התאמה.
<רונן לוי: על זה אנחנו מדברים ואת זה צריך לסגור.
<שמואל מלכיס: אין לזה קשר כי דוח השמאי לא בהכרח מצביע על המצב האמיתי של התיקון.
<שמואל מלכיס: חלק מהבעיות שנוצרות כאן הן היכולת לקחת רכב, שהשמאי קבע שהנזק הוא יחסית גבוה ובסופו של דבר הנזק הרבה יותר נמוך, נובע מהנחיות פשוטות של משרד התחבורה, שניתנות לתיקון ונובעות מטעות בסיסית.
<שמואל מלכיס: שנית, מי שאחראי על תיקון רכב במדינת ישראל זה המוסך.
<שמואל מלכיס: החובה שהוטלה על חברות הביטוח – קל מאד למצוא את המטבע מתחת לפנס ולא במקום שבו הוא נעלם.
<שמואל מלכיס: מה שקובע בסופו של דבר זה החובה שמוטלת על חברות הביטוח להחזיק ברשיון הרכב, לברר שהרכב טופל במוסך מורשה.
<שמואל מלכיס: האחריות של המוסך המורשה נקבעה על-ידי משרד התחבורה.
<שמואל מלכיס: אם משרד התחבורה נכשל בתפקידו לפקח על המוסכים, הוא לא יכול לזרוק את האחריות הזאת על חברות הביטוח.
<שמואל מלכיס: יש גבול למה שחברות הביטוח יכולות לעשות.
<שמואל מלכיס: דבר נוסף, חברות הביטוח לא מתניעות פה שום תהליך.
<שמואל מלכיס: התאונה קרתה לא בגלל תאונות הביטוח אלא על אפן וחמתן.
דוד צור: אבל הוא אומר שאתה מחזיק ברשיון הרכב.
<רונן לוי: הוא קובע את האובדן להלכה.
<רונן לוי: הוא מניע את התהליך.
<מרב תורג'מן: רכב כבר בבעלותו, למעשה.
<מרב תורג'מן: יותר נכון, הרכב בחזקתו.
דוד צור: אם אני מצליח להיכנס לנבכי התהליך, מה שאתה מציע, רונן, זה בעצם שחברת הביטוח תייצר לעצמה איזה מנגנון של פיקוח וליווי של תהליך התיקון.
דוד צור: לכאורה היא תעשה את זה דרך השמאי.
<רונן לוי: היא קבעה את האובדן להלכה.
דוד צור: אתה בעצם מגדיל פה את נפח עבודת השמאים באופן שייקר לדעתי את העלות הכללית.
<רונן לוי: לא, ממש לא.
דוד צור: בוא תסביר לי איך סוכן הביטוח, שהוא מעונב ויפה, איך הוא אמור לוודא שמה שהשמאי העריך זה גם מה שהמוסך תיקן?
<רונן לוי: מה זה קשור לסוכן ביטוח?
<רונן לוי: שמאי בקר היום מקבל את הנתונים.
<רונן לוי: אמרתי, הם אלה שקובעים שהרכב יירד מהכביש.
דוד צור: הבנו.
דוד צור: איך אתה מציע שהמנגנון הזה יפעל בפועל?
<רונן לוי: הוא לוקח גם היום את המסמכים.
<רונן לוי: זאת עבודה שהם כבר עושים היום.
<רונן לוי: אנחנו לא מוסיפים להם עבודה.
<רונן לוי: הדבר היחיד שאנחנו מוסיפים זה שהם יעשו את ההתאמה לקרוא את המסמכים.
<רונן לוי: אם השמאי קבע שבפירוט צריך להחליף 10 חלקי חילוף, הוא יכול לסמן שאכן הם הוחלפו.
<רונן לוי: הוא לא ייתן את הרשיון לאותו סוחר אם אין התאמה.
<רונן לוי: זה כל הסיפור.
<רונן לוי: הוא עושה את אותה עבודה ואין לו פה שום השתת עלות.
<מרב תורג'מן: אבל לא השמאי שנותן את הרשיון.
<רונן לוי: השמאי בקר של חברת הביטוח.
דוד צור: אדוני רונן, למה זאת לא אחריות שלך?
<רונן לוי: אני לא מתקן את הרכב.
<רונן לוי: הסוחר מתקן את הרכב בשטחים.
<רונן לוי: אם הייתי מתקן את הרכב הייתי שמח לקחת אחריות על זה.
דוד צור: זה סיפור אחר.
דוד צור: רונן, אתה רוצה לתקן את כל הבעיות דרך החוק הזה?
<רונן לוי: ברור שאני רוצה לתקן כי אני סובל מהן.
<לאה ורון: סליחה, היושב-ראש מדבר כרגע.
<לאה ורון: בבקשה לא להפריע.
<לאה ורון: אדוני, לא להפריע.
דוד צור: שים לב לסעיף.
דוד צור: פה כתוב לך: "לעסק שמורשה לפי דין".
דוד צור: זה לא קשור עכשיו לעניין של השטחים, שזה נושא שצריך לטפל בו.
<רונן לוי: הולכים למוסך מורשה שמוציא חשבונית על אלף שקל.
<רונן לוי: אם זה חשבונית פיקטיבית או לא, אני לא יודע, אבל את זה אתג"ר יודעת.
דוד צור: אז זאת עבירה פלילית וצריך להעניש את חברת הביטוח.
<רונן לוי: אבל יש פירוט.
<רונן לוי: אנחנו דנים במסמכים ואנחנו לא פותרים את הבעיה.
<רונן לוי: נציג יחידת אתג"ר נמצא פה והוא יכול להסביר את התהליך.
<רונן לוי: אין פה שום השתת עלות.
דוד צור: כדי לפתור בעיות פליליות אני לא הולך להשית אחריות - - -
<שמואל מלכיס: זאת השתת אחריות.
<רונן לוי: יש לך כבר את האחריות הזאת.
<רונן לוי: היא בחוק.
<שמואל מלכיס: אין לי את האחריות לבדוק אם הרכב מתוקן כראוי.
<רונן לוי: לא דיברתי על תיקון כראוי.
דוד צור: מספיק עם הפינג-פונג הזה.
<שלמה כהן-תוסייה: אדוני, אני חושב שהצעת החוק כבר מקבלת את המשמעות שיש לשמאות.
<שלמה כהן-תוסייה: הרי עד היום שמאות לא היתה עוברת למוסך.
<שלמה כהן-תוסייה: ברגע שקבענו שיש לשמאות הזאת משקל ויש צורך להעביר אותה, הרי לא מעבירים אותה סתם כדי שיהיה נייר שיעבור בפקס מפה לשם ומשם לפה.
<שלמה כהן-תוסייה: בניגוד למה שאומר החבר מלכיס, מקבלים את זה שיש משמעות לכך שהתיקון צריך להיעשות לפי השמאות הזאת.
<שלמה כהן-תוסייה: אפשר להגיד: אתה תהיה אחראי או אתה תהיה אחראי או ההוא יהיה אחראי, אבל חובה לתקן את זה על-פי השמאות.
<שלמה כהן-תוסייה: זה לא כתוב כאן.
<שמואל מלכיס: זה פירוש לא נכון.
<לאה ורון: אל תפריעו לו.
<שלמה כהן-תוסייה: מר מלכיס, אני אסיים את הטיעון שלי ויכול להיות שהוא כולו שטויות, ותוכל לומר את זה אחר כך.
<שלמה כהן-תוסייה: מי שצריך לפקח על כך שהרשיון לא משוחרר מהר מדי לרוכש, הוא חברת הביטוח.
<שלמה כהן-תוסייה: יש להם איזושהי חובה לבדוק משהו.
<שלמה כהן-תוסייה: מה אמרו?
<שלמה כהן-תוסייה: אמרו: תבדקו שקיבלתם חשבונית.
<שלמה כהן-תוסייה: אבל אם, למשל, השומה של השמאי, של חברת הביטוח או של חברת הליסינג אומרת שצריך לבצע תיקונים ונרחבים, ואני לא מדבר על המחיר אלא על הצורך לבצע תיקונים לכל אורך הרכב, ובסוף מביאים חשבונית של 500 שקלים החלפת מראה, לכאורה בהוראות הסעיף הזה עמדו.
<שלמה כהן-תוסייה: יש חשבונית, החליפו מראה וגמרנו את העניין.
<שלמה כהן-תוסייה: מי בדק שאכן כשהעברנו את השמאות הזאת מישהו בכלל הסתכל וקרא אותה?
<שמואל מלכיס: פשוט אבסורד מה שקורה פה.
<שמואל מלכיס: זה לא התפקיד של השמאים.
דוד צור: אחרי שאמרת שזה אבסורד, לקחת לעצמך זכות דיבור ועכשיו אתה מנמק.
דוד צור: מכיוון שהכל פה אבסורד אני לא רוצה שתדבר עכשיו.
<ולדו אלעזר: אני קצין חקירות ביחידת אתג"ר.
<ולדו אלעזר: במהלך החקירות באמת ראינו הרבה מאד מקרים, כמו שחברי אמר, שחברות הביטוח קיבלו מסמך או חשבונית, שהיה כתוב בה מראה – 500 שקל.
<ולדו אלעזר: חוות הדעת הצביעה על 30 חלקים שצריך להחליף, הם לא הוחלפו ובכל זאת הרשיון שוחרר.
<ולדו אלעזר: הרשיון שוחרר מכיוון שחברת הביטוח קיבלה את המסמכים שעל-פי החוק היא צריכה לקבל והיא הסתפקה בזה.
<ולדו אלעזר: היא לא בדקה באמת את התוכן.
דוד צור: איך אתה מצפה שחברת הביטוח תבדוק?
דוד צור: זאת השאלה.
דוד צור: דרך השמאי?
דוד צור: דרך איגוד חברות הביטוח?
<שלמה כהן-תוסיה: לקרוא את המסמכים.
דוד צור: ושאלה נוספת, האם זה קרה במוסכים מורשים או במוסכים פיראטיים?
<ולדו אלעזר: חלק גדול מהחקירות שלנו התמקדו במקרים שבהם התקבלו בחברות הביטוח מסמכים של מוסכים מורשים, אבל בפועל המסמכים היו מזויפים וזה תוקן במוסכים פיראטיים.
<ולדו אלעזר: היו גם חשבוניות של מוסכים מורשים שלא היו מלאות.
<ולדו אלעזר: אם לפי חוות דעת השמאי היה צריך להחליף כריות אוויר וחגורת בטיחות בגלל - - -
<לאה ורון: סליחה שאני מפריעה לך, חוות דעת השמאי אומרת מפורשות שאם החלקים האלה והאלה נדרש להחליף?
<ולדו אלעזר: כן, חד משמעית.
<ולדו אלעזר: אז פתאום ראינו שאפילו אם בחשבונית הוחלפה כרית אוויר, החגורות לא הוחלפו.
<ולדו אלעזר: אני לא מומחה להגיד אם זה בטיחותי או לא, אבל לדעתי זה לא תקין.
<ולדו אלעזר: זאת אומרת, יש איזושהי בעייתיות.
דוד צור: כן, מר מלכיס, זכות התגובה לך.
<שמואל מלכיס: קודם כל צריך להיות ברור שלא תפקידו של השמאי להגיד איך צריך לתקן את הרכב.
<שמואל מלכיס: תפקידו של השמאי להעריך מה עלות הנזק שנגרם לרכב.
<שמואל מלכיס: שנית, יש גבול לאחריות שמוטלת על חברות הביטוח בהתחשב בעובדה שרק 50% מכלי הרכב באמת מבוטחים בחברות הביטוח וכל השאר לא מבוטחים.
<שמואל מלכיס: שלישית, אי אפשר לדרוש מחברות הביטוח לעשות את מה שנדרש מהמוסך לעשות.
<שמואל מלכיס: אם היתה פה עבירה על החוק, ויכול להיות שיש בחברות ביטוח כמו בכל מקום אחר, אנשים שלא מקפידים על קיום החוק, צריך להעניש אותן.
<שמואל מלכיס: אבל אי אפשר לקבוע חוקים שיטילו אחריות על חברות הביטוח.
<שמואל מלכיס: הן לא יכולות לעמוד בזה.
דוד צור: מר מלכיס, מה הליך הבדיקה, אם בכלל הוא נעשה, כשהמוסך המורשה משחרר לכם את המסמך?
דוד צור: האם יש מישהו שבודק אם יש התאמה מסוימת בניירות?
<שמואל מלכיס: יש היום תיקון, שעוד לא נכנס לתוקף, של משרד התחבורה לגבי רישום הערה ברשיון לרכב.
<שרית זוכוביצקי-אור: זה המשלים.
דוד צור: יפה, זה הדיון שניהלתי.
דוד צור: לכן אמרתי שזה נראה לי משלים שם.
<שמואל מלכיס: ברוב המקרים, סוג כזה של נזק שעליו מדברים, שבאמת מביא לכך שחברת הביטוח משלמת תשלום מלא עבור הרכב ומוכרת אותו לתיקון, הוא סוג נזק שברוב המקרים דורש אישור של מנהל המוסך על תקינות הרכב.
<שמואל מלכיס: ברוב המקרים גם יידרש רישום הערה ברשיון הרכב שהרכב עבר בדיקה לפי 309.
<שמואל מלכיס: אבל להטיל על חברות הביטוח את איכות הבדיקה ולהגיד אם הרכב תוקן כשורה?
דוד צור: אני סוגר את הדיון מיני-זוטא הזה.
<רונן לוי: החוק הוא על חלקי חילוף ולא על מסמכים.
דוד צור: רונן, עברת כבר את מר מלכיס בכמות הזמן שדיברת.
<רונן לוי: לא, לא נכון.
<רונן לוי: אין סיכוי.
<רונן לוי: תבדוק, אין סיכוי.
דוד צור: שווה.
<רונן לוי: אנחנו תמיד מופלים לרעה ומקבלים יותר זמן מאתנו.
דוד צור: כן, גב' זוכוביצקי.
<שרית זוכוביצקי-אור: אני רוצה להגיד מה למעשה רצינו להשיג.
<שרית זוכוביצקי-אור: אנחנו רוצים להבטיח שכלי רכב שניזוקו ולא פורקו יגיעו לטיפול ולתיקון במוסך מורשה.
דוד צור: כי לכם יש פיקוח גם עליהם.
<שרית זוכוביצקי-אור: חוות דעת השמאי היא טובה – היא מעריכה את הנזק ויוצרת איזושהי שקיפות, אבל טיב התיקון והחובה שרכב ייצא ממוסך מורשה מתוקן כדין – דרך אגב, אנחנו מצפים ממוסכים מורשים שגם אם יש חלק טעון תיקון והוא לא מופיע בחוות דעת השמאי, צריך לתקן אותו.
<שרית זוכוביצקי-אור: מבחינתנו, אנחנו משיגים את המטרה בזה שאנחנו מחייבים פיקוח שמכר מבטח שלא למטרת פירוק כללי, יגיע למוסך מורשה.
<שרית זוכוביצקי-אור: ושם אנחנו מבטיחים שהרכב יוצא מתוקן ובטיחותי.
<שרית זוכוביצקי-אור: אני אגיד עוד מילה אחת על התיקון המשלים שעשינו.
<שרית זוכוביצקי-אור: כאשר מדובר בנזק לחלקים בטיחותיים אנחנו מכריחים, עושים עוד בדיקה על התיקון במכוני רישוי.
<רונן לוי: מה זה קשור?
דוד צור: רונן, מן הסתם כל מה שאמרת בשעתיים של הדיון היה לו קשר לדיון.
דוד צור: מה זה השאלה החצופה הזאת, עם כל הכבוד?
<רונן לוי: אבל אין קשר בין זה שהמוסך אחראי לזה לחובה של חברת הביטוח.