GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<שמואל יוסף השמשוני: אבל משרד התחבורה נותן רישיון ייבוא לפני, זאת אומרת, יודעים מה הוא הולך לעשות.
<שמואל יוסף השמשוני: זאת אומרת, אם הוא לא ייתן סימן שאי אפשר להביא.
<שמואל יוסף השמשוני: אם הוא נתן פרטים לא נכונים ברישיון, זה דבר אחר.
<יערה למברגר: אדוני שאל קודם אם היו כשלים בעבר, ותוארה ועדת בלאנש.
<יערה למברגר: מקור נוסף שגילינו על כשלים הוא בהליכים שהתנהלו בבתי-משפט, לרבות בבית-משפט העליון, והיו שם סיפורים, אני יכולה להגיד באופן אישי, שבעיניי היו קורעי-לב, של אנשים תמימים שהשקיעו סכומי כסף משמעותיים ובסוף נשארו עם רכב שלא יכול היה להיכנס לישראל.
<יערה למברגר: למשל משפחות מרובות ילדים שהיו צריכות רכב בגודל מסוים, השקיעו סכום כסף גדול מאוד והרכב לא נכנס לישראל.
<לאה ורון: אז הדרך שלכם לפתור את זה היא שהלקוח הפרטי יצטרך להצהיר הצהרות מהצהרות שונות.
<לאה ורון: אני חוזרת לסעיף 31.
<לאה ורון: הוא מצהיר שהוא יודע שהרכב לא היה לו recall, שלא קיימת סכנה, שקיימת תשתית.
<יערה למברגר: לכן אני מניחה שהוא יצהיר אחרי שהוא בדק את זה.
<לאה ורון: זו הדרך לפתור את זה?
<לאה ורון: כך הצרכן יהיה מוגן, בזה שהוא יצטרך להצהיר הצהרות כאלה?
<יערה למברגר: אנחנו לא מדברים כעת על סעיף 31, אנחנו מדברים על סעיף 59, שהוא על איסור.
<יערה למברגר: בואו נקרא את סעיף 59 שוב.
<איתי עצמון: אבל כששאלתי את השאלות לגבי סעיף 31 המענה היה שהוא יוכל להיעזר באותו אדם מתווך.
<לאה ורון: ועכשיו הוא לא יכול להיעזר בו.
<איתי עצמון: אז אם המתווך הוא הסמכות המקצועית שאמורה לסייע לי, ובסופו של דבר לא גורע מהחובות שלי כמייבא אישי אז אני לא כל-כך מבין.
<אסתי פלדמן: הוא לא חייב להיעזר במתווך.
<איתי עצמון: ברור שהוא לא חייב, אבל אין לו ברירה.
<איתי עצמון: את חושבת באמת שאני כאדם פרטי יכול להצהיר ולבדוק האם לרכב יש תשתית תחזוקה ראויה והאם אני עומד בפרמטרים שלכם?
<אסתי פלדמן: זה מה שקורה היום.
<אסתי פלדמן: אנשים היום מייבאים בייבוא אישי בלי מתווך.
<אסתי פלדמן: אז מה הם עושים?
<אסתי פלדמן: 2,500 מכוניות בשנה.
<יערה למברגר: ואגב, מייבא אישי זה לא רק אדם פרטי.
<לאה ורון: והם נדרשו עד עכשיו גם להצהיר את כל ההצהרות הללו?
<קריאה: אסור לחברה להביא רכבים בייבוא אישי.
<קריאה: רק בן אדם פרטי יכול לעשות את זה.
יעקב אשר: אני מבקש שלא תדברו ביחד כי אי אפשר לשמוע אתכם.
<אסתי פלדמן: כל הסיפור הזה של תיווך בא להקל על הצרכן.
<אסתי פלדמן: לא באנו לכאן כדי לגרוע ממה שיש לו היום.
<אסתי פלדמן: כל הדבר הזה הוא מדרגה נוספת על מה שיש לו היום.
<אסתי פלדמן: היום הוא מחויב בכל הדברים האלה ובכל ההצהרות האלה, ואנחנו מאפשרים לו בעתיד גם להשתמש במתווך רכב, וגם מסדירים את מערכת היחסים ביניהם.
<אסתי פלדמן: אבל זה לא אומר שעכשיו כל החובות שמוטלות על הפרט עוברות למתווך הרכב כי אז יש לנו כאן פרט, שהוא בעצם המייבא, שהוא האחראי בפני הרשויות.
<אסתי פלדמן: אנחנו לא יכולים לפטור אותו מכל הדברים.
יעקב אשר: זה לא סותר.
יעקב אשר: הבדיקה שהאדם שמייבא צריך לערוך, זה לא סותר שהמתווך שלו גם היה צריך לערוך אותה, אבל אדם לא יכול להגיד שהאחריות לא היתה עליו בכלל והיתה רק על המתווך.
<איתי עצמון: אז על מי מוטלת האחריות?
<אסתי פלדמן: האחריות של המתווך היא כלפי המייבא, במערכת היחסים ביניהם.
<אסתי פלדמן: האחריות של המייבא היא כלפי הרשויות.
<איתי עצמון: אבל גם האחריות של המתווך היא כלפי הרשויות מכיוון שאתם מציעים כאן לקבוע, בסעיף 59, חובה חוקית, שאסור לו לתווך בייבוא רכב לגבי רכב שלא מתקיימים לגביו התנאים למתן רישיון ייבוא לפי סעיף 31.
<יערה למברגר: אלה שתי רמות שונות של אחריות, האחת לא גורעת מהאחרת.
<שרית זוכוביצקי-אור: להיפך, היא מסייעת לנו, אל"ף, שיהיה שירות מקצועי למייבא, ובי"ת, שהמתווכים לא יהיו אלה שיביאו לכך שייובא לכאן רכב שלא כדין או שלא יוכל להירשם.
<איתי עצמון: אני רוצה להבין את התהליך.
<איתי עצמון: כלומר, אני עכשיו אדרש לבדוק – אגב, ניסיתי להיכנס לאתר המשרד ולהבין את התנאים בייבוא אישי, קשה מאוד להבין.
<שרית זוכוביצקי-אור: נכון, זה מורכב.
<איתי עצמון: מאוד מורכב.
<איתי עצמון: ניסיתי לבדוק, עשיתי כמיטב יכולתי, ולאחר מכן החלטתי לשלם למתווך.
<איתי עצמון: המתווך יצטרך לבדוק מחדש.
<שרית זוכוביצקי-אור: הוא יעשה את כל הפעולות המקצועיות שנדרשות ממנו על מנת לאפשר לאותו יבואן אישי לייבא רכב כדין שיירשם.
<יערה למברגר: בדרך כלל המתווך מציע לך איזה רכב.
<אבנר פלור: אדוני היושב-ראש, אני מבקש לתאר איך יהיה התהליך כאשר יהיה מתווך.
<אבנר פלור: כפי שאמרנו, אחד הנושאים המורכבים הוא מציאת הרכב בחוץ לארץ.
<אבנר פלור: מי שאמור לבצע את זה הוא המתווך.
<אבנר פלור: כלומר המתווך, מבחינה פרקטית, לפני שהוא יציע ללקוח את הרכב יערוך את כל הבדיקות שלו.
<אבנר פלור: אנחנו יוצאים מנקודת הנחה שהמתווך עשה את התהליך הזה ואז הוא מציע לאותו לקוח.
<אבנר פלור: או שהלקוח פונה אליו או שהוא מציע ללקוח.
<איתי עצמון: אז מה חוסך לי התיווך בעצם?
<שרית זוכוביצקי-אור: את הבדיקות שאתה צריך לעשות.
<איתי עצמון: אבל אתם אומרים שאני בכל מקרה נדרש לערוך את הבדיקות.
<יערה למברגר: אתה נדרש להצהיר הצהרה.
<יערה למברגר: אני יכולה להיעזר ברואה חשבון אבל האחריות חלה עליי.
<אבנר פלור: הוא עושה את זה באמצעות המתווך.
יעקב אשר: בחרת מתווך מסוים, בתקווה שבחרת איש מקצוע טוב, אז בעצם הוא עושה במקומך את העבודה, כאשר אתה יודע שאתה אחראי על זה גם כן.
<שרית זוכוביצקי-אור: אתה פשוט נעזר בו.
<איתי עצמון: זאת אומרת שהאחריות בעצם תוטל על שני הצדדים, גם על המייבא וגם על המתווך.
<שרית זוכוביצקי-אור: זה לא בדיוק האחריות.
<איתי עצמון: היא תהיה אחריות כי אתם דורשים דרישות מסוימות בסעיף 31.
<שרית זוכוביצקי-אור: זה לא עניין של אחריות.
<שרית זוכוביצקי-אור: כשהוא מגיש בקשה לקבלת רישיון ייבוא, בסוף אם הוא לא יעמוד בתנאים הוא לא יקבל.
<שרית זוכוביצקי-אור: זה לא עניין של אחריות, זה עניין של יקבל או לא יקבל והאם הוא שם את הכסף שלו על קרן הצבי או לא.
<איתי עצמון: אבל אם הוא כבר קיבל אז מה המתווך צריך לבדוק?
<איתי עצמון: כבר יש לי רישיון ייבוא, קיבלתי רישיון ייבוא.
<שרית זוכוביצקי-אור: רישיון ייבוא זה אחרי.
<שרית זוכוביצקי-אור: בתהליך זה הדבר האחרון.
יעקב אשר: הבנתי את המוקד של העניין הזה, כשאתה לוקח מתווך, ופה אנחנו מכוונים להביא מתווכים ישרים והגונים שעברו את כל ההסמכות ואנחנו סוגרים את זה מכל מיני כיוונים, אחרי שלקחת את המתווך זה לא אומר שהאחריות לא חלה עליך.
יעקב אשר: הוא היד הארוכה שלך, אתה לא יכול לברוח מזה.
<לאה ורון: כשאדם לוקח מהנדס לא דורשים מהלקוח שגם הוא יצהיר.
<לאה ורון: תשווה את זה לתחום שאתה מכיר היטב, כשמגישים בקשה להיתר בנייה.
<לאה ורון: אז אחרי שהמהנדס חותם על הבקשה גם הצרכן יחתום?
<לאה ורון: הוא צריך רק לחתום שזאת הבקשה שלו אבל הוא לא חותם שהוא בדק.
יעקב אשר: אני לא יודע מה היה הרציונל של סעיף 31 בזמנו.
יעקב אשר: חסר לי החיבור בין הדברים.
<איתי עצמון: אתם רוצים להסביר לחבר הכנסת אשר מה בדיוק התנאים שנדרשים בסעיף 31?
יעקב אשר: מה התנאים, הבנתי.
יעקב אשר: השאלה מה היה הרציונל של זה אז, כי בעצם קפצנו עכשיו.
<שרית זוכוביצקי-אור: למעשה הייבוא של רכב מוסדר היום בצו ייבוא חופשי.
<שרית זוכוביצקי-אור: הוא מתייחס לשני דברים: לטובין, ובמקרה הזה הרכב, אילו תנאים צריכים להתקיים ברכב כדי שאפשר יהיה לייבא אותו, למשל שהוא עומד בתקינה המתאימה, למשל שיש לו שנת ייצור מתאימה.
<שרית זוכוביצקי-אור: אחד מן הדברים שאנחנו נתקלים בהם לא מעט הוא שמביאים רכב – היום בייבוא אישי צריך לייבא רכב שלא חלפו יותר משנתיים ממועד ייצורו.
<לאה ורון: אגב, אתם מאפשרים פרה-רולינג?
<לאה ורון: זאת אומרת, אני יכולה לפנות למשרד ולבקש נתונים כדי שאתם תיתנו לי?
<שרית זוכוביצקי-אור: זה לא נתונים.
<שרית זוכוביצקי-אור: זה לא פרה-רולינג.
<שרית זוכוביצקי-אור: אדם מגיש בקשה, או שהוא מקבל רישיון או שהוא לא מקבל ואומרים לו: שמע, הרכב שאתה מתכוון לייבא שנת הייצור שלו לא מתאימה, אל תייבא אותו.
<שרית זוכוביצקי-אור: דרך אגב, אתה צריך לבקש את הרישיון ולקבל אותו לפני ההשתה.
<שרית זוכוביצקי-אור: זה השירות עצמו.
יעקב אשר: אני חושב שהדוגמה לגבי אדריכל לא נכונה, גברתי מנהלת הוועדה כי אדריכל מגיש תוכנית.
יעקב אשר: אותו מתווך הוא כמו יועץ במידה כזאת או אחרת.
יעקב אשר: לכן אי אפשר לומר שהאדם שלקח את היועץ מנותק מזה לגמרי.
יעקב אשר: היתה הערה אחת של עו"ד פרידמן, שממנה התחיל עכשיו כל הסיפור, שהיא נכונה, שיידע אותו אדם שברגע שהוא הולך למתווך הוא עדיין צריך להיות עם עיניים פקוחות.
יעקב אשר: לזה התכוון אדוני?
<שרית זוכוביצקי-אור: כתבנו את זה.
יעקב אשר: זה לא גורע מאחריותו.
יעקב אשר: אז למה אתה עדיין לא רגוע אם הם כתבו את זה?
<איתי עצמון: זה מעבר לפרטים בהסכם.
<איתי עצמון: שאלתי לגבי האחריות.
<יערה למברגר: זה סעיף מהותי.
<יערה למברגר: אפשר לכתוב כאמירה כללית כי "אין בסימן זה כדי לגרוע מחובותיו של מייבא בייבוא אישי".
<איתי עצמון: אני לא מתייחס כרגע לתוכן, אבל ברמה המשפטית, ראוי לכתוב את זה כדי להבהיר מה גדר האחריות של כל צד.
<איתי עצמון: לגבי הקשיים שבמנגנון הזה, עליהם דיברנו.
<איתי עצמון: ברמה המשפטית, ראוי להבין מה גדר האחריות של כל צד.
<איתי עצמון: אם הכוונה שהחובות שמוטלות כאן על המתווך לא גורעות מהחובות של מייבא הרכב בייבוא אישי, צריך לכתוב את זה בצורה מפורשת.
<יערה למברגר: אז בואו נכתוב את זה.
<שרית זוכוביצקי-אור: ברור, זה תואם את עמדתנו.
<איתי עצמון: תוכלי לומר מה העיקרון?
<יערה למברגר: סעיף 59 יהיה סעיף קטן (א) ויתווסף לו סעיף קטן (ב), לפיו "אין באמור בסעיף זה כדי לגרוע מחובותיו של מייבא רכב לפי סעיף 31".
<זאב פרידמן: זאת היתה הערה אחת מן ההערות שלי.
<זאב פרידמן: ההערה השנייה קצרה ואני חושב שהיא לא תעורר דיון כל-כך ארוך.
<זאב פרידמן: אקדים ואומר שלעורכי-דין יש מין נטייה לכתוב דברים קצרים באריכות.
<זאב פרידמן: בפסקה (2) כתוב ש"מתווך בייבוא רכב לא יתווך בייבוא רכב הנמצא כבר בנמל בישראל או במחסן רשוי כהגדרתו בפקודת המכס".
<זאב פרידמן: למה לא נכתוב את זה פשוט: "שנמצא בישראל"?
<שרית זוכוביצקי-אור: מחסן רשוי לדעתי זה לא ישראל.
<זאב פרידמן: המציאות מראה שכבר יש רכבים כאלה.
<יערה למברגר: הנוסח הזה מרחיב.
<אורי זיסקינד: זה עוד לא שוחרר מהמכס.
<איתי עצמון: האם יש צורך לכתוב "מחסן רשוי כהגדרתו בפקודת המכס"?
<שרית זוכוביצקי-אור: לדעתי אין ברירה.
יעקב אשר: עו"ד פרידמן, אחד קיבלת ואחד לא.
<זאב פרידמן: זה בא לפתור בעיה של ייבוא רכבים שבאים לארץ, שנמצאים כאן.
<זאב פרידמן: הם מובאים ונרשמים בכל מיני שמות.
<אבנר פלור: זה בסדר, לדעתנו.
<אבנר פלור: לאור ניסיוננו, צריך להשאיר את המחסן הזה.
יעקב אשר: אנחנו משאירים את הנוסח שמופיע לפנינו.
יעקב אשר: אנחנו מאשרים את סעיף 59 עם התיקון שהוכנס בו כפי שהוקרא על-ידי היועץ המשפטי של הוועדה.
<שרית זוכוביצקי-אור: אנחנו מוסיפים עוד דבר אחד שלא קיים, בפסקה (7) , בעקבות הערה שקיבלנו.
<איתי עצמון: יש גם אחריות שנותן סוכן מורשה?
<אבנר פלור: על בסיס אחריות היצרן.
<רון מלכה: בחוק לגבי ייבוא סדיר אתה חייב לקבל אחריות של לפחות שנה מהיבואן.
<רון מלכה: את השנה השנייה אתה יכול להשלים בעצמך.
<רון מלכה: מה שמחוץ לארץ – רק היצרן, זה שנה.
<לאה ורון: פסקה (1) מתייחסת גם לרכב ששימש כמונית?
<לאה ורון: אתם מדברים פה על השכרה, על החכרה.
<לאה ורון: נותנים לו מידע גם אם הרכב שימש כמונית?
<שרית זוכוביצקי-אור: אפשר ב"סוג פעילותם של הבעלים" לציין אם הוא היה בעל מונית.
<שרית זוכוביצקי-אור: אסביר מה רצינו להשיג פה.
<שרית זוכוביצקי-אור: יש פה עוד מידע שחייב המתווך למסור למייבא, בין היתר כדי שהוא יוכל לקיים את התנאים שבסעיף 31, על תקלות בטיחות סדרתיות שהוא צריך להצהיר לגביהן, על מצב הרכב, על הבעלים הקודמים וכולי.
<שרית זוכוביצקי-אור: אני רק רוצה להביא עוד תיקון, גם בעקבות הערות ששמענו, לגבי פסקה (2).
<שרית זוכוביצקי-אור: כתבנו משהו מאוד כוללני לגבי "מידע שיש בו להעיד על מצב הרכב ותקינותו".
<שרית זוכוביצקי-אור: נאמר לנו שזה כללי מדי ולא ברור איזה מידע נכלל שם.
<שרית זוכוביצקי-אור: רצינו לכתוב משהו מדויק יותר.
<שרית זוכוביצקי-אור: בעקבות ההערה חשבנו על משהו מדויק יותר.
<שרית זוכוביצקי-אור: לפיכך בפסקה (2), במקום המילים "וכל מידע שיש בו כדי להעיד" ואילך, המילים שמצוינות בקו, אנחנו מציעים לכתוב "לרבות נזק בטיחותי שנגרם לרכב כהגדרתו לפי פקודת התעבורה".
<שרית זוכוביצקי-אור: אסביר למה התכוונו.
<שרית זוכוביצקי-אור: תקנה 309 בתקנות התעבורה מחייבת רכב שיובא בייבוא אישי לעבור בדיקת תקינות, כדי שנהיה בטוחים שכל רכב שיובא בייבוא אישי, על אף כל ההצהרות שלהם, הוא תקין.
<שרית זוכוביצקי-אור: אחד הדברים שעשינו לאחרונה באישור ועדת הכלכלה זה לערוך את הבדיקה כדי לבדוק אם לרכב נגרם נזק בטיחותי, ואם כן זה יירשם ברישיון הרכב.
<שרית זוכוביצקי-אור: לכן אנחנו מציעים להשתמש בדבר הזה ולכתוב את המילים "לרבות נזק בטיחותי שנגרם לרכב כהגדרתו לפי פקודת התעבורה".
<יערה למברגר: "נזק בטיחותי" זה במסגרת תיקון לתקנה 309 שעבר לא מזמן בוועדת הכלכלה.
<אבנר פלור: אני מבקש להוסיף כאן עוד משהו.
<אבנר פלור: למרות כל הבדיקות האלה, גם כשהרכב יגיע לפה הוא ייבדק בדיקה על-פי תקנה 309 לתקנות התעבורה.
<אבנר פלור: זה התנאי לרישום.
<אבנר פלור: זה "סוגר" לנו את הכול.
יעקב אשר: זה מוסיף מידע.
<זאב פרידמן: זה צריך להיות "נזק או שינוי".
<יערה למברגר: מה זה "שינוי"?
<יערה למברגר: יש הגדרה של "נזק בטיחותי".
<זאב פרידמן: אבל לפעמים עושים שינויים שחשוב שאתם תדעו עליהם.
יעקב אשר: עו"ד פרידמן, תגיד כבר את ההערות שלך, תקבל ראשון את רשות הדיבור.
<זאב פרידמן: יש לי שתי הערות, אחת קצרה ואחת בינונית.
<זאב פרידמן: בראשונה, כתוב כאן "ימסור" ואני חושב שצריך להגדיר מתי ימסור.
<זאב פרידמן: זה "ימסור" לפני ביצוע העסקה, לפני חתימת ההסכם.
<זאב פרידמן: העניין הזה צריך להיות מאוד-מאוד ברור משום שזה צריך לשאת את הכותרת של גילוי נאות, משהו מן הסגנון הזה.
<יערה למברגר: אפשר לכתוב "בטרם חתימת הסכם התיווך".
<שרית זוכוביצקי-אור: לא הבנתי.
<שרית זוכוביצקי-אור: מה זה "הסכם התיווך"?
<שרית זוכוביצקי-אור: זה הסכם שירותים.
<זאב פרידמן: לפני חתימת העסקה.
<שרית זוכוביצקי-אור: בסדר, אני מקבלת.
יעקב אשר: העסקה.
יעקב אשר: לא הסכם התיווך.
<איתי עצמון: כי העסקה היא לגבי רכב ספציפי.
<זאב פרידמן: אני חושב, וגם שלחתי עמדה כתובה בנקודה הזאת, וגם התחלנו לדבר על זה בדיון הקודם, משרד התחבורה מקיים כרגע פיילוט לגבי מאגר מידע שמכיל את מצבי הרכבים במדינת ישראל, כדי שכל קונה יוכל להיכנס ולהתרשם ממצב הרכב.
<זאב פרידמן: כאן אנחנו נמצאים במצב שאני חושב שאולי, במאמר מוסגר, צריך לעשות דקלרציה בחוק כזה, לקבוע את קיומו של המאגר.
<זאב פרידמן: זה דבר אחד.
<זאב פרידמן: אבל יותר חשוב שהמידע שמוסרים ללקוח, שמוסרים למייבא, יגיע לא רק אל המייבא אלא גם למשרד.
<זאב פרידמן: יש פה מידע שאם הם מתכוונים לעשות פה מאגר, ביום מן הימים יצטרכו להשתמש במידע.
יעקב אשר: אתה צודק, אבל זה משהו הרבה יותר מערכתי מהחוק שלפנינו.
<זאב פרידמן: "למסור את זה גם למשרד" – זה חייב להיכנס כאן.
יעקב אשר: אני מבקש לרשום את זה לקראת הניסוח הסופי.
יעקב אשר: אם יש אפשרות להכניס את זה – זה המקום, נכון.
יעקב אשר: אבל כרגע בסעיף הזה- - -
<לאה ורון: אז ההחלטה של הוועדה היא לחייב במסירת המידע גם למשרד, ובשלב הניסוח זה ייכנס.
<שרית זוכוביצקי-אור: לא יהיה לנו מה לעשות עם המידע הזה.
<לאה ורון: אני רוצה להבין מה אדוני מחליט.
יעקב אשר: אני מבקש לבדוק את הדבר הזה עד לדיון הבא, לראות אם אפשר להכליל את זה, ולבדוק גם את ההשלכה של זה.
<איתי עצמון: אני חושב שהמועצה לצרכנות גם שלחה פנייה בכתב בנושא הזה.
יעקב אשר: אל תשכחו שאנחנו רוצים לעשות את החיים טובים ללקוחות ויותר קלים.
<איתי עצמון: אבל הנושא דורש בכל מקרה הסדרה יותר מפורטת.
<שרית זוכוביצקי-אור: אין לנו שליטה על המידע שיהיה שם ואין לנו אחריות עליו.
<שרית זוכוביצקי-אור: זה דבר "כבד" מאוד.
יעקב אשר: אני מבקש שזה ייבדק.
יעקב אשר: לא הוחלט בעניין הזה שום דבר.
<אהוד שניידר: אני מצטרף להערתו של עו"ד פרידמן.
<אהוד שניידר: אני גם רוצה לחזק את דבריו.
<אהוד שניידר: אני מפנה את כבוד היושב-ראש לחוק מכירת רכב משומש (זכאות למידע וגילוי נאות), התשס"ח-2008.
<אהוד שניידר: לפי אותו חוק כל רוכש רכב משומש זכאי לקבל ממוסך את ההיסטוריה של הרכב, מאותו מוסך או מכל מוסך.
<אהוד שניידר: הקונה צריך לדאוג שהוא יקבל את ההיסטוריה של הרכב.
<אהוד שניידר: במקרה הזה, כשמיובא רכב משומש מחוץ לארץ, אם אנחנו לא נחיל את ההוראה שזאב פרידמן אמר, שצריך למסור את המידע למשרד התחבורה, יוצא שמי שמביא רכב משומש מחוץ לארץ לא יודע את ההיסטוריה והוא פטור.
<אהוד שניידר: ואני לא מדבר על מי שייבא את הרכב לראשונה, אני מדבר על מי שיקנה כבר יד שנייה, אז הוא יידע רק את ההיסטוריה שיש בישראל ולא יידע מה ההיסטוריה שהיתה בחוץ לארץ.
<אהוד שניידר: לכן חשוב שכן יימסר המידע הזה למשרד התחבורה ושמשרד התחבורה ישמור את המידע וימסור אותו.
יעקב אשר: ביקשתי לבדוק.
יעקב אשר: בבקשה הזאת יש היגיון.
יעקב אשר: השאלה מה ההשלכות שלה מבחינה פרוצדורלית.
<אהוד שניידר: עוד שתי הערות קצרות, ברשות אדוני.
<אהוד שניידר: לגבי כל רכב שנמצא כרגע בחוץ לארץ או רכב משומש קיים מידע רשמי בחוץ לארץ.
<אהוד שניידר: זה נקרא "קאר פאקס" (Carfax), ומשרד התחבורה מכיר את זה.
<אהוד שניידר: אנחנו צריכים בחוק הזה לחייב שמקור המידע שמוסר מתווך הרכב יהיה מקור רשמי, קרי: אותו "קאר פאקס".
<אהוד שניידר: לכן אני מציע אחרי המילה "מידע" להוסיף "ממקור רשמי ומהימן במדינה ממנה מיובא הרכב בצירוף אסמכתאות".
<אהוד שניידר: ה"קאר פאקס" הזה הוא מסמך רשמי שאפשר לצרף אותו ואין קושי להשיג אותו.
יעקב אשר: נציגי משרד התחבורה, זה נשמע הגיוני.
<אבנר פלור: תיכף אגיב על הכול.
<יערה למברגר: באיזו מדינה יש "קאר פאקס"?
<אהוד שניידר: בארצות-הברית.
<אהוד שניידר: באירופה יש משהו מקביל ל"קאר פאקס".
<אבנר פלור: למיטב ידיעתי, ה"קאר פאקס" הוא משהו וולונטרי.
<אבנר פלור: זה לא כולל את המידע על כל סוגי הרכב.
<אבנר פלור: לכן זה לא דבר רשמי שניתן להתייחס אליו ולהכניס אותו לחקיקה.
<אבנר פלור: ממילא גם פה אנחנו מסדירים את נושא הייבוא האישי, אנחנו מתייחסים לנושא של מתווך.
<אבנר פלור: אי אפשר כל פעם להוסיף עוד ועוד דברים שיקשו מאוד על התהליך עצמו.
<אבנר פלור: כל המטרה שלנו היא להקל ולא להקשות.
יעקב אשר: זה מחזק אותנו.
יעקב אשר: גם לא היתה התנגדות לדבר הזה.
יעקב אשר: אומר היועץ המשפטי, זה משלים את הדרישה שלך מתחילת הדרך, שתהיה חובת נאמנות לבעל הרכב וכולי וכולי, בדיוק על הנקודות הללו.
יעקב אשר: אם יש מידע לא רשמי אז איך נוכל לגשר על הדברים האלה?
יעקב אשר: לכן זה מחזק את העניין, שאנחנו מעלים על ראש שמחתנו את חובת הנאמנות של המתווך ללקוח שלו.
יעקב אשר: עוד מישהו רוצה להגיב על העניין הזה?
יעקב אשר: אנחנו מאשרים את סעיף 60, עם כל השינויים.
יעקב אשר: אתה רוצה בהזדמנות הזאת להכניס את הנוסח הזה?
יעקב אשר: כדאי, כדי שלא נשכח אותו אחר-כך.
<איתי עצמון: יש הוראה כללית – אני לא יודע איפה נמקם אותה, כנראה בסעיף נפרד – "מתווך בייבוא רכב יפעל בנאמנות, בהגינות ובדרך מקובלת כלפי מייבא הרכב".
יעקב אשר: אנחנו מאשרים גם את התוספת הזאת, שתמוקם אחר-כך.
<איתי עצמון: הוועדה אישרה הן את סעיף 60 והן את ההוראה שקראתי עכשיו, שתהיה בסעיף נפרד.
יעקב אשר: אני מאמין שאין פה הערות לאף אחד.
<איתי עצמון: אדוני, לפני כן, אני מבקש להעיר, מה הכוונה במילים "במישרין או בעקיפין"?
<איתי עצמון: כיצד אפשר לא להיות צד להסכם?
<יערה למברגר: המילה "בעקיפין" נועדה למנוע אפשרויות של חברה בבעלות, חברה שהוא מועסק בה.
<יערה למברגר: למשל דיברנו על אדם שמועסק, אז זה שמועסק יפעל אבל החברה שמעסיקה אותו תחזיק בבעלותה את כל כלי הרכב.
<יערה למברגר: לא רצינו ליצור פה התחכמויות כאלה שיעקפו את האישור.
יעקב אשר: אתם מדברים על זיקה כלכלית.
<יערה למברגר: אפשר להבהיר את זה בנוסח.
<יערה למברגר: אפשר להגיד "במישרין או בעקיפין, לרבות באמצעות תאגיד שבבעלותו או שהוא מועסק על-ידו".
<יערה למברגר: המילה "לרבות" עוזרת קצת להסביר מה זה ה"בעקיפין".
<איתי עצמון: תאגיד שבבעלותו?
<איתי עצמון: כלומר מתווך שיש לו תאגיד?
<יערה למברגר: כן הוא בעל שליטה בתאגיד.
<יערה למברגר: הוא עובד כעוסק מורשה, כמתווך, אבל הוא מקים חברה, והחברה הזאת רשומה על שמו.
<שרית זוכוביצקי-אור: אפשר להוסיף "בבעלותו או בשליטתו".
<שרית זוכוביצקי-אור: אתם רוצים?
<רפאל שחוח: לא ייתכן שיבקשו ממני את כל הפרטים ולא יתנו לי אפילו אפשרות לבוא ולדבר בשם החברה או לטפל בעניין מול החברה.
<יערה למברגר: לא, אדם יכול להיות מועסק על-ידי תאגיד.
יעקב אשר: תבהירו לו.
יעקב אשר: אני חושב שהוא לא הבין את זה.
<רפאל שחוח: הדרך שבה הוא פועל היום, הוא בקשר עם חברה זרה בחוץ לארץ ויש לה מכוניות.
<רפאל שחוח: הוא שלוח שלה.
<רפאל שחוח: מה שאתם אומרים לו: ממחר דרך הפעולה הזאת לא חוקית.
<שרית זוכוביצקי-אור: אנחנו לא מסדירים את השלוחים בחוץ לארץ.
<שרית זוכוביצקי-אור: אנחנו מסדירים רק את הסוחרים פה, את היבואנים.
יעקב אשר: זה כנראה אחת ממטרות החוק, כדי להסדיר גם את העניין הזה.
<יעקב אנוך: רק הערה לגבי ה"קאר פאקס".
<יעקב אנוך: אבנר פלור, אם אתם לא מקבלים את זה או חושבים שזה מסמך לא מחייב למה אתם דורשים אותו בייבוא אישי?
<אבנר פלור: אם רוצים להכניס את זה לחקיקה בתור מסמך מהימן- - -
<יעקב אנוך: אז למה אתה דורש את זה?
<יעקב אנוך: אתה הרשות, אתה דורש מסמך לא מהימן?
יעקב אשר: אתה צודק, אבל לא עכשיו, לא בסוף הדיון.
יעקב אשר: תבוא לאחד הדיונים הבאים ותעלה את זה, אבל לא כרגע.
יעקב אשר: סעיף 61 מאושר עם התיקון כפי שהוקרא.
<שרית זוכוביצקי-אור: מטרת הסעיף הזה לעשות אבחנה ברורה בין המתווך, שהוא מסייע ויועץ, לבין המייבא, שהוא מגיש בקשת הייבוא וגם משלם את הכסף לחברה בחוץ לארץ.
<שמואל יוסף השמשוני: אמנם זה לא מתווך, אבל אם המייבא האישי פונה לבנק ומוציא מכתב ערבות, האם הסעיף הזה מאפשר לו את זה?
<שרית זוכוביצקי-אור: אנחנו מדברים על המתווך.
<שרית זוכוביצקי-אור: אני לא יודעת מה עושה הבנק.
<שרית זוכוביצקי-אור: אני מדברת על המתווך.
<שרית זוכוביצקי-אור: מתווך לא ישלם ולא יקבל.
יעקב אשר: הוא שואל שאלה אחרת.
יעקב אשר: אקט התשלום עצמו בסופו של דבר לא נעשה על-ידי המתווך אבל את האמצעים להגיע לזה, אם צריך ללכת לבנק – כאילו המתווך הופך להיות מין מסייע, שלוח של המייבא.
<שמואל יוסף השמשוני: המתווך יכול למשל ללכת למשרד התחבורה, יכול ללכת למשרד האוצר, יכול ללכת לבנק, לא הוא עצמו, לא מהחשבון שלו, ולפעול עבור היבואן כמיופה כוח שלו.
<יערה למברגר: אני לא רואה איסור בסעיף.
<שרית זוכוביצקי-אור: חוק השליחות מתקיים.
<שרית זוכוביצקי-אור: הוא חוק כללי.
יעקב אשר: לא כתוב פה שאסור ללכת לבנק ולהוציא ערבות אז כנראה שמותר.
יעקב אשר: אני מאשר את סעיף 62.
<שרית זוכוביצקי-אור: זה סעיף משלים למעשה, להבטיח שהמתווך מקבל רק דמי תיווך.
<זאב פרידמן: לפני שאני מציע אני רוצה לשאול את שרית זוכוביצקי-אור: מה הבעיה?
<זאב פרידמן: למה לא טוב לומר את זה 'ברחל בתך הקטנה'?
<שרית זוכוביצקי-אור: אמרנו את זה.
<שרית זוכוביצקי-אור: זה למעשה המשלים של סעיף 62.
<שרית זוכוביצקי-אור: סעיף 62 אומר: אתה תקבל רק את זה.
<שרית זוכוביצקי-אור: זה מקל על האכיפה של הסעיף.
<זאב פרידמן: בעברית פשוטה, מה שכתוב כאן הוא שבתור דמי תיווך הוא לא ייקח יותר מאשר כתוב בחוזה, אבל דמי טיפול הוא יכול לקחת ככל שהוא רוצה, דמי סיוע הוא יכול לקחת ככל שהוא רוצה, לא דמי תיווך חלילה.
<איתי עצמון: לדעתכם צריך להגדיר מה הם "דמי תיווך"?
יעקב אשר: ניתן לומר "ולא יקבל עבור משהו אחר בנוגע לעסקה זו".
יעקב אשר: השאלה על מה אנחנו "דורכים" פה.
<איתי עצמון: יכול להיות שההצעה שהציעה עו"ד למברגר פותרת קצת את הקושי, כי מדברים על תשלום שיכול לכלול כל שם שנקרא לו.
<יערה למברגר: ואז לא משנה איזה שם נותנים לו, דמי תיווך או דמי עזרה או דמי ייעוץ או דמי מתווך.
<איתי עצמון: צריך להגיד "תשלום בעד"?
<איתי עצמון: בעד מה?
<שרית זוכוביצקי-אור: בעד השירות, בעד התיווך.
יעקב אשר: זאת אומרת, אם הוא מביא לו מחר את האוטו פיזית הביתה הוא צריך לקחת ממנו 10 שקלים עבור זה?
<יערה למברגר: אם הוא מתדלק בדרך אז זה שירות נוסף.
<שרית זוכוביצקי-אור: "תשלום בעד התיווך".
יעקב אשר: אנחנו מאשרים את סעיף 63 עם התיקון כפי שהציעה עו"ד למברגר.
<איתי עצמון: "בבעלותו" או "הרשום על שמו"?
<שרית זוכוביצקי-אור: גם אנחנו אמרנו ש"בבעלות" הוא מונח פחות מובן.
<שרית זוכוביצקי-אור: במקום "בבעלותו" יבוא "הרשום על שמו במרשם כלי הרכב".
<רון מלכה: איך יגיעו אליו?
<רון מלכה: הוא רק יפרסם את עצמו ויגיד: אני מתווך בייבוא אישי?
<שרית זוכוביצקי-אור: אתה מפרסם שאתה מתווך.
<שרית זוכוביצקי-אור: אתה לא מפרסם רכב.
<רון מלכה: אבל אם אני יודע מראש אילו מכוניות יש לי, למה לא אפרסם?
<רון מלכה: אתם רוצים תחרות?
<רון מלכה: אתם אומרים לי: אתה רוצה להיות ישר, אתה יודע כמה עולה לך אוטו, אתה יודע כמה עולה לך המכס.
<רון מלכה: אני רוצה להציע.
<יערה למברגר: מייבא רכב מפרסם את הרכבים שיש לו.
<אבנר פלור: בדיון שהתקיים אצלי הבקשה היתה לבטל את הסעיף הזה, כלומר שהמתווך כן יוכל לפרסם את כלי הרכב.
<אבנר פלור: אני עונה כרגע, במידה והוא רוצה לפרסם את הרכב אז הוא כבר עובר מקטגוריה של מתווך ליבואן.
<אבנר פלור: אז הוא יכול להיות יבואן זעיר, שהוא יהיה כבר עם כל הדרישות וכל הנושאים שקשורים ליבואן זעיר.
<אבנר פלור: הכוונה כאן שהוא יהיה מתווך, כלומר לא משווק.
יעקב אשר: אני מבין את השאלות.
יעקב אשר: בדיוק בשביל זה אנחנו יושבים פה לחוקק את החוק.
יעקב אשר: כפי שמתווך מפרסם דירות שיש במלאי שלו- - -
<יערה למברגר: אבל פה ראינו הבדל.
יעקב אשר: או שיש מתווך שרוצה להיות יועץ רק במדינות מסוימות והוא רוצה שאנשים יידעו.
יעקב אשר: אתה רוצה להגיע למצב שאתה מפרסם 10 רכבים?
<רון מלכה: אנשים רוצים לקנות אוטו "תכלס".
<רון מלכה: אתה צריך לפרסם מודעה מכירתית.
<רון מלכה: שייתן לי לפרסם הודעה כמו עורך-דין: "אני מתמחה בגירושין, בפלילים וכולי, תפנה אליי".
יעקב אשר: עד עכשיו היתה תחרות בדבר הזה.
יעקב אשר: ברגע שהחוק הזה ייכנס לתוקף הוא לא יקבל אצל מישהו אחר "תכלס" ואצלך לא.
<שרית זוכוביצקי-אור: כי הוא יבואן ועומד ביותר דרישות.
<שרית זוכוביצקי-אור: מוטלות עליו יותר חובות.
יעקב אשר: הוא עשה משהו כדי להגיע לזה.
יעקב אשר: מתווך ומשווק – אלה דברים שונים.
יעקב אשר: עוד מישהו רוצה לומר משהו בעניין הזה?
<אהוד שניידר: אמנם התקבלה ההסתייגות ונרשם "רשום על שמו ברשות הרישוי", אבל אני חושב שכן צריך להשאיר את המילה "בבעלותו".
<אהוד שניידר: גם "בעלותו" וגם "רשום על שמו ברשות הרישוי".
<רון מלכה: איך הוא יהיה רשום ברשות הרישוי?
<אהוד שניידר: למה אתה מפריע לי?
<אהוד שניידר: אני שתקתי כאשר אתה דיברת קודם.
<אהוד שניידר: "בבעלותו" משום שהרישום לא קובע את הבעלות.
<אהוד שניידר: זה צריך להיות מקביל, גם "בעלות" וגם "רשום על שמו".
<יערה למברגר: יש הבדל.
<יערה למברגר: מרשם כלי הרכב הוא לא מרשם קונסטיטוטיבי, הוא לא מרשם של בעלות.
<יערה למברגר: בעלות יכולה להיות לפעמים סיטואציה מורכבת ואני רואה קשיי אכיפה.
<יערה למברגר: מרשם כלי רכב זה דבר ברור – תרשום את הרכב על שמך.
יעקב אשר: נלך על הברור.
יעקב אשר: עוד הערות?
יעקב אשר: אנחנו מאשרים את סעיף 64 בלי שינויים.
למעט השינוי בסיפה: יש לי הערה לגבי הסימן שעוסק במתווך בייבוא רכב.
למעט השינוי בסיפה: לפי סעיף 4 להצעת החוק, שנכלל בפרק הכללי, אסור בעצם לעסוק בעיסוק לפי הצעת החוק אלא אם כן יש בידי העוסק רישיון.
למעט השינוי בסיפה: כלומר בעצם אסור יהיה לעסוק בתיווך בייבוא רכב אלא לפי רישיון, שאדוני כרגע אישר את ההוראות לגביו.
למעט השינוי בסיפה: כפי שאנחנו יודעים, הפעלת ההסדר הזה תלויה בתקנות – תקנות לגבי בחינות, תקנות לגבי כל מיני נורמות מקצועיות.
למעט השינוי בסיפה: אני מציע שנציגי הממשלה ישקלו, אולי בהוראות המעבר, לקבוע איזו תחילה נדחית לסימן הזה עד להתקנת אותן תקנות, כך שבעצם לא ייאסר על האנשים שרוצים לעסוק בתיווך בייבוא רכב- - -
<יערה למברגר: חשבתי שאפשר לעשות הוראת מעבר במקום תחילה נדחית.
<יערה למברגר: אולי נשאיר את זה לסוף.
<יערה למברגר: נזכור שזה דבר שצריך לקבוע בהוראות המעבר.
<איתי עצמון: אני מציע שכבר עכשיו תשקלו, תבדקו את הנושא.