GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אבישי ברוורמן: מר ברקוביץ, אתה רוצה להגיד מילה עכשיו או שאתן לחברת הכנסת שקד קודם לשאול עוד שאלה או להעיר הערה?
אבישי ברוורמן: חברת הכנסת שקד ואז מר ברקוביץ, כבוד ראש העירייה ואני אסכם.
איילת שקד: אעשה את זה ממש בקצרה.
איילת שקד: שלושה דברים.
איילת שקד: אחד, פרויקט המכללות.
איילת שקד: בהמשך למה שאמר חבר הכנסת אראל מרגלית, שצריך להעביר את משרדי הממשלה לירושלים, גם הצבא רצה להעביר את הפעילות שלו לירושלים.
איילת שקד: יש פרויקט גדול מאוד שנקרא "פרויקט המכללות", שאמור לקום בהר הצופים.
איילת שקד: כרגע זה נעצר בגלל לחץ של האמריקאים.
איילת שקד: אני פונה פה לראש העירייה- - -
ניר ברקת: אנחנו מדברים על העברה של זה בפוטנציה במקום "בצלאל" שעובר למרכז העיר.
ניר ברקת: הדיון הוא בינינו לבין המכללות של צה"ל על נושא של תמחור ומחיר.
אבישי ברוורמן: תעזבי את האמריקאים בצד.
איילת שקד: לאן מעבירים את זה?
ניר ברקת: מתכוונים להעביר את זה ל"בצלאל".
נחמן שי: זה גם סיפור של כמה שנים.
<עופר ברקוביץ: זאת ההחלטה שתסייע לירושלים בצורה הכי משמעותית כי היא תסייע גם להעביר את "בצלאל" למרכז העיר.
ניר ברקת: היה תכנון לשים אותם במקום אחר.
איילת שקד: היה תכנון לשים אותם בהר הצופים ואתם החלטתם לשים אותם ב"בצלאל"?
ניר ברקת: "בצלאל" זה בהר הצופים.
ניר ברקת: ואז נרוויח שגם את "בצלאל" אנחנו מעבירים למרכז העיר.
איילת שקד: יופי, מצוין.
איילת שקד: אני באמת שמחה על הפרויקט הזה.
איילת שקד: הבנתי שהוא תקוע.
איילת שקד: אני מאוד שמחה אם אתה אומר כאן- - -
ניר ברקת: הפרויקט עדיין תקוע, אבל לא מהסיבות שאת אמרת.
אבישי ברוורמן: לא מסיבות מדיניות.
אבישי ברוורמן: מסיבות מקומיות.
אראל מרגלית: אנחנו רוצים לעזור לכם מכאן.
ניר ברקת: הדיון כרגע הוא יותר מול הצבא והמכללות עצמן, וזה עניין של מחיר, כמה הם ישלמו.
ניר ברקת: אם זה "בצלאל" זה יעלה להם עוד כ-100 מיליון שקל כי יכול להיות שהם יהרסו ויבנו מחדש, עוד לא סוכם סופית.
ניר ברקת: כרגע זה עבר לידיים של תכנון ובנייה, לנסות לעשות הערכת מחיר.
ניר ברקת: שם זה נמצא.
ניר ברקת: אנחנו מאוד-מאוד מעוניינים בכך.
ניר ברקת: הצבא, תלוי מי, מעוניין, חלק פחות, חלק יותר.
ניר ברקת: משרד ראש הממשלה עוזר לנו בתהליך הזה.
ניר ברקת: אם נגיע איתם להסדרה והבנה יכול להיות שזה יעלה קצת יותר כסף, אבל כפי אמרתי, אם זה עוזר לנו גם להעביר את "בצלאל" למרכז העיר אז זה כדאי למדינת ישראל.
איילת שקד: עוד שני דברים קצרים.
איילת שקד: דבר שני, "יום ירושלים" לצערי בשנים האחרונות לא נחגג בכל המדינה.
איילת שקד: הציבור שאני באה ממנו, הציבור הלא דתי, כמעט ולא מתייחס ל"יום ירושלים".
איילת שקד: זה נהפך למין חג של הציונות הדתית.
איילת שקד: זה אולי התפקיד שלנו כאן, של חברי הכנסת, לקחת את "יום ירושלים" ולהעלות אותו על ראש שמחתנו ולדבר על זה עם משרד החינוך.
איילת שקד: דבר נוסף, החרדים בירושלים הם מנוע צמיחה של הכלכלה הישראלית.
איילת שקד: כפי שהעלייה הרוסית היתה בשנות התשעים, בעשור הקרוב זה האוכלוסייה החרדית.
איילת שקד: אוכלוסייה מאוד מוכשרת שאנחנו רק צריכים לדעת איך לעשות לה השמה והחדרה.
אבישי ברוורמן: מר ברקוביץ, בבקשה, מילה לראש העירייה ואני אסכם.
<עופר ברקוביץ: בקצרה.
<עופר ברקוביץ: אני בא מהדיון על העברת יחידות ממשלה לירושלים, שאנחנו במשך שנים לוחצים והדברים מתקדמים אבל בקצב לא מספיק מהיר.
<עופר ברקוביץ: הסיבה העיקרית שצעירים אחרי תואר עוזבים את ירושלים ויש מגמה של הגירה שלילית היא תעסוקה.
<עופר ברקוביץ: זה מוכח במחקרים.
<עופר ברקוביץ: אנחנו רוצים לנצל את הבמה הזאת ולקרוא לממשלת ישראל, לכנסת ישראל, לכל גוף שרוצה.
<עופר ברקוביץ: ירושלים היא עיר נפלאה לחיות בה, אבל צריך לא רק לדבר עליה גבוהות, לא רק לדבר על האופי הייחודי שלה, אלא ליצוק בה תשתיות מעשיות להישארות של אנשים.
<עופר ברקוביץ: אני חושב שהתקופה הנוכחית, הנהגת העיר הנוכחית, ראש העירייה הנוכחי מביאים תנופה אדירה לעיר, אבל הבעיות, המורכבויות והצורך של ירושלים בחיזוק על-ידי הממשלה הם הרבה יותר משמעותיים.
<עופר ברקוביץ: זה מתחיל בהחלטות בסיסיות של הממשלה, כמו העברת 70 יחידות, שישפיעו על 4,000 משרות בעיר ועל 150 מיליון שקל, שיגדילו את התצרוכת בעיר.
<עופר ברקוביץ: זה ממשיך במציאת המנועים הכלכליים הנוספים.
<עופר ברקוביץ: דיברנו על העברת "בצלאל", זה פרויקט של 400 מיליון שקל להעביר אותו למרכז ירושלים, והוא יכול להתניע סביבו כלכלה יצירתית שלמה של אנשים שנמצאים בעיר ולומדים במוסדות האקדמיים השונים שלה.
<עופר ברקוביץ: אנחנו יכולים לתת דחיפה למהלכים הללו, יכולים לעזור להציב את ירושלים, לא עוד פעם באזור עדיפות לאומית א' ובזה לפתור את הסיוע שלנו לירושלים, אלא לתת לה מעמד מיוחד ולייצר החלטות מיוחדות שיסייעו לכלכלת ירושלים.
אבישי ברוורמן: תודה, מר ברקוביץ.
אבישי ברוורמן: מילה לראש העירייה ואני אסכם.
ניר ברקת: קודם כול, שיהיה חג שמח לכולנו.
ניר ברקת: אני באמת בתחושה שהרתימה של המדינה, הרתימה של העירייה – אנחנו רותמים אנשים, את המגזרים השונים – הרתימה היא בכיוון הנכון.
ניר ברקת: יש לנו עוד המון-המון עבודה קדימה ולכן אני שמח שאתם מארחים אותנו כאן בוועדת הכלכלה לחלוק אתכם קצת מהתהליכים שעוברים על העיר ירושלים.
ניר ברקת: אנחנו נזדקק לעזרה.
ניר ברקת: אנחנו מקבלים עזרה ונזדקק לעוד עזרה, כי לשמחתי הרבה הפיכת ירושלים למצליחה יותר היא לא דבר ששנוי במחלוקת, הן באופוזיציה והן בקואליציה כאחד.
אבישי ברוורמן: כולנו בעד ירושלים.
ניר ברקת: אני רוצה להודות לך, אדוני היושב-ראש ולכל החברים על התמיכה.
אבישי ברוורמן: המבחן של כולנו, אין ספק שיש תנופה בירושלים, אין ספק שיש פרויקטים.
אבישי ברוורמן: השאלה היא האם הממשלה, קרי: הבירוקרטיה, תיתן את הכסף המתאים והאם באמת המשקל האדיר של החרדים והערבים בירושלים יתבטא גם בפריצת דרך בתעסוקה כדי לצאת ממעגל העוני.
אבישי ברוורמן: אנחנו אתכם.
דוד צור: בוקר טוב לכולם, אני מתכבד לפתוח את הישיבה של הבוקר.
דוד צור: יש כאן הצעת חוק ממשלתית ואנחנו בדיון ראשון בנושא הזה.
דוד צור: נפתח את הדיון לשמוע הערות ואם יותיר לנו הזמן נצלול לתוך סעיפי החוק.
דוד צור: מדובר בהצעת חוק הגבלת השימוש ורישום פעולות בחלקי רכב משומשים (מניעת גניבות).
דוד צור: הסוגריים כבר מדברים בעד עצמם על הרציונל של החוק הזה.
דוד צור: אני מודה שהנושא מוכר לי קצת בתפקידיי הקודמים ואני חושב שזאת הצעת חוק ברוכה וטובה.
דוד צור: מן הסתם, תמיד יהיו כאלה שיראו עצמם נפגעים ולכן נרצה לשמוע את כולם באורך רוח ובסבלנות.
דוד צור: אני אתן למפקד יחידת אתג"ר להסביר את הרציונל.
דוד צור: היוזם של החוק הוא המשרד לביטחון פנים.
דוד צור: יש פה ייעוץ משפטי של המשרד לביטחון פנים?
דוד צור: כן, אוקיי.
דוד צור: גם של משרד התחבורה והיועצת המשפטית של יחידת אתג"ר.
דוד צור: ניתן למפקד יחידת אתג"ר ואחרי זה נשמע ייעוץ משפטי.
דוד צור: הרבה פעמים יש לנו פה יועצים משפטיים כי הכנסת עוסקת בחקיקה ונשמע גם את מי שנהנה מהפירות של עבודת הייעוץ המשפטי.
דוד צור: תציג את עצמך לפרוטוקול.
<אלי מקמל: אני ניצב משנה במשטרת ישראל, מפקד יחידת אתג"ר מזה שמונה חודשים.
<אלי מקמל: יחידת אתגר היא יחידה שהוקמה בשנת 2006 בפעם השנייה כדי להילחם בתופעת גניבות הרכב במדינה.
<אלי מקמל: זאת יחידה מבצעית, מודיעינית, חקירתית וגם גוף מנחה למשטרת ישראל ומוביל את התחום של הלחימה בגניבות הרכב.
דוד צור: היא ממוקמת בלהב.
<אלי מקמל: כן, היא חלק מלהב 433 והיא יחידה ארצית שכפופה לראש להב וראש אח"מ.
<לאה ורון: אתם אולי מבינים אחד את השני, אבל מה זה אח"מ?
<לאה ורון: אצלנו בטרמינולוגיה זה משהו אחר.
דוד צור: זה אגף החקירות והמודיעין.
דוד צור: פעם זאת היתה יחידה של האג"מ.
<אלי מקמל: אגף החקירות והמודיעין ששייך למטא"ר, שזה המטה הארצי של משטרת ישראל.
דוד צור: אולי אתה תגיד לי מה החלק היחסי שאיגוד חברות הביטוח משתתף בהפעלה של אתג"ר?
<שמואל מלכיס: אני לא יודע מה החלק היחסי כי אני לא יודע מה התקציב של אתג"ר, אבל הסכום שאיגוד חברות הביטוח מעביר הוא 7.1 מיליון שקל לשנה.
דוד צור: אתה יודע להגיד?
<אלי מקמל: כן, זה בערך 35%.
<אלי מקמל: מה שהובטח זה שתקציב המשטרה יממן יותר ממה שמממנים הגופים האזרחיים.
<אלי מקמל: אם הייתי יכול להוסיף להצעת החוק הזאת עוד סוגריים, שהם לא רק מניעת גניבות כלי רכב, הייתי מוסיף את הגברת הבטיחות של המשתמשים בדרך.
דוד צור: זה שייך למשרד התחבורה.
<אלי מקמל: אנחנו יחד לקידום אותו חוק.
<אלי מקמל: מה שמונח כאן מבחינת התיקונים או התוספות זה, מצד אחד לשפר את הלחימה של כלל הגופים, בראשם משטרת ישראל, למען הציבור בהורדת גניבות הרכב במדינה, מתוך הגיון שככל שתהיה רגולציה יותר טובה, יהיה פיקוח על מה שנכנס לתוך כלי רכב של אובדן להלכה, כלי רכב שמתוקנים ומשוקמים על-ידי חלפים – אם יהיה פיקוח טוב יותר על החלפים האלה ונבטיח שהחלפים האלה מקורם לא בכלי רכב גנובים אלא חלפים חוקיים, מקוריים או משומשים, הרי שהמוטיבציה לגנוב עוד כלי רכב במדינת ישראל תרד.
<אלי מקמל: אותה רגולציה, שהחוק מבקש לקדם, היא גם כזו שבוודאי תורמת לבטיחות.
<אלי מקמל: אם יותקנו בכלי הרכב חלפים חוקיים, בהכרח מי שישתמש בחלפים חוקיים ותהיה לו מוטיבציה להשתמש בחלפים חוקיים זה אנשי המקצוע, שאינה בוחרים בדרך העבריינית, הרי שגם נבטיח את הבטיחות של כלי הרכב המתוקנים.
<אלי מקמל: כשהם יחזרו לכביש הם יחזרו בטוחים יותר.
<אלי מקמל: עד כאן להקדמה.
<לאה ורון: אתם יודעים להגיד איזה אחוז מכלי הרכב הגנובים נוסעים בשטחי מדינת ישראל או בשטחי איו"ש ואיזה אחוז מהם מפורקים ונעשה שימוש בחלקים שלהם?
<אלי מקמל: כן, זה נתון מפורסם ועקבי לאורך השנים, פחות או יותר.
<אלי מקמל: כ-80% מכלי הרכב שנגנבים במדינת ישראל עוברים לשטחים לצורך פירוק.
<אלי מקמל: נקודה.
<אלי מקמל: 20% מתוכם נשארים בגבולות מדינת ישראל.
דוד צור: מה המספרים המוחלטים של גניבות רכב?
<אלי מקמל: בשנת 2013 נגנבו 19.605 כלי רכב במדינת ישראל.
דוד צור: זה נתון נמוך, לא?
<אלי מקמל: זה נתון נמוך מאד.
<אלי מקמל: כפי שאמרתי, ב-2006, כשהוקמה מחדש אתג"ר, נגנבו 35,000 כלי רכב בשנה.
דוד צור: וכשהוקמה אתג"ר בפעם הראשונה, מספר כלי הרכב שנגנבו היה 42.000.
<שמואל מלכיס: 47.000.
<שמואל מלכיס: ב-97' זה הגיע ל-47,000.
<אלי מקמל: מאחר ואני רוצה להדגיש את זה שאני צעיר, אני מדבר רק על הנתונים מ-2006.
<אלי מקמל: אני מעדיף לדבר על התקופה הזאת מכיוון שאתג"ר החדשה הוקמה ב-2006 ובאותה שנה היו 35,000 גניבות רכב בשנה.
<אלי מקמל: בהתמדה הנתון הזה יורד, למעט חריגה קטנה בין 2011 ל-2012.
<אלי מקמל: בסך הכל גניבות הרכב ירדו ב-40% במהלך השנים הללו.
<אלי מקמל: גם השנה, ביחס לשנה שעברה יש ירידה של 20% בגניבות רכב, ואנחנו עוד צריכים להוריד את המספרים.
<אלי מקמל: טוב שאדוני שאל אותי על הנתונים האלה מאחר והחוק הזה נועד לשרת בדיוק את קפיצת המדרגה הנוספת, או, ליתר דיוק, נחיתת המדרגה הנוספת שאנחנו רוצים לעשות כלפי מטה בגניבות רכב.
דוד צור: אתה יכול לומר לנו כמה תיקים, אם בכלל, נפתחו למוסכים בשנה-שנתיים האחרונות או בסעיף רישוי עסקים או בסעיף של שימוש בחלקים גנובים?
דוד צור: היו תיקים כאלה?
דוד צור: היו מבצעים להחרמה של חלקים גנובים במוסכים?
<אלי מקמל: כן.
<אלי מקמל: התשובה תהיה מורכבת.
<אלי מקמל: השאלה לכאורה פשוטה, אבל את התופעה של מצאי החלקים הגנובים יחידת אתג"ר ומשטרת ישראל – זה לא רק יחידת אתג"ר אלא כל משטרת ישראל לרבות מחוז ש"י – אנחנו תוקפים במספר אתרים שאותם אנחנו מזהים כצמתים חשובים להשפעה על התופעה.
<אלי מקמל: לדוגמה, נושא ה"משחטות" בשטחים.
<אלי מקמל: אותם 80% מכלי הרכב ש"נשחטים" מגיעים לשטחים ואנחנו מנהלים מעקב רצוף אחרי כל מי שנוהג "לשחוט" את כלי הרכב בשטחים כדי שהחלפים האלה יחזרו לשוק הישראלי לצורך תיקון כלי רכב שנפגעו בתאונות.
<אלי מקמל: מדי שנה מתבצעות עשרות פשיטות ב"משחטות", גם על-ידי אתג"ר וגם על-ידי מחוז ש"י.
<אלי מקמל: נעצרים אנשים, נתפס ציוד רב ורק הלילה הייתי בדאהריה, טיפלנו ונעצרו ארבעה אחים.
<אלי מקמל: נתפס שם רכב שנגנב אתמול, מגנום שנגנבה אתמול.
<אלי מקמל: התופעה הזאת חיה, נושמת ומחייבת טיפול כל הזמן.
<אלי מקמל: "משחטות" זה אחד התחומים ומעבר לכך ציין אדוני נכון, אתג"ר ומשטרת ישראל, בשיתוף יחידות הרישוי של המחוזות, מבצעים אכיפה בתחום הרישוי כדי להבטיח שחוק הרישום מקוים.
<אלי מקמל: לא מספיק, מכיוון שבסך הכל דלים באמצעים, בידע ובכוח אדם, אבל זו פעילות חשובה מאד כדי לאכוף את החוק ולהבטיח את מורא החוק.
דוד צור: היה יכול לשאול אותך חבר כנסת האם החוק הזה בעצם לא עושה לכם עבודה קלה, במובן זה שבמקום לטפל בביצה אתם מטפלים ביתושים?
דוד צור: אתם בעצם צריכים לייבש את הביצות של דאהריה, עדנא, שוויקה וכן הלאה, לטפל ב"משחטות".
דוד צור: אתם רצים עכשיו אחרי המוסכים.
דוד צור: לא אני שאלתי, שאל חבר כנסת מהאופוזיציה.
<אלי מקמל: אני לא יודע לאיזה מהם לפנות ואני אעדיף את המרכזי כדי לא להיחשד בנטיה כזו או אחרת מבחינת עמדותיי הפוליטיות.
<אלי מקמל: אני יכול לדבר גם בשפה אחרת כי יש לי עוד שפה שאני טוב בה, אבל גם מזה אני אמנע.
<אלי מקמל: ה"משחטות" זה החלק הקל של התופעה.
<אלי מקמל: אם הייתי מנסה למקם את השאלה מי אחראי לתופעה, דווקא את בעלי ה"משחטות" הייתי ממקם בסוף התופעה.
<אלי מקמל: זה לא אומר שאנחנו לא מטפלים בה כמו שצריך ובדבקות.
<אלי מקמל: התופעה של גניבות רכב מחייבת את אתג"ר, את מחוז ש"י ואת משטרת ישראל לטפל לכל אורך הפס.
<אלי מקמל: אם הייתי מנסה למקם מבלי להכתים סקטור כזה או אחר, אני מעדיף לדבר על המוטיבציה.
<אלי מקמל: מאחר ואנחנו כנראה מסכימים שכלי הרכב במדינת ישראל נגנבים כדי לייצר חלפים, הרי שהחלפים האלה צריכים להיכנס לפלטפורמות גנובות.
<אלי מקמל: כל מי שמחזיק בחזקתו פלטפורמה פגועה, קרי כלי רכב שניתן להשמיש אותו חזרה לשוק, אבל אפשר לעשות את זה במחיר עלות של ה"משחטה" בדאהריה, בשוויקה או בבלעא, לעומת קנייה של חלפים חוקיים מיובאים בעלות הרבה יותר גבוהה, נדמה לי, ואני לא מבקש להכתים אף אחד, שאם בתחום הזה יפעלו אנשים שהם שומרי חוק, הם ינקטו דרך חוקית בהתאם לחוק.
<אלי מקמל: אם לא, הם יעדיפו את העלות הנמוכה כדי למקסם את הרווח.
<אלי מקמל: הנה, לא האשמתי אף אחד.
דוד צור: חבר הכנסת שמואלי יאמר לך שבעצם הולכים ומייקרים את החלפים.
דוד צור: כמובן שאנחנו לא מעודדים חלפים גנובים, אבל המשמעות היא שאותן "משחטות" חוקיות – רכבי טוטאל לוס, רכבים שהולכים לפירוק וכן הלאה – שוק החלפים יצטמצם באופן משמעותי ומחיר התיקונים יעלה באופן משמעותי.
דוד צור: איך השוק יטפל בזה?
דוד צור: אולי זאת שאלה לא אליך.
<אלי מקמל: החוק הזה לא נועד לדכא את כל מי שעוסק באופן חוקי בחלפים.
<לאה ורון: בוודאי משרד התחבורה יוכל לספר על ועדות זליכה וועדות אחרות שעסקו בחלפים.
<אלי מקמל: גם אין לי שום בעיה עם סוחרי חלפים אם הם פועלים על פי חוק והכתובת הרשומה שלהם בתעודת הזהות היא חווארה.
<אלי מקמל: אין לי שום בעיה אתם אם הם פועלים על פי חוק.
<אלי מקמל: משרד התחבורה, אתם רוצים להוסיף?
<שרית זוכוביצקי-אור: הדרך להוזיל חלקי חילוף היא לא לקנות חלקי חילוף גנובים.
<שרית זוכוביצקי-אור: הדרך להוזיל חלקי חילוף היא לעשות רפורמה בענף חלקי החילוף.
דוד צור: את זה שאל חבר הכנסת שמולי, לא אני.
<שרית זוכוביצקי-אור: להסיר רגולציה, להסיר מחסומים וזה בדיוק מה שאנחנו עושים בחקיקה אחרת שמקודמת פה בוועדה, וזה חוק רישוי שירותים לרכב.
<שרית זוכוביצקי-אור: במסגרתה אנחנו מסירים חסמים ומקלים על יבואני הרכב במטרה להוזיל את החלפים.
<שרית זוכוביצקי-אור: זה לעניין הוזלת החלפים והשאלה של חבר הכנסת שמולי.
דוד צור: איגוד חברות הביטוח, בבקשה.
דוד צור: הייתי רוצה לשמוע את עמדתכם לגבי הצעת החוק.
דוד צור: היא מונחת בפני כולם, נכון?
<שמואל מלכיס: רציתי להוסיף שאין ספק שהסיבה העיקרית מזה 15 שנה שאני מלווה את הנושא לגניבות רכב זה בעיקר כדי לענות על הביקוש לחלקי חילוף משומשים.
<שמואל מלכיס: הסיבה העיקרית היא שמחירי חלקי החילוף בארץ יקרים מאד בגלל שוק מונופוליסטי, שמנסים לטפל בו גם בהצעת חוק שירותי רכב.
<שמואל מלכיס: אני לא יודע אם החוק הזה ייתן פיתרון לנושא הזה, אבל אין ספק שהבעיה העיקרית היא שיבואני הרכב וגם יבואני החלפים המקוריים הם במונופול מוחלט.
<שמואל מלכיס: הם קובעים את מחירי השוק של החלפים בתופעה שהיא יוצאת דופן.
<שמואל מלכיס: רק עכשיו הוזכר בכלי התקשורת שגם חלק מיצרני המזון קובעים בשוק את המחיר לצרכן ונותנים הנחות.
<שמואל מלכיס: זה קיים כבר כתופעה קבועה עשרות שנים בשוק הרכב.
<שמואל מלכיס: יבואני הרכב, שהם יבואני החלפים, קובעים את המחיר.
דוד צור: אבל האם יש אופציה בכלל?
דוד צור: נכון שדנו בנושא הזה ברפורמה שהביא משרד התחבורה, אבל האם יש אופציה שהחברות במקור, לא כאן – למרות שהם מתואמות ביניהן וצריך לומר את זה – יאפשרות פתיחה של השוק הזה למשל לאיגוד המוסכים?
<שמואל מלכיס: אתה מפנה את השאלה לאדם הלא מתאים.
דוד צור: אני שואל את זה לחלל.
<שמואל מלכיס: ההגיון הכלכלי שלי אומר שהיה צריך לאפשר יבוא חופשי של חלקי חילוף.
דוד צור: אבל היצרניות עצמן הן לא צוואר בקבוק בעניין הזה, מעבר ליבואניות בארץ?
<שמואל מלכיס: עד כמה שאפשר להכריח את היצרנים, שהם לא כפופים לחוק הישראלי, לעשות את זה.
<שמואל מלכיס: אפשר היה להתנות תנאי שמי שמייבא רכב הוא לא זה שייבא את החלפים.
<שמואל מלכיס: אני גם הצעתי שיכריחו יצרן מכוניות שרוצה למכור בארץ, שיהיו לו לפחות שניים-שלושה דילרים ולא דילר אחד, ויאפשרו לכל דילר למכור יותר מסוג רכב אחר.
<שמואל מלכיס: ככה היו פותחים את השוק לתחרות אבל לא נראה לי שהמצב הזה יתאפשר לאור היבטים כלכליים ופוליטיים שאין טעם להרחיב בהם.
דוד צור: אולי עורכת הדין זוכוביצקי.
<לאה ורון: יש פה אנשים ממשרד התחבורה, סגן מנהל אגף הרכב.
<לאה ורון: אולי אתם רוצים קצת יותר לספר על החלקים המקוריים, על התחליפים.
<שמואל מלכיס: אפשר לסיים את דבריי?
<שמואל מלכיס: אין ספק שהעבודה של אתג"ר בנושא הזה מכוונת בדיוק למקום המתאים וזה הביקוש לחלקי חילוף.
<שמואל מלכיס: אני יכול לומר שב-97' התפרסמה כתבה גדולה ב'ידיעות השרון', שלא כתבתי אותה אבל רואיינתי בה באריכות רבה.
<שמואל מלכיס: הצעתי למשטרה להפסיק לרדוף אחרי גנבי רכב וללכת למקורות הביקוש.
<שמואל מלכיס: אני לא יודע אם הם שמעו לעצתי, אבל הם הגיעו כנראה לאותה מסקנה שבסופו של דבר ייבשה מאד את הביצה.
<שמואל מלכיס: אם אנחנו לוקחים בחשבון שבשנת 97' נגנבו 47,000 כלי רכב, על מצבת רכב של פחות ממיליון וחצי, היום במצבת רכב שמתקרבת ל-3 מיליון, בפעם הראשונה ב-2013 ירדנו מתחת ל-20,000.
<שמואל מלכיס: זה היה חלום רטוב של כל מי שעסק בנושא הזה ובאמת צריך לברך את אתג"ר שהשקיעה פה עבודה.
<שמואל מלכיס: אני לא אוהב את הביטוי "עבודת קודש", אבל אני חושב שכל עם ישראל נהנה מהעובדה שמצב הביטחון האישי היום הוא כזה.
<שמואל מלכיס: פעם אנשים פחדו להשאיר רכב.
<שמואל מלכיס: לי עצמי, שאני גר בהוד השרון, כבר גנבו פעמיים רכב אם כי לא הצליחו לגנוב אותו.
<שמואל מלכיס: רק הוציאו אותו מהחניה ולא הצליחו לגנוב אותו כי אמצעי המיגון היו כנראה מספיק טובים.
דוד צור: היה לך ביטוח?
<שמואל מלכיס: שלי לא יהיה ביטוח?
<שמואל מלכיס: אבל אני לא מקבל הנחות, לצערי.
<שמואל מלכיס: זה לא כמו בחברת החשמל.
דוד צור: אתם בעד החוק?
<שמואל מלכיס: אנחנו בעד החוק.
דוד צור: משרד התחבורה, אולי תרחיבו?
<שמואל מלכיס: רציתי להגיד עוד משהו קטן.
<שמואל מלכיס: עלית על נקודה מאד חשובה וכאן יש לי ויכוח עם המשטרה.
<שמואל מלכיס: אני חושב שהושקעו בחוק הזה הרבה מאד אמצעים והטילו חובות מרחיקות לכת גם על מוסכים וגם על חברות ביטוח וגם על רוכשי רכב.
<שמואל מלכיס: הכוונה צריכה להיות שלא יוציאו את החלפים המשומשים מהשוק כי החלפים המשומשים הם רבי ערך ויש להם ערך כלכלי עצום, במיוחד מרכבים חדשים, שמדינת ישראל לא יכולה לוותר עליו.
<שמואל מלכיס: לצערי, חברו כאן המשטרה ומשרד התחבורה והוציאו צו שלא מאפשר להשתמש בחלפים משומשים ברכב חדש יותר משנתיים.
<שמואל מלכיס: היה לי ויכוח גדול עם המשטרה, כולל עם המפכ"ל הנוכחי.
<שמואל מלכיס: אני חושב שזאת טעות.
<שמואל מלכיס: מי שמקיים את כל הרגולציה, והיא קשה לקיום, ורושם את כל החלפים צריך לאפשר לו להשתמש בחלפים משומשים גם בתיקוני רכב חדש.
<שמואל מלכיס: כי אז היתרון האמיתי של חלפים משומשים בא לידי ביטוי משום שאם לאדם יש צי רכב או חברות הליסינג ויש פגיעה בצד אחד של הרכב, בחלקו השני של הרכב החלפים נשארים שלמים לחלוטין, בלי שריטה ועם צבע.
<שמואל מלכיס: בחלק גדול מהרכבים יש אותו צבע ולא צריך אפילו לצבוע את זה.
<שמואל מלכיס: אפשר להשתמש בחלפים שימוש מיידי.
<שמואל מלכיס: לדעתי זאת טעות, אבל המשטרה לא קיבלה את עמדתי.
<שמואל מלכיס: היו לה שיקולים משלה ואני מניח שגם היום היא מתנגדת לשימוש בחלפים משומשים ברכב בן פחות משנתיים, אבל לדעתי זאת טעות.
<שמואל מלכיס: ככלכלן אני חושב שיש פה בזבוז עצום.
דוד צור: בואו נשמע את משרד התחבורה בנושא הזה.
דוד צור: תירשמו, בבקשה.
<משה קרמאייר: אנחנו נמצאים בסיומה של עבודה גדולה בנושא חלקי החילוף.
<משה קרמאייר: ככלל, העסק מאד מורכב וזה לא עסק פשוט.
<משה קרמאייר: בשנה האחרונה מיינו עבודה ענקית של כ-25,000 חלקי חילוף בענף הרכב ואנחנו מגיעים לרשימה בטיחותית של כ-120-100 חלקי חילוף שיעברו את המיון על-פי תקינה ישראלית ויעברו את הבדיקות לאיכות והתאמה.
<משה קרמאייר: יתר החלפים יוכלו להביא כמעט ביבוא חופשי.
<משה קרמאייר: התרנו חסם ענק וזה פתח את השוק מכל ההיבטים.
<משה קרמאייר: בעצם המנהל המקצועי במוסך הוא זה שמוסמך להגיד איזה חלק מתאים ואיזה לא, ואז מחזירים את החלק ליבואן.
<משה קרמאייר: יש תחרות אדירה בשוק וזה שוק אדיר של כסף ענק.
<משה קרמאייר: יש תחרות בין החלקים התחליפיים, ה-OEM והמקורי.
<משה קרמאייר: ישנם חלקים תחליפיים מצוינים ולא צריך לשלם את מחיר המקורי.
<משה קרמאייר: לפעמים מחיר המקורי יכול להיות יותר נמוך או יותר גבוה.
<משה קרמאייר: יש הרבה משחקים כלכליים, כנראה, אבל לא אנחנו עוסקים בזה.
<משה קרמאייר: לנו במשרד התחבורה חשוב שיהיו חלקים בטיחותיים.
<משה קרמאייר: אם ניקח חלקי מעטפת של רכב, לא כל חלקי המעטפת בטיחותיים.
<משה קרמאייר: אבל אם ניקח את הנושא של מרכב הרכב, זה בטיחותי.
<משה קרמאייר: זה יעבור בדיקה במכון התקנים או בטכניון.
<משה קרמאייר: היבוא המקביל, שבעצם יכול להביא OEM שזה תואם מקורי או תחליפי תחליפי עומד באמות מידה מצוינות ובעצם אנחנו לא צופים בזה שום בעיה.
<משה קרמאייר: לדוגמה, אם זה נושא של דסקיות בלמים כמובן שזה יעבור בדיקה לעומק על כל המשתמע מזה.
<משה קרמאייר: אנחנו רואים ירידה במחירים, אנחנו רואים תחרות מצוינת.
<משה קרמאייר: יש תחרות בין היבואנים האלה לבין היבואנים האלה.
<משה קרמאייר: גם יבואני הרכב, שחלקם שותפים ליבוא חלקים, זה בסדר גמור.
דוד צור: ירידה במה?
דוד צור: בסוף, בקצה גם במוסכים?
<משה קרמאייר: בוודאי.
<משה קרמאייר: מתי אתה רואה שהחלק יקר?
<משה קרמאייר: כשדגם חדש מגיע.
<משה קרמאייר: אחרי חצי שנה-שנה, שמתחיל להיות התחליפי אתה רואה את אותו מכסה מנוע שעולה רק 1,500 שקל כשלפני שנה הוא היה 6,000 ו-7,000 שקל.
<משה קרמאייר: העתיקו אותו ועשו את התחליפי.
<משה קרמאייר: זה בסדר גמור אם הוא מתאים למקור והכל בטיחותי.
<משה קרמאייר: זו הדרך.
דוד צור: שאלת תם, האם יש טבלה שקופה וזמינה לאנשים של חלקים?
דוד צור: מגיע אדם למוסך ואומרים לו, כמו במערכון המפורסם של הגשש: החלפנו לך פלגים, פלטינות ואת האלמנט.
דוד צור: האם יש טבלה שמשקפת גם את האלמנט והאדם מבין כמה עלה הפריט הזה?
<משה קרמאייר: עשינו עבודה אדירה בשנה שעברה ובעצם היום חייבנו את כל המוסכים המתקנים ואת יבואני החלקים להציג מחירון ממוחשב על גבי המדף.
<משה קרמאייר: האדם יכול לבחור לעצמו איזה חלק הוא רוצה ולתעדף אותו על פי מה שמתאים לו.
<משה קרמאייר: ברור שזה שקוף לחלוטין.
<משה קרמאייר: בנוסף, אדוני, בחשבונית התיקון אנחנו מחייבים לרשום את המק"ט של החלק ועלות החלק ואם זה מקורי או תחליפי.
דוד צור: עלות עבודה וכן הלאה היא דבר הפתוח לשוק החופשי, אבל לפחות שהפריט עצמו יהיה שקוף כדי שאנשים יידעו.
<משה קרמאייר: הגברת שמתקנת את האוטו, היא חייבת לראות מה תקנו לה בדיוק.
דוד צור: גם הגבר.
<לאה ורון: להם לא מתקלקלות המכוניות.
<לאה ורון: הם נוהגים כל-כך טוב.
דוד צור: נמרוד הגלילי מהארגון הישראלי להשכרת רכב וליסינג.
<נמרוד הגלילי: בוקר טוב, אני אציין בהתחלה שגם חברות הליסינג והשכרת הרכב, כשיחידת המשטרה קמה מחדש היינו שותפים במשך שנתיים במימון של היחידה.
<קריאה: שנה אחת.
<נמרוד הגלילי: שנתיים.
<נמרוד הגלילי: שמנו 2.2 מיליון שקל כל שנה.
דוד צור: באמת?
דוד צור: שעברו דרך איגוד חברות הביטוח?
<נמרוד הגלילי: עברו ישירות למשרד לביטחון פנים.
<נמרוד הגלילי: למשטרה.
<נמרוד הגלילי: גם הגוף אותו אני מייצג, חברות הליסינג והשכרת רכב, סבלו וסבלו קשה מהיקף הגניבות.
<נמרוד הגלילי: היה לנו אינטרס שהיחידה קמה ואני חושב שבאמת היחידה עושה באופן כללי עבודת קודש והביאה להפחתה ניכרת בתאונות הדרכים.
<לאה ורון: למה הפסקתם את המימון?
דוד צור: משפטית.
דוד צור: המשטרה בטח לא יכלה לקבל את זה.
<נמרוד הגלילי: שאלות מורכבות למה הפסקנו את המימון.
<נמרוד הגלילי: אני לא חושב שבאופן כללי התפקיד של גופים אזרחיים הוא לממן באופן קבוע.
<נמרוד הגלילי: היה עניין לעזור להקים את הגוף הזה ואני חושב שאחרי שהגוף הזה קם, המשטרה-המדינה צריכה לממן אותו.
<נמרוד הגלילי: אני לא חושב שגופים אזרחיים צריכים לממן - - -
<קריאה: היא לא משטרה פרטית.
<נמרוד הגלילי: גם הובהר שהמשטרה לא פועלת והיא לא שלנו ויש הפרדה.
דוד צור: אתה נכנס פה לסוגיה סופר-מורכבת.
דוד צור: אני חייב להגיד שאני לא בצד שלכם, אני דווקא בצד השני.
דוד צור: אם המדינה, לכאורה, היתה אמורה לממן הכל, המדינה גם לכאורה קובעת סדרי עדיפויות.
דוד צור: לכן, כשצובעים משימה מאד מסוימת כי היא מכת מדינה ויש אינטרס גדול מאד של הרבה מאד גופים, אפשר לעשות את זה דרך צינור שקוף, שהיועץ המשפטי מאשר אותו.
דוד צור: איגוד חברות הביטוח יכול, אבל ליסינג?
דוד צור: פעם ראשונה שאני שומע את זה.
דוד צור: אם אני הייתי מפכ"ל גם לא הייתי מאשר, אבל איגוד חברות הביטוח זה דבר אחר.
דוד צור: אני עכשיו ביוזמה להביא מימון לנושא של לחימה בהימורים הבלתי חוקיים ובאלימות ובגזענות בספורט.
דוד צור: שהמועצה הלאומית להסדר הימורים בספורט וגם מפעל הפיס יעבירו כספים להקמת יחידה ספציפית כזאת.
דוד צור: יש ויכוח גדול בתוך המשטרה האם נכון לצבוע משימות ולהקים יחידות, ואתג"ר היא דוגמה מעולה לזה שזה הצליח, ומצד שני, לכאורה אומרים למשטרה: תעשו את זה אתם, מתקציבכם.
דוד צור: כמו שאתה אומר, המדינה צריכה לעשות את זה.
<נמרוד הגלילי: אני אומר שנתנו את הפוש הראשוני.
<נמרוד הגלילי: אחר כך יש גם אינטרסים פנימיים אצלנו לכאן ולשם.
דוד צור: זאת לא הסוגיה.
דוד צור: זאת סוגיה מאד מורכבת ואפשר לנהל עליה דיון על הפרטת שירותי משטרה ועל ביטחון בכלל.
<נמרוד הגלילי: בכל מקרה, לגבי החקיקה הקיימת והחוק המוצע, אם באמת יש ירידה, והיא ירידה גדולה בהיקף גניבות כלי הרכב, לצערנו, לפחות ככה אנחנו מרגישים וככה מראים הנתונים, דווקא בכלי רכב חדשים, למרות המגבלה שקיימת על התקנת חלפים משומשים, אולי התקנה כשהיא נכנסה לתוקפה ב-2007 עשתה עבודה טובה, אבל דווקא בשנים האחרונות זה לא עושה.
<נמרוד הגלילי: הצעת החוק הנוכחית באה להרחיב את רשימת החלפים שיהיו אסורים בהתקנה בכלי רכב חדשים.
<נמרוד הגלילי: מן הסתם, רכבי ליסינג, ממוצע הגיל שלהם הוא כשנה וחצי כך שזה חל עלינו בצורה מאד חזקה.
<נמרוד הגלילי: לדעתנו יש פה פגיעה מאד בלתי מידתית בחופש הקניין.
<נמרוד הגלילי: כל מה שאנחנו מבקשים כל השנים, וניסינו להוביל גם כל מיני טכנולוגיות שיאפשרו לנו לסמן את החלפים ואז לקחת חלף מרכב שלי, רכב בבעלותי לרכב אחר שגם הוא בבעלותי.
<נמרוד הגלילי: העלות של כל התקנת החלפים המשומשים היא סדר גודל של 60-50 מיליון שקל וזאת פגיעה בחופש הקניין.
<נמרוד הגלילי: בסך הכל אנחנו לא מבקשים לפתוח את זה באופן גורף.
<נמרוד הגלילי: כל אחד שיעשה בקניין שלו כרצונו.
דוד צור: כל זמן שזה בטיחותי.
<נמרוד הגלילי: חד-משמעית.
<נמרוד הגלילי: היום אני לא יכול להעביר דלת מרכב שלי לרכב שלי כי אסור לי.
דוד צור: למה לא להתיר החלפת חלקים שהם לא בטיחותיים בתקנה?
<שרית זוכוביצקי-אור: זה לא שייך לבטיחות, זה שייך לגניבות.
<שמואל מלכיס: התקנה לא נועדה לטפל בבטיחות אלא למניעת גניבות.
דוד צור: אם לאדם יש צי רכב שלו, ליסינג, אם הוא רוצה לקחת מראה - - -
<קריאה: מראה הוא יכול, מראה לא ברשימה.
דוד צור: אז אתם אומרים שיש רשימה סגורה והייתם רוצים להוסיף על הרשימה.
<נמרוד הגלילי: נכון, חד-משמעית.