GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<דודי קופל: המשרד, הרשות הממשלתית למים ולביוב והמשרד להגנת הסביבה יפרסמו באתרי האינטרנט שלהם הפניות לסקר ולהוראות שפורסמו בהתאם להוראות פסקאות (2)(ב), (3) ו- (4) להגדרה "מקרקעין מושפעים" שבסעיף 14א, לפי העניין; אי פרסום כאמור בסעיף זה לא יפגע בהיותם של מקרקעין בגדר מקרקעין מושפעים.
<דודי קופל: " בהגדרה "מקרקעין מושפעים" יש הוראות שנוגעות לפרסום סקרים שנתנו הרשויות השונות.
<דודי קופל: שם נאמר שמי שצריך לפרסם את אותן הוראות זה הגוף שניתנה לו אותה הוראה וכאן הוספנו, על פי בקשתה של עו"ד בנדלר, שגם הרשויות יתנו את ההפניות לאותם מקומות באתר האינטרנט.
אבישי ברוורמן: אני מאשר את פרסום הסקרים.
אבישי ברוורמן: תמשיך, יש לך 10 דקות, תעלה הילוך.
אבישי ברוורמן: סעיף 14יג – "תקנות".
<דודי קופל: "תקנות 14יב.
<דודי קופל: השר רשאי לקבוע הוראות לעניין סימן זה, ובכלל זה בעניינים אלה: (1) מתן הודעה על כוונה להיכנס למקרקעין לפי סעיף 14ג(א)(1), ובכלל זה פרטים שיש לכלול בהודעה כאמור, השפות שבהן תימסר, אופן מסירת ההודעה ופעולות שייראו בהן כמסירת הודעה; תקנות לפי פסקה זו ייקבעו בהסכמת שר המשפטים; (2) הגשת התנגדות לכניסה למקרקעין לפי סעיף 14ה ובכלל כך הארכת המועד להגשת ההתנגדות, מטעמים מיוחדים; (3) מסירת הודעה לבעל מקרקעין לפי סעיף 14ו(ב) ו- 14ז(ג), ובכלל זה אופן מסירת ההודעה ומשלוח ההודעה או החלטה, ופעולות שייראו בהן כמסירת הודעה; תקנות לפי פסקה זו ייקבעו - - -
<אתי בנדלר: אנחנו לא בדקנו את הנושא של אישור ועדת הכלכלה בנושא הזה.
<אתי בנדלר: תגמור לקרוא, תסביר את זה ואני אומר ליושב-ראש הוועדה מה ההתלבטות שיש לי.
<דודי קופל: "תקנות לפי פסקה זו ייקבעו בהסכמת שר המשפטים; (4) הארכת המועד למתן החלטת המנהל לפי סעיפים 14ה(ד) ו- 14ו(ד), מטעמים מיוחדים, ובכלל זה כאשר ביקש המנהל השלמת פרטים מאחד הצדדים.
<דודי קופל: ; (5)" – זה חדש – "מסירת בקשה לבעל מקרקעין לפי סעיף 14ז, ובכלל זה אופן מסירת הבקשה ופעולות שייראו בהן כמסירת בקשה; תקנות לפי פסקה זו ייקבעו בהסכמת שר המשפטים, בהתחשב באופי הפעולה המבוקשת.
אבישי ברוורמן: הוא לא העביר לנו את זה.
<לאה ורון: אני מבקשת להשאיר את הסעיף הזה לישיבה הבאה, לעבור לסעיף הבא כדי שאנחנו נוכל להפיץ את זה למוזמנים.
<דודי קופל: אין בעיה.
<אתי בנדלר: אני לא הייתי ממליצה להתחיל את הסעיף הבא, הסעיף הבא הוא כבר בפרק חדש, חייב שיהיה רצף.
אבישי ברוורמן: הערה אחרונה של עו"ד קופל ואני אחתום את הישיבה הזאת.
<דודי קופל: גם בעקבות הערה שהעלתה עו"ד בנדלר, ואני חושב שנשלב אותה במסגרת הנוסח, היא שיקבעו תקנות דומות לעניין מסירה ותחליפי מסירה כאשר המנהל שולח את החלטתו בכל הסעיפים הרלוונטיים.
<אתי בנדלר: אז אני מציעה שלישיבה הבאה תמציאו לוועדה נוסח סופי ואנחנו גם נחשוב עד אז האם יש מקום לבקש שהתקנות האלה, כולן או חלקן, יהיו גם באישור ועדת הכלכלה כי לא מוצע את זה כרגע.
אבישי ברוורמן: אנחנו נסתכל.
אבישי ברוורמן: אני אמרתי, הגישה שלי מאוד פשוטה: בדברים עקרוניים זה חשוב שזה יבוא לוועדת הכלכלה, עומס בירוקרטי – לא בבית ספרי.
אבישי ברוורמן: רבותי, אני מאוד מודה לכם, הישיבה נעולה.
מיכל רוזין: לפנינו שתי הצעות חוק שאושרו בקריאה טרומית ב-25 בדצמבר 2013.
מיכל רוזין: חברות וחברי הכנסת, האם אנחנו יכולים לאחד את שתי הצעות החוק בתחילת הדיון?
אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה להודות לשר התקשורת גלעד ארדן על הנכונות, על הרצון הטוב ועל הראייה האמיתית של הדברים שמתרחשים ביחס להתקדמות הטכנולוגית, ביחס לקלות הבלתי נסבלת שבה ילדנו חשופים לתכנים פוגעניים.
אורלי לוי אבקסיס: לא בכדי הצעת החוק הזאת הגיעה.
אורלי לוי אבקסיס: יש דברים שהסכמנו עליהם מול שר התקשורת לקראת החקיקה פה בוועדה.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מברכים על מסע הפרסום היצירתי שמשרד התקשורת עשה בנוגע לכך שהוא מטריד את ההורים לאן הילד יכול לגלוש, מה בדיוק קורה שם בחדרי חדרים.
אורלי לוי אבקסיס: הצעת החוק, כפי שמנוסחת עכשיו על ידי משרד התקשורת, עוקרת מתוכן את הכוונה שלנו, אלא אם כן יבואו ויניחו את דעתי.
אורלי לוי אבקסיס: אני אומרת שתהיה חובה על ספק האינטרנט להציע באופן אקטיבי לאותו לקוח לקבל סינון אמיתי חינמי.
אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לדעת איך אנחנו מחייבים אותם לעשות את זה לא במסגרת דואר הזבל שחלילה וחס יגיע אלינו מתחת לרדאר.
אורלי לוי אבקסיס: אף אחד לא פותח.
אורלי לוי אבקסיס: בחלק מהמקרים אנחנו גם לא ממש יורדים לתתי הסעיפים ולאותיות הקטנות.
אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לדעת מה היא בדיוק החובה של אותו לקוח, איך הוא אמור ליידע, מה לגבי התשובה שלו לספק אם הוא מעוניין או לא מעוניין.
אורלי לוי אבקסיס: זה לא כתוב פה.
אורלי לוי אבקסיס: מה שאני רואה בהצעת החוק שמשרד התקשורת מעביר, שאני בטוחה שכוונתו טובה, היא שהוא רשאי.
אורלי לוי אבקסיס: בכל מקום בחוקים שכתוב לי רשאי אני נזעקת, נורה אדומה נדלקת אצלי בראש.
אורלי לוי אבקסיס: רשום פה: "רשאי ספק גישה לאינטרנט לשלוח למנוי מידע כאמור בהודעת דואר אלקטרוני, אם המנוי יסכים לכך באופן מפורש".
אורלי לוי אבקסיס: למה הוא יסכים?
אורלי לוי אבקסיס: לכך שישלחו לנו את המידע?
דוד צור: ברור שאלו לא הצעות זהות.
דוד צור: ההצעה של חברת הכנסת תמנו-שטה מדברת על זה שצריך לסנן.
פנינה תמנו: לחסום.
דוד צור: לחסום, כאשר מי שרוצה לפתוח - -
פנינה תמנו: אני הלכתי על ברירת default של חסימה.
דוד צור: ההצעה השנייה מדברת על זה שיש חובת הודעה על היכולת לסינון.
אורלי לוי אבקסיס: גם בהצעת החוק שלי יחד עם החברים הנוספים ברירת המחדל היא חסימה.
אורלי לוי אבקסיס: רק כאשר הלקוח מדבר על כך שהוא מעוניין, רק אז פותחים לו.
אורלי לוי אבקסיס: הגענו לסיכומים עם משרד התקשורת לקראת החקיקה, שזאת הצעת החוק שעלתה לוועדת שרים, לגבי התנאים – על זה יש לנו דף הסכמות מול שר התקשורת - שאנחנו מוכנים להפחית מהעניין של ברירת המחדל שהכל חסום.
אורלי לוי אבקסיס: באו אלינו עם חופש הציבור, עם חופש המידע וכו'.
אורלי לוי אבקסיס: בהצעת החוק שאני רואה עכשיו, שהיא לא הצעת החוק המקורית וגם לא בדיוק הסיכומים שהגענו עם משרד התקשורת - -
משה זלמן פייגלין: מה היא אומרת?
מיכל רוזין: חברת הכנסת תמנו-שטה, את בעצם מציעה את מה שעשו באנגליה, שזה לחסום, אלא אם כן מבקשים לפתוח.
פנינה תמנו: נכון, כי התחושה שלי שבעולם המודרני אנחנו אוהבים להסתתר מאחורי כותרות מאוד גדולות ויפות של חופש המידע , זכות הציבור לדעת, אינטרנט חופשי.
פנינה תמנו: אנחנו נמצאים בתוך סוג של מדרון חלקלק מבחינה ערכית של מה שקורה עם ילדנו מבחינת בטיחותם הנפשית.
פנינה תמנו: כולנו נחשפים לא רק לחומרים הכל כך קשים של ניצול ילדים, אלא לחומרים של ילדים בינם ובין עצמם בכל ההתנהגות המינית שלהם, בהידרדרות המוסרית, בחשיפה שלהם לכל מיני תכנים קשים.
פנינה תמנו: אנחנו מבינים שאותם תכנים מובילים אותם גם להתנהגות מינית מסוימת.
פנינה תמנו: אנחנו לא יכולים לצפות מהם שהם יגנו על עצמם.
פנינה תמנו: קשה ככל שיהיה אנחנו מבינים שאנחנו צריכים לנקוט בצעדים קשים לכיוון של להצר את החופש של המבוגרים.
פנינה תמנו: לא נורא.
פנינה תמנו: לא יקרה כלום.
פנינה תמנו: אני יודעת שבמתכונת הנוכחית של החוק שלי, שבא ואומר שה-default הוא חסימה מוחלטת ורק מי שרוצה יכול לפתוח, זה לא היה עובר, לכן הגענו להסכמה עם השר שנשב ונדון על כל סעיף וסעיף, נראה ונגיע לפשרות הנדרשות.
פנינה תמנו: אני חושבת שהיה נכון לקחת צעד קדימה, מה שלא עשו הקודמים, ולראות איך אנחנו ממקסמים.
פנינה תמנו: גם בפרסומים ששמת בתקשורת, אבל גם מעבר לכך.
פנינה תמנו: הגיע הזמן אולי גם לקנוס מבחינה כלכלית את החברות האלו.
מיכל רוזין: מה נוסח משרד התקשורת שהוא תגובה לשתי הצעות החוק?
גלעד ארדן: אני רוצה לתת טיפה רקע, כי לנושא הזה יש היסטוריה די ארוכה בוועדת הכלכלה.
מיכל רוזין: אני עוד ליוויתי אותו כשהייתי בתפקידי הקודם כמנכ"לית איגוד מרכזי הסיוע לנפגעות ונפגעי תקיפה מינית.
אורלי לוי אבקסיס: צריך לזכור שזאת יוזמה של אלכס מילר, חברי לסיעה.
גלעד ארדן: לא מדויק.
<לאה ורון: זה התחיל מחבר הכנסת אמנון כהן שהגיש הצעת חוק.
אורלי לוי אבקסיס: אלכס מילר העביר את הצעת החוק המדוברת עם התקנות.
אורלי לוי אבקסיס: מה שעבר בכנסת הקודמת היה של מילר.
גלעד ארדן: לא הייתה מעולם הצעה ממשלתית?
<לאה ורון: חבר הכנסת כהן דיבר על לאסור.
גלעד ארדן: פגשתי את הנושא הזה ב-2007,2008.
גלעד ארדן: הצעת החוק הייתה אז מאוד גורפת.
גלעד ארדן: משרד התקשורת תמך בה.
<לאה ורון: השר אטיאס.
גלעד ארדן: לא שמעתי אף אחד מטעם משרד התקשורת שאמר שזאת עמדתו הפרטית של השר.
פנינה תמנו: למרות שאנחנו מסיקים שהמציאות היא שהשר כנראה - -
גלעד ארדן: אני לא בכדי מחדד את הדברים האלה.
גלעד ארדן: באותה תקופה שר התקשורת ומשרד התקשורת תמכו בסינון כולל כברירית מחדל של האינטרנט במדינת ישראל.
גלעד ארדן: אני אז הייתי יושב-ראש הוועדה.
מיכל רוזין: תמכת בעמדתו של פייגלין.
גלעד ארדן: אני לא יודע עדיין מה עמדתו של חבר הכנסת פייגלין.
מיכל רוזין: הוא עקבי בעמדותיו.
מיכל רוזין: התנגדתי אז בחריפות.
מיכל רוזין: נכון לאז המדינות היחידות שבהן הייתה נורמה כזאת היו סין ואיראן.
מיכל רוזין: מכיוון שלא חשבתי שאנחנו צריכים להיות המדינה היחידה שמאמינה בחופש ביטוי, בחופש מידע ונגישות למידע וכן הלאה - -
מיכל רוזין: מן מילה מוזרה כזאת "דמוקרטיה".
גלעד ארדן: התנגדתי.
גלעד ארדן: אני לא זוכר איך זה נגמר, אבל בסוף הייתה הצעת חוק פרטית של חבר הכנסת מילר הרבה פחות משמעותית בחובה.
גלעד ארדן: החובה הייתה יותר על ספקיות האינטרנט להציע תוכנות לסינון תכנים בחינם.
גלעד ארדן: מאז קרו לי כל מיני דברים.
משה זלמן פייגלין: נולדו לך ילדים.
גלעד ארדן: נכון, אני מודה.
פנינה תמנו: גם היו יותר ויותר מקרים שנחשפו שלא היו בעבר.
גלעד ארדן: הכל נכון.
גלעד ארדן: אני לא רוצה להתווכח על זה.
גלעד ארדן: מאז קצת שיניתי את עמדותיי.
גלעד ארדן: אני חושב שלא רק אני.
גלעד ארדן: אנחנו יכולים לראות שהמחוקקים במדינות המערב מוטרדים מהסכנות שהגלישה באינטרנט מעוררת, בפרט הסכנות והתכנים שאליהם נחשפים קטינים.
מיכל רוזין: מודאגים גם ממה שהבגירים נחשפים.
גלעד ארדן: בגיר מודע לסכנות.
גלעד ארדן: הוא לוקח את ההחלטות שלו.
מיכל רוזין: כחברה יש השלכות חברתיות.
מיכל רוזין: זה לא רק הגנה על קטינים.
מיכל רוזין: בזה האידיאולוגיה שלנו לא מסתדרת.
יעקב אשר: יש בגירים שהם קטינים, ששיקול הדעת שלהם - -
מיכל רוזין: יש לי בעיה עם הפרסום שעשה משרד התקשורת שבו הוא מראה את הפורנוגרפיה כאילו זה משהו לגיטימי, רק הבעיה שהילד רואה את זה.
מיכל רוזין: האם זה בסדר שבוגר רואה את זה?
מיכל רוזין: לא נפתח את הדיון המהותי בעניין הזה.
פנינה תמנו: איפה חברי הכנסת של ש"ס?
מיכל רוזין: לא צריך חברי כנסת של ש"ס.
מיכל רוזין: זה לא אומר אוטומטית שאני לובשת שביס.
מיכל רוזין: כל המחקרים בעולם מראים שפורנוגרפיה היא ניצול ופגיעה בנשים שמשפיעה חברתית.
דוד צור: יש פה אמירה של תכנים פוגעניים באופן כללי.
דוד צור: יש בהם עידוד לעבריינות, אכזריות, סרטי אימה או סרטים - -
גלעד ארדן: הצעת החוק שהתקבלה אז דיברה על החובה להציע תוכנות לסינון תכנים בחינם.
גלעד ארדן: מאז התמניתי לשר התקשורת.
גלעד ארדן: מכיוון שהמודעות שלי לנושא עלתה מאז בגלל שיש לי ילדים שגדלו ואני רואה לאיזה תכנים הם נחשפים או עלולים להיחשף, גם בגלל שחברות הכנסת הנכבדות הציגו - -
מיכל רוזין: וארגוני הנשים עושים עבודה.
גלעד ארדן: יש פעילים חברתיים שנמצאים כאן בחדר שהציפו לי את העיסוק בנושא הזה בפרלמנטים מערביים כמו בריטניה.
גלעד ארדן: הנחיתי את המשרד לבדוק מה המצב.
גלעד ארדן: מסתבר שהחוק הקודם לא השיג את התוצאה בשני מובנים.
גלעד ארדן: אני לא זוכר מה הייתה התוצאה, אבל אחוז האזרחים במדינה שהשתמשו בתוכנה לסינון תכנים היה נמוך מאוד.
גלעד ארדן: קשה מאוד היה למצוא איך ספקיות האינטרנט מציעות את - - אנחנו יודעים שכשהן רוצות לספר לנו שיש להן 200 מגה, אין אחד במדינה שלא יודע שיש להן 200 מגה, למרות שאין להן 200 מגה.
אורלי לוי אבקסיס: אין להן 200 מגה?
גלעד ארדן: אולי ביום כיפור כשכמעט אף אחד לא גולש תקבלי 200 מגה.
גלעד ארדן: זה בחלק מהשעות, זה בחלק מהזמן.
גלעד ארדן: זה עד 200 מגה.
גלעד ארדן: גם בחובה שהמחוקק הטיל שהן יצטרכו להציע - הוא לא עשה ספציפיקציה שסוגרת את הקצוות - הן לא עמדו.
גלעד ארדן: עשינו סקר בנושא הזה.
גלעד ארדן: גילינו שההורים במדינת ישראל לא מודעים בכלל לאפשרות הזאת.
גלעד ארדן: מעטים היו מודעים.
גלעד ארדן: למעטים היה ברור איך עושים את ההתקנה הזאת.
מיכל רוזין: מבקשים מהילד לעשות.
מיכל רוזין: אני, למשל, הייתי מבקשת מהילד שלי לעשות את החסימה.
מיכל רוזין: אני מודה שאני טכנופובית.
מיכל רוזין: הייתי מבקשת ממישהו אחר.
גלעד ארדן: אני לא נבהל מהאופציה של סינון במידה ואדם יכול לפתוח אותה.
גלעד ארדן: אני חושב שלפני שמגיעים לאקט הכי קיצוני שהכי פוגע בזכותו של אדם ופרטיותו, צריך קודם לאפשר לציבור את מה שהחוק המקורי רצה להשיג ולצערי - -
מיכל רוזין: למה פוגע בפרטיות שלו?
פנינה תמנו: למה פוגע אם מגיע אליו המתקין ואומר: תסמן איפה שאתה רוצה?
מיכל רוזין: אני רוצה להשוות.
מיכל רוזין: בכבלים ובלוויין- -
גלעד ארדן: זה חידוש מרענן שחברת כנסת ממרצ תתמוך בברירת המחדל של סינון.
מיכל רוזין: יש דברים שמשתנים, כמו שאתה אומר.
גלעד ארדן: תמיד יש הפתעות בחיים.
מיכל רוזין: אנחנו דור חדש ומתקדם במרצ.
מיכל רוזין: אני רוצה להבין את העניין העקרוני, כי אני יודעת מי הדוברים הבאים אחריך.
מיכל רוזין: זה אולי כבר ייתן תשובה מראש.
מיכל רוזין: השאלה היא למה זה לא כמו בכבלים ובלוויין.
מיכל רוזין: כשאני רוצה להיכנס לערוצים ארוטיים או להזמין סרטים למבוגרים, אני צריכה להקיש קוד של חסימה.
מיכל רוזין: בוודאי שהחברות יודעות שהקשתי את הקוד, בוודאי שהן יודעות שהזמנתי.
מיכל רוזין: אין לי מושג אם רשום או לא רשום בחשבונית, אבל המידע קיים.
מיכל רוזין: מה ההבדל בין זה לאינטרנט?
מיכל רוזין: למה באינטרנט אנחנו חוששים מחסימה, אלא אם כן יש לי קוד פתיחה, לעומת בכבלים ובלוויין?
גלעד ארדן: בכבלים ובלוויין בעל התשתית הוא גם בעל התוכן.
גלעד ארדן: הוא מוכר לך את זה כדי להרוויח כסף.
גלעד ארדן: הוא שולט בתכנים שעוברים.
גלעד ארדן: הוא גם יכול למנוע את השימוש בתכנים האלה.
גלעד ארדן: האינטרנט מבוסס על גישה אחרת.
גלעד ארדן: לא רק שבעל התשתית לא שולט, גם אסור לו להתערב.
גלעד ארדן: יש אפילו חוקים שהכנסת העבירה של ניטרליות הרשת.
גלעד ארדן: הוא לא יכול להתערב.
גלעד ארדן: זה דבר ראשון.
גלעד ארדן: ההגדרה של מה זה תוכן שאיננו ראוי או איננו הולם היא הגדרה מאוד מאוד סובייקטיבית.
גלעד ארדן: יש תכנים שתגידי שעד כאן לא צריך להתערב, ואילו מישהו אחר פה בחדר יגיד שבעיניו לא לגיטימי שקטין ייחשף אליהם.
גלעד ארדן: לנסות להגדיר בחקיקה מה היא בדיוק אותה רמת סינון שמדינה תחיל כברירת מחדל והאדם יצטרך עכשיו לבוא באיזה שהוא מו"מ, זה דבר מאוד מאוד בעייתי.
אורלי לוי אבקסיס: על פורנוגרפיה כתוכן פוגעני יש הסכמה?
גלעד ארדן: אין הסכמה מה זו פורנוגרפיה.
<אתי בנדלר: עירום.
<אתי בנדלר: יש כאלה שמתנגדים - -
מיכל רוזין: פורנוגרפיה זה לא עירום.
<אתי בנדלר: יש כאלה שרוצים - -
אורלי לוי אבקסיס: אני מנסה להעביר פה איזה שהוא מסר.
אורלי לוי אבקסיס: מה אנחנו בעצם מחוקקים אם אפילו על הגדרת הפורנוגרפיה אנחנו לא מסכימים?
אורלי לוי אבקסיס: האם עידוד להתאבדות זה תוכן פוגעני?
אורלי לוי אבקסיס: בשביל מה אנחנו מחוקקים חוק?
אורלי לוי אבקסיס: נגיד ויצרנו את העניין הזה של חובה על הספקיות בתור ברירית מחדל.
אורלי לוי אבקסיס: מה אנחנו מחייבים אותן אם אנחנו לא מגדירים מה הוא תוכן פוגעני?
אורלי לוי אבקסיס: נקודת ההתחלה של כל החקיקה היא לפחות להסכים על מינימום מסוים שהוא בעינינו פוגעני.
אורלי לוי אבקסיס: איך נקבע שהן עברו על החוק אם לא קבענו מה הוא תוכן פוגעני?
אורלי לוי אבקסיס: הן הציגו פורנוגרפיה - -
פנינה תמנו: החוק שלי מדבר על כל מה שקשור למין - -
אורלי לוי אבקסיס: לפי מה שנאמר פה עכשיו על ידי יושבת ראש הוועדה ועל ידי השר אין פה הסכמה לגבי מה הם תכנים פוגעניים.
אורלי לוי אבקסיס: הצעת החוק ריקה מתוכן, אלא אם כן קיבלתם את הצעת החוק שכותבת בצורה מאוד מאוד ברורה: "עידוד לעברייניות, לאכזריות, לשימוש בסמים מסוכנים, לעירום".
אורלי לוי אבקסיס: בוא נגיד על מה אנחנו מסכימים ועל מה לא, כי אחרת אנחנו לא יכולים להתמודד - -
מיכל רוזין: להציג עירום זו לא פורנוגרפיה.
מיכל רוזין: את יכולה להציג אומנות בעירום.
מיכל רוזין: זאת לא פורנוגרפיה.
אורלי לוי אבקסיס: בוא נקבע.
אורלי לוי אבקסיס: אני לא אומרת מה צריך להיכנס ומה לא.
מיכל רוזין: עירום הוא לא פוגעני מעצם היותו עירום.
אורלי לוי אבקסיס: בוא ננהל את השיח הזה.
אורלי לוי אבקסיס: אם אנחנו מטילים חובה בלי להבין על מה החובה, זאת תהיה סתם אות מתה.
אורלי לוי אבקסיס: חבל להשחית מילים לריק.
אורלי לוי אבקסיס: בוא נסכים מה הוא תוכן פוגעני.
פנינה תמנו: להחיל את זה על דברים שכן אפשר.
אורלי לוי אבקסיס: יכול להיות שאני חושבת על נקודת מסוימת שהיא רחוקה מאוד ממה שהשר חושב או רחוקה מאוד ממה שמשה פייגלין, משה שומרון או מישהו אחר חושב.
אורלי לוי אבקסיס: בואו נתחיל בתשתית, בבסיס, על מה אנחנו מסכימים שהוא תוכן פוגעני, כי אחר כך לא נוכל להגיד להם: לא חסמתם תכנים פוגעניים.
משה זלמן פייגלין: אורלי, זה בלתי אפשרי.
מיכל רוזין: האם אפשרי להוציא תכנים פוגעניים בכלל?
אורלי לוי אבקסיס: אז החוק מיותר.
מיכל רוזין: החוק לא מיותר.
אורלי לוי אבקסיס: ברור שלא, אבל אני מנסה - -גם באנגליה וגם במדינות אחרות בעולם הגיעו לאיזה שהוא בסיס מסוים שיש עליו קונצנזוס.
גלעד ארדן: דווקא לא.
פנינה תמנו: להגדרה של פורנוגרפיה לא הגיעו.
פנינה תמנו: אני חושבת שצריך להתחיל במשהו.
פנינה תמנו: אי אפשר להיות - -
אורלי לוי אבקסיס: על מה תקנוס אותם, אדוני השר?
אורלי לוי אבקסיס: אם אתה לא קובע מה החובה שלהם, אתה לא יכול להגיד שהם הפרו את החובה שלהם.
פנינה תמנו: חברת הכנסת אבקסיס, אני הייתי מציעה, אפילו שקשה לתחום את מה שפוגעני, להתחיל עדיין במשהו.
פנינה תמנו: לפעמים אפילו להשאיר שיקול דעת לשר לקבוע בהמשך מה הוא פוגעני, כי לא בהכרח נצליח להחיל את הכל.
מיכל רוזין: אני לא בטוחה ששיקול הדעת של השר עומד במתחם החקיקות האלו.
אורלי לוי אבקסיס: מה הם יסננו?
פנינה תמנו: אני רק רוצה להעיר הערה לגבי ה-default.
פנינה תמנו: כבוד השר, אמרת שבכבלים ובלוויין מי שמפעיל הוא גם בעל התוכן.
פנינה תמנו: אני לא מסכימה עם האמירה שלך שבאינטרנט אסור לאותם ספקים לסנן.
פנינה תמנו: אם היה אסור, אז גם החובה - -
גלעד ארדן: לא אמרתי.
מיכל רוזין: ספקים לא שולטים בידע ובתוכן באינטרנט.
גלעד ארדן: יש היום כבר חוק שמדבר על תוכן פוגעני.
גלעד ארדן: החוק הגדיר מה הוא תוכן פוגעני.
גלעד ארדן: זה החוק הקיים.
אורלי לוי אבקסיס: האם יש הסכמה שזה התוכן הפוגעני גם בחוק הזה?
אורלי לוי אבקסיס: מקודם אמרתם שאין הסכמה על מה הוא תוכן פוגעני.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו צריכים להיות מאוד ממוקדים.
פנינה תמנו: את צודקת, צריך לפתוח את זה לדיון, אבל צריך להגיע לאיזה משהו גם אם לא נצליח לתחום את הכל.
פנינה תמנו: כבוד השר, לא הצלחת להניח את דעתי בהסבר שנתת ליושבת הראש בנוגע להבדל בין הוט שיכולים לשים לנו אפליקציה של קוד שהמבוגרים צריכים להכניס, לבין זה שבאינטרנט אי אפשר.
פנינה תמנו: לא קיבלתי - -
מיכל רוזין: הוא אומר שהספק שמספק לך את השירותים, שזה יס או הוט, הוא בעל התוכן.
מיכל רוזין: למי שמספק לך את השירותים באינטרנט אין סמכות על התוכן.
מיכל רוזין: התוכן הוא לא בשליטתו.
מיכל רוזין: גם אסור שהוא יהיה בשליטתו.
פנינה תמנו: לא ביקשתי שתהיה לו סמכות על התוכן, ביקשתי שתהיה לו סמכות על גישה.
מיכל רוזין: אבל זה על התוכן, לכן הוא אומר שזה שונה.
פנינה תמנו: במקומות של החרדים יש להם סמכות?
גלעד ארדן: יש היום הגדרה בחוק.
גלעד ארדן: "תוכן פוגעני" – כל אחד מאלה: (1) הצגת חומר תועבה כמשמעותו בחוק העונשין, ובכלל זה – (א) הצגת יחסי מין שיש בהם אלימות, התעללות, ביזוי, השפלה או ניצול; (ב) הצגת יחסי מין עם קטין או עם אדם הנחזה לקטין; (ג) הצגת אדם או איבר מאיבריו כחפץ זמין לשימוש מיני; והכל כשאין בתוכן המוצג ערך אמנותי, מדעי, חדשותי, חינוכי או הסברתי המצדיק, בנסיבות העניין, את הצגתו; (2) הסתה גזענית או לאומנית; (3) הימורים; (4) משחקים הכוללים מעשי אלימות;" זו ההגדרה.
גלעד ארדן: אין לי רצון לשנות או לפגוע בהגדרה הזאת.
אורלי לוי אבקסיס: קודם, למען הסר ספק, צריך היה לחדד את זה, כי מה שנאמר כאן היה שאין אחידות לגבי מה הוא תוכן פוגעני ומה לא.
אורלי לוי אבקסיס: בינתיים אנחנו אומרים שזאת הרשימה.
אורלי לוי אבקסיס: לא רוצים להרחיב אותה?
אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לספר לכם סיפור קטן.
אורלי לוי אבקסיס: סיפרתי אותו גם כשהצגתי את החוק.
אורלי לוי אבקסיס: יש אתר של משרד החינוך להתחלת רכישת המיומנויות של הקריאה והכתיבה, קוראים לזה "החדר של מיה".
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו כהורים לילדים מקבלים מהמורה או מהגננת לפני העלייה לכיתה א' על-מנת לתרגל עם הילד.
אורלי לוי אבקסיס: שולחים אותנו לחפש בכל מנוע חיפוש את "החדר של מיה".
אורלי לוי אבקסיס: נתתי לילדה שלי שתשב עם אחיה ותחפש את "החדר של מיה".
אורלי לוי אבקסיס: אתם יודעים מה עלה להם?
אורלי לוי אבקסיס: המון חדרים אינטימיים של מיה.
אורלי לוי אבקסיס: יש המון כאלה.
אורלי לוי אבקסיס: זה בשוגג.
אורלי לוי אבקסיס: הם הגיעו לשם לא מתוך מטרה להגיע לתוכן הפוגעני הזה, באמת מתוך מקום תמים לחלוטין שאפילו משרד החינוך לא מודע לו.
אורלי לוי אבקסיס: זה הזמן לראות איך אנחנו סוגרים את הפרצות האלו.
אורלי לוי אבקסיס: אף אחד לא כיוון לשם, אין פה כוונת מכוון.
אורלי לוי אבקסיס: זו מציאות נקודתית קיימת.
מיכל רוזין: זה נכלל בתוכן פוגעני.
אורלי לוי אבקסיס: פה אנחנו רוצים לדעת איך אנחנו מונעים את המקרים האלה.
גלעד ארדן: אני אגיד לך.
גלעד ארדן: אם את כאם, אחרי שנחשפת לבעיה ורצוי גם לפניה, היית מתקינה תוכנה לסינון תכנים , היית מגיעה ל"חדר של מיה" של משרד החינוך.
מיכל רוזין: צר לי לומר לך שזה לא חוסם.
גלעד ארדן: אם זה לא חוסם, שעם ישראל מיוזמתו לא יראה יותר אתרים.
גלעד ארדן: אם נעשה תשובה הבעיה תיפתר.
משה זלמן פייגלין: לא נכון, היא לא תיפתר.
משה זלמן פייגלין: מה זה נעשה תשובה?
משה זלמן פייגלין: האינטרנט הוא מכשיר במציאות המודרנית.
גלעד ארדן: אם נעשה תשובה אמיתית, אז לכולנו, כמו לחברי הכנסת החרדים, יהיה מכשיר חסום לאינטרנט.
אורלי לוי אבקסיס: אדוני השר, מה מהות הפרסום שעשיתם?
אורלי לוי אבקסיס: למה אתם מוסיפים?
משה זלמן פייגלין: אני מבקש שנשים לב כולנו לתופעה מאוד מאוד חיובית.
משה זלמן פייגלין: אני רוצה לדבר על עצמי.
משה זלמן פייגלין: אני בא מעולם של שומרי מצוות שלכאורה הדברים האלה ברורים בעיניו, אבל אני מוצא את עצמי עמוק עמוק בתוך ערכים שבדרך כלל השמאל נושא אותם בכיפה.
משה זלמן פייגלין: קורה כאן תהליך הפוך.
משה זלמן פייגלין: ערכים שבעבר השמאל נלחם עליהם, כמו פריצה מוחלטת וכביכול חירות, שוויון - -
מיכל רוזין: התפתחנו.
יעקב אשר: התפכחתם.
מיכל רוזין: גם אתם מתפכחים ומתפתחים.
משה זלמן פייגלין: זה קורה בנושא של עבודה בשבת, זה קורה בהרבה מאוד תחומים שפתאום אנחנו מבינים שלכל אחד יש דברים שהוא מחזיק בכיס ושצריך תמיד להקשיב ולהבין שאין כאן צד אחד שרק צודק או רק טועה.
מיכל רוזין: שיש אחריות חברתית.
משה זלמן פייגלין: סוף סוף אנחנו באים לדיון יחדיו מתוך הבנה שאכן יש בעיה, כאשר אם האנגלים הבינו את זה, אז אולי אנחנו רשאים לדבר על כך באופן חופשי בלי להיות חשודים בכפייה דתית.
משה זלמן פייגלין: עכשיו לעצם העניין.
משה זלמן פייגלין: אני חושב שיש לי הצעה שפותרת את הבעיה שמשרד התקשורת חשש ממנה.
משה זלמן פייגלין: כאשר החברה שמציעה את שירותי האינטרנט רושמת לקוח חדש – תיכף נראה מה עושים עם הלקוחות הישנים – היא מציעה לו שתי אפשרויות.
משה זלמן פייגלין: היא אומרת לו ככה: כרגע חסום על פי הגדרות החוק הקיים.
משה זלמן פייגלין: אנחנו יכולים לאפשר לך לקבל את זה חסום או לקבל את זה פתוח, כאשר אם זה פתוח אלו ואלו הסכנות.
משה זלמן פייגלין: זה כמו שהסכנות כתובות על חפיסת סיגריות.
משה זלמן פייגלין: אותה קלדנית באותו מוקד שרושם את הלקוחות החדשים, תצטרך להגיד ללקוח: אדוני, על פי החוק המוצר שמוגש אליך מסונן מפני אתרים פוגעניים.
משה זלמן פייגלין: במידה ואתה רוצה , דע לך שאלו ואלו הסכנות.
משה זלמן פייגלין: נא להודיע לי עכשיו אם אתה רוצה או לא רוצה.
משה זלמן פייגלין: כך אני חושב ענינו לכל השאלות - גם לשאלה של חירות האדם, זכותו של אדם לקבל את מה שהוא רוצה, וגם למצב שבו ה-default הוא שזה חסום.
אורלי לוי אבקסיס: זאת הייתה הצעת החוק המקורית שלא עברה ועדת שרים.
מיכל רוזין: לאור תפישת העולם שלך זה קצת מפתיע.
מיכל רוזין: זה לא מסתדר לגמרי.
משה זלמן פייגלין: זה בהחלט מכסה את זכותו של האדם לומר: אני רוצה את כל הזבל הזה אצלי בבית.
משה זלמן פייגלין: זאת אכן זכותו.
מיכל רוזין: זו פגיעה בפרטיות שלו.
משה זלמן פייגלין: לא, זה לא פוגע בפרטיות.
מיכל רוזין: זה מה שאומר השר.
משה זלמן פייגלין: כי אולי מישהו ידע.
מיכל רוזין: זה מה שהשר אמר.
מיכל רוזין: אני לא מייצגת את עמדתי.
מיכל רוזין: העמדה ההפוכה היא - -
גלעד ארדן: זה לא החשש היחיד.
מיכל רוזין: שפוגע בחופש הפרט.
משה זלמן פייגלין: אני רוצה לומר דווקא על החשש ההפוך שלא יפתור את הבעיה.
משה זלמן פייגלין: בני אדם מטבעם הם עצלנים.
משה זלמן פייגלין: מה שתיארת לגבי עצמך, מיכל, נכון לגבי רוב המשתמשים.
משה זלמן פייגלין: אין להם כוח להתחיל להתקשר, להתחבר.
משה זלמן פייגלין: נוצר מצב שהם אומרים: יאללה, תביא לי אינטרנט, נתמודד אחר כך עם כל הבעיות.
משה זלמן פייגלין: הם מוצאים את עצמם בתוך המציאות הזאת.
משה זלמן פייגלין: הצעת החוק הזאת צריכה לעשות שהבחירה האקטיבית היא באתר הלא מסונן, לא להיפך, ואז נראה שרוב בני האדם הם אנשים אחראים כלפי עצמם וכלפי ילדיהם ובוחרים נכון.
משה זלמן פייגלין: המצב היום הוא שאנחנו לא מאפשרים להם את זכות הבחירה, כי זכות הבחירה הולכת לאיבוד בתוך הענן הבירוקרטי המעורפל הזה.
משה זלמן פייגלין: כך אני חושב שכיסינו לחלוטין - -
מיכל רוזין: קובעים להם בעצם - -
משה זלמן פייגלין: יש את החשש שהוא יתבייש להגיד שהוא רוצה.
משה זלמן פייגלין: תמיד יש עוד איזה שהוא שפיץ של חירות שאנחנו יכולים לחשוש ממנו.
משה זלמן פייגלין: מה עוד יש חוץ מהחשש הזה?
משה זלמן פייגלין: אתה אומר שיש עוד בעיות חוץ מזה?
גלעד ארדן: יש בעיות טכנולוגיות.
משה זלמן פייגלין: מה הבעיה?
גלעד ארדן: אין סטנדרט ברור שאתה יכול לומר שמסנן בדיוק את הדברים.
גלעד ארדן: האחריות בסופו של דבר על איסור של תוכן פוגעני היא על מי שעושה את התוכן הזה.
גלעד ארדן: אתה בעצם בא ומטיל מטלה על בעלי התשתיות לסנן את המידע שעובר באותן תשתיות, שהוא כמעט אין סופי ומכל העולם, כדי שאנשים שמתחברים לעולם דרך התשתית הזאת לא ייחשפו לתוכן.
גלעד ארדן: אין סטנדרט אחיד שאומר שתקבל בדיוק את מה שהחוק הישראלי קובע שהוא תוכן פוגעני.
גלעד ארדן: אתה יודע, זה גם מאוד נתון לפרשנות.
גלעד ארדן: יש דברים שיגיד כאן ראש מפלגה ואחרים יגידו שזאת הסתה גזענית או לאומנית.
גלעד ארדן: נניח איזה רב באיזו דרשה שלו יגיד שעל פי היהדות – הוא לא מתכוון לעכשיו - אישה פסולה לעדות, או שהגויים היו כך וכך.
גלעד ארדן: יכול מחר שר תקשורת ממרצ לחשוב שמי שלא סינן את ההרצאה הזאת עובר עבירה על פי החוק הזה.
משה זלמן פייגלין: חשבתי שהדיון הזה התייתר כשהקראת את ההגדרות.
מיכל רוזין: מזל שאני מנהלת את הישיבה.
מיכל רוזין: יש הרבה דוגמאות ממרצ.
משה זלמן פייגלין: תכננתי לדבר על זה.
משה זלמן פייגלין: חשבתי שסגרת את זה עם ההגדרה.
משה זלמן פייגלין: נשמעות פה שתי טענות למה לא לעשות את הדבר הכי פשוט וטבעי שהוצע מלכתחילה.
גלעד ארדן: הבאנו הצעה פשוטה.
גלעד ארדן: בוא נגיד שני דברים עובדתיים.
גלעד ארדן: לא משנה מה עמדתי.
גלעד ארדן: יש דברים שאני חלוק על משרדי ועל שרים אחרים, כמו למשל לגבי הוויי- פיי ברשתות ציבוריות שאני חושב שאפשר לסנן אותו כברירת מחדל במרחב הציבורי.
גלעד ארדן: לגבי הסינון כברירת מחדל בפרטי, חוץ ממני, שדיברתי על הנושא הזה כי רציתי לברר עד איפה אפשר, כל הממשלה מתנגדת לזה לחלוטין.
גלעד ארדן: אם הוועדה תרצה לשנות את זה, שיהיה ברור - -
משה זלמן פייגלין: להצעה שהצעתי?
אורלי לוי אבקסיס: זאת הייתה הצעת החוק המקורית.
גלעד ארדן: חבר הכנסת פייגלין, לגבי ההצעה שכרגע באנו איתה, אני לא פוסל שאם היא לא תהיה אפקטיבית, אפשר יהיה לבחון בהמשך צעדים נוספים.
גלעד ארדן: מדובר על לעשות את ההתקנה של תוכנות הסינון הכי קל, נגיש ובקליק אחד כך שאפשר יהיה להוריד.