GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<איתי עצמון: החובה כאן היא לדווח על תקלת בטיחות סדרתית שנתגלתה בייצור רכב והוראות לתיקון רכב שהביא לידיעתם.
<איתי עצמון: הדיווח אמור לכלול את ההוראות עצמן או רק את עצם הבאתן לידיעתו של היבואן?
<אבנר פלור: גם את ההוראות.
<רון מלכה: יש לי הערה טכנית אחת.
<רון מלכה: בסעיף קטן (ב)(1) כתוב: "ימסור למנהל, מידי שנה עד 31 בדצמבר".
<רון מלכה: הבהרה, זה מתייחס לאותה שנה קלנדרית או שנה קודמת?
<דפנה עין דור: שנה קודמת.
<קריאות: שנה קודמת.
<רון מלכה: אז אין בעיה.
<רון מלכה: אם זה אותה שנה, זה בלתי אפשרי טכנית פשוט.
יצחק וקנין: הערה נכונה.
יצחק וקנין: צריך לתקן את זה, מבחינתכם?
<קריאה: צריך להבהיר - - -
יצחק וקנין: על מנת שההבהרה תהיה ברורה.
<שרית זוכוביצקי-אור: דפנה, תסבירי.
<אבנר פלור: למה 31 בדצמבר.
<דפנה עין דור: כרגע זה עד סוף מאי.
<דפנה עין דור: אנחנו דורשים כיום, במסגרת צו הפיקוח, עד סוף מאי.
<דפנה עין דור: הרבה מאוד מהיבואנים טוענים שאין להם עדיין דוחות מבוקרים, ולכן אנחנו מאשרים באישורים חריגים דחיית המועד.
<דפנה עין דור: מבחינתנו, אם זה יהיה עד סוף דצמבר בגין השנה הקודמת, זה בסדר, זה מבטיח שלא יהיו אישורים חריגים, וצריך להגדיר פשוט, זה בגין השנה הקודמת.
<יעקב יהודה רודד: אז לרשום שנה קודמת.
<איתי עצמון: אנחנו נבדוק בשלב הנוסח אם יש צורך להוסיף, אבל הכוונה ברורה.
<דפנה עין דור: בסדר.
<דפנה עין דור: זו כוונת המשורר.
<איתי עצמון: זו הכוונה.
<אהוד שניידר: סעיף 47(1) מטיל חובה בכל מה שקשור לתקלת בטיחות סדרתית בעצם רק על יבואן רכב ישיר ויבואן רכב עקיף.
<אהוד שניידר: לפי החוק יש עוד יבואני רכב שיכולים להביא רכב, ואם הם יודעים על תקלת בטיחות סדרתית, מן הדין שהחובה שחלה בסעיף 47(1) תחול גם עליהם.
<אהוד שניידר: למה לפטור יבואנים אחרים מאותה חובה שחלה בסעיף?
יצחק וקנין: לאיזה יבואנים אתה מתכוון?
<אהוד שניידר: יבואן זעיר למשל.
<שרית זוכוביצקי-אור: רק זה.
<שרית זוכוביצקי-אור: אין עוד.
<קריאה: מאיפה הוא יכול לדעת?
יצחק וקנין: למה באמת אתם החרגתם אותו?
<אהוד שניידר: צריך להיות יבואן רכב מסחרי, לא יבואן ישיר ויבואן רכב עקיף.
יצחק וקנין: למה החרגתם את הזעיר?
<קריאה: היבואן הזה קיבל מהיצרן?
<אבנר פלור: ההתייחסות פה היא לגבי (1) כי לגבי (2) ו-(3) זה לא מתקשר ליבואן זעיר.
<אבנר פלור: לגבי (1), לא תמיד הוא מקבל את המידע - - -
<אהוד שניידר: אבל אם הוא מקבל, אבנר?
<אהוד שניידר: אם הוא מקבל, למה שלא נטיל עליו את האחריות?
<אהוד שניידר: כתוב: לאחר גילויים.
<אבנר פלור: זה קצת בעייתי בנושא יבואן זעיר לקבל את זה.
<קריאה: למה אתה פוטר אותו?
<אבנר פלור: אני מסביר למה.
יצחק וקנין: רבותי, אל תפריעו.
יצחק וקנין: תנו לנו אנחנו להבין.
יצחק וקנין: אתם מבינים יותר טוב מאתנו.
יצחק וקנין: אנחנו צריכים להבין, השאלה היא במקומה.
<אבנר פלור: אני אסביר למה.
<אבנר פלור: גם היבואן העקיף וגם היבואן הישיר, יש להם באיזשהו מקום קשר ישירות ליצרן – או ישירות או בצורה עקיפה.
<אבנר פלור: היבואן הזעיר, אין לו קשר.
<אבנר פלור: הוא רוכש רכבים מכל מיני גופים כאלה ואחרים.
<אבנר פלור: לא תמיד הוא יכול לקבל את המידע הזה און-ליין מטעם היצרן.
<לאה ורון: אבל באמת כתוב כמו שהוא אמר "לאחר גילויים".
<לאה ורון: רק אם התגלה.
יצחק וקנין: אני אאפשר לכולם לדבר, רבותי.
<יערה למברגר קינר: שהביא לידיעתם יצרן הרכב, לא גילה באופן עקיף.
<יערה למברגר קינר: רק אם הביא לידיעתו יצרן הרכב.
<יערה למברגר קינר: זה לא יקרה כמעט אף פעם, אבל אין התנגדות לכתוב את זה.
יצחק וקנין: לדעתי, לא צריך לפטור גם את הזעיר.
<דידי רוזנפלד: מה אומר משרד התחבורה?
<דידי רוזנפלד: שהוא מרשה שיביאו לכאן מכוניות כלשהן, מכל מקור שהוא, ואף אחד לא יהיה אחראי להן.
<קריאה: לא, הוא אמר את זה בסעיפים הקודמים, שאתה אחראי.
<קריאה: זה סותר את הסעיפים הקודמים.
<קריאה: האחריות כבר הוטלה עליך.
<קריאה: בסעיף הזה אתה אומר, אני לא רוצה אותה.
יצחק וקנין: יקי.
<יעקב אנוך: האחריות על recall-ים לא מסתכמת במה שמשרד התחבורה מחייב פה.
<יעקב אנוך: היצרן מחייב את שרשרת האספקה שלו, הוא מודיע לו, זה הראשון שיודע.
<יעקב אנוך: מי שקנה את האוטו מהיצרן, זה הראשון שיודע, והיצרן מטיל עליו את החובה לבצע את ה-recall.
<יעקב אנוך: זאת אומרת, גם יבואן זעיר, ברוב המקרים יקבל ממי שמכר לו את האוטו – כי מישהו רץ אחרי האוטו הזה במסלול – יקבל את ההודעה על ה-recall.
<יעקב אנוך: היה והוא לא יקבל, אז יש לך את ההגנה הכפולה שזה יגיע בצינור אחר ויבוצע לו recall כזה או אחר, אבל אתה לא יכול לפטור אותו כי ברגע שאתה פוטר אותו יגיע אליו מידע, הוא לא יעשה אתו כלום.
<יעקב אנוך: הוא פשוט לא יעשה כלום.
<יעקב אנוך: למה אתה נותן את הפריבילגיה לא לעשות כלום?
<דפנה עין דור: בסעיף 43(ה), יבואן זעיר מחויב להודיע, אם נודע לו, הוא מחויב להודיע למי שרכש את זה ממנו.
<דפנה עין דור: יפנה אל כל בעלי כלי הרכב הרשומים בישראל - - -
יצחק וקנין: כן, אבל אני לא הייתי נותן לו את הפטור גם פה בראשי.
<דפנה עין דור: הוא כן מחויב.
<דפנה עין דור: אם נודע לו, הוא מחויב להודיע לקונים.
<יעקב אנוך: אז אותה חובה גם פה.
<אהוד שניידר: בדיוק בגלל זה.
<דפנה עין דור: לא.
<דפנה עין דור: החובה כאן היא רק אם להודיע למנהל או לא.
<קריאות: שיודיע למנהל.
<קריאה: מה מפריע לך שיודיע גם למנהל?
<יעקב אנוך: הוא הרי לא יכול לעשות את ה-recall, אז שיודיע למנהל.
אבישי ברוורמן: בסדר, "יבואן רכב מסחרי".
אבישי ברוורמן: לא נתחיל לריב על כל דבר.
<אבנר פלור: אדוני היושב-ראש, לגבי סעיף (1), במידה שהיצרן מודיע לו, ליבואן הזה.
<אהוד שניידר: למה היצרן?
<קריאה: יבואן לא יודיע לו לעולם.
<אהוד שניידר: אבנר, סליחה שאני אומר, אבל אתה מסבך את משרד התחבורה או את אותו מנהל מפני שיכול להיות שיצרן הרכב, שבכלל לא יודע עדיין שאותם כלי רכב, אותם דגמים יובאו לישראל, הוא לא יודע שהוא צריך לדווח על תקלת הבטיחות הסדרתית, אבל אותו יבואן זעיר כן מקבל את המידע מהגורם שהוא קנה ממנו את כלי הרכב, הוא יודע.
<אהוד שניידר: לכן, אם אתה מטיל עליו את החובה לדווח למנהל, אתה צריך לתקן גם את סעיף 47(1) ולהגיד שמקור המידע יכול להיות לא רק יצרן הרכב אלא גם אותו סוכן ראשי או סוכן מורשה שהודיעו לו.
<יעקב אנוך: כל שרשרת האספקה.
יצחק וקנין: רבותי, אני לא הייתי פוטר בשום פנים ואופן אף אחד מדיווח.
יצחק וקנין: אסור לנו לפתוח פתח כזה, זה פתח לא טוב.
יצחק וקנין: חד וחלק אני אומר את זה.
אבישי ברוורמן: איתי.
<איתי עצמון: אני מוכרח לומר שלא הבנתי את הסיבה להחרגת יבואן רכב זעיר.
<איתי עצמון: יבואן זעיר, יש בידיו את המידע, אני חושב שאין סיבה לפטור אותו מחובת הדיווח.
<לאה ורון: אפשר לכתוב יבואן רכב מסחרי במקום זה?
<אבנר פלור: לא, אבל זה רק לסעיף קטן (א)(1), כי השאר לא מתייחסים.
<אהוד שניידר: צריך לתקן גם את - - -
<אבנר פלור: רק ל-(1).
<קריאה: גם פה יהיה לפי העניין.
<אהוד שניידר: לא, אני אומר, נתקן את (1) אבל צריך - - -
<איתי עצמון: שכנעו בכך היצרן אם גורם אחר הביא לידיעתו.
<אהוד שניידר: אם יורשה לי להציע את הניסוח שאנחנו כתבנו.
<איתי עצמון: תציע את העיקרון, לא את הניסוח.
<אהוד שניידר: העיקרון בסדר.
<יערה למברגר קינר: נמצא את הניסוח.
<אבנר פלור: רק לסעיף (א)(1).
<איתי עצמון: כאן מדובר לא בהכרח על מידע שהביא לידיעתו יצרן הרכב אלא - - -
<דפנה עין דור: גורם אחר.
<איתי עצמון: כל גורם.
<שרית זוכוביצקי-אור: ומה המהימנות של המידע.
<יערה למברגר קינר: לא, צריך שזה יהיה מידע מהימן.
<אבנר פלור: לא כל גורם.
<שרית זוכוביצקי-אור: הבעיה היא ש-recall זה מה שמודיע היצרן.
<איתי עצמון: המנהל יקבל את המידע והוא יקבע אם זה מידע מהימן או לא.
<איתי עצמון: זה מידע לצורך פיקוח.
<איתי עצמון: אני לא כל כך מבין את השאלה.
<אבנר פלור: הוא יכול לקבל את המידע הזה, כמו שהוצג פה, או ישירות מהיצרן, הסוכן המורשה, או מהגורם שממנו הוא רכש את הרכב, לא מכל אחד.
<יערה למברגר קינר: תשימו לב.
<יערה למברגר קינר: אם לא ברור איזה גורם הוא מהימן, הוא יגיד: שמעתי סתם שמועה מאיזה חבר, זה לא היה מהימן בעיני.
<יערה למברגר קינר: אחר כך זה יהיה הפרה, לא יהיה הפרה?
<איתי עצמון: למה שיבואן זעיר ידווח - - -
יצחק וקנין: גברתי הנאווה, אנחנו מדברים פה ביבואנים, לא משנה אם זעיר או קטן.
יצחק וקנין: רבותי, אל תפתחו פה פתח בדברים שהם אל"ף-בי"ת.
יצחק וקנין: אני לא מבין מה אתם נותנים.
יצחק וקנין: אתם נותנים פה פתח לאיזה יבואן זעיר.
יצחק וקנין: מה זה משנה לי מה הוא?
יצחק וקנין: יש עליו אחריות או אין עליו אחריות, רבותי, זה יבואן רכב, אני לא מבין מה אתם רוצים.
<איתי עצמון: בסעיף 43, אני מזכיר, הוועדה אישרה שגם אם נודע ליבואן הזעיר על תקלת בטיחות סדרתית כאשר לא הוגדר מאיזה מקור נודע לו, הוא אמור לפרסם הודעות לציבור, אז בהתאם לעיקרון שנקבע שם, אני חושב שאפשר להחיל את העיקרון גם כאן ומנהל אגף הרכב יעשה במידע הזה כפי שימצא לנכון, אבל חובת הדיווח תחול.
<שרית זוכוביצקי-אור: אני רק רוצה להסביר שתקלת בטיחות סדרתית, בהגדרה, היא כזאת שהודיע עליה היצרן, זאת אומרת ההודעה היא תמיד הודעת יצרן.
אבישי ברוורמן: איתי, המלצה סופית, ואנחנו נצביע.
<איתי עצמון: ההמלצה שלי, כמו שאמרתי, להחיל את החובה הקבועה בסעיף 47(א)(1) גם לגבי יבואן רכב זעיר ולעשות את ההתאמות הנדרשות מכיוון שלא מדובר בכך על מידע שהביא לידיעתו יצרן הרכב.
אבישי ברוורמן: מקובל, איציק?
יצחק וקנין: כן, מקובל.
יצחק וקנין: אני חושב שזו הדרך.
<שרית זוכוביצקי-אור: כן, בכפוף לזה שזה במידע שמקורו ביצרן.
<יערה למברגר קינר: זה נמצא בהגדרה, לא צריך לכתוב את זה.
אבישי ברוורמן: בעד סעיף 47 – 2
<איתי עצמון: אישרת את הסעיף?
אבישי ברוורמן: עורך-דין זוכוביצקי, יש לנו היום עוד שני דיונים – גם בנושא משק החלב, גם בנושא הגז – אני אסיים את הישיבה היום ב-12:00.
<איתי עצמון: יכול להיות שהמקום של הסעיף הזה ברמה הטכנית הוא לא כאן אלא אולי בתחילת הפרק שעוסק בכלל בייבוא, אבל אנחנו נבדוק את זה בשלב הנוסח.
אבישי ברוורמן: בבקשה, עורך-דין בונן.
<יורם בונן: אדוני, יש כאן עניין שאני לא יודע אם זאת הכוונה, אני אגיד מה הבעיה.
<יורם בונן: זו אכן פרקטיקה מקובלת שאם חדל להתקיים בבעל רישיון אחד התנאים שמלכתחילה היה תנאי לקבלת הרישיון, אז יש אפשרות לבטל לו את הרישיון.
<יורם בונן: אני לא חושב, אנחנו לפחות לא מצאנו מקבילה בחקיקה לזה שמגלים את זה בדיעבד בהפתעה, בלי הודעה מוקדמת, כי התוצאה פה היא שאם זה חדל להתקיים אבל לא נעשה אקט פורמלי של ביטול הרישיון, פתאום בדיעבד מגלים שהוא ייבא רכבים ללא רישיון.
<יורם בונן: אני לא מבין את ההיגיון בזה.
<יורם בונן: זאת אומרת, חדל להתקיים תנאי, מקיימים הליך, מבטלים לו את הרישיון ואז כולם יודעים גם מה ה-cut-off date, יודעים ממתי מותר לו וממתי אסור.
<איתי עצמון: אבל אותו גורם שמייבא, לפי ההסבר ששמענו כשהוועדה התחילה לדון בפרק הייבוא, אותו גורם בעצם נדרש לשני רישיונות – רישיון ייבוא, שניתן מאת הרשות המוסמכת במשרד התחבורה, ורישיון יבואן רכב מסחרי.
<איתי עצמון: הסעיף הזה בעצם קובע שאותו יבואן רכב מסחרי לא יכול לפעול לשם ייבוא רכב אם אין לו את אותו רישיון ייבוא מאת הרשות המוסמכת.
<יורם בונן: זה לא מה שכתוב פה.
<יורם בונן: כתוב פה: אם חדל להתקיים אחד התנאים לרישיון ייבוא, זאת אומרת גם ברישיון הייבוא, אם מישהו שולל אותו, אז הוא שולל אותו, אבל - - -
<איתי עצמון: אם הוא שולל אותו, אז אין לו רישיון כבר.
<איתי עצמון: אין לו רישיון ייבוא.
<יורם בונן: אבל זה לא מה שכתוב פה.
<יערה למברגר קינר: הוא אומר גם אם עוד לא שללו.
<יערה למברגר קינר: הוא הסדיר את התנאים, עוד לא עשו את האקט הפורמלי, אז הוא אומר - - -
אבישי ברוורמן: תקופת הביניים.
<איתי עצמון: אני מניח שחדל להתקיים זה אומר שיכול להיות שנעשתה איזושהי פעולה מנהלית לביטול הרישיון.
<יערה למברגר קינר: לא פעולה מנהלית.
<יערה למברגר קינר: הבן אדם הפר את אחד התנאים.
<יערה למברגר קינר: אני מניחה שהוא יודע שהוא מפר את אחד התנאים לקבלת רישיון ייבוא.
<יערה למברגר קינר: גם אם הרשות לא שללה לו, הוא יודע יותר טוב מהרשות אם הוא מפר.
אבישי ברוורמן: מה אתה מציע, עורך-דין בונן?
<יורם בונן: פשוט למחוק את זה.
<יורם בונן: זה אפילו לא עניין של היבואנים הישירים או העקיפים או הזעירים.
<יורם בונן: למחוק את זה.
<יורם בונן: אין חוק שיש את זה.
אבישי ברוורמן: עורך-דין למברגר.
<יערה למברגר קינר: המטרה פה הייתה ליצור קישור בין רישיון יבואן מסחרי לרישיון הייבוא וליצור עוד דרך לאכיפה כיוון שבחוק הזה אנחנו יוצרים מסגרת יותר מודרנית, כלים יותר מפותחים לאכיפה, ולכן כך אנחנו יוצרים את זה, שזו בעצם אחת החובות שמוטלות על יבואן רכב מסחרי, שאת אכיפתה יהיה אפשר לאכוף - - -
<איתי עצמון: אפשר לתת דוגמה לסיטואציה כזאת, כדי שנבין באמת מה הכוונה ומה הקושי?
<לאה ורון: זה גם יטיל עליהם את האחריות, לא רק על המפקח.
<שרית זוכוביצקי-אור: זה יאפשר ענישה.
<שרית זוכוביצקי-אור: לפעמים, דרך אגב, ענישה יותר מקלה.
<יערה למברגר קינר: לא ענישה.
<יערה למברגר קינר: אכיפה.
<שרית זוכוביצקי-אור: אכיפה מנהלית, למשל להטיל עיצום כספי במקום לבטל את הרישיון.
<יערה למברגר קינר: זה נותן עוד כלים.
<שרית זוכוביצקי-אור: לפעמים זה יוצר עוד כלים, דווקא יותר מידתיים.
אבישי ברוורמן: איתי, המלצתך.
<איתי עצמון: צריך לשמוע.
<לאה ורון: אחרי שהם שמעו את ההערות.
אבישי ברוורמן: שמענו את עורך-דין בונן.
אבישי ברוורמן: בעד סעיף 48 – 1
אבישי ברוורמן: אני מאשר, במקרה הזה פה אחד, ואני יודע שמר יצחקי צריך לעבור לוועדת חוץ וביטחון.
אבישי ברוורמן: אתה שמעת בתחילת דבריי את התייחסותי לגבי אותם מכתבים שקיבלנו.
אבישי ברוורמן: אני פניתי לשר ואליך.
אבישי ברוורמן: אתה רוצה לתת את עמדתך?
<עוזי יצחקי: אנחנו נגיב בצורה מפורטת.
<עוזי יצחקי: אנחנו גם נבדוק באי אלו ארגונים מדובר, על-פי מה ששאלתי את סמנכ"ל תנועה, לא כל כך מוכרים, אבל אנחנו נבדוק באיזה גורמים ונתייחס לפנייה באופן מאוד מפורט.
אבישי ברוורמן: אני מאוד מודה לך, וכמובן בדחיפות הרגילה, במהירות.
<עוזי יצחקי: כן, כן.
<עוזי יצחקי: בהחלט.
<שרית זוכוביצקי-אור: אנחנו מחקנו את סעיפים 49 ו-50 משום שהם מוסדרים בתנאים לקבלת רישיון הייבוא.
אבישי ברוורמן: נכון, ואנחנו בסעיף 51 – הכרה במוסך שירות של יבואן רכב מסחרי.
<שרית זוכוביצקי-אור: אני רוצה להקריא תיקונים בעקבות הערות ששמענו גם מהייעוץ המשפטי של הוועדה וגם הערות נוספות.
<שרית זוכוביצקי-אור: אני רוצה להוסיף נוסח של סעיף 51(א), אחרי המילה "עם מוסך מומחה" את המלים "לשם היות המוסך שירות של יבואן".
<שרית זוכוביצקי-אור: זו הערה שקיבלנו מהייעוץ המשפטי.
<איתי עצמון: מכיוון שמוסך שירות הוא מוסך מומחה, לפי ההגדרה שאושרה.
<שרית זוכוביצקי-אור: זו הערה שקיבלנו מהייעוץ המשפטי וחשבנו שנכון להוסיף את ההבהרה הזאת.
<שרית זוכוביצקי-אור: אנחנו רוצים לשנות את נוסח סעיף (ב) באופן שיחייב את היבואנים תמיד למסור את רשימת מוסכי השירות במקום מכירת הרכב, ובאתר האינטרנט אם יש להם, זאת אומרת להפוך את הסדר.
<שרית זוכוביצקי-אור: עוד נושא שאנחנו רוצים לשנות זה לחייב את היבואנים לדווח על כל שינוי שחל במוסכי השירות ולא פעם בשנה כדי שהרשימה תמיד תהיה מעודכנת.
<איתי עצמון: כלומר, ימסור למנהל כל שינוי ברשימת מוסכי השירות.
<איתי עצמון: במקום חובת דיווח אחת לשנה.
<דפנה עין דור: ידווח למנהל על כל שינוי ברשימת מוסכי השירות שלו.
<רון מלכה: אז זה מבטל את הצורך של אחת לשנה אם הוא מעדכן.
<דפנה עין דור: כן, כי זה תמיד עדכני.
<שרית זוכוביצקי-אור: במקום אחת לשנה.
<שרית זוכוביצקי-אור: אנחנו רוצים שהרשימה תמיד תהיה מעודכנת.
<דפנה עין דור: אין היום הרבה תוכן פעם בשנה.
<שרית זוכוביצקי-אור: אני יכולה להציע נוסח בהתאמה.
<איתי עצמון: לא, אני חושב שהעיקרון ברור.
<איתי עצמון: יש לי שאלה לגבי סעיף קטן (א).
<איתי עצמון: אתם מסמיכים את שר התחבורה להתקין תקנות לעניין התנאים.
<איתי עצמון: הכוונה היא גם לקבוע את התנאים להתקשרות, ואם כן, מה היחס לסעיף 52, שעניינו התקשרות יבואן רכב מסחרי עם מוסך שירות.
<אבנר פלור: אנחנו מדברים על התנאים לגבי המוסך, מבחינת התנאים הטכניים.
<איתי עצמון: כתוב "את התנאים לצורך התקשרות".
<איתי עצמון: מה זה התנאים לצורך התקשרות?
<שרית זוכוביצקי-אור: אנחנו לא מתערבים בתנאים.
<איתי עצמון: אז מה הכוונה כאן?
<אהוד שניידר: אני יכול לעזור בעניין הזה.
<איתי עצמון: לא, אני קודם כול אשמח לשמוע את התשובה של מי שניסח את הסעיף, למה הוא התכוון.
<אבנר פלור: היום, כשאנחנו מאשרים מוסך שירות מרכזי, אנחנו מאשרים את זה על-פי נוהל שלנו ויש שם את כל התנאים והדרישות.
<אבנר פלור: הכוונה פה בסעיף הזה להסמיך אותנו כן לקבוע את אותה הוראת הנוהל הזאת.
<איתי עצמון: אני לא בטוח שהבנתי.
<איתי עצמון: מהו מוסך שירות מרכזי?
<אהוד שניידר: עורך-דין עצמון, אני יכול לעזור.
<אהוד שניידר: באמת.
אבישי ברוורמן: עורך-דין שניידר, תן לנו תיקון שניידר נוסף.
<אהוד שניידר: במסגרת צו הממונה על ההגבלים העסקיים, הממונה על ההגבלים העסקיים חייב את יבואני הרכב לפרסם את התנאים שבהם צריך לעמוד מוסך שרוצה להיות מוסך מורשה של יבואן רכב.
<אהוד שניידר: התנאים האלה הם תנאים שאסור ליבואן רכב לסטות מהם, והם נמצאים גם ברשות להגבלים עסקיים.
<אהוד שניידר: הרעיון מאחורי זה היה שכל מוסך שרוצה להפוך למוסך מורשה צריך לעמוד - - -
<איתי עצמון: מה זה מוסך מורשה?
<איתי עצמון: מוסך מורשה הוא מוסך שיש לו רישיון לפעולתו.
<קריאה: מוסך שירות.
<אהוד שניידר: מוסך מורשה יבואן.
<אהוד שניידר: כשאני אומר "מוסך מורשה" אני מתכוון מוסך מורשה יבואן.
<אהוד שניידר: הרעיון היה שכל מוסך שהוא, כדי להגביר את התחרות, כל מוסך שהוא שיעמוד באותם תנאים שפורסמו על-ידי היבואן, יכול לאכוף בעצם את עצמו על היבואן ולהפוך למוסך מורשה של יבואן, גם אם היבואן, אין לו אינטרס שמעבר לרחוב תהיה תחרות של מוסך אחר.
<אהוד שניידר: זה היה הרעיון שעומד מאחורי זה, וזה הרעיון שלטעמי משרד התחבורה אימץ בסעיף 51(א).
<אהוד שניידר: בהקשר הזה אני רוצה להעיר הערה אחת.
<אהוד שניידר: כתוב פה "לצורך התקשרותו עם מוסך מומחה".
<איתי עצמון: "לשם היותו מוסך שירות", אמרנו שנוסיף את זה.
<אהוד שניידר: התוספת הזאת היא לא מספיקה וצריך להוריד את המילה "מומחה" מפני שפה חוטאים לכוונה של הממונה על ההגבלים העסקיים.
<אהוד שניידר: כל מוסך שהוא מוסך בעל רישיון ממשרד התחבורה יכול בעצם לשמש כמוסך מורשה יבואן, לא צריך להגביל את זה למוסכים שקודם כול הפכו מומחים.
<לאה ורון: אולי אנחנו נשמע, יש פה נציגים של ההגבלים העסקיים, נכון?
<לאה ורון: אולי במקום שעורך-דין שניידר ייצג אותם, הוא ייצג אותם.
<גיא בר צור: גיא בר צור, רשות ההגבלים.
<גיא בר צור: לגבי ההגדרות יש פה את משרד התחבורה שיגדירו.
<גיא בר צור: לגבי הרעיון, בסך הכול תיארו את זה נכון.
<גיא בר צור: הכוונה היא שיש סטנדרטים מסוימים.
<גיא בר צור: כל מי שעומד בסטנדרטים האלה יכול להיות המוסך, מה שאנחנו קוראים מוסך מורשה.
<גיא בר צור: לגבי ההגדרה הספציפית, זה כבר באמת לפי ההגדרות בחוק של מה זה מוסך מורשה ומה זה - - -
<גיא בר צור: הרעיון הוא ברור.
יצחק וקנין: הרעיון הוא ברור למטרה הספציפית.
אבישי ברוורמן: השאלה היא ניסוחית.
<גיא בר צור: כן, השאלה היא הגדרה, פשוט הגדרתית.
<איתי עצמון: לא, זו לא שאלה הגדרתית.
<איתי עצמון: זו שאלה מהותית.
<איתי עצמון: השאלה המהותית היא האם רק מוסך מומחה יכול להיות מוסך שירות?
<גיא בר צור: הרעיון הוא כזה, שהיבואן מפרסם סטנדרטים ואז כל מי שעומד בסטנדרטים האלה יכול להיות מוסך מורשה יבואן.
<גיא בר צור: עכשיו תקרא לזה איך שאתה רוצה.
<איתי עצמון: לא, אני לא קורא לזה איך שאני רוצה, אנחנו עוסקים בחקיקה.
<לאה ורון: אולי שעורך-דין ניקל יתייחס לזה.
יצחק וקנין: אני יכול לעזור, איתי.
יצחק וקנין: מה הייתה פה המטרה?
יצחק וקנין: עד היום, מוסכים מורשים היו מוסכים בעצם שפעלו תחת היבואן, תחת הגג של היבואן, ולא הייתה אפשרות למוסכים אחרים שהם מורשים על-ידי משרד התחבורה, למשל להיות מומחה לפולקסווגן או כל רכב אחר.
יצחק וקנין: מה שעושים פה, רוצים לתת אפשרות לעוד מוסכים להיכנס תחת הכיפה הזאת, אבל ברור שצודק עורך-דין שניידר במה שהוא אמר, אתה לא יכול לכתוב את המילה "מומחה".
יצחק וקנין: ההערה היא נכונה, בוודאי.
יצחק וקנין: אם אתה רוצה להכניס יותר מוסכים לתוך הצלחת הזאת, העוגה הזאת, וודאי שהם עומדים תחת כל הסטנדרטים, אז ודאי - - -
<לאה ורון: צריך את מה שאתה אמרת.
אבישי ברוורמן: רבותי, בכלל, יש לפעמים שאלה מה זה מומחה.
אבישי ברוורמן: אף פעם לא הצליחו להגדיר.
אבישי ברוורמן: פעם מישהו עשה דוקטורט כשהייתי בסטנפורד בדיוק להסביר שמבחינה מתודולוגית אי-אפשר להגדיר מה זה מומחה, אבל אנחנו לא ניכנס פה לנקודה הזאת, אנחנו נוריד את ה"מומחה".
<לאה ורון: מר לוי רוצה רשות דיבור.
אבישי ברוורמן: רונן, אתה מומחה, דבר.
<רונן לוי: יש לנו הרבה הערות לסעיף הזה.
<רונן לוי: קודם כול, לגבי העניין הזה של הזדמנות לכל מוסך להיכנס לרשת של יבואן מסחרי, אנחנו מקבלים.
<רונן לוי: לא צריך להיות מומחה בשביל להיכנס.
<רונן לוי: הוא יכול להתחיל מאפס, ממוסך כללי, ולהיות מומחה.
<רונן לוי: אנחנו מקבלים את ההערה הזאת.
<איתי עצמון: ברגע שהוא יהיה מוסך שירות הוא בעצם חייב להיות מוסך מומחה, לפי ההגדרה.
<רונן לוי: ברגע שהוא נכנס לסטנדרטים - - -
אבישי ברוורמן: אפשר להוריד את המילה הזאת.
<רונן לוי: אנחנו רוצים שאת התנאים למוסך יאשר המנהל ושהתנאים יהיו סבירים לגבי כל יבואן מסחרי.
אבישי ברוורמן: קבוצת הממשלה, כשהוא מדבר אתם לא מקשיבים.
אבישי ברוורמן: אחרי זה, כשאנחנו נחזור לדברים האלה, אתם עוד פעם תעשו התייעצות.
אבישי ברוורמן: אולי תרשמו עכשיו לפני הפתרונות את כל ההערות, ואז תתייעצו.
אבישי ברוורמן: בבקשה, מר לוי.
<רונן לוי: אמרתי, הדבר השני שאנחנו רוצים, מאחר שיש לנו ניסיון עם ה"צו המוסכם" משך כעשור, הממונה על ההגבלים עשה את ה"צו המוסכם" כדי שיהיו יותר מוסכים מורשים של יבואני רכב ומוסכי שירות.
<רונן לוי: בפועל, זה קרה הפוך כי כל פעם עלו הסטנדרטים, זאת אומרת היבואנים פרסמו את הסטנדרטים, עשו סטנדרטים יותר קשיחים, ובסופו של דבר, נכון להיום מי שיכול לעמוד בסטנדרטים זה רק הבעלות עצמה של יבואני הרכב, מוסכים פרטיים כמעט כבר לא נכנסים לרשתות כיוון שנהיה מאוד מאוד יקר להיות מוסך מורשה.
<רונן לוי: לכן, אנחנו רוצים שטרם לכל זה המנהל יאשר את הסטנדרטים ויראה שזה סביר באותה רמת סבירות שהסטנדרטים סבירים ומוסכים כלליים פרטיים יכולים להיכנס.
<לאה ורון: לא הבנתי את ההערה האחרונה שלך.
<לאה ורון: אתה מתייחס למה שנאמר "השר רשאי לקבוע הוראות", ואתה מבקש שהמנהל?
<לאה ורון: אני לא הבנתי את ההערה.
<רונן לוי: שהמנהל יאשר את התנאים.
<רונן לוי: בזמנו, מי שאישר את התנאים זה הממונה על ההגבלים.
<רונן לוי: לא משנה.
<רונן לוי: בסדר, לא אישר את התנאים.
<רונן לוי: אנחנו רוצים שהתנאים יהיו סבירים, אמות המידה, בשביל להיות מוסך מורשה ולהיכנס פנימה להיות מוסך מורשה של יבואן מסחרי כזה או אחר, יהיו סבירות ושבאמת יאפשרו, בפועל שאפשר יהיה ליישם את זה, שזה לא יהיה יקר מדי.
<איתי עצמון: כלומר, אתה מבקש שבעצם יהיה אישור ספציפי לגבי כל תנאי ותנאי ביחס - - -
<רונן לוי: כמו שבפוליסה, כותב הפוליסה מבטח ואז הוא מאשר אותה אצל הממונה על הביטוח, פה כשהוא עושה את זה, יאשר את זה אצל המנהל.
<רונן לוי: אני לא רואה את הבעיה.
<רונן לוי: ואז בעצם אנחנו יודעים שיש שוויון, ומוסכים פרטיים יוכלו להיכנס בעלות סבירה, החסם לא יהיה המחיר.
<איתי עצמון: יכול להיות שלכך הייתה הכוונה בהסמכה של השר בסיפה של הסעיף, לקבוע הוראות לעניין התנאים, הסמכה שאני עדיין לא הבנתי מה בדיוק התוכן שלה.
<רונן לוי: אני מבקש את רשות הדיבור שלי ולסיים, לא להפריע לי.
<רונן לוי: זה מה שאנחנו רוצים ותתייחסו לזה אחר כך.
<רונן לוי: אני מבקש לסיים.
<רונן לוי: זה מהניסיון, ואני חושב שיהיו יותר מוסכים מורשים ברגע שהחסם של המחיר ירד – אני לא חושב, אני בטוח.
<רונן לוי: אנחנו רוצים גם להתייחס פה להמלצת זליכה כדי שהתחרות תיפתח בשוק המוסכים, שלא יותר ליבואן רכב להיות בעל החזקות של יותר ממוסך אחד.
<רונן לוי: זאת אומרת, יבואן רכב – בין אם הוא מסחרי כזה או אחר – יהיה לו רק מוסך אחד בבעלותו, שאר המוסכים צריכים להיות מוסכים בבעלות פרטית, אז התחרות גם תתרחב.
<רונן לוי: אנחנו רוצים שלפני ביטול - כדי לשמור על סעיף 45 ועל המהות שלו ועל הכוח שלו – אנחנו חושבים שברגע שמוסך, היבואן רוצה לבטל התקשרות עם מוסך מורשה, הוא צריך להביא אותו לשימוע בפני המנהל.
<רונן לוי: הוא צריך קודם כול לנמק למה הוא מבטל אתו, לעשות שימוע בפני המנהל, ושהמנהל ייתן את האישור בסופו של דבר לבטל אם כמובן ההתקשרות לא הופסקה בגלל שהוא המליץ לו לקנות חלפים, לצורך העניין, והוא לא הסכים והוא קנה חלקים ממקור אחר, ואז הוא ביטל לו את ההרשאה.
<רונן לוי: אנחנו רוצים, כדי לחזק את המוסכים, שיהיה מינימום של חמש שנים התקשרות עם יבואן – כמו שדיברנו, אם אתם זוכרים, בתחילת הדיונים – כדי לתת יותר כוח ליבואן.
<רונן לוי: שיהיה מינימום של שנתיים מראש הודעת ביטול, זה ההודעה המוקדמת.
<רונן לוי: כמו שמבקשים פה על הרישיון, אותו דבר, אנחנו רוצים את אותן זכויות שהיבואנים מבקשים פה מבחינת ביטול הרישיון.
<רונן לוי: אנחנו לא רואים בזיכיון משהו שונה מהרישיון.
<רונן לוי: כשלמוסך מורשה יש זיכיון אצל יבואן, הוא הופך להיות הרגולטור.
<רונן לוי: אנחנו, הרגולטור שלנו, אין לו ועדות ואין מי שידבר אתו ואין מי שיעשה לו שימועים.
<רונן לוי: או לצורך העניין, כשיבואן רכב מקבל זיכיון, ויש איזושהי בעיה, יש לו למי לבוא לעשות שימוע, הוא בא לכאן.
<רונן לוי: מוסך מורשה, הרגולטור שלו – היבואן, לצורך העניין – הוא מתחיל לבנות את החיים שלו ולהשקיע כל כך הרבה כסף, הוא לא יכול ככה לזרוק אותו בלי שימוע ובלי בעצם לקבל את האישור.
<לאה ורון: באיזה סכום מדובר?
<לאה ורון: מה טווח הסכומים?
<רונן לוי: היום, המינימום ליבואנים, לצורך העניין במוסכים קטנים, מינימום השקעה הוא מיליון דולר וצפונה.
<רונן לוי: יש עכשיו מוסך שבונה פה בירושלים ב-20 מיליון שקלים ויותר, בשביל להיות מוסך מורשה של יבואן.
<רונן לוי: אנחנו מדברים פה על סכומים אסטרונומיים, ולא יכול להיות שאחרי שהוא השקיע 20 מיליון שקלים וישקיע אחר כך בציוד ובהכשרות ובאנשים, בסוף יבואו וימליצו, והוא לא יקנה מספיק חלפים לפי דעתו של היבואן, מחר הוא יסגור לו את הברז, יסגור לו את הביזנס והוא יפשוט את הרגל, לא תהיה לו אפילו את זכות השימוע הזאת.
<רונן לוי: כמו שיש זכות שימוע לעובד ויש זכות שימוע לכל אחד, אנחנו רוצים את אותה זכות.
אבישי ברוורמן: לסיום, רונן.
<רונן לוי: הדבר האחרון שרצינו בעניין של התנאים ותנאי התקשרות זה כמובן החובה – ודיברנו על זה גם בהתחלה – שתהיה כבר חובת פיצוי סטטוטורית ברגע שיבואן רכב מבטל הרשאה.
<קריאה: יש בית-משפט בשביל זה.
<קריאה: מי כמוך יודע.
<רונן לוי: אני יודע שיש בית-משפט.
<רונן לוי: אמרתי חובת פיצוי, לא אמרתי כמה.
<רונן לוי: זה מקובל גם בעולם כרגע, בכל המוסכים בעולם.
<קריאה: זה גם לא נכון.
אבישי ברוורמן: היו פה כל כך הרבה התייחסויות.
<רונן לוי: מקובל בדרישות.
אבישי ברוורמן: רונן, סליחה.
אבישי ברוורמן: אתם רוצים עכשיו להתייחס מה נוריד מהפרק?
<אבנר פלור: כן, אני רוצה קצת לתאר את המצב הקיים היום.
<אבנר פלור: בעצם, במצב הקיים היום, יבואן יכול להתקשר עם מוסך כלשהו שיש לו את ארבעת המקצועות – מכונאות, חשמלאות, מיזוג וכו' – ובעצם מה שנכנס כאן זה נושא של מוסך מומחה.
<אבנר פלור: אני חושב שניתן – ניתן לבטל מהסעיף הזה את המילה "מומחה" כי בעצם היבואן יכול להתקשר עם כל מוסך שהוא, שהוא בעל מקצועות מכונאות וכמו שאמרתי, אבל הוא מחויב כן לעמוד בדרישות היצרן.
<אבנר פלור: זאת אומרת, היצרן בעצם מכתיב לו את הדרישות של אותו מוסך כי המוסך הזה הוא מורשה יבואן ומורשה משרד התחבורה.
<אבנר פלור: זאת אומרת, זה שהוא מורשה יבואן, מה שעושה אותו מורשה יבואן זה היצרן, זה לא משרד התחבורה.
<איתי עצמון: המוסך לא חייב להיות מומחה, זה מה שאתה אומר?
<שרית זוכוביצקי-אור: בהגדרה זה כיום.
<איתי עצמון: אני יודע, לכן אני שואל.
<אבנר פלור: אני רוצה רק מבחינת המהות של המצב הקיים היום, שנבין.
<אבנר פלור: מה שכאן נכנס, הנושא של המומחה, היות ובהגדרה של "מוסך מומחה" כתוב: "מוסך בעל יכולת מקצועית מוכחת לטיפול בתוצר רכב מסוים שניתן לו רישיון לפי סעיף 101".
<אבנר פלור: זאת אומרת, מדובר במוסך שהוא מומחה לתוצר רכב מסוים, ולכן נכנסה אותה מילה בסעיף 51(א), אבל מבחינת המהות ומה שקיים היום, היבואן יכול להתקשר עם כל מוסך שהוא, שעונה לדרישות היצרן בהיבט של - -