GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שרית פילפסון: מנכ"ל המשרד לביטחון פנים, בשם השר לביטחון פנים, מנהל עכשיו את כל הדיונים של העברת סמכויות האכיפה לפקחים.
אבישי ברוורמן: לעיריות.
שרית פילפסון: כן, לעיריות.
שרית פילפסון: ישב שם אתמול היועץ המשפטי של עיריית תל אביב.
שרית פילפסון: אנחנו כל שבוע בדיון אצל המנכ"ל.
שרית פילפסון: עיריית תל אביב צריכה להגיע לדיון הבא שייקבע עם תשובות.
שרית פילפסון: הם לא הגיעו עם זה לדיון האחרון.
אבישי ברוורמן: מתי הדיון שנקבע?
מיטל להבי: אני לא יודעת מה התאריך שנקבע.
אבישי ברוורמן: במשטרה אין כוח אדם, אנחנו יודעים את זה.
אבישי ברוורמן: המשטרה הייתה צריכה לקבל תוספת תקציב וכוח אדם ממזמן, אבל היא לא מקבלת.
תמר זנדברג: לעומת זאת, בעירייה יש אבטלה סמויה.
אבישי ברוורמן: היא לא מסוגלת לעשות את רוב המטלות שיש לה כיוון שאין לה כוח אדם.
אבישי ברוורמן: שנים היא הייתה צריכה לקבל תוספת תקציב ולא קיבלה.
אבישי ברוורמן: הדרך היחידה היא להעביר את זה לעיריות, לתת להן סמכויות אכיפה.
מיטל להבי: יש הצעת חוק שמונחת על השולחן לגבי סמכויות אכיפה לעיריות.
מיטל להבי: אנחנו מאוד נשמח שזה יקודם.
אבישי ברוורמן: אני אשמח מאוד לקדם את זה.
אתי בנדלר: הרשויות המקומיות ביקשו להשהות את הדיון בה, כי היא מדברת רק על אכיפה בנתיב תחבורה ציבורית ואיננה מתייחסת למכלול הסוגיות של העברת סמכויות אכיפה לרשויות המקומיות.
אתי בנדלר: זה לא בגלל הוועדה לא מונח על שולחן.
שרית פילפסון: ראש אגף תנועה הסכים את כל הנושא ההסדרה של אופניים חשמליים וקורקינטים להעביר לפיקוח העירוני.
שרית פילפסון: בצוות של הסמפכ"ל, שעוד לא הסתיים, דיברנו על מדרגים.
שרית פילפסון: אולי ההורים של ילד בן 14 רוצים לקנות לו אופניים וקורקינטים חשמליים.
שרית פילפסון: אם אנחנו מעבירים את ההוראה הזאת, צריך פשוט לדון אם מגיל 14 עד 16 הרכיבה תהיה על המדרכות עצמן, כאשר בגיל 16 להוריד אותו לכביש.
שרית פילפסון: בימים אלה אנחנו בהמשך הדיונים אצל סמפכ"ל המשטרה.
מיטל להבי: הפקח יצטרך לא רק לזהות את המנוע, הוא יצטרך גם את הגיל של המשתמש.
מיטל להבי: איך אפשר כזה דבר?
קובי פלג: יש מחלוקת על הנתונים מאז ומתמיד בין המשטרה לביננו.
קובי פלג: הייתה ועדה של הלמ"ס, שבאה וקבעה שהנתונים הנכונים על נושא של נפגעים בתאונות דרכים הם שלנו.
קובי פלג: אנחנו אוספים את הנתונים.
קובי פלג: על כל פצוע שמתאשפז בבית חולים יש לנו נתונים.
קובי פלג: למשטרה יש בעיה אם המקרה לא מדווח.
קובי פלג: למה לא מדווח?
קובי פלג: אחת הבעיות שקורות זה שאותם אופניים או קורקינטים חשמליים פוגעים בהולך רגל.
קובי פלג: אין לו שום זיהוי וביטוח.
קובי פלג: אותו ילד או מבוגר קם, עולה על האופניים וממשיך הלאה.
קובי פלג: אין לו על מה לדווח.
קובי פלג: מבחינת המשטרה אין פה תאונה.
קובי פלג: בואו נתעסק בדברים עצמם.
קובי פלג: כמו שאתם רואים, יש עלייה מאוד מאוד דרסטית בכמות הנפגעים שמתאשפזים בבתי חולים, לא שמגיעים למיון והולכים הביתה.
קובי פלג: לפחות 8% יישארו נכים מהפגיעות שיהיו להם.
קובי פלג: חלק גדול, מעל 20%, הם בגילאי 60 ומעלה.
קובי פלג: גילאי 60 ומעלה הם סביר להניח לא הרוכבים.
קובי פלג: הבעיה עם אנשים בגילאים האלה זה שיכולת ההשתקמות שלהם הרבה יותר נמוכה ויש לנו תמותה לא קטנה.
קובי פלג: גם במקרה הזה יש אנשים שהגיעו לבית חולים פצועים ונפטרו.
קובי פלג: אין אכיפה על המדרכות ואכיפה על הכביש.
קובי פלג: נכון, יש בעיה דואלית, גם פה וגם פה, אבל אנחנו לא יכולים להפקיר את הולכי הרגל בגלל שאנחנו לא רוצים להפקיר את רוכבי האופניים.
קובי פלג: אני לא יודע מי החליט על 25 קמ"ש.
קובי פלג: אני אתן לך נתונים מפה עד מחרתיים.
קובי פלג: צריך שיהיה מבחן רישוי על מנת שכל שנה תראו שלא העלו את רף המהירות.
קובי פלג: צריך ביטוח, אכיפה ורישוי תקופתי.
קובי פלג: אם לא יהיה רישוי תקופתי, הם יעלו את המהירות.
קובי פלג: אנחנו מכירים את הדברים האלה.
קובי פלג: אם אנחנו רוצים לתת להם לרכב על הכביש או על המדרכה - יש לי בעיה עם המדרכה - שיעשו מבחן רישוי, בדיוק כמו שכל נהג אחר נדרש לעשות.
תמר זנדברג: צריך לזכור לשים את הדיון הזה בקונטקסט.
תמר זנדברג: צריך לזכור שאופניים חשמליים זה כלי רכב שמתווסף לכלי הרכב שהם כולם תחליפים לרכב הפרטי.
תמר זנדברג: הסכנה הכי גדולה לבריאות, לתאונות, לזיהום האוויר, לאינטרס הציבורי מגיע מכלי הרכב הפרטיים, שכמו שכולנו יודעים נוסעים באין מפרע בכביש.
תמר זנדברג: אני מבינה שהמקרה שמצוין במכתב המרגש הזה חל בכביש, לא במדרכה.
תמר זנדברג: בואו נשים את הדברים בקונטקסט הרחב.
תמר זנדברג: נתחיל לדבר על הדבר הכי מסוכן, הכי מזהם, הכי מזיק, ממנו נרד למטה ונשאל מה היא תמונת כל התחליפים שיכולים להחליף אותו, בראשם כמובן התחבורה הציבורית, שגם הוועדה הזאת עוסקת בו הרבה, אחר כך הרכב הדו גלגלי מנועי, כמו האופנוע, שהוא פחות מסוכן ופחות מזהם מרכב פרטי, עם כל זה שאנחנו חושבים שהסכנות הן יותר באופנועים.
תמר זנדברג: אופניים חשמליים פחות.
תמר זנדברג: בתור רוכבת אופניים רגילים, לא חשמליים, אני יכולה לספר לכם שהאופניים החשמליים הפכו למכה במרכז תל-אביב.
תמר זנדברג: השבוע פגשתי ברחוב מישהו עם פנצ'ר באופניים.
תמר זנדברג: הוא שאל אותי איפה יש חנות כדי לתקן את הפנצ'ר, למלא אוויר.
תמר זנדברג: אמרתי לו, וואלה, אין, הכל הפך להיות חנויות של אופניים חשמליים.
תמר זנדברג: זה מסוכן לנו ומסוכן להולכי הרגל.
תמר זנדברג: זה לא נעים וזה מאיים על המדרכות, אבל צריך להניח את זה במדרג הנכון.
תמר זנדברג: לנו יש אינטרס לעודד כמה שיותר הליכה ברגל ולהגן על הולכי הרגל, שהם החלשים ביותר, אחר כך על רוכבי האופנים, אחר כך על רוכבי האופניים החשמליים, אחר כך על רוכבי הדו-גלגלי הממונע, אחר כך על התחבורה הציבורית ובסוף על הרכב הפרטי.
תמר זנדברג: אם אינני טועה, ותקנו אותי אם אני טועה, גם היום לפי תקנות התעבורה האופניים הרגילים צריכים לנסוע על הכביש.
תמר זנדברג: אנחנו רוצים שזה מה שיקרה?
תמר זנדברג: אנחנו רוצים להפקיר אותם לתאונות הבאמת מסוכנות?
תמר זנדברג: צריך לסלול שבילי אופניים ולעודד את האכיפה בשבילי האופניים, על מנת שנוכל לנסוע באופניים בבטחה וכמו שצריך, לא לעשות הפרד ומשול בין החלשים שבעיר, שאלה הולכי הרגל והאופניים.
תמר זנדברג: כולם נסוגים אחורה מפני הרכב הפרטי.
תמר זנדברג: כולם מדברים פה על הסכנות.
תמר זנדברג: לא שמעתי מילה על תאונות הדרכים האמיתיות, על מאות ההרוגים בשנה.
מרדכי פדר: אנחנו רוצים למחות על האופן בו התקנות האלו הוכנו, נוסחו והוצעו.
מרדכי פדר: הן היו צריכות להיות פה על שולחן הוועדה ערב הכניסה של התקן הישראלי החדש.
מרדכי פדר: מדובר בנוסח סטנדרטי ללא חזון, ללא מסר וללא הנחיה לאזרח.
מרדכי פדר: אני הוצאתי את הנוסח לפני כמה ימים מהאתר.
מרדכי פדר: אני מגיע הבוקר ומגלה שעוד פעם שינו את זה.
מרדכי פדר: מדובר בעבודת פרטץ' של משרד התחבורה.
מרדכי פדר: זה לא מוצר שאפשר לדון בו.
מרדכי פדר: מבחינה מהותית יש פה שלושה דברים.
מרדכי פדר: יש את מי שמבטח, את מי שמשלם ואיך מזהים את הפוגע.
מרדכי פדר: בנושא האכיפה דובר רבות.
מרדכי פדר: מי אוכף את המכירה והייבוא של הכלים האלה?
מרדכי פדר: נכון להיום כל הכלים האלה, ללא יוצא מן הכלל, הם בלתי חוקיים בגלל שאין לנו תקנות.
מרדכי פדר: אני מבקש מהוועדה הנכבדה הזאת לדחות את התקנות האלו, להשאיר את המצב על כנו עד שמשרד התחבורה מסוגל לבוא עם פתרון כולל, קוהרנטי לבעיית הכגל"רים, שאלה כל כלי הרכב הגלגלי ללא רישוי.
עמי רוטמן: העברנו נייר עמדה מסודר.
עמי רוטמן: אנחנו תומכים ברוב התיקון.
עמי רוטמן: יש תיקון חדש שנגיע אליו בהקראה.
עמי רוטמן: אי אפשר לעצום עיניים.
עמי רוטמן: זאת המציאות.
עמי רוטמן: האופנים קיימים.
עמי רוטמן: אכיפה לא קיימת.
עמי רוטמן: איך שנאמר, כולם לא חוקיים, גם האופניים עם העוצמה הכי פעוטה.
עמי רוטמן: גם אנחנו חושבים שזה לא המושלם, שצריך לעשות עוד תיקונים ולהגביל מקומות שאפשר לנסוע בהם, אולי להרחיב את חוק הקסדות, אבל עדיין עדיף להתחיל במשהו אחרי 3 שנים ולקדם את התקנות.
עמי רוטמן: יכול להיות שהגיל יהיה 16 במקום 14.
עמי רוטמן: עדיין צריך להתחיל ולקדם את זה, רק אחרי זה להוסיף.
אילן גרודסקי: אני מבקש, חברות וחברי הכנסת, למחות בפניכם על כל שהייה נוספת בהסדרת נושא האופניים החשמליים.
אילן גרודסקי: המדינה חיכתה מספיק.
אילן גרודסקי: את כל הדברים שאינם במחלוקת יש לקדם ולהגדיר בכדי שייכנסו לתחולת החוק, לא לדחות למושב הבא או לאוגוסט.
זאב פרידמן: מעבר לנייר העמדה שהעברנו לוועדה אני מבקש להעיר רק הערה אחת.
זאב פרידמן: כשאנחנו מדברים על נושא הביטוח אנחנו לא רק רוצים לבטח את הנפגעים, אנחנו רוצים לבטח גם את אלה שאנחנו רוצים לעודד את השימוש שהם עושים באופניים האלה.
זאב פרידמן: כאשר, חס וחלילה, קורה מקרה ואדם פרטי יצטרך לשלם את הנזקים, כמו שפרופ' פלג הזכיר קודם, אני חושב שהנזק לאותו רוכב יהיה כל כך גדול שהוא לא ייסע בכלל.
זאב פרידמן: אני חושב שצריך לקחת גם את הנקודה הזאת בחשבון.
זאב פרידמן: חובת ביטוח לטובת שני הצדדים.
יובל גינסברג: אני זכיתי להיות בוועדת המומחים שתיקננה את התקן לאופניים האלה במכון התקנים.
יובל גינסברג: הייתי שותף לכל התהוות הוראת השעה.
יובל גינסברג: אמרו פה שאין אכיפה ואין הסדרה לגבי התקן.
יובל גינסברג: אני יכול להגיד שזה בכלל לא נכון.
יובל גינסברג: רשויות המכס, משרד התחבורה ומכון התקנים עושים עבודה מאוד קשה כדי לוודא שבחנויות יש אופניים תקניים.
יובל גינסברג: היו פה גם כל מיני אכיפות שהסדירו את העניין.
מרדכי פדר: אבל אין תקן, הכל לא חוקי.
יובל גינסברג: אנחנו עובדים לפי תקנה של משרד התחבורה.
מרדכי פדר: אין תקנה.
מרדכי פדר: 3 שנים זה לא חוקי.
מיטל להבי: בקיצור, אתה מאושר מהמצב.
אבישי ברוורמן: אתה חי כרגע בערפל שהוא לא חוקי אבל פועל.
אבישי ברוורמן: לא חשוב, אף אחד לא יעניש אותך כרגע.
אבישי ברוורמן: כמה אופניים מכרת השנה?
יובל גינסברג: אני יודע שיש עשרות אלפי כלים בחוץ.
יובל גינסברג: יש כרגע מציאות קיימת.
משה זלמן פייגלין: הוא לא הבעיה.
משה זלמן פייגלין: אני לא אוהב את אווירת העליהום עליו.
אבישי ברוורמן: למה עליהום?
אבישי ברוורמן: הוא אדם שמתפרנס.
אבישי ברוורמן: אף אחד לא מעניש אותו.
יובל גינסברג: התקן הוא תקן של מכון התקנים.
יובל גינסברג: אני שומע פה על פצועים ונפגעים.
יובל גינסברג: אני חושב שדווקא להיכנס לחוק פיצוי ולעשות סנקציות לאדם שלא נוסע כחוק זה הדבר שצריך להיות.
גדי מינץ: האופניים החשמליים זה דבר שהולך ומתפתח בעולם, כי הוא מאוד זול.
גדי מינץ: זה כלי התחבורה הכי זול.
אבישי ברוורמן: כולנו יודעים.
אבישי ברוורמן: אנחנו רק רוצים להסדיר אותו.
גדי מינץ: מצוין.
גדי מינץ: צריך לקחת בחשבון שכשהילדים נוסעים לבית ספר זה חוסך עשרות אלפי אופניים.
גדי מינץ: לגבי הרכיבה עצמה זה בדיוק כמו אופניים רגילים.
גדי מינץ: היתרון הגדול הוא שברגע שאתה רוכב אתה לא מתעייף כמו לרכב על אופניים רגילים.
שרית זוכוביציקי-אור: בעניין האכיפה צריך להגיד שהשימוש שמוסדר בתקנות התעבורה לא הוסדר החל מהמועד שבו פג תוקפה של הוראת השעה.
שרית זוכוביציקי-אור: הייבוא כן הוסדר.
שרית זוכוביציקי-אור: ייבוא אופניים הוסדר מכוח צו ייבוא חופשי.
שרית זוכוביציקי-אור: על פי צו ייבוא חופשי, האופניים היו צריכים לעמוד בתקן אירופי.
שרית זוכוביציקי-אור: הדבר הזה נאכף, זאת אומרת, אופניים נמצאים פה כדין.
שרית זוכוביציקי-אור: הם צריכים לעמוד בתקן האירופי.
שרית זוכוביציקי-אור: זה מוסדר בצו ייבוא חופשי.
מיטל להבי: יש בחוק רישוי עסקים את הנושא של האופניים?
שרית זוכוביציקי-אור: בתקן הישראלי שייכנס לתוקף תהיה אכיפה גם על מכירה.
שרית זוכוביציקי-אור: עמידה בתקן נאכפת בשתי אפשרויות: בייבוא, שאז זה נאכף על ידי המכס, או בייצור מקומי, שאז אנחנו מפקחים על הייצור המקומי.
מיטל להבי: מה עם המכירה?
שרית זוכוביציקי-אור: החל מיולי הקרוב, כיוון שיהיה תקן ישראלי רשמי, זה יחול על המשתמש, על המוכר ועל המייבא.
מיטל להבי: מי יאכוף?
שרית זוכוביציקי-אור: משרד הכלכלה יאכוף.
שרית זוכוביציקי-אור: גם אנחנו יכולים לאכוף.
חגית אוריין: מה עם החאפרים?
שרית זוכוביציקי-אור: זה לא חוקי.
שרית זוכוביציקי-אור: אנחנו מנסים לתפוס.
שרית זוכוביציקי-אור: איך אנחנו עושים?
קובי פלג: אם לא תעשו רישוי שנתי, זה מה שיקרה לכם כל הזמן.
שרית זוכוביציקי-אור: אנחנו לא חושבים שהרישוי הוא זה - -
קובי פלג: אם לא תעשו רישוי שנתי, ישנו לכם את זה יומיים אחרי.
שרית זוכוביציקי-אור: אנחנו פה מסדירים שני עניינים מרכזיים.
שרית זוכוביציקי-אור: עניין אחד זה הגדרת הכלי ובתוכו עמידה בתקן כדי להבטיח את בטיחות הכלי, הנושא השני זה יצירת העבירה באופן שנותן כלי אכיפה יעילים למשטרה ונותן ודאות למשתמש.
שרית זוכוביציקי-אור: אנחנו מניחים שגם המשטרה וגם המשתמשים לא יודעים לקרוא תקן אירופי.
שרית זוכוביציקי-אור: כתחליף רק לצורכי אכיפה, לא לצורכי הגדרת הכלי, עשינו כלי אכיפה נראים לעין שיסייעו לאכיפת השוטר ולמשתמש בדרך.
מיכל רוזין: לא שמענו תשובה מספקת לגבי נושא האכיפה.
שרית זוכוביציקי-אור: האכיפה נמצאת בידי המשטרה.
שרית זוכוביציקי-אור: אנחנו ניסינו להתמודד עם תופעת האכיפה.
שרית זוכוביציקי-אור: במסגרת הוראת השעה ועל פי צו ייבוא חופשי, האופניים צריכים לעמוד בתקן.
שרית זוכוביציקי-אור: ברור לנו שלשוטרים קשה לדעת אם האופניים שנתפסים בדרך עומדים או לא עומדים בתקן, ולכן הסעיף המוצע שנוגע לאכיפה מדבר על סימון.
שרית זוכוביציקי-אור: סימון בר קיימא שניתן לזהות בקלות, עם מספר שלדה שאפשר אחר כך לעשות בדק בית, שיעורי בית.
שרית זוכוביציקי-אור: הסימון יאפשר אכיפה קלה.
מיטל להבי: זאת אומרת, יש רישוי.
שרית זוכוביציקי-אור: הסימון לא מדבר על רישוי.
שרית זוכוביציקי-אור: אלה שני דברים שונים.
מיכל רוזין: זה לא נותן תשובה לעניין.
מיכל רוזין: אנחנו יודעים שאת נותנת כלים.
מיכל רוזין: אנחנו בכנסת.
מיכל רוזין: אנחנו מתקינים תקנות, נותנים הרבה מאוד כללים איך להתנהג, אבל בסוף, בשטח, המבצעים אומרים: תקשיבו, אתם מפילים עלינו כל כך הרבה, אנחנו לא מסוגלים.
שרית זוכוביציקי-אור: להיפך, אנחנו מפילים דבר הרבה יותר פשוט.
אבישי ברוורמן: אם הפקחים בעירית תל אביב יאכפו את הנושא הזה כמו שהם עושים בדוחות חנייה, לא תהיה אף תאונה.
שרית זוכוביציקי-אור: תקנות התעבורה (תיקון מס'...), התשע"ד-2014, בדבר הסדרת השימוש באופניים חשמליים בתוקף סמכותי לפי סעיפים 10(א), 18 ו-70(2) ו-(24) לפקודת התעבורה (להלן – הפקודה) ובאישור ועדת הכלכלה של הכנסת לפי סעיף 21א(א) לחוק יסוד: הכנסת וסעיף 2(ב) לחוק העונשין, התשל"ז-1977, אני מתקין תקנות אלה: תיקון תקנה 1 1.
שרית זוכוביציקי-אור: בתקנה 1 לתקנות התעבורה, התשכ"א-1961 (להלן – התקנות העיקריות), אחרי ההגדרה" אופנוע להגשת עזרה ראשונה" יבוא: "אופניים עם מנוע עזר" – אופניים בעלי שני גלגלים המורכבים זה אחר זה, שמותקן בהם מנוע חשמלי, ושנתקיימו בהם כל אלה: ההספק המרבי של המנוע אינו עולה על 250 וואט; המנוע החשמלי מופעל באמצעות דוושות אופניים; כוח המנוע יורד עם העלייה במהירות אופניים ומפסיק את פעולתו כאשר
אבישי ברוורמן: שרית, אני בהתייעצות עם היועצת המשפטית.
אבישי ברוורמן: אני אפסיק את הדיון כאן.
אבישי ברוורמן: אנחנו נמשיך בדיון הבא.
אבישי ברוורמן: אני מבקש שתרשמו בפניכם את הסיכום לאור ההערות של חברי הכנסת המכובדים וכל האחרים שדיברו, כולל המכתב של הדס.
אבישי ברוורמן: נוכח הנתונים, הדברים הקשים שהוצגו, הוועדה מבקשת ממשרד התחבורה ומשר התחבורה שיפעילו את כל יכולתם וסמכויותיהם יחד עם המשטרה, עיריית תל אביב ומרכז השלטון המקומי, ויעבירו לוועדה נוסח מתוקן של התקנות ומסמך המבהיר את כל הסוגיות שהועלו כאן עד ה-30 ביוני 2014.
אבישי ברוורמן: הסוגיות שיש להתייחס אליהן כוללות את נושא הביטוח, היכן ירכבו באופנים - על הכביש, על המדרכה, אכיפה בנושא הנהיגה, האם יהיה צורך ברישיון כלשהו באופנים חשמליים, התייחסות לקורקינט החשמלי, העניין של הקסדה - אמרנו שזה קיים , אבל להדגיש את זה - ונושא הגיל.
אבישי ברוורמן: כבוד השר גלעד ארדן, אריאל יעקבי יושב-ראש ועד עובדי המדינה, כל נציגי הממשלה והארגונים החברתיים, אנחנו פותחים את הדיונים בהצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 57) (הרשות והמועצה לשידורים מסחריים), התשע"ג-2013.
אבישי ברוורמן: אנחנו סיימנו במושב הקודם חוקים שקשורים לתקנות בנושא התקשורת.
אבישי ברוורמן: אנחנו עוברים לנושא שנקרא ברית המועצות.
אבישי ברוורמן: חוק ברית המועצות הזה עוסק באיחוד הטכני של גופי הרגולציה - הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו שמפקחת על שידורי הערוצים 10 ו-2 ועל הרדיו האזורי, ומועצת הכבלים והלוויין שמפקחת על חברות הכבלים והלוויין, הוט ויס, וכן על ערוצים ייעודיים כמו ערוץ הכנסת והקניות.
אבישי ברוורמן: הרשות השנייה היא רשות סטטוטורית.
אבישי ברוורמן: היא נחשבת לרשות הפחות אפקטיבית מבחינת האכיפה, לכן יש שאלה לגבי היעילות שלה.
אבישי ברוורמן: התקציב הוא 40 מיליון שקל עם 70 עובדים.
אבישי ברוורמן: הרשות מפעילה בעצמה את פעילות עידן פלוס.
אבישי ברוורמן: מועצת הכבלים והלוויין היא רשות פנים ממשלתית עם 13 עובדים ותקציב של 4 מיליון שקלים.
אבישי ברוורמן: המכון הישראלי לדמוקרטיה – זה לא שאני מעדיף מכון זה או אחר - נתן המלצות לגבי רשות סטטוטורית.
אבישי ברוורמן: הטענה שלהם שזה הוא המצב באירופה.
אבישי ברוורמן: החוק איננו עוסק בתוכן הרגולציה, כיצד מפקחים וכו'.
אבישי ברוורמן: השר אמר בישיבה הקודמת שבנושא הזה הוא מתכוון להקים ועדה שתייעץ לממשלה כיצד לפקח.
אבישי ברוורמן: החוק כולל דרישה מפורשת לקיים מו"מ עם העובדים.
אבישי ברוורמן: אני מניח שאם הדברים האלה לא קרו, הם צריכים לקרות מיד.
גלעד ארדן: אני לא מעוניין לחזור על כל הדברים שאמרתי בפעם שעברה, אולי רק מספר עדכונים.
גלעד ארדן: קודם כל, עניין אפקטיביות האכיפה, מה שאמרת בדבריך.
גלעד ארדן: אני חושב שזה מאוד מאוד תלוי.
גלעד ארדן: מדובר בסופו של דבר בבני אדם.
גלעד ארדן: לאדם יכולות להיות סמכויות, אבל אם הוא לא ינצל אותם ולא יממש את מה שיש לו, אז גם אם תיתן לו את הסמכויות הכי מרחיקות לכת לא יעזור שום דבר.
גלעד ארדן: אני חושב שהרשות השנייה בחודשים האחרונים הרבה יותר אפקטיבית באכיפה שלה.
גלעד ארדן: הראיה היא שבלי לשנות את החוק אפשר לעשות גם יותר.
גלעד ארדן: גם בנושא הזה אמרה היועצת המשפטית של משרדי, שעד לתום תהליך החקיקה אנחנו נבוא עם הצעה לחיזוק הסמכויות.
גלעד ארדן: האם זה נכון, או שאני לא זוכר נכון?
<דנה נויפלד: אמרנו שאנחנו רוצים לעשות את זה.
<דנה נויפלד: אכן התחילה עבודה מאוד פורייה מול הרשות השנייה.
<דנה נויפלד: הם שלחו הצעה מצוינת.
<דנה נויפלד: אנחנו עובדים עליה.
<דנה נויפלד: אנחנו צריכים להשלים את העבודה מול מועצת הכבלים.
גלעד ארדן: אני מזכיר את זה רק בגלל שציינת בדבריך.
גלעד ארדן: יש צוות בראשות מנכ"ל משרד התקשורת אבי ברגר.
גלעד ארדן: אם היושב-ראש ירצה, הוא ידווח שמאז הישיבה האחרונה הוא הוקם.
גלעד ארדן: יש בו נציגים מכל מי שרלוונטי.
גלעד ארדן: דנים שם במבנה העתידי שאמור להיות לגוף המאוחד.
גלעד ארדן: לא הסתרתי מהרגע הראשון שהכוונה היא כפולה.
גלעד ארדן: הכוונה שתהיה רגולציה אחידה, שלא יהיו פערים ברגולציה בין הפיקוח על השידורים המסחריים ממומני הפרסומות לבין השידורים המסחריים הממומנים בדמי מנוי.
גלעד ארדן: יחד עם זאת, הכוונה היא לייעל את גופי הרגולציה כי הרי העלות שלהם מושתת על גופי השידור.
גלעד ארדן: אם אנחנו יכולים להקל בעניין הזה ולמנוע חוסר יעילות מיותר, כך המדינה צריכה לעשות.
גלעד ארדן: יש כאן מטרה כפולה.
גלעד ארדן: כדי לדעת כמה ניתן לייעל, באיזה סכומים ובאיזה בעלי תפקידים, צריך כמובן צוות מקצועי שידון במבנה העתידי.
גלעד ארדן: זה מה שעשינו .
גלעד ארדן: אולי המנכ"ל עוד מעט יציג את לוחות הזמנים העתידיים.
גלעד ארדן: דבר נוסף שאני רוצה לעדכן את הוועדה הוא בתוכן עצמו.
גלעד ארדן: זה היה כתוב במסמך ההערות של המכון הישראלי לדמוקרטיה.
גלעד ארדן: גם אני באופן אישי לא מעדיף אותו על פני מכונים אחרים.
גלעד ארדן: בנושא הזה הוא כתב מסמך שצריך לתת עליו את הדעת.
גלעד ארדן: הוא אכן מסמך רציני.
גלעד ארדן: צודקת ד"ר שוורץ אלטשולר שאמרה שבהצעת החוק אין מענה לאתגרים הרגולטורים שמתרגשים עלינו בגלל השינויים הטכנולוגיים - השידורים על גבי האינטרנט, הפרסומות על גבי האינטרנט.
גלעד ארדן: העולם כולו מתחבט בשאלות הרגולטוריות הללו, ההשפעה שלהן על הפקות המקור הישראליות, על עוגת הפרסום, על הגנה על קטינים.
גלעד ארדן: אלו בהחלט שאלות כבדות משקל.
גלעד ארדן: אמרתי מראש, הודיתי אפילו, שהחוק הזה הוא יותר בבחינת סור מרע, הוא עוד לא בבחינת עשה טוב, כי השאלות גדולות מידי וצריך לדון בהן לא תחת איזה שהוא לחץ זמן.
גלעד ארדן: הצהרתי אז שבכוונתי להקים ועדת מומחים שתעסוק בנושא הזה, ואכן מאז קמה ועדת מומחים - דומני לפני 3 חודשים - בראשותו של עמית שכטר מאוניברסיטת בן גוריון.
גלעד ארדן: יש בה אנשי אקדמיה מובילים בתחום של חקר התקשורת, כולל הגברת ד"ר שוורץ אלטשולר ואחרים.
גלעד ארדן: אני מעריך שבעוד מספר חודשים - דומני עד אוקטובר - הצוות הזה אמור להגיש את מסקנותיו.
גלעד ארדן: על בסיס המסקנות שלו נצטרך להכין חקיקה חדשה.
גלעד ארדן: זאת חקיקה שתגיע בשנה הבאה לכנסת.
גלעד ארדן: אני לא חושב שראוי או צריך להמתין עם האיחוד הנוכחי שאליו מחכים כבר הרבה שנים.
גלעד ארדן: האיחוד הזה פותר בעיות ארגוניות, מבניות, פערים בהחלטות בין רגולטורים.
גלעד ארדן: הוא לא פותר עדיין את האתגרים העתידיים המאוד מאוד גדולים שהטכנולוגיות החדשות יוצרות.
<דנה נויפלד: ההצעה הזאת שמונחת בפניכם היא הצעה טכנית במהותה.
<דנה נויפלד: היא יוצרת איחוד טכני בין שני גופים שפועלים היום בנפרד – המועצה לשידורי כבלים ושידורי לוויין שמפקחת על ערוצי הכבלים והלוויין, והרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו שמפקחת על הערוצים המסחריים, קרי: ערוץ 2, ערוץ 10 והרדיו האזורי.
<דנה נויפלד: מדובר בשני גופי רגולציה שפועלים, יש להם סמכויות דומות.
<דנה נויפלד: כולם ביחד כמפוקחים שונים עם סמכויות דומות.
<דנה נויפלד: הכוונה בהצעה הזאת היא לאחד לגוף אחד.
נחמן שי: למי הוא יהיה כפוף?
<דנה נויפלד: הוא שופך מחוק אחד ומחוק שני.
<דנה נויפלד: הוא יוצר גוף אחד שיש לו את הסמכויות שמוענקות היום לשני גופים שונים.
<דנה נויפלד: בשלב הבא, כמו שאמר השר, תיעשה הרביזיה לעניין ההסדרה עצמה, לעניין תוכן הרגולציה.
<דנה נויפלד: זאת לא ההצעה הזאת בכלל.
<דנה נויפלד: ההצעה אומרת שיוקם גוף פנים ממשלתי עצמאי, בעל סמכויות.
נחמן שי: זה לא מהלך טכני, זה מהלך מהותי.
נחמן שי: זה לחלוטין לא מהלך טכני.
נחמן שי: להציג את זה כמהלך טכני זו מראית עין.
<דנה נויפלד: התכוונתי מבחינת החקיקה.
נחמן שי: זה מהלך מאוד מהותי לקחת את הגוף המפקח על שידורי הטלוויזיה המסחרית במדינת ישראל, שהוא רשות עצמאית ככל שניתן, להכניס אותו לתוך המערכת הממשלתית ולהפוך אותו לגוף ממשלתי.
נחמן שי: אם זה נקרא טכני, אז אני כבר לא יודע מה זה טכני במדינת ישראל.
נחמן שי: זאת החלטה שמשנה לחלוטין את כללי המשחק.
אבישי ברוורמן: זאת החלטה מדינית.
נחמן שי: בוודאי החלטה מדינית.
נחמן שי: אפשר להסכים איתה, אפשר לא.
נחמן שי: להציג את זה כעניין טכני זה לא נכון.
נחמן שי: צריך לאזור אומץ ולהגיד שזה מה שרוצים לעשות.
משה זלמן פייגלין: מעבר לזה שאני מסכים לדברים של חבר הכנסת שי, אני סתם תוהה מדוע בכלל צריך לפקח על שידורים מסחריים.
<דנה נויפלד: אני התכוונתי תיקון טכני מבחינה חקיקתית.
<דנה נויפלד: האיחוד הוא טכני במובן זה שאין כתיבה מחדש של סמכויות הגוף החדש.
<דנה נויפלד: בהיבט הזה התכוונתי שהוא טכני.
<דנה נויפלד: סליחה אם לא הובנתי.
<דנה נויפלד: זה בהחלט מהלך שהוא חשוב.
<דנה נויפלד: חבר הכנסת פייגלין מדבר על שאלה שהיא יותר מהותית, על שאלת עצם ההצדקה או עצם הצורך ברגולציה.
נחמן שי: זה מהלך אסטרטגי בחשיבותו.
נחמן שי: אני אומר את זה בכנות.
אבישי ברוורמן: הנקודה של חבר הכנסת פייגלין היא נקודה חשובה.
אבישי ברוורמן: אני יכול לתת לו תשובה דווקא משוק התרופות למה צריך פיקוח.
אבישי ברוורמן: נניח שאדם ממציא תרופה שמורידה משקל לאנשים מעל גיל 50,60.
אבישי ברוורמן: הם לוקחים את הגלולה ויורדים 30 קילו.
אבישי ברוורמן: מפרסמים את זה באמצעות הסבלימינל.
אבישי ברוורמן: האדם עושה קופה של 5 מיליארד.
אבישי ברוורמן: אחרי שנה רואים ש-30% מקבלים סרטן.
אבישי ברוורמן: הוא כבר יצא לאיים, עשה את הדברים האלה.
אבישי ברוורמן: במקרה הזה, מכיוון שמוצר מוגדר גם על מחיר וגם על איכות, בחלק מהמקרים צריך שיהיה פיקוח מסוים.
אבישי ברוורמן: זאת שאלה כללית בכלכלה.
משה זלמן פייגלין: אין הנידון דומה לראיה.
משה זלמן פייגלין: גם בנידון לא בטוח שכבודו צודק.
גלעד ארדן: אם חבר הכנסת פייגלין ינמק מאיזה זווית הוא שואל למה צריך פיקוח, אולי נוכל להשיב למה צריך.
גלעד ארדן: אם ההנחה שלא צריך, בוא תסביר לנו למה לא צריך ואני אענה לך.
משה זלמן פייגלין: אני לא חושב שאני צריך להסביר למה לא צריך.
משה זלמן פייגלין: צריך להסביר למה כן צריך.
גלעד ארדן: המצב החוקי היום בישראל הוא שיש פיקוח.
משה זלמן פייגלין: אולי זאת בעיה.
משה זלמן פייגלין: אולי צריך לבטל את המצב הזה.
משה זלמן פייגלין: עצם הרעיון שאנחנו אומרים לאנשים בכספם, לא בתקציב מדינה שאז זה סיפור אחר לחלוטין, מה מותר להם להוציא מהפה, מה מותר להם להגיד זאת בעיה.
משה זלמן פייגלין: אנחנו צריכים לשים על עצמנו אלף כבלים לפני שאנחנו עושים זאת, להגיד למה כן, למה לא.
משה זלמן פייגלין: למה צריך את הרגולציה הזאת?
משה זלמן פייגלין: למה לא מספיק החוק?
משה זלמן פייגלין: יש חוק לשון הרע, יש את חוקי ביטחון המדינה.
משה זלמן פייגלין: אולי צריך להוסיף עוד אי אילו חוקים לגבי התערטלות בציבור, שאסור יהיה לפרסם.
משה זלמן פייגלין: תן לכולם להגיד מה שבא להם.
אבישי ברוורמן: הגישה הליבראלית מאוד ברורה.
אבישי ברוורמן: אני מכבד אותה.
אבישי ברוורמן: אני לא כל כך מסכים.
אבישי ברוורמן: אני מדבר לגבי נושא העובדים.
אבישי ברוורמן: אני רוצה לשמוע מכבוד השר.
אבישי ברוורמן: כמו שצוין בעבר, כל התהליך הזה יהיה תוך כדי מו"מ עם העובדים.
אבישי ברוורמן: אני רוצה לקבל דיווח מה קורה בנושא הזה, האם הוקמו צוותים, האם יש פעילות בנושא.
נחמן שי: אני מברך על הרעיון הכללי הזה.
נחמן שי: אני גם שמח שאתה נכנס לעניין ומוכן להשקיע זמן.
נחמן שי: אני מניח שגם תצליח.
נחמן שי: גוף אחד הוא פעיל, חי, יש לו חיים משלו.
נחמן שי: השני, שהוא מועצת הכבלים והלוויין, הידלדל ויבש.
נחמן שי: למה המהלך הזה של להכניס אותם לתוך המערכת הממשלתית?
נחמן שי: למה לא תיקח את מועצת הכבלים ותשלב אותה בתוך מועצת הרשות השנייה, תחזק אותה או תגדיר אותה כך שיישמר המעמד העצמאי שלה?
נחמן שי: אני מעוניין לשמוע מה השיקולים שלך.
גלעד ארדן: לעניין הצורך לפקח.
גלעד ארדן: כפי שאמרתי לפני שנכנסת, יש ועדת מומחים שהקמתי בראשות פרופ' עמית שכטר, שבוחנת לאור הכניסה של טכנולוגיות חדשות, כמו האינטרנט והפס הרחב שילך עוד ויתרחב ויאפשר העברת שידורים על גבי האינטרנט.
גלעד ארדן: בין היתר הוועדה הזאת תשאל את עצמה, אני מניח, את השאלה ששאלת - האם יש צורך בעידן כזה לפקח, האם יש יכולת, על מה וכו'.
גלעד ארדן: כשאתה מסתכל אחורה אתה רואה שהתדר או המשאב שהמדינה הקצתה לשם שידורים מסחריים היה משאב מוגבל, לא כל מי שרצה יכול היה לקבל אותו, בשונה מעיתונים שהדרישה היא כמעט אפסית, כל אחד יכול להקים עיתון.
גלעד ארדן: במקרה הזה המדינה על פי חוק חובת מכרזים הייתה צריכה למכרז את זה.
גלעד ארדן: היא חשבה מה האינטרסים שהיא רוצה לעודד, למשל שמירה על התרבות והשפה העברית.
גלעד ארדן: בוא לא נבלבל בין השאלה למה צריך לפקח לבין מבחן התוצאה, שזה מה שיש על המסך או מה שאין על המסך.
גלעד ארדן: בואו לא נבלבל בין הדברים.
גלעד ארדן: במבחן הראשוני הכוונה הטובה הייתה לעודד, לשמור על התרבות ועל השפה העברית, לעודד פלורליזם תרבותי, לעשות איזו שהיא הסדרה בעוגת הפרסום, כי יכול להיות שמי שיקבל את המשאב הזה ירצה לשדר כל כך הרבה פרסומות שזה יבוא על חשבון התכנים.
גלעד ארדן: אולי הוא ירצה לחשוף את הציבור לתכנים יותר מיד מיניים שאנחנו לא מוכנים שקטינים עד שעה מסוימת ייחשפו אליהם.
גלעד ארדן: מכל הסיבות האלו המחוקק ראה צורך לפקח.
משה זלמן פייגלין: מערבבים פה שני דברים.
משה זלמן פייגלין: אמרת שפעם המשאב הזה היה מוגבל.
גלעד ארדן: הוא עדיין מוגבל.
משה זלמן פייגלין: היום הוא הופך להיות פחות ופחות מוגבל.
גלעד ארדן: ולכן היום יש צוות של אנשי מקצוע ואקדמיה.
משה זלמן פייגלין: אני מבין שכשהמשאב מוגבל אתה יכול להחליט מי יקבל, מי לא ואתה נותן קריטריונים.
משה זלמן פייגלין: יש בזה שכל, אין מה לדבר.
משה זלמן פייגלין: כשהמשאב לא מוגבל, הוא פס רחב שכל אחד יכול לשדר, אולי המדינה צריכה לרדת מזה.