GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דב חנין: הרי "וודסייד" יודעים בדיוק איזה תנאים הולכים לקבל, רק אנחנו לא יודעים איזה תנאים אנחנו הולכים לתת.
דב חנין: על מה המשא ומתן?
דב חנין: למה זה מתנהל מאחורי דלתיים סגורות?
אבישי ברוורמן: תמיד שאלתי מי הכתובת.
אבישי ברוורמן: הבעיה במדינת ישראל היא שאין כתובת.
אבישי ברוורמן: האם אנחנו מדברים אל אלכסנדר?
אבישי ברוורמן: אל מי אנחנו מדברים?
אבישי ברוורמן: זאת הבעיה של השיחה, כפי שאמר השר פריצקי.
<יוסי פריצקי: אתה מדבר מדינת ישראל.
<יוסי פריצקי: אני לא חושב שצריך - מאחור יש את סמל המדינה ואת דגל המדינה.
אבישי ברוורמן: זאת שיחה לציבור.
אבישי ברוורמן: לפעמים אני רואה שאין תגובה בצד השני.
דב חנין: אני אומר לך אל מי אני מדבר.
דב חנין: אני כמובן מדבר אל הציבור אבל עם כל הכבוד לאלכסנדר, ואני מאוד מכבד אותו, הכתובת שלי היא אחת ויחידה, דהיינו, ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו.
דב חנין: זאת החלטה גדולה.
דב חנין: אגב, ראש הממשלה מעורב בה.
דב חנין: אני לא יודע אם הוא מעורב בפרטי הפרטים, אבל הוא מעורב בתמונה הכללית.
דב חנין: לכן הטענות שלי הן כלפיו.
דב חנין: אם הוא רוצה לשלוח שר משריו שיענה לנו, אנחנו כמובן נשמח לקבל תשובות.
דב חנין: אם כן, הבעיה הראשונה היא בעיית השקיפות.
דב חנין: הבעיה שנייה היא בעיית המונופול.
דב חנין: איך זה שבתקופה שבה אנחנו מדברים על מאבק נגד מונופולים, קרטים וכדומה, אנחנו מייצרים במו ידינו את המונופול הכי גדול בשאלה כל-כך גורלית?
דב חנין: הבעיה השלישית היא בעיית המיסוי הראוי.
דב חנין: אני מכיר היטב את דוח שישינסקי 1 ואני אומר בצער שלא נחה דעתי.
דב חנין: אני אומר את זה בצער גדול.
דב חנין: כולנו פה היינו שותפים במאבק הזה.
דב חנין: בהחלט ועדת שישינסקי וחוק שישינסקי בעקבותיו הם הישגים אבל שאלת המיסוי של הגז לייצוא לחלוטין לא פתורה ונותרו בה חללים, בורות ופרצות בהיקף עצום.
דב חנין: אתם רוצים עכשיו לעשות עסקאות, אתם רוצים להתחיל לגלגל את רכבת הייצוא, את אניות הייצוא, את צינורות הייצוא, מבלי ששאלת המיסוי מוסדרת בצורה ראויה.
דב חנין: אגב, גם פה שטר החזקה הוא בעייתי.
דב חנין: למה מועד תחולת החזקה הוא לא התקופה של סיום הרישיון הראשון?
דב חנין: יש לכך השלכות מיסוי מאוד גדולות.
דב חנין: אם זה היה מועד סיום הרישיון הראשון, אנחנו מדברים על 2011.
דב חנין: יש לזה השלכות מיסוי עצומות.
דב חנין: אבל כל השאלות האלה לא נידונות.
דב חנין: זאת התנהלות לא מקצועית, לא רצינית ולא ראויה.
דב חנין: סוגיה רביעית: אין שום מנגנון של פיקוח.
דב חנין: אחרי שאתם עושים עסקאות והסכמים, אין שום מנגנון אין שום מנגנון של פיקוח על מחירי הגז במצב של מונופול כזה.
דב חנין: זה בלתי אפשרי, בלתי סביר, בלתי הגיוני.
דב חנין: בעיה חמישית: בפועל אתם נותנים העדפה לשריון של כמויות לייצוא על-פני הצרכים של המשק הישראלי.
דב חנין: זה מה שקורה בפועל.
דב חנין: יש לי הרבה טענות על המשטר החוקי.
דב חנין: אגב, אני מסכים עם מה שאמר מר פריצקי שצריך חוק אחר, אבל מה שאתם עושים מנוגד אפילו לחוק הקיים.
דב חנין: החוק הקיים הרי נותן עדיפות לצרכי משק הישראלי.
דב חנין: אפילו את זה אתם מפקירים.
דב חנין: אנחנו לא בית משפט ולא קובעים מה חוקי ומה לא חוקי, אבל אם יורשה לי לעזוב לרגע את תפקידי כחבר כנסת וכעורך דין מתנדב לנדב לכם עצה משפטית, אתם עושים פה מהלך שבספק אם הוא עומד בדרישות החוק.
דב חנין: בעיה שישית: אין שום מנגנון סביר של חלוקת סיכונים.
דב חנין: יש סיכונים כלכליים, יש סיכונים סביבתיים.
דב חנין: איך הסיכונים האלה מחולקים, למשל, בין "וודסייד" לביננו?
דב חנין: אני אגיד לכם איך הם מחולקים: הסיכויים והרווחים ל"וודסייד".
דב חנין: מנגנון של הבטחת רווחים נהדר והסיכונים עלינו.
דב חנין: זאת דרך של התנהלות.
דב חנין: בעיה שביעית: לא נשמרת בכל המהלך הזה שום אפשרות להחמיר את הדרישות הסביבתיות.
דב חנין: אנחנו מדברים על נושאים שיש להם השלכות סביבתיות רציניות, גם בים וגם ביבשה.
דב חנין: יתכן שמה שאנחנו יודעים היום לא מספק.
דב חנין: יכול להיות שהדרישות הסביבתיות שכתובות היום לא מספקות אבל בעתיד כולם יבינו שהן לא מספקות.
דב חנין: תשמרו לכם אופציה להחמיר את הדרישות הסביבתיות לפי רמת הידע והמקובל בעולם.
דב חנין: בעיה שמינית: לפי הבנתי, אתם חתמתם על השטר הזה אחרי סיום כל הארכות האפשרויות על-פי החוק.
דב חנין: איך אפשר בכלל לעשות את זה?
דב חנין: שוב, זאת שאלה משפטית אבל זאת שאלה של כל ההתנהלות.
דב חנין: כל ההתנהלות נראית כהתנהלות שהיא לא אפשרית בשאלות כאלה.
דב חנין: היא פשוט לא אפשרית בשאלות כאלה.
דב חנין: לסיכום, אדוני היושב ראש.
דב חנין: אני פונה אליך כי אני פשוט נואשתי מהניסיון להבין איך הממשלה מתנהגת בנושא הזה.
דב חנין: באמת נואשתי.
דב חנין: אני חושב שכל אחת מהסוגיות האלה ראויה לדיון רציני בוועדת הכלכלה.
דב חנין: שיבואו ויסבירו לנו מה הם עשו.
דב חנין: אולי יש תשובות נהדרות ואז אני אשמח.
דב חנין: אני אשמח להיות רגוע.
דב חנין: במצב הנוכחי זה פשוט אחד המחדלים הגדולים ביותר בתולדותינו.
אבישי ברוורמן: פרופסור גילה, אתה יודע כמה אני מעריך אותך.
אבישי ברוורמן: לכן, בכל זאת השאלה באות אליך.
אבישי ברוורמן: דיברו חברת הכנסת יחימוביץ ואחרים ואתה לקחת את זכות השתיקה.
אבישי ברוורמן: יש חברי כנסת שלוקחים את זכות השתיקה, אבל ממונה לא צריך לקחת את זכות השתיקה.
אבישי ברוורמן: מדוע בצו המוסכם, החלטת הממונה על ההגבלים, קבעתם רק שתבחנו מחדש את המצב בשנת 2020 ולא קבעתם מה הם התנאים להתפתחות תחרות?
אבישי ברוורמן: מה היעדים?
אבישי ברוורמן: מה צריך לקרות כדי שתפעלו ב-2020?
אבישי ברוורמן: יכול להיות שאני כבר לא אהיה פה ואולי יהיו אחרים.
אבישי ברוורמן: מה יקרה ב-2020?
אבישי ברוורמן: אתה ואני למדנו והובלנו כלכלה.
אבישי ברוורמן: אנחנו יודעים שבכל מצב יש חלופה א' ויש חלופה ב'.
אבישי ברוורמן: האם הממונה על ההגבלים מכין לנו תכנית ב' אם לא תתפתח תחרות?
אבישי ברוורמן: הרושם שלי היא שאין אלטרנטיבה נוספת.
אבישי ברוורמן: התייעצתי עם מספר אנשים שמבינים בנושא הגז.
אבישי ברוורמן: הם מסבירים לי שבמודל הנוכחי אתם יצרתם נכות מסוימת ל"כריש" ו"תנין".
אבישי ברוורמן: חברת הכנסת אמרה איזה מטבע לשון, שכריש ותנין עלולים להפוך לסרדין ואנחנו רוצים שהם יהיו דולפין.
אבישי ברוורמן: אתם גם מגבילים אותם רק לייצור מקומי ולא לייצוא.
אבישי ברוורמן: לא מאפשרים להם להשתמש באופן קבוע וברור בתשתיות של לווייתן, וכך כמובן תהיה השפעה על המחיר.
אבישי ברוורמן: מדוע לא לתת להם תנאים לתחרות?
אבישי ברוורמן: יש פה שאלות שאתה צריך לענות עליהן כממונה על ההגבלים.
אבישי ברוורמן: יש פה מונופול, זה ברור.
אבישי ברוורמן: על התמחור נדבר בעוד שבועיים.
אבישי ברוורמן: אבל בנושא של כל ההבטחה לתחרות, שמשחררים את תנין וכריש לחופש, כדי שיהפכו לדולפינים, אז לפחות מההתבוננות שלי בעין בלתי מזוינת, זה נראה לי שהם לא יוצאים לחופש ולא יהפכו להיות תחרותיים.
אבישי ברוורמן: אני רוצה שתגיב.
ראובן ריבלין: מדוע לא מאפשרים unbundling?
ראובן ריבלין: עשינו את זה בתקשורת.
ראובן ריבלין: זה הדבר הכי הגיוני.
ראובן ריבלין: יכול להיות שצריך חוק בשביל זה.
שלי יחימוביץ': אבישי, אם דיויד עונה עכשיו, אז יש לי עוד שאלה.
שלי יחימוביץ': נוסף לכריש ותנין אמרת שגם ללווייתן יהיו 15.2 BCM, שזה 3% מהכמות של "לווייתן", שזאת גם בדיחה.
שלי יחימוביץ': למה לא יותר?
שלי יחימוביץ': למה במקום 15.2 תזיז את הנקודה ל-152 כפול 2?
שלי יחימוביץ': עדיין תשאיר את זה אצל תשובה ולפחות תאפשר תחרות אמיתית.
שלי יחימוביץ': נכון שהעלויות יהיו יותר גבוהות כי תמיד העלויות הן יותר גבוהות כשיש תחרות.
שלי יחימוביץ': בכלל, לדוגמה, אם כל העיתונים בישראל יאוחדו, העלויות יהיו מאוד נמוכות.
שלי יחימוביץ': אבל אנחנו לא מדברים רק על עלויות נמוכות, אנחנו מדברים על תחרות במונחים שלך.
שלי יחימוביץ': שאלה שנייה: היה איזה בלון ניסוי שהופרח על-ידי משרד האנרגיה כאילו יש כבר מחיר מטרה ליחידת אנרגיה של 5.5 דולר.
שלי יחימוביץ': אנחנו יודעים שעלות הייצור של יחידת אנרגיה היא פחות מדולר או בהגזמה 1.5 דולר.
שלי יחימוביץ': המספר הזה מקובל עליך כמספר שבו גם אם הוא יהיה לא יושת פיקוח?
אבישי ברוורמן: אתה יכול להתייחס לנושא הזה, אבל הדיון לגבי המונופול והתמחור שלו – מכיוון שנתתי חודשיים ימים לממונה על המחירים במשרד האוצר, יתקיים דיון בעוד שבועיים שלושה.
אבישי ברוורמן: הדיון יהיה בצורה הכי ברורה והכי נוקבת.
אבישי ברוורמן: נתתי להם את לוח הזמנים.
<דיויד גילה: כמו שהסברתי בדיון הראשון שהיה בוועדה – אגב, נימקתי באריכות לשיטתי.
<דיויד גילה: חברת הכנסת יחימוביץ, אפשר להסתכל בפרוטוקול.
<דיויד גילה: נתתי את כל הנימוקים שהיו לנו.
<דיויד גילה: כן מניתי את כל החלופות שהיו לנגד עינינו והסברתי למה החלופה שבחרנו היא החלופה שאנחנו מצאנו שהיא הכי טובה לציבור והכי טובה לצרכן.
<דיויד גילה: תחרות בשוק הזה, אם היא לא תהיה מוקדם, אז החשש הוא שהיא לא תהיה בכלל.
<דיויד גילה: הסברתי את זה באריכות.
<דיויד גילה: היעדים שלנו הם להשיג כמה שיותר תחרות שאפשר כבר בטווח הקצר.
<דיויד גילה: הכלים שנמצאים בחוק ההגבלים העסקים, בחוק הפיקוח ובכל הכלים האחרים, עדיין יהיו.
<דיויד גילה: אמרתי הרבה פעמים שאם התחרות לא תעבוד, צריך לנקוט באמצעים אחרים, כולל פיקוח על מונופולין, כולל פיקוח על מחירים.
<דיויד גילה: אם המונופול יעשה דברים כדי להכשיל את התחרות אז צריך לגרום לו, דרך חוק ההגבלים העסקיים, למשל, לא להכשיל.
<דיויד גילה: אם יהיה צורך בשיתוף בתשתיות כדי שהתחרות תפעל, אז צריך לשתף תשתיות.
אבישי ברוורמן: כאן אני שואל בצורה ספציפית.
אבישי ברוורמן: הרושם של רוב האנשים שמסתכלים על המצב של "תנין" ו"כריש", שאם לא יתנו להם את האפשרות להשתמש בתשתיות של "לווייתן", הם לא יתרוממו.
אבישי ברוורמן: למה לא להגיד את זה בצורה ברורה?
<דיויד גילה: בגלל שזה לא טריוויאלי להגיד את זה.
<דיויד גילה: העדיפות הראשונה בתחרות היא תחרות על בסיס של תשתיות עצמיות.
<דיויד גילה: חבר הכנסת ריבלין הזכיר את שוק התקשורת.
<דיויד גילה: גם בשוק התקשורת התחרות הכי טובה היא תחרות בין תשתיות עצמאיות.
<דיויד גילה: לכן זאת העדיפות הראשונה שלנו מבחינת תחרותית.
ראובן ריבלין: בתשתיות העיקריות, אלה שבנו את המדינה, היו הכול תשתיות של המדינה.
ראובן ריבלין: לחייב את המדינה להישען על התשתיות שלה לצורך התחרות, היה דבר שבו אנחנו נותנים הנחייה לעצמנו למדינה.
ראובן ריבלין: היום, במקרה הזה, יתכן מאוד שבגלל אותם חוקים שאנחנו חוקקנו מזמן, אנחנו היום במצב שאנחנו בכלל לא יכולים לחייב אותם.
<דיויד גילה: אפשר לחייב מכוח חוק ההגבלים העסקיים.
ראובן ריבלין: אפשר היה לחייב ממתן הזיכיון.
שלי יחימוביץ': יש מקומות ששטר החזקה סותר את חוק הנפט ומחליש אותו.
<דיויד גילה: אני רק רוצה להדגיש שזאת שאלה מאוד לא טריוויאלית האם - - -
ראובן ריבלין: כשעשינו את חוק התקשורת לפני 10 שנים, ישבנו 4 חודשים יום אחר יום עד אשר שכנענו את "בזק" שיהיה unbundling", שלא יעזור, אחרת אנחנו נמצאים במצב שבו - - -
<יוסי פריצקי: זאת בדיוק הדוגמה.
אבישי ברוורמן: כל אדם עם היגיון בריא, עם כל הרגישויות והרצון שלנו שייצרו פה גז רואה – המזל שהיה לתשובה והברכות שנתנו לגדעון תדמור שעשה את כל הדברים – יש פה גוף חזק.
אבישי ברוורמן: מי שנכנס למשחק הוא קטן, הוא די שולי כרגע.
אבישי ברוורמן: אם אנחנו לא נאפשר לו, אנחנו המחוקקים, אנחנו הממשלה, להשתמש בתשתיות של "לווייתן" ובדברים אחרים, אתה תתעורר או מישהו שיחליף אותו בעתיד ויגיד: כן, הוא נעלם.
אבישי ברוורמן: לכן זה קשה מאוד היום, במצב שהממשלה הישראלית לא מתחשבת בנושאים האלה.
אבישי ברוורמן: היא לא מוכנה לספור את הכנסת, לצערי.
אבישי ברוורמן: אני רואה את זה גם בישיבות.
אבישי ברוורמן: בדרך-כלל יש רוב אוטומטי.
אבישי ברוורמן: יש דברים שעושים במחשכים ואז זה נגמר.
אבישי ברוורמן: לכן אני חושב שפה, אתה בתור אדם מקצוען עם יושרה, שרוצה מצד אחד שיהיה פה גז, אבל מצד שני, צריך להרים את הדגל הזה, כמו שאנחנו מכירים בכנסת, למען שיקומו פה עוד גופים שיהיו תחרותיים מכיוון שיש פה מונופול ולחשוף את הדברים האלה.
<דיויד גילה: אני חושב שזה חשוב להכשיר את הקרקע לשיתוף תשתיות כזה במידה שהוא נדרש.
<דיויד גילה: אם השחקן החדש יוכל להסתדר בלי שיתוף תשתיות, זה עדיף מבחינה תחרותית.
אבישי ברוורמן: הוא גדל בזמן שדן בן אמוץ היה אדם מאוד מפורסם בארץ, עכשיו אף אחד לא ידע מי זה.
אבישי ברוורמן: פעם בזמן הצנע תפסו קפה אצל מישהו וזה היה אסור.
אבישי ברוורמן: הוא אמר: זה לא קפה, זה אוכל לציפורים.
אבישי ברוורמן: אמרו: מה פתאום אוכל לציפורים, זה קפה.
אבישי ברוורמן: אמר: ירצו יאכלו, לא ירצו לא יאכלו.
<יוסי פריצקי: אדוני היושב ראש.
<יוסי פריצקי: אני ידוע כקפיטליסט מושבע.
שלי יחימוביץ': זה לא קפיטליזם, חבר'ה.
שלי יחימוביץ': בקפיטליזם יש תחרות.
<יוסי פריצקי: שים לב מי יושב פה: קומוניסט, קפיטליסט, יושב ראש, אתם – כולם באותה דעה.
<יוסי פריצקי: למה?
<יוסי פריצקי: אני הקמתי את נתיבי גז, חברה ממשלתית להולכה.
<יוסי פריצקי: דרך אגב, חברת החשמל מאוד רצתה להקים את צינור ההולכה.
<יוסי פריצקי: הבטיחו הבטחות שהם ישתמשו בזה לטובת כולם.
<יוסי פריצקי: אני לא רוצה להגיד מי הבטיח להקים את צינור ההולכה.
<יוסי פריצקי: היה ברור שהממשלה צריכה להקים את הדבר הזה.
<יוסי פריצקי: מה זאת אומרת?
<יוסי פריצקי: זאת חובתה של ממשלה לתת תשתיות.
אבישי ברוורמן: כלכלה תחרותית בנויה על ממשלה שנותנת תשתיות.
ראובן ריבלין: נתנו לכבלים תשתיות אבל חייבנו אותם ב-unbundling, זה הכול.
<נועם סגל: יש לזה פתרון טכנולוגי די פשוט, פשוט הממשלה מסרבת לשקול אותו.
<נועם סגל: שנתג"ז תקים תכנת קבלה בים, סמוך לצינור ההולכה הימי.
<נועם סגל: לשם יגיעו הצינורות.
אבישי ברוורמן: מסכים איתך לחלוטין.
<יוסי פריצקי: רק צריך להכניס את היד לכיס ולעשות את זה.
אבישי ברוורמן: כן, אבל כל אחד רץ לתפקיד הבא.
אבישי ברוורמן: נועם, בבקשה.
<נועם סגל: תודה רבה, אדוני היושב ראש.
<נועם סגל: אני רוצה להעלות 3 נקודות.
<נועם סגל: שתי הערות כלליות ואחת התייחסות לשאלות לנציגי משרד התשתיות.
<נועם סגל: הנקודה הראשונה נוגעת למה שפתחתנו איתו את הישיבה: איך הכלכלה הישראלית נהנית מהפרויקט הזה של הגז, שהוא פרויקט תשתית ענק של 4 מיליארד דולר?
אבישי ברוורמן: נועם הוא דוקטורנט באוניברסיטת תל-אביב.
<נועם סגל: אני מאמין שרוב האזרחים שיושבים פה וצופים בבית, כספי הפנסיה שלהם מושקעים בשוק ההון הישראלי.
<נועם סגל: אני מציע אולי לקיים על זה דיון נפרד של הוועדה: למה כספי הפנסיה שלנו לא מושקעים בפרויקט כל-כך חשוב, עם שיעורי תשואה נאים, במקום במלונות בלאס ואגאס.
אבישי ברוורמן: כמו שתנובה היתה צריכה להיות מונפקת בבורסה בגלל הכספים המוסדיים – כשאני מדבר עם מאיר שמיר הוא אומר:
אבישי ברוורמן: היינו צריכים לעשות את זה אבל אז מכרו את זה לאייפקס, זה כבר בחוץ.
אבישי ברוורמן: יש פה טונות של כסף שאפשר חלק ממנו להשקיע בפרויקטים שהם פתוחים.
שלי יחימוביץ': אולי נעשה דיון גם על זה?
אבישי ברוורמן: יהיה דיון גם על זה.
<נועם סגל: הנקודה השנייה שאני רוצה להתייחס קשורה לנושא של התשתית וגם דברים שכתב השר פריצקי.
<נועם סגל: כל פעם שאנחנו נוגעים במשק הגז אומרים לנו: ישבה ועדה צמח שהיא ועדה מכובדת והחליטה.
<נועם סגל: כל נקודה שעולה פה, ואני חוזר לדיונים בוועדת צמח, זאת פשוט עבודה רשלנית.
<נועם סגל: הדיונים שם מסתיימים בזה שאומרים: נשאל את המומחים, נחשוב על המומחים, צריך לבדוק, יש שאלות פתוחות.
<נועם סגל: גם הנושא של השיתוף בתשתיות, יש דיון שלם בוועדת צמח מה זה שיתוף בתשתיות?
<נועם סגל: אין שם שורה תחתונה.
<נועם סגל: אף אחד לא יודע להגיד.
<נועם סגל: רשות הגז אומרת שאי-אפשר, משרד האוצר אומר שאפשר.
<נועם סגל: אני חושב שהוועדה הזאת רשלנית.
<נועם סגל: צריך ללכת ולבדוק כל נקודה שהם דנו בה ולקבל החלטות מקצועיות.
<נועם סגל: הנקודה השלישית היא הכי חשובה ואשמח לקבל התייחסות של משרד האנרגיה.
<נועם סגל: תראה, כבוד היושב ראש.
<נועם סגל: שטר החזקה נחתם והולך למגירה.
<נועם סגל: מתי ישתמשו בו?
<נועם סגל: ישתמשו בו עוד 10 שנים, 15 שנה, כשיתעוררו מחלוקות עם חברות הגז.
<נועם סגל: זה בדיוק כמו שקורה עם כימיקלים לישראל.
<נועם סגל: בכימיקלים לישראל אומרים: יש שטר חזקה, יש לנו זיכיון, תדברו איתנו אחרי 2030, או עוד 30 שנה, כשיפוג הזיכיון שלנו.
<נועם סגל: לכן הדברים שנאמרים כאן היום לפרוטוקול הם קריטיים.
<נועם סגל: מה שייאמר כאן, כשיבואו לבית המשפט עוד 10 שנים או 20 שנה, חברות הגז יביאו את שטר החזקה ושטר החזקה הזה כתוב בצורה רשלנית.
<נועם סגל: אי-אפשר להבין מה אומרים בו, אי-אפשר להבין מה כוונת המחוקק.
<נועם סגל: יש שם סתירות עמוקות עם החוק.
<נועם סגל: אני חושב שהישיבה הזאת, אם לא יהיה עוד הליך, זאת ההזדמנות היחידה של הציבור בישראל להבין ולדעת מה כתוב בשטר החזקה.
<נועם סגל: שטר החזקה הזה הוא ניתן מטעם הציבור.
<נועם סגל: אני אתייחס לשני סעיפים ספציפיים.
<נועם סגל: סעיף ראשון הוא סעיף 8.6.
<נועם סגל: מה אומר הסעיף הזה?
<נועם סגל: בחוק הנפט יש סעיף 33 שאומר שיהיה מחסור בנפט או בגז למשק, סמכות הממשלה להגיד שאזרחי ישראל קודמים לכל יצוא של גז ולכל דבר אחר.
<נועם סגל: למעשה בסעיף 8.6 אין דבר כזה.
<נועם סגל: נוסף פה איזה משהו שנקרא "התחייבות מכירה על-פי חוזר בר תוקף".
<נועם סגל: אין דבר כזה בחוק הנפט.
<נועם סגל: אין שום סמכות להחליט על כזה דבר.
<נועם סגל: אני אשמח לקבל הבהרות לסעיף הזה.
דב חנין: ההתחייבות הזאת, שמר סגל מזכיר אותה, גוברת על צרכי המשק הישראלי.
<נועם סגל: הסעיף השני שהוא עוד יותר יפה בניסוחו זה סעיף 9.3, שבו דנים על הנושא של הרחבת הצנרת, האם צריך להרחיב את הצנרת?
<נועם סגל: אני ממליץ לכל חובב עברית לקרוא את הסעיף זה ולנסות להבין מה כתוב שם.
<נועם סגל: דבר ראשון, השאלה האם בעל התשתית יהיה חייב להרחיב את התשתית כדי שלא יהיה מחסור בגז, למה היא נתונה?
<נועם סגל: לשיקולי הכדאיות הכלכלית של בעל החזקה.
<נועם סגל: זאת אומרת, לא האינטרס של אזרחי מדינת ישראל ושל התעשייה, אלא הכדאיות הכלכלית של בעל החזקה.
אבישי ברוורמן: היה פעם לואי ה-14.
אבישי ברוורמן: המדינה זה אני?
אבישי ברוורמן: לא, אני זה המדינה.
<נועם סגל: הסיפא של המשפט: "אם ימצא הממונה כי אין לתוספת כדאיות כלכלית לבעל החזקה, רק אם יימצא לכך פתרון".
<נועם סגל: זה סתום.
<נועם סגל: אין תשובה מה הפתרון הזה.
<נועם סגל: זה שטר חזקה, התחייבות של מדינת ישראל ל-50 שנה.
<נועם סגל: אני מאוד אשמח לקבל תשובות ממשרד האנרגיה, גם מהיועצת המשפטית וגם מהממונה על הנפט.
<נועם סגל: תודה רבה.
אבישי ברוורמן: חבר הכנסת ריבלין ואחריו פרופסור צור.
ראובן ריבלין: התעקשתי לדבר כדי לא לנצל את עושק הרוב של האופוזיציה כאן.
ראובן ריבלין: אני חבר בקואליציה ואני גאה להגן על ראש הממשלה.
אבישי ברוורמן: זה לא קואליציה ואופוזיציה פה.
ראובן ריבלין: אני מוכרח לומר שאני הייתי בין מגישי הבג"צ.
ראובן ריבלין: לא משום שהוכח לי שהחלטת הממשלה היא טובה או לא טובה, אלא מפני שחשבתי שכאשר מדובר בהתאם למה שהיה כתוב ברוח חוק הנפט, שמדובר פה במשאב לאומי, לא יכול להיות שיהיה דבר שיהיה נסתר מהציבור.
ראובן ריבלין: לכן הדיון הציבורי מחויב.
ראובן ריבלין: אני מוכרח לומר לכם שבשנת 1951 חוקק חוק הנפט.
ראובן ריבלין: באותה עת היתה יותר קרובה ליציאת מצרים מאשר ליום שאנחנו נמצאים בו היום.
ראובן ריבלין: הואיל והיתה יציאת מצרים נזכרתי שהחוק חוקק ברוח הדברים שבו שאל הקדוש ברוך הוא את משה רבנו, לאחר שהוציא אותם מצרים: לאן אתה רוצה שאני אקח את עמך.
ראובן ריבלין: אז כמובן משה רבנו רצה לומר: לקנדה או לקליפורניה.
ראובן ריבלין: אבל הוא היה מגמגם ולכן אמר: לקה, קה, קה ולקח אותנו לכנען.
ראובן ריבלין: אז היה במחשבתנו שרק הטובים באנושיות הגיעו לארץ אבל אין לנו לא גז, לא נפט ולא כלום.
ראובן ריבלין: עד שקם יוסי לנגוצקי ואמר שיש גז בישראל.
ראובן ריבלין: אני באמת חשבתי שכאשר אנחנו ניגש לבית המשפט הגבוה לצדק, בשום שכל ודעת, משרד המשפטים יבוא ויאמר שיש היגיון רב בטענה שצריך שיתקיים דיון ציבורי בנושאים שלא דנו בהם.