GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אבישי ברוורמן: שמעון, יש ניסוח כאן.
אבישי ברוורמן: תכתוב לי בבקשה, או תגיד לי והם ינסחו, כל עורכי הדין, איך בעל המפעל נכנס בפנים.
<שמעון סודאי: בעל המפעל, בידו השליטה ברכב.
<גבי בן הרוש: אף אחד לא בורח מזה.
אבישי ברוורמן: תוסיף, כל עורכי הדין, בעל המפעל והמנהל שלו.
אבישי ברוורמן: בעל השליטה.
אבישי ברוורמן: אתם יודעים מה זה בעל שליטה – בא פה מישהו, לוקח ב-30 מיליון, עושה מינוף, מקבל מיליארדים.
אבישי ברוורמן: אחרי זה דרך הבנק הוא שולט על 60 אחוז מהמשק, ואז עם 30 מיליון הוא שולט על כל מדינת ישראל.
אבישי ברוורמן: זה נקרא בעל שליטה.
<אבנר פלור: מה ההצעה, אדוני היושב-ראש?
אבישי ברוורמן: אנחנו מדברים לגבי אחריות.
<יהודה בר אור: אני בעל חברה ולא שולט על אף אחד.
<יהודה בר אור: אני בעל חברה ולא בעל רכב.
<יהודה בר אור: לא שולט על רכב, לא אחראי על רכב, לא כלום.
אבישי ברוורמן: רבותיי, אומר גבי כל הזמן, אמר שמעון סודאי, אומרים אחרים, זה לא רק קצין הבטיחות; זה בעל הבית, ואם הוא חזק, זה גם המנכ"ל שלו.
אבישי ברוורמן: אני רוצה שגם הם יידעו, כמו שהיה עם חברת שופרסל שתיאמה מחירים, אז מישהו קיבל שם פטיש גדול.
אבישי ברוורמן: אני רוצה שגם בעל הבית וגם המנכ"ל.
אבישי ברוורמן: תכניסו את זה כאן, שיידעו שהם גם במשחק.
<גבי בן הרוש: בעל הבית, אחריות וגם קצין הבטיחות.
אבישי ברוורמן: זה כבר אמרנו, מעבר לקצין הבטיחות.
אבישי ברוורמן: בעל מפעל, מפנה את תשומת לבי עו"ד עצמון, לרבות מנהל, שותף או מי שבידו השליטה על המפעל.
אבישי ברוורמן: מה עם המנכ"ל?
אבישי ברוורמן: לרבות מנהל.
<אהוד שפירא: כבוד היושב-ראש, אני בדקתי מה קורה במקומות קצת פחות מסוכנים כמו בחיל האוויר מבחינת הבטיחות.
<אהוד שפירא: חיל האוויר נתן אמירה – הייתי בתל נוף – קצין הבטיחות, המשרד שלו יחד עם המשרד של מפקד הבסיס חד המה.
<אהוד שפירא: אי-אפשר להפריד בין הדברים.
<אהוד שפירא: הבטיחות זה חלק מהמפעל.
<אהוד שפירא: האחריות היא קודם כל של בעל המקום.
אבישי ברוורמן: אוהב את זה.
<גבי בן הרוש: סמכות מול אחריות.
<שרית זוכוביצקי: זה בדיוק מסדר את זה.
<גבי בן הרוש: או מי שיש בידו רשיון מוביל.
<גבי בן הרוש: זה פותר את הבעיה של בעל המפעל.
<שרית זוכוביצקי: זה מופיע.
<שרית זוכוביצקי: מפעל הוא מי שיש לו רשיון מוביל.
<שמעון לוקמן: ברשותך, מילה על סעיף (ד).
אבישי ברוורמן: בבקשה, מר טיקוצקי, שרק מר רוזנפלד יותר ותיק ממנו.
<ישראל טיקוצקי: בדבר נהג מקצועי.
<ישראל טיקוצקי: כל זמן שאין במדינת ישראל הגדרה לנהג מקצועי, ואין מקצוע כזה נהג, המילה נהג מקצועי- - -
<שרית זוכוביצקי: היא קיימת.
<ישראל טיקוצקי: אין מקצוע נהג במדינת ישראל.
קריאה: הגדרנו אותה.
אבישי ברוורמן: רשמתי לגברת ורון, שאין אמונה ממנה, גם לפנות למשרד הכלכלה, שאיפה שאין הגדרות מתאימות, במהירות לעשות את זה, שמר טיקוצקי יוכל לישון בשקט.
<איתי עצמון: אדוני, יש לי שאלת הבהרה למשרד התחבורה, שאלה מקצועית לגבי תקנת משנה (ה).
<איתי עצמון: כתוב פה: ליקוי בטיחות שמסכן את הבטיחות, ובתקנה 587א1 שאושרה קודם לכן מדובר על ליקוי במערכות הבטיחות ברכב.
<איתי עצמון: השאלה, האם מדובר על כל ליקוי בטיחות או ליקוי במערכות הבטיחות?
<איתי עצמון: אני שואל את משרד התחבורה.
<שרית זוכוביצקי: אנחנו מפנים ל-587א(ב).
<שרית זוכוביצקי: סבר קצין בטיחות כי ליקוי הבטיחות שמצא מסכן את הבטיחות ויש לאסור את השימוש בשל הליקוי כאמור, ימליץ לא להשתמש.
<שרית זוכוביצקי: מדברים על זה.
<שרית זוכוביצקי: הייתי מפנה לזה דווקא.
<איתי עצמון: 587א1.
<איתי עצמון: רק על ליקוי במערכות הבטיחות?
<שרית זוכוביצקי: כן.
אבישי ברוורמן: הערה קצרה לפני זה ליהודה בר-אור, ואחרון חביב שמעון לוקמן, ואז אצביע.
<יהודה בר אור: ההערה שלי פשוטה.
<יהודה בר אור: אם כל מה שאומרים על מפעל, ואם הרכב, כל מה שבמפעל או בחברה או בכל דבר שהיה, הוא שייך לבעל המפעל, לאותם אנשים, לאותו תאגיד, לאותו אדם שמפעיל את כל כלי הרכב, ואנחנו אומרים בצורה ברורה שאנחנו לא בהגדרה – לא של מפעל, לא של חברה כזאת ולא כלום?
<יהודה בר אור: אצלנו כל אחד הוא ובדד.
<יהודה בר אור: אם אני אומר לו מילה מיותרת, הוא יכול לומר: שלום ולהתראות.
אבישי ברוורמן: הערה אחרונה מר לוקמן.
אבישי ברוורמן: אחרי זה אצביע.
<שמעון לוקמן: ההערה שלי מתייחסת לתוספת ה-12, סעיף 11, לכן אחכה עוד שנייה, עד שתצביע.
אבישי ברוורמן: לגבי המוניות אנחנו כבר יודעים.
אבישי ברוורמן: לכן אני מצביע על סעיף 10.
אבישי ברוורמן: מאשר אותו עם כל התיקונים.
אבישי ברוורמן: לגבי 11, אישרנו.
<איתי עצמון: התוספת אושרה.
<שמעון לוקמן: התוספת מופיעה בהמשך התקנות, והיא לא אושרה.
<שמעון לוקמן: אושרה 579.
<שמעון לוקמן: לא דנו בתחולת התוספת בפעם שעברה.
<איתי עצמון: היום דנו.
<שמעון לוקמן: היא הפנתה לתוספת.
<שמעון לוקמן: התוספת עצמה לא אושרה.
<איתי עצמון: אדוני, אתה אומר את הדברים בביטחון.
<איתי עצמון: זה לא אומר שהם נכונים.
<שמעון לוקמן: התאפקתי קודם לא לדבר על התוספת מסיבה פשוטה.
<שמעון לוקמן: הסעיף שמפנה לא אושר.
<איתי עצמון: אתה מדבר על תקנה 11.
<איתי עצמון: 12 נדונה ואושרה היום, בתחילת הדיון.
<שמעון לוקמן: לא, אושר 584ב שמפנה לתוספת.
<שמעון לוקמן: לא אושרה התוספת.
<שמעון לוקמן: אני מבקש להתייחס לתוספת, אדוני.
<שמעון לוקמן: אם היא אושרה, זו טעות.
<שמעון לוקמן: בהנחה שלא אושרה 584ג(ב), לא דנו בה, נכון?
אבישי ברוורמן: היה רק דבר אחד - אושרה עם רביזיה.
<מרב תורג'מן: לא אושרה.
<איתי עצמון: אושר.
<איתי עצמון: הוא הגיש רביזיה.
אבישי ברוורמן: הגשתי רביזיה.
אבישי ברוורמן: זה אושר משפטית, אבל אם אני מגיש רביזיה, זה יידון מחדש.
<איתי עצמון: התקנה אושרה.
אבישי ברוורמן: אני יכול להצביע על הרביזיה עכשיו?
<שמעון לוקמן: כלומר היא לא תקפה עדיין.
<שמעון לוקמן: התוספת ה-12 מפרטת את כמות כלי הרכב לפיקוח של קצין בטיחות, גודל המשרה.
<שמעון לוקמן: אממה, בהנחה שמקובלת ההחרגה של עשרה כלי רכב בהתאם לחוק שירותי הובלה, בקובייה השנייה, עוד לפני שתהיה על זה רביזיה, ואני מניח שגם על זה יבקשו- - -
אבישי ברוורמן: זה גם העסק עם העגלות של הקיבוצים.
<שמעון לוקמן: המספר מ-1 ל-20 הוא שגוי.
<שמעון לוקמן: צריך להיות כתוב מ-11 ל-20, כי ה-10 זה החרגה.
<שמעון לוקמן: שתיים, כנ"ל לגבי בדיקה פיזית של סעיף 3.
<שמעון לוקמן: דנו על זה כל הזמן – מוניות כן, מוניות לא.
<שמעון לוקמן: לדעתי, הנושא הזה לא הוסדר.
<אילן גרודסקי: אני מבקש להוסיף את הקטגוריות של רכב דו-גלגלי, A.
<אבנר פלור: L מופיע.
<אילן גרודסקי: סליחה, תודה.
אבישי ברוורמן: רבותיי, פנו אתמול חלק מנציגי הקיבוצים, וזה נכלל בנקודה הזאת, שאמרו לי שיש אצלם במשק כל מיני עגלות וכל מיני דברים כאלה, לכן יש פה בעיה.
<איתי עצמון: זה בנוגע לתקנה 579, שמדברת על תחולת כל החלק הזה בתקנות התעבורה, שמחיל את החובה להעסיק קצין בטיחות.
<איתי עצמון: אני חושב שיידרש דיון מחדש לתקנה 579, אם אדוני רוצה להוסיף הוראה בנושא הזה.
אבישי ברוורמן: אני גם רושם לפרוטוקול, כדי שאת כל הבלגאן בעגלות, אני מגיש דיון מחדש.
אבישי ברוורמן: נפתור את זה במהירות, בתחילת המושב.
<שמעון סודאי: יש להם רשיון לטרקטור.
<שמעון סודאי: תחריג אותם.
אבישי ברוורמן: אני חושב שזה יכול להיות הפתרון, שנחריג.
אבישי ברוורמן: אם כך, לגבי הדברים האלה, אבנר, מה עם הנושא שמר לוקמן דיבר, שזה לא 1 עד 20 אלא 11 עד 20?
<שמעון לוקמן: אם יש החרגה על ה-10, זה לא מחייב העסקה.
<שמעון לוקמן: זה גודל משרה.
<שרית זוכוביצקי: החובה לקבל שירותי קציני בטיחות נובעת בכלל מתקנה 579.
<שרית זוכוביצקי: הכלל הוא שצריך קצין הבטיחות להיות במפעל באופן קבוע לאורך כל שעות העבודה.
<שרית זוכוביצקי: מה זה מסדר – הרשות יכולה לאפשר גם עבודה בחלקיות משרד ובעוד מפעלים.
<שרית זוכוביצקי: זה בניגוד לכלל.
<שרית זוכוביצקי: פה זה מסדר את המפתח, איך.
<שמעון לוקמן: אבל המפתח מתחיל מ-11, כי אם ה-10 היא החרגה, לא מחייב העסקה- - -
<שרית זוכוביצקי: לא שייך להעסקה.
<שמעון לוקמן: תנו לי לסיים.
<שמעון לוקמן: אם ה-10 הוא החרגה, לא מחייב יחסי עובד-מעביד, העסקה, תקראו לזה איך שאתם רוצים, מה שייקבע, ייקבע, נקודת הפתיחה מתחילה ב-11 ולא ב-10.
<שרית זוכוביצקי: זה לא שייך, 11 ל-10.
אבישי ברוורמן: אבנר, אתה יכול להסביר לי את זה?
<שמעון לוקמן: לא בחוקיות.
<שמעון לוקמן: בהיקף שאתה תקבע.
<ג'קי לוי: זה ההיקף.
<שמעון לוקמן: החובה המינימלית מתחילה ב-11, לא ב-1.
אבישי ברוורמן: אתה המקצועי.
<אבנר פלור: מה שאומרת, הטבלה הזאת בעצם – אמרנו את זה בתחילת הדיון - היא מספר ימי העבודה הנדרשים לפיקוח.
<אבנר פלור: זה לא קשור ל-10 או ל-5 או לכמות.
<אבנר פלור: זה מה הכמות הנדרשת למספר הימים.
<אבנר פלור: לכן היתה הערה גם בתחילת הדיון בנושא האוטובוסים, ועשינו עד שניים וכל זה.
<אבנר פלור: פה מה שאתה מעלה לא מתקשר לטבלה הזו מבחינת המהות.
<שמעון לוקמן: אני מקבל את מה שאתה אומר, אבל זה לא מדויק, כי היקף המשרה- - -
אבישי ברוורמן: אני מציע, יש לנו זמן עד תחילת המושב, שיהיה הדיון.
אבישי ברוורמן: תעשו לי טובה, תבדקו את זה שוב.
אבישי ברוורמן: אני בטוח שבשיחה ביניכם זה ייפתר, 11 או 1.
אבישי ברוורמן: תנו לי את התשובה אחרי השיחה הזאת.
קריאה: כבודו, הגשת רביזיה על ה-579.
אבישי ברוורמן: רבותיי, לפני שאני מסכם, אני רוצה להודות לכם.
אבישי ברוורמן: אני חושב שיש פה הרבה מאוד צדדים, הרבה מאוד יצרים.
אבישי ברוורמן: יש הרבה מאוד רצון טוב, ואני חושב שהוועדה- - -
<שרית זוכוביצקי: ברור שלא הקראנו את סעיף 12.
אבישי ברוורמן: אני באמת חושב שבסוף אנחנו נתקדם.
אבישי ברוורמן: כמובן, ג'קי לוי לא יהפוך להיות הבולדוזר שהיינו רוצים, שיהיה לו כל הכוח שיש לו, אבל אולי עם האחריות עוד ישתפר.
אבישי ברוורמן: לגבי העניינים הספציפיים, אני מגיש רביזיה בנושא שאמרתי.
אבישי ברוורמן: תהיה גם הרביזיה של איילת שקד שתידון.
אבישי ברוורמן: כמובן, את סעיף התחולה, סעיף 12, והוראות מעבר נעביר, בישיבה הבאה, שתהיה מייד בתחילת המושב – שלוש רביזיות.
אבישי ברוורמן: אסיים בדיון בישיבה הבאה.
אבישי ברוורמן: פה יהיה הדיון המרכזי בין השאר, נושא הבטיחות, נושא האכיפה, חופש העיסוק, האם יש פה סתירה, מה קודם למה.
אבישי ברוורמן: אני מבטיח לכם הכרעה בתחילת המושב.
אבישי ברוורמן: בינתיים חג שמח, הרבה בריאות, תודה רבה לכם.
אבישי ברוורמן: רבותי, קודם כל, באמת חג שמח לכולם, למי שיהודי ולמי שאינו יהודי.
אבישי ברוורמן: אני לא מבין, עורכת הדין שרית זוכוביצקי יושבת כל-כך רחוק ממני?
<שרית זוכוביצקי-אור: זאת הזדמנות.
אבישי ברוורמן: יש לנו איזו בעיה ביחסים?
<שרית זוכוביצקי-אור: זה המרחק של הנושא.
אבישי ברוורמן: רבותי, באמת חג שמח למי שיהודי ולמי שאינו יהודי.
אבישי ברוורמן: גם Easter מגיע למי שנוצרי ולמי שאינו נוצרי.
אבישי ברוורמן: כמו שהגשש אומרים: יש לי יומיום חג, יש לי חג יומיום, שבאמת יהיה הכול טוב.
<פואד נסאר: לכולם.
אבישי ברוורמן: אנחנו היום דנים תקנות מחלות בעלי חיים (דיג), שמטרתן שמירה על בריאות הציבור באמצעות אספקת דגים טריים שיוחזקו בתנאים נאותים ודיג שיתבטא באזורים בהם אין זיהום מים.
אבישי ברוורמן: אני לא צריך להוסיף שאני רואה חשיבות רבה לשמירה על בריאות הציבור.
אבישי ברוורמן: עם זאת, הדייגים פנו אלי וטענו שמשרד החקלאות מטיל עליהם בתקנות הוצאות גבוהות.
אבישי ברוורמן: המשפחות שעוסקות בדיג מתפרנסות במקרים רבים בדוחק, ולכן הנושא הזה, כדי שיגמר, אני רוצה להעלות אותו על השולחן כדי לדאוג לדייגים שהם לא טייקונים ולא מבלי עולם.
אבישי ברוורמן: אני מבין גם שמשרד החקלאות, חנן – תכף יציגו – לא ביצע תחשיב של העלויות שיוטלו על הדייגים ואני רוצה להבין אם יש כאן עלויות חריגות ואת ההיקף שלהן.
אבישי ברוורמן: אתה יודע שאני, בסופו של דבר, אוהב לגמור.
אבישי ברוורמן: בכל דבר שאנחנו הבאנו אני רוצה לגמור, ולכן אני הייתי שמח אם לקראת הפסח גם את הנושא הזה.
אבישי ברוורמן: אם אנחנו צריכים, נעשה הפסקה ל-5 דקות, לגמור כמה דברים, להגיע לפשרה, כדי להגיע באמת לנושא הזה, כי חשובה לי גם בריאות הציבור וגם בריאות הדייגים.
<לאה ורון: מי מנהל תחום הדיג משרד החקלאות?
אבישי ברוורמן: יפה, כולם נמצאים פה.
אבישי ברוורמן: כמו שאמרתי, המטרה שלנו היא לסיים היום.
אבישי ברוורמן: בשביל זה צריך את הפתיחות ואת החוכמה הקולקטיבית של השולחן, כמו שעשינו בכל הדברים שהעלינו בנושא הזה ואני מקווה שאנחנו נגיע לפתרונות.
אבישי ברוורמן: מי פותח את הדיון ממשרד החקלאות?
<אודליה אסולין - דגני: אני מהלשכה המשפטית.
אבישי ברוורמן: האם את רוצה להתחיל?
אבישי ברוורמן: לפני הנושא היורידי, נקבל הצגה כללית של הנושא ואז נעבור להקראה.
אבישי ברוורמן: בבקשה, איפה יש לנו נקודות כדי לפשט את הדיון ולקצר אותו.
אבישי ברוורמן: איפה יש לנו נקודות של אי הסכמה, מה המחלוקות הרציניות – שישתתפו אנשי המקצוע ואז נחשוב איך אנחנו פותרים ונתקדם להקראה.
<אודליה אסולין - דגני: רציתי להתחיל עם החשיבות של התקנות למשרד ולתת לגורם המקצועי מהשירותים הווטרינריים, ד"ר מיכל גנץ, להסביר קצת יותר על הנושא מהפן הווטרינרי.
<אודליה אסולין - דגני: התקנות האלה באו להחליף צו חירום במסגרת חקיקה שמחליפה צווי חירום לפי דרישת הכנסת.
<אודליה אסולין - דגני: הצו הוא צו ההגנה (טיפול בדגים).
<אודליה אסולין - דגני: בתוך הצו יש סמכויות שנתונות למשרד החקלאות בכל הנושא של פיקוח על שלל הדיג, ולמשרד הבריאות מהשלב הקמעונאי וייצור המוצר לציבור, לצרכן.
<אודליה אסולין - דגני: אנחנו רואים חשיבות גדולה מאוד בשמירה על שלל הדיג לפני הגעתו לציבור הצרכנים.
<אודליה אסולין - דגני: בנוסף לזה, אנחנו גם נבקש היום לתקן את התוספת - - -
אבישי ברוורמן: אני מקבל והכול בסדר, אבל יש לי שאלה אחת: מכיוון שלא כולנו בקיאים כמוך, אני רוצה, כמו שהיה לי פה – היה לי את ענף החלב ולמדנו אותו, ענף הבשר למדנו אותו, נכון, חנן?
אבישי ברוורמן: – אני רוצה שתתני לי תמונה או שמישהו מהמשרד שמבין, תארו לי את ענף הדיג.
אבישי ברוורמן: פעם, אני ניהלתי את החקלאות של הבנק העולמי, אז היו מסבירים לי.
אבישי ברוורמן: כמה דייגים, איזה דגים, מה הבעיות, מה דגים?
<ניר פרוימן: אני ממלא מקום מנהל ענף הדיג במשרד החקלאות.
<ניר פרוימן: ענף הדיג הוא הגורם הרגולטורי שמעניק רישיונות דיג אישיים ורישיונות עיסוק בדיג במקווי המים בישראל.
אבישי ברוורמן: מה קורה בארץ?
אבישי ברוורמן: איך הדיג היה בעבר, איך הדיג בהווה, מה יהיה בעתיד?
אבישי ברוורמן: תתחיל בתמונה רחבה
<ניר פרוימן: דגים, כמו שאתם יודעים, מגיעים לצלחות של אנשים מקדמת דנא ואנחנו מכירים את ההיסטוריה התנכית וההיסטוריה האחרת בנושא הזה.
אבישי ברוורמן: למה אחרת?
אבישי ברוורמן: הנוצרית.
<ניר פרוימן: התנכית והנוצרית והמוסלמית.
אבישי ברוורמן: כן, הברית החדשה, ישו.
<ניר פרוימן: אנחנו באזור הים התיכון, סביב אגן הים התיכון, אזור עם מסורת ארוכת שנים בנושא דגים ודיג.
<ניר פרוימן: נכון להיום, מקורות הדגים שמגיעים לשולחן הציבור בישראל מחולקים למקורות מקומיים: דיג בים התיכון, דיג - - -
אבישי ברוורמן: כשאתה אומר דיג, אתה מדבר רק על דגים או גם על פירות ים?
<ניר פרוימן: אנחנו מדברים על כלל הדגים.
אבישי ברוורמן: דגים, כולל פירות ים.
<ניר פרוימן: בפקודת הדיג המנדטורית יש הגדרה למינוח "דג" בשלב ההגדרות של החוק: דג, בין שהוא דג ובין שאינו דג.
<ניר פרוימן: כך כתוב בחוק, כך הבריטים כתבו בתקופה המנדטורית.
אבישי ברוורמן: דג שאינו דג, הוא לא במקרה מעלה גרה?
<פואד נסאר: ומפריס פרסה.
<ניר פרוימן: הוא חיית מים, לצורך העניין.
<ניר פרוימן: במקרה הזה, החוק והתקנות חלות על כלל מוצרי הדגה.
<ניר פרוימן: דגים למאכל היום בישראל מגיעים ממקורות של דיג.
<ניר פרוימן: הדיג נעשה בים התיכון, יש דיג בים סוף, יש דיג באגם הכינרת.
<ניר פרוימן: יש ענף בהיקף לא גדול של חקלאות ימית שהיה ממוקד עד סוף העשור הקודם במפרץ אילת.
<ניר פרוימן: בהחלטת ממשלה פעילות החקלאות הימית שהייתה במפרץ אילת יצאה מהמפרץ.
אבישי ברוורמן: אני זוכר את זה - - -
<ניר פרוימן: היום היא ממוקדת בעיקר באזור אשדוד ובעוד אתרים לאורך הים התיכון.
אבישי ברוורמן: תן לנו בבקש את ההתפלגות, כשאנשים אוכלים דגים בארץ, כמה מיבוא, כמה מקומי וההתפלגות של הדברים וגם אם יש הבדל בענף הדיג בין דייגים קטנים לבין שחקנים גדולים – ההתפלגות של המבנה של ענף הדיג.
<ניר פרוימן: בישראל צורכים בשנה כ-80 אלף טון מוצרי דגה.
<ניר פרוימן: בין 50 ל-60 אלף טון מתוכם הם מוצרים שמיובאים לישראל ממדינות העולם.
<ניר פרוימן: רוב המוצרים הם מוצרים קפואים.
אבישי ברוורמן: זאת אומרת, כמעט שלושה רבעים מיובאים?
<ניר פרוימן: סביב 70% מיובא.
<ניר פרוימן: הרוב עדיין מיובא כמוצרים קפואים.
<ניר פרוימן: ה-30 שמיוצרים בארץ מתפלגים באופן שבו כ-70% מגיעים מחקלאות מים פנימיים, מבריכות ומאגרים.
אבישי ברוורמן: 70% מבריכות.
אבישי ברוורמן: מי מגדל אותם בבריכות בדרך כלל?
אבישי ברוורמן: שחקנים גדולים?
<ניר פרוימן: בעיקר קיבוצים.
<ניר פרוימן: כמעט כל השחקנים שם הם משקים שיתופיים וקיבוצים.
<ניר פרוימן: יש מעט מושבים שעוסקים בנושא הזה.
אבישי ברוורמן: אז זה 70%.
אבישי ברוורמן: כשאני מסתכל על האחוזים: נאמר מ-30% הקיבוצים תופסים 70%, אז זה 21%.
אבישי ברוורמן: נשארו לנו עוד 9% שאלה הדייגים - - -
<ניר פרוימן: עוד קצת אני אצמצם.
<ניר פרוימן: כמו שהזכרתי קודם, יש את ענף החקלאות הימית שהיה באילת ויצא משם והוא מתמקד בים התיכון.
אבישי ברוורמן: אתה מדבר על הכלובים של הלל גודרין שהעבירו אותם לאשדוד.
<ניר פרוימן: בדיוק.
<ניר פרוימן: גם בים פתוח יש היום איזשהו פיילוט.
אבישי ברוורמן: כמה אחוז זה?
<ניר פרוימן: הם היום סביב 4-3 אחוזים נוספים מתוך זה.
אבישי ברוורמן: אני שואל על סך הכול, כן.
<ניר פרוימן: לא.
<ניר פרוימן: מתוך ה-9% האלה שהשארת.
אבישי ברוורמן: זה בדיוק מה שאני אומר:
אבישי ברוורמן: מתוך ה-9% ירדו 4-3 אחוז.
אבישי ברוורמן: נשארנו בעצם עם 6-5 אחוז שבאים מדייגים שדגים בים התיכון.
<ניר פרוימן: בערך.
<ניר פרוימן: זה יכול להשתנות קצת בין שנים כי שלל הדיג יכול להשתנות, גם בחקלאות יש שנים.
<ניר פרוימן: אבל חשוב להגיד באותה נשימה, במקרה הזה של השלל המקומי, רובו ככולו מורכב מדגים טריים.
אבישי ברוורמן: עוד פעם, כדי ללמוד – זה פשוט תענוג להקשיב לך – בין הים התיכון לבין ים סוף לבין הכנרת, מה ההתפלגות?
<ניר פרוימן: העיקר הוא הים התיכון.
אבישי ברוורמן: כמה היית אומר?
אבישי ברוורמן: 80%?
<ניר פרוימן: במספרים, אם אני עוזב רגע את האחוזים הגדולים כדי שאני לא אתבלבל, אנחנו מדברים על בין 2,000 ל-3,000 טון שלל דיג שמגיע מהים התיכון; סביב 500 טון, שישית מזה, מהכינרת.
<ניר פרוימן: מים סוף המספרים עוד יותר קטנים, כמויות קטנות.
<ניר פרוימן: חשוב להגיד בנושא הזה שאנחנו היום בעידן מאוד מגוון: מדברים הרבה על מגוון ביולוגי, מגיעות לישראל הרבה מאוד מכוניות מסוגים שונים, לא רק טויוטה, אלא מגוון רחב.
<ניר פרוימן: מה שמייחד את הדיג בים – גם הכינרת, אבל בעיקר בים – זה מגוון גדול.
אבישי ברוורמן: הזיהום של מי הים התיכון לא פגע בצורה משמעותית בדגה או שזה השתפר לאחרונה?
<ניר פרוימן: מה זה זיהום?
אבישי ברוורמן: השפכים ששופכים וכל זה.
<ניר פרוימן: יש תהליך דווקא של שינוי מהותי מאוד בהזרמת שפכים שפעם הייתה מכוונת לים התיכון.
אבישי ברוורמן: אין בעיה מבחינת האיזון?
אבישי ברוורמן: אין לנו את הבעיה שהיפנים הורגים את כל הלווייתנים?
אבישי ברוורמן: בים התיכון אין את ההשפעות האלה של השיווי משקל האקולוגי של הדגים?
<ניר פרוימן: יש השפעות של שיווי משקל אקולוגי.
<ניר פרוימן: אחת מאוד משמעותית קשורה למשהו שעשו הצרפתים לפני קרוב ל-200 שנה וזה פתיחת תעלת סואץ שמאפשרת מעבר של דגים מאזור ים סוף לים התיכון.
<ניר פרוימן: אנחנו יודעים היום שבשלל הדיג שנדוג בים התיכון, חלק לא מבוטל, אפילו מגיע בקירוב ל-50% לפעמים ואולי מעל זה, הוא במקורו מדגים מהגרים גם מאזור אפריקה.
אבישי ברוורמן: מהגרים מאפריקה.
<ניר פרוימן: כן, דגים שיודעים לעבור את המים ומתבייתים ומצליחים למצוא את המקום שלהם.
<ניר פרוימן: כמו שאמרתי, אני חושב שחשוב לרדת לרזולוציה של הדיג כי אנחנו עוסקים במקרה הזה בתקנות בעיקר בנושא הזה.
אבישי ברוורמן: אנחנו מדברים פה על ה-5%, כן?
<ניר פרוימן: כן.
<ניר פרוימן: הדיג, כמו שאמרתי, מגוון.
<ניר פרוימן: המודעות למוצרי דגה טרייה בציבור בישראל הולכת ועולה כמו בכל העולם, מסעדות מתפתחות – מספיק ללכת היום למקומות כמו - - -
אבישי ברוורמן: אני מוכרח להגיד שישבתי עם כל אנשי הבשר ודיברנו פה – אנחנו עוד צריכים לסיים שם דבר או שניים, את הרוב גמרנו – המודעות לאוכל טבעוני ותחלופה של דגים ובשר היא מאוד אפקטיבית היום.
<ניר פרוימן: נכון.
<ניר פרוימן: כשמסתכלים על גרף השינוי בצריכת הדגים בישראל, אפשר להגיד שיש סטגנציה עם שינויים מאוד קטנים – אנחנו עוד לא רואים פריצות דרך - - -
אבישי ברוורמן: איך הייתה, למשל, התפלגות הצריכה?
<ניר פרוימן: אנחנו כמעט אלופי העולם בצריכת עופות.
אבישי ברוורמן: אנחנו אלופי העולם בעופות?
<ניר פרוימן: בצריכת עופות, כן.
אבישי ברוורמן: הבן שלי, אני בטוח שהוא אלוף העולם – לא ראיתי אדם שאוכל כל-כך הרבה עופות.
<ניר פרוימן: בדגים אנחנו נמצאים במקום טוב באמצע: צריכת הדגים המקובלת, הרשומה ב-FAO, בארגון המזון של האו"ם בישראל - - -
אבישי ברוורמן: תן לי דוגמה לגבי הצרפתים, הגרמנים, השוויצרים.
<ניר פרוימן: במדינות ים תיכוניות, אם הולכים מערבה לאזור פורטוגל, ספרד, צרפת, איטליה, הן נמצאות מעלינו בין 20 ל-50 ואפילו עד 100% אם זו פורטוגל.
<ניר פרוימן: 100% ואפילו יותר אחוזים.
אבישי ברוורמן: מה הכמות הנצרכת בישראל?
<ניר פרוימן: בפורטוגל צורכים קרוב ל-60 קילו לנפש בשנה ופה צורכים קרוב ל-20 קילו לנפש בשנה, זה בערך פי 3.
<ניר פרוימן: ביפן נמצאת עוד מדרגה מעל זה.
אבישי ברוורמן: אז עדיין יש לפופו ולחברים עוד עתיד.
<ניר פרוימן: יש עוד מקום לדגים נוספים, כן.
<ניר פרוימן: גם למחליף ייבוא וגם - - -
אבישי ברוורמן: תודה על הסקירה.
<ניר פרוימן: אני רוצה להגיד מילה אחרונה, ברשותך.
<ניר פרוימן: כל מה שאמרתי עכשיו הוא באמת נותן את הפן התיאורי והחשוב של הענף הזה.
<ניר פרוימן: שאלת אותי כמה שאלות לגבי איך הוא מתפלג – יש גם בתוכו התפלגות: הענף הזה מורכב מספינות גדולות, בעיקר ספינות מכמורת.
<ניר פרוימן: יש כמה עשרות בודדות, בין 20 ל-30 ספינות כאלה פעילות היום בים התיכון.
אבישי ברוורמן: הבעלים שלהן הם אנשים פרטיים או חברות?
<ניר פרוימן: של אנשים פרטיים.
<ניר פרוימן: חלקן שייכות לחברות.
<פואד נסאר: דייגים.
<ניר פרוימן: כן, אנשים שעוסקים בתחום הזה.
<ניר פרוימן: יש ספינות קטנות, יש טכנולוגיה של דיג בשיטות שונות: דיג הקפה ודיג בשיטות שלל מערכי חכות - - -
אבישי ברוורמן: את זריקת הרימונים כבר אסרו עליהם.
<ניר פרוימן: לא משהו שקורה במחוזותינו.
<ניר פרוימן: חשוב להגיד שככל שהתודעה הציבורית הולכת גם לכיוון של מאכל, מזון, טרי ובריא ואיכותי, התודעה והדרישה שלנו כגוף מפקח - - -
אבישי ברוורמן: שהדגים יהיו איכותיים כי קלקולים עם דגים זה הדבר הכי קשה.
<ניר פרוימן: אני בטוח שזה יישמע מציבור הדייגים וזה ברור ואני חושב שזה חד פה על השולחן:
<ניר פרוימן: כל הצדדים פה במקרה הזה - - -
אבישי ברוורמן: כולם רוצים דגים איכותיים וטריים.
<ניר פרוימן: זאת המטרה המשותפת לכולנו ובטוח שציבור הדייגים מתפרנס מזה.
<ניר פרוימן: זה ברור שזה צריך להיות ככה.
<ניר פרוימן: לתקנות האלה יש שני פנים: מצד אחד אנחנו מחליפים בהן צו חירום משנות ה-50' ולדרישת הכנסת, משרדי הממשלה נאלצו להכין תקנות מודרניות, מתאימות, כדי להחליף צווי חירום – אנחנו לא במצב חירום בנושאים שהובילו לצווי החירום - - -
אבישי ברוורמן: אנחנו כל הבוקר בצווי חירום.
<ניר פרוימן: אנחנו במצב חירום תמידי.
אבישי ברוורמן: הבעיה של מדינת ישראל שכדי לעשות דברים או שלא יידעו מה קורה, הגיע הזמן כבר לבטל את רוב נושאי החירום, זה כבר באמת מיותר.
אבישי ברוורמן: אבל טוב שהכנסת דורשת את זה וטוב שמורידים חירום אחרי חירום.
אבישי ברוורמן: חראם על החירומים.
<ניר פרוימן: למרות שבקונוטציה אחרת יש מי שיגיד שהים התיכון נמצא במצב חירום, אנחנו כרגע עוסקים בנושאים של בריאות הציבור כאן.
<ניר פרוימן: אני חושב שהתקנות שמשרד החקלאות הכין ומביא אותן לאישור הכנסת, הן מה שנקראות בז'רגון התקנות: תקנות מודרניות באופן ההתנהלות איתן.
אבישי ברוורמן: אני מאוד מודה לך, ניר, גם על הסקירה.
אבישי ברוורמן: האם ד"ר מיכל גנץ רוצה להוסיף משהו לגבי בריאות הדגים?
<מיכל גנץ: התקנות פה מאוד בסיסיות.
<מיכל גנץ: הדרישות עצמן נלקחו, כמובן, גם ממדינות מתוקנות אחרות, לא הומצא פה שום דבר.
אבישי ברוורמן: זאת אומרת, אלו הסטנדרטים האירופאיים, פחות או יותר.
<מיכל גנץ: המינימליים לגמרי.
<מיכל גנץ: מה גם שהייתה פה ביקורת של האיחוד האירופאי ב-2008 והם פסלו אותנו על הסף.
<מיכל גנץ: זו הייתה בושת פנים איך שהמדינה נראתה.
אבישי ברוורמן: אז במקרה הזה זה טוב – במקום שיביישו אותנו אולי נתקדם.
<מיכל גנץ: רק כך הדברים עובדים.
אבישי ברוורמן: יש לנו הרבה סיבות להתבייש.
<מיכל גנץ: אני לא רואה פה שום דרישה שאין לה הסבר מקצועי מאחוריה.
<מיכל גנץ: מקררים יש לנו 100 שנה לכולנו בבית ואנחנו מבינים את הצורך בניקיון בסיסי.
אבישי ברוורמן: אם כך, נעבור להקראה, כמו שאמרתי, ותוך כדי התהליכים אנחנו נבדוק.
אבישי ברוורמן: אני מבין שישבתם עם היועצת המשפטית, מרב תורג'מן, ואני מבין שגם כאן הגעתם לתיקונים והסכמות.
אבישי ברוורמן: אבל לפני ההקראה, האם יש הערות כלליות?
<סעדו זינב: אני מעמותת דייגי נמל יפו.
<סעדו זינב: בקשר לניר שאומר 5% – זה לא נכון.
<סעדו זינב: אנו מביאים הרבה יותר כי רוב הדגים הולכים לאזור עזה כי היו לנו פעם מפעלים - - -
אבישי ברוורמן: כמה אתה אומר?
<סעדו זינב: יש הרבה יותר.
אבישי ברוורמן: יש 6%?
<סעדו זינב: יותר.
<סעדו זינב: יותר גם מ-20%, אני חושב שיש.
<סעדו זינב: הוא כאילו מזלזל בזה - - -
אבישי ברוורמן: לא רק שאני אוכל דגים ביפו ומבקר ביפו ומכיר את כל הדברים, אני שאלתי אותו כדי להבין את הדברים.
אבישי ברוורמן: כמה שיהיו פה יותר דייגים ודגים – יותר טוב, לכן תרד מזה.
אבישי ברוורמן: אני רק רציתי לדעת את הגודל, זה הכול.
אבישי ברוורמן: להפך, הדאגה שלי היא לדייגים הקטנים שיושבים ביפו, בטבריה ובמקומות אחרים.
<סעדו זינב: הנושא השני: ספינות מכמורת, בכל העולם, עוצרים אותן בין חודשיים לארבעה חודשים.
<סעדו זינב: אצלנו מזניחים ובכלל לא עוצרים את הספינות האלה.
אבישי ברוורמן: זאת אומרת שנותנים להם להיכנס בכל מקום?
<סעדו זינב: בכל מקום.
<חיים חג'ג': זה פשע של האגף שלך, אגף הדיג, משרד החקלאות.
אבישי ברוורמן: דברו אחד-אחד.
<סעדו זינב: מדברים על העולם.
<סעדו זינב: אפילו מצרים בכלל עוצרת ל-4 חודשים, ומי שיוצא לים מחרימים לו את הספינה.
אבישי ברוורמן: תרשמו את ההערות, בבקשה.
אבישי ברוורמן: אני מבקש להתייחס אליהן.
אבישי ברוורמן: תודה רבה, מר זינב.
אבישי ברוורמן: עוד מישהו רוצה להתייחס?
אבישי ברוורמן: פואד נסאר, בבקשה.
<פואד נסאר: בחיפה.
אבישי ברוורמן: סן פרנסיסקו על המים בים התיכון.
<פואד נסאר: כל עניין הדלדול של הדגה בים התיכון הוא הפשלה של משרד החקלאות, שלא יהיו אי הבנות.
<פואד נסאר: יש דוח של מבקר המדינה שבכבודו ובעצמו אמר זאת ואפשר לבדוק.
<פואד נסאר: מה שטענה גברתי המכובדת - -
אבישי ברוורמן: ד"ר מיכל גנץ.
<פואד נסאר: - - זה לא מדויק.
<פואד נסאר: היית בטורקיה?
<מיכל גנץ: בטורקיה לא הייתי.
<פואד נסאר: היית ביוון?
אבישי ברוורמן: מה קורה שם?
אבישי ברוורמן: ספר.
<פואד נסאר: היית - - -
<לאה ורון: דבר אל הוועדה.
<פואד נסאר: אנחנו בידידות, אנחנו לא במריבות, אין לנו בעיה.
אבישי ברוורמן: היום אני רוצה לפתוח שולחן - - -
<פואד נסאר: ואללה אני אפתח שולחן, אבל בתנאי שלא נשחט דייג.
אבישי ברוורמן: בשביל זה אנחנו פה.
אבישי ברוורמן: אנחנו רוצים לאכול את הדגים אבל לא לשחוט את הדייגים.
<פואד נסאר: אדוני היושב-ראש, מכובדי, הדוגמאות שהביאה הן ממקומות אחרים וזה גם לא מדויק.
אבישי ברוורמן: מה קורה בטורקיה וביוון?
<פואד נסאר: אין את הדברים האלה, לא קיים.
<פואד נסאר: כל הסעיפים האלה, כל התקנות האלה, לא קיימים.
<פואד נסאר: אבל יש תקנה אישית לכל דייג בעולם: הוא רוצה שהדג שלו יהיה הכי טוב והכי נקי והכי בריא.
<פואד נסאר: את זה לא ייקחו מהדייגים.
<לאה ורון: זה רף שהוא מציב לעצמו.
<פואד נסאר: הדבר השני, אדוני, שלחתי לך את זה בין היתר.
<פואד נסאר: יש סעיף כזה של עניין שהוא לא הזכיר בכלל, מכובדי, ממלא מקום מנהל האגף.
אבישי ברוורמן: מר פרוימן.
<פואד נסאר: בקשר לדיג ספורטיבי שמותר לו לקחת עד 20 קילו בלי בדיקה.
<פואד נסאר: מה, זה לא דג, אדוני?
<פואד נסאר: אם אתה קורא את זה, אתה נופל מהכיסא.