GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<יהודה בר אור: פה את מנסה בכל מקום, גם בסעיף חדש ששלחת לכל המוניות פה, סעיף 587, אדון ג'קי אתה שולח, שוב מכניס אותנו מתחת לשולחן.
<יהודה בר אור: בואו נעמיד את הדברים במקומם.
<יהודה בר אור: אנחנו לא מפעל.
<יהודה בר אור: אנחנו לא חברה שמחזיקה מוניות.
<יהודה בר אור: אנחנו חברות שמחזיקות רק תחנה.
<יהודה בר אור: משלחות את נהגי המוניות שעובדים על העבודה.
<יהודה בר אור: לא אחראים על שום מונית.
<יהודה בר אור: לא בעלי מונית אחת אפילו.
<יהודה בר אור: בתחנה שלי אין לי מונית אחת ברשותי חוץ מהמונית שלי.
<יהודה בר אור: בתחנות אחרות, שיש להם 500 מוניות, יש להם- - -
אבישי ברוורמן: תודה, יהודה.
אבישי ברוורמן: אני רוצה תשובה, שרית.
<יהודה בר אור: אנחנו לא בחוק הזה.
אבישי ברוורמן: הוא בפנים או בחוץ?
<שרית זוכוביצקי: כל מקרה הוא מקרה עובדתי פרטי.
<שרית זוכוביצקי: אם הוא מפעיל, מנהל, הוא בפנים, ואם לא, אז לא.
<שרית זוכוביצקי: זה עניין עובדתי, מה הוא עושה.
אבישי ברוורמן: תפסיקי עם העובדות.
אבישי ברוורמן: תחנת מונית - אתה יכול להסביר את זה?
<אבנר פלור: תביא דוגמה, יהודה.
אבישי ברוורמן: אתה יושב או אתה יוצא?
אבישי ברוורמן: תקשיב אליי.
אבישי ברוורמן: שרית, לצערי את לא עונה לי.
אבישי ברוורמן: את עונה לי משפטית.
אבישי ברוורמן: יש תחנת מונית.
אבישי ברוורמן: תשאל שאלה ספציפית.
<יהודה בר אור: ברגע שאתה נמצא בתחנת מוניות, והתחנה עצמה יכולה להיות חברה, היא לא מפעל ולא היתה מפעל אבל היא תחנת מוניות שיש לה רשיון להפעיל מוניות בתחנה, אבל בתחנה אין מונית אחת שייכת לבעל התחנה או לחברי התחנה או לתאגיד.
<יהודה בר אור: לא חייב לאף אחד.
<יהודה בר אור: יש לכל אחד מונית בפני עצמו.
<יהודה בר אור: ההגדרה אומרת שמונית בפני עצמו עם הספיישלים לא בפנים.
<יהודה בר אור: זה כל מה שהיה בישיבה הקודמת.
<יהודה בר אור: בכל אופן אתם שולחים לנו מכתבים כאילו אנחנו בפנים כדי לדפוק עלינו קציני בטיחות.
<יהודה בר אור: יש 6,700 חאפרים שעובדים, כי הם לא רוצים לעבוד בתחנות, שלא ייפול עליהם קצין הבטיחות.
<יהודה בר אור: אני רוצה לשמוע את זה ממנה.
אבישי ברוורמן: אני שואל שאלה מאוד פשוטה.
אבישי ברוורמן: יש תחנה.
אבישי ברוורמן: נניח שבאיכילוב יש 50 מוניות.
אבישי ברוורמן: זה יותר מ-20.
אבישי ברוורמן: הוא טוען שחלק מהנהגים, לרובם יש המונית שלהם.
<יהודה בר אור: לכל אחד מהנהגים.
<יהודה בר אור: זה נושא שאוכל אותנו.
אבישי ברוורמן: אתה מפריע לי.
אבישי ברוורמן: האם במקרה הזה שיש תחנה, והתחנה מפעילה את כולם, אבל כל אחד הוא ישות בפני עצמה עם רשיון עצמאי, עם פרנסה עצמאית, האם הוא נופל בתור אינדיבידואל פטור, או בגלל שבתחנה יש מרכז שמפעיל את כל ה-20, הוא נופל להגדרת מפעל?
אבישי ברוורמן: כן או לא? אם לא, יש לנו בעיה.
<אבנר פלור: לפי ההגדרה, הדוגמה שהבאת נכנסת פנימה.
אבישי ברוורמן: אז יש פה בעיה.
<אבנר פלור: אבל אדוני היושב-ראש, ברשותך דקה, כי כל הזמן תוקפים.
<אבנר פלור: מערך הבטיחות במדינת ישראל הלך והשתפר עם השנים.
<אבנר פלור: לא סתם שהיום מדינת ישראל נמצאת במקום החמישי באירופה בנושא תאונות הדרכים, וזה לא רק בשל קציני הבטיחות.
<אבנר פלור: זה בשל כלי הרכב שמגיעים לפה עם תקינה מתקדמת, זה בשל המון תקנות ותיקוני חקיקה שביצע שר התחבורה בשנים האחרונות.
אבישי ברוורמן: השאלה שלי כרגע פשוטה מאוד: אם התשובה ש-25 מוניות בתחנה, שרובן בבעלות של אינדיבידואלים, בגלל שהן בתחנה, מוגדרים כמפעל, יש פה בעיה עם הדברים שהם אמרו לאור גם ההחלטות הקודמות והדברים האלה, ויש פה נושא חדש בדברים האלה, אלא אם כן, זו השאלה המרכזית, האם זה שיש תחנה, או אתם מחריגים אותם?
אבישי ברוורמן: מר סודאי, יש לך פתרון?
<שמעון סודאי: כן.
<שמעון סודאי: אתה בעצמך היית בדיון ב-4 בנובמבר.
<שמעון סודאי: בתחילת הדיון דיברו על רכב סיור וטיול.
<שמעון סודאי: היה פיקוח מהרכב הראשון.
<שמעון סודאי: ביטלו את זה.
<שמעון סודאי: מ-20 עכשיו זה חייב.
<שמעון סודאי: מה ההבדל?
<שמעון סודאי: על אותו משקל, יש לי מכתב ממנכ"ל משרד התחבורה עוזי יצחקי, לשים את הדברים האלה כחלק של הפיקוח.
<שמעון סודאי: איך זה יכול להיות?
<שמעון סודאי: אותו דין.
<נועם קום: לנו הפתרון, כבוד היושב-ראש.
<נועם קום: אנחנו העלינו את נושא הנהג המקצועי, ואני לא מבין מה זאת ההגדרה הפרווה הזאת במפעל.
<נועם קום: אם תלכו לפי מפעל, משאית בודדת פטורה מכל הסיפור הזה.
<נועם קום: באנו והגדרנו.
<נועם קום: שלחנו לכם את זה, שרית, הגדרה משפטית, מהו נהג מקצועי.
<נועם קום: כל אחד שעובד במפעל ועיקר עיסוקו – בסדר.
<נועם קום: מי שעובד עם משאית, עם מונית, לייצור הכנסה מהרכב, עם אוטובוס זעיר, ציבורי, מה שזה לא יהיה - חייב.
<נועם קום: מה הבעיה להגדיר את זה?
קריאה: זה בפנים.
<נועם קום: עשיתם פה הגדרת פרווה, שאלה נופלים בצד.
<נועם קום: לא תקין.
<נועם קום: אנחנו מדברים פה על בטיחות, רבותיי, ומוניות, יהודה, עם כל הכבוד לך, המעורבות שלכם בחלק היחסי במצבת כלי הרכב- - -
<יהודה בר אור: מעט מאוד.
<יהודה בר אור: היה סקר על זה- - -
<נועם קום: האוטובוסים 15 אחוז, אתם 6 אחוז.
<נועם קום: זה גם משמעותי.
<נועם קום: אנחנו פחות.
<נועם קום: זה הכול.
אבישי ברוורמן: רבותיי, היתה החלטה פה ב-4 נובמבר.
אבישי ברוורמן: תפנה לאחד מחברי הכנסת אם תרצה שיגיש רביזיה, כי אני חשבתי שחלק מהנושא של המוניות פה, יש לו פתרון, במיוחד לאור כל החאפרים והדברים.
אבישי ברוורמן: לכן הדבר הזה יעלה, אני מניח, באמצעות חבר כנסת לרביזיה.
אבישי ברוורמן: השאלות האלה הן משמעותיות.
אבישי ברוורמן: עכשיו השאלה, לאן אנחנו מתקדמים?
אבישי ברוורמן: אנחנו בסעיף (11).
אבישי ברוורמן: אני לא לגמרי שלם, איתי, עם ההגדרה של הנהג המקצועי ושל המפעל.
אבישי ברוורמן: נטיית לבי היתה דווקא לצמצם.
אבישי ברוורמן: אני רציתי ללכת בכל הכוח דווקא לנהגים של המשאיות והאוטובוסים, והדברים האלה, וליצור את הדברים האחרת, כי תפסת מרובה – לא תפסת.
אבישי ברוורמן: אבל אתם לא עוזרים לי למצוא.
<שרית זוכוביצקי: דווקא הנוסח המוצע הוא מאזן.
<איתי עצמון: הוא מרחיב.
<שרית זוכוביצקי: הוא מרחיב אבל מאזן.
<שרית זוכוביצקי: כשאנחנו מדברים על אדם שעיקר עיסוקו בנהיגה, זה לוקח את נהגי המוניות ואת נהגי המשאיות ונהגי האוטובוסים.
<שרית זוכוביצקי: זה ברור.
אבישי ברוורמן: אני מוכן לקחת כמה שיותר שיעורי נהיגה ולעשות הכול, אבל אם כל אחד יתחיל פה כל הליסינג, בסוף זה יהיה כמו כל החוקים במדינת ישראל, שרובם מחוקקים ולא אוכפים אותם, וישראל היא אלופת החקיקה ואלופה באי-אכיפה של חוקים.
<שרית זוכוביצקי: אבל בדיוק ההצעה הזאת מאזנת את זה.
<שרית זוכוביצקי: מצד אחד, לא את המזכירות, לא זו הכוונה, אבל אם יש עובדים במפעל שהם לא עוסקים בנהיגה, כמו סוכני מכירות, אבל שעות ארוכות נמצאים על ההגה, כן הכוונה לעשות את הפיקוח, עקב תפקידם.
<שרית זוכוביצקי: לכן ההצעה הזאת מאזנת את זה בדיוק.
<שרית זוכוביצקי: מצד אחד, מי שעיקר עיסוקו בנהיגה, זה תופס את הנהגים הקלאסיים – נהגי המוניות, והתוספת, או עיסוקם מחייב נהיגה רוב שעות העבודה שלו, זה תופס את הקבוצה שהעבודה שלהם מחייבת שעות נהיגה ארוכות.
<שרית זוכוביצקי: העבודה שלהם כרוכה בנהיגה.
<שרית זוכוביצקי: זה לא עיקר, הנהיגה, אבל כרוכה בנהיגה.
אבישי ברוורמן: נהגי המוניות, נגיש את הרביזיה ונדון בה.
<יהודה בר אור: אנחנו נקיים החוק הזה שצריכים להחזיק 20 כלי רכב בתחנה עם קצין הבטיחות.
<יהודה בר אור: ברגע שיש לך 20 ומעלה – כן, אבל פה מדובר במילה מפעל או חברה.
<יהודה בר אור: לזה אנחנו לא שייכים, ולכן הוחרגנו.
אבישי ברוורמן: יהודה, אמרת דבר מאוד יפה.
אבישי ברוורמן: תחנה שיש לה למעלה מ-20 כלי רכב צריכה שיהיה לה גם קצין בטיחות.
<יהודה בר אור: זה קיים כבר.
<יהודה בר אור: התקנות הן שנים רבות.
אבישי ברוורמן: את הניואנס הזה אתה מבין.
אבישי ברוורמן: אם כך, אני מאשר סעיף (11) עם התיקון.
אבישי ברוורמן: מי התייחס לסעיף (12)?
<אבנר פלור: שמענו את ההערות.
<אבנר פלור: בכדי שזה יהיה מצב דינמי, עם כל הטכנולוגיה המתפתחת והמתקדמת, אנחנו מציעים, לדאוג לביצוע הדרכות מקצועיות, שתאושר על-ידי הרשות לנהגים מקצועיים פעמיים בשנה וכו'.
<לאה ורון: הכוונה לנהגים מקצועיים.
אבישי ברוורמן: אנחנו מוחקים את נהגי המפעל.
אבישי ברוורמן: נהגים מקצועיים.
<אורי חדד: מה זה נהג מקצועי?
אבישי ברוורמן: לפני שנייה הגדרנו את זה.
אבישי ברוורמן: ג'קי, אבנר, שרית, תקראו, שיירשם עכשיו מיהו נהג מקצועי.
<שרית זוכוביצקי: אדם שעיקר עיסוקו במפעל הוא נהיגה או מחייב נהיגה במשך רוב שעות עבודתו.
אבישי ברוורמן: זה נהג מקצועי.
<מרב תורג'מן: להלן נהג מקצועי.
<מרב תורג'מן: דהיינו בכל מקום שיוזכר נהג מקצועי, זו תהיה ההגדרה.
<שמעון לוקמן: שיירשם בהגדרות.
<מרב תורג'מן: זה יהיה בסעיף הזה.
<גבי בן הרוש: זה לא ברור.
<גבי בן הרוש: אני לא עובד במפעל, אני לא נהג מקצועי?
אבישי ברוורמן: גבי, אני חושב שיש פה אי-הבנה.
אבישי ברוורמן: לפי ההגדרה הזאת, גם נהג של משאית בודדת, שזה- - -
<גבי בן הרוש: המפעל הזה מטעה.
אבישי ברוורמן: כרגע אדם שזה עיסוקו המרכזי ונוהג רוב השעות, גם אם יש לו משאית אחת, בפנים.
אבישי ברוורמן: נכון, שרית?
<נועם קום: עיקר עיסוקו במפעל.
<נועם קום: לא עיקר עיסוקו.
אבישי ברוורמן: מה התשובה, שרית?
<שרית זוכוביצקי: ההגדרה הזאת נועדה כדי לקבוע חובות של מפעל קודם כל.
<שרית זוכוביצקי: כל חלק י' מדבר על הסדרי בטיחות במפעלים, ולא מדבר על עיסוקים מחוץ לחלק י'.
<שרית זוכוביצקי: כדי להניח את דעתך, היום זה כתוב בתקנה במפעל, לא מחוץ למפעל, אבל כדי שתנוח דעתך, כדי שזה לא ישליך על כל הפקודה, אפשר לומר: לעניין סימן זה.
<יהודה בר אור: אני אוכל לדרוש אחר כך הכרה במקצוע נהג המונית?
<יהודה בר אור: אני רוצה לקבל כסף על הזמן- - -
<גבי בן הרוש: בחוק הביטוח הלאומי אין מקצוע נהיגה.
<גבי בן הרוש: אולי באמת תעשו כבר סדר.
<אבנר פלור: יהודה, לגבי נהג מקצועי כולל, אני מקבל את מה שגבי והיושב-ראש אמרו, צריך להסדיר את זה ברמה כללית עם משרד הכלכלה, שיהיה מקצוע מוגדר והדרכות והכשרות.
אבישי ברוורמן: אקח את זה.
<אבנר פלור: יחד עם זאת, אנחנו מנסים למצוא פתרון לאותו סעיף ספציפי, כדי שנכניס את זה, שלא יהיה לכולם.
<אבנר פלור: שתהיה הגדרה, למה הכוונה שלנו לגבי הסעיף הספציפי הזה.
אבישי ברוורמן: עו"ד תורג'מן מציעה אולי שיפור נוסח אחרון.
<מרב תורג'מן: לומר במקום נהג מקצועי, נהג מקצועי במפעל, כדי שהדברים יהיו אפילו יותר מחודדים.
<מרב תורג'מן: בסימן זה, נהג מקצועי במפעל.
<שרית זוכוביצקי: בסדר גמור.
<גבי בן הרוש: הייתי מוסיף עוד הערה אחרת, כדי לא לתת לאנשים להתחמק – ובשירות המפעל, כי כל החברות מעסיקות קבלני משנה.
<גבי בן הרוש: כלומר שהוא יבין שכשהוא עובד בשירות המפעל, חלה עליו חובה על התקנה הזאת.
קריאה: מה עם המוניות?
<גבי בן הרוש: אם זה נהג מקצועי, אותי לא מעניין המוניות.
<גבי בן הרוש: אם הוא מחזיק נהג, ועובד שתי משמרות ולא הולך לישון, האחריות עליו.
<גבי בן הרוש: התחנה זה מבנה מבחינתי.
<גבי בן הרוש: יש אחריות מנהלים, יש תאגידים.
<גבי בן הרוש: הוא מקבל רשיון הפעלה מהמדינה - שידאג שכל הנהגים שעובדים שם, יעבדו לפי החוק.
<גבי בן הרוש: פה לא לתת.
<גבי בן הרוש: אני מכיר את זה, אדוני היושב-ראש, מהמשאיות והאוטובוסים – עשו מגרשים בארץ, ואני שואל, למה הם לא מלאים באותם עבריינים?
<גבי בן הרוש: מה אומרים לי – שבבוקר עורך דין בא ומשחרר.
<גבי בן הרוש: אותו דבר פה - אתם נותנים פרצה – אני לא מפעל.
<יהודה בר אור: הוא בעל המשאית, הוא אחראי על שני נהגים.
<יהודה בר אור: אני לא בעל הרכב.
<יהודה בר אור: רק לשלח אותם לנסיעות, הפכתם אותנו לחברה, למפעל.
<יהודה בר אור: מה עשיתם מאתנו?
אבישי ברוורמן: אני רוצה להגיע להצבעה.
אבישי ברוורמן: סעיף (12).
אבישי ברוורמן: הדרכות מקצועיות לנהגים מקצועיים פעמיים בשנה זה מקובל?
<מרב תורג'מן: אקריא את נוסח הסעיף שאני מציעה.
<מרב תורג'מן: לדאוג לביצוע הדרכות מקצועיות כפי שאישרה הרשות לנהג מקצועי במפעל פעמיים בשנה לפחות, והיתר, כפי שמופיע בפניכם.
<שמעון לוקמן: אם ההדרכה היא פרטנית?
<יהודה בר אור: עוד פעם במפעל.
<יהודה בר אור: מה, אני מפעל?
<מרב תורג'מן: זו הדרישה של משרד התחבורה.
אבישי ברוורמן: השאלה היחידה היא האם צריך לחייב אנשים ביותר מדי שעות.
אבישי ברוורמן: מקצועיים, אני מקבל מה שגבי אמר, נהגי המשאיות ושייתנו להם את כל הדברים, אבל כל אחד, צריך לחייב אותו?
אבישי ברוורמן: נכון שזה פרנסה להמון אנשים וכו', אבל תפסת מרובה לא תפסת.
<אבנר פלור: לכן צמצמנו לנהג מקצועי.
<איתי אלון: באו לתקן פה משהו, ותאמין לי שיש לי פרנסה – אני לא אומר את זה בשביל זה.
<איתי אלון: ברגע שהגבלת את זה לנהג מקצועי, יבינו ששאר הנוהגים בכלי רכב פטורים, למרות שהם לא פטורים.
קריאה: הם פטורים בהחלט.
אבישי ברוורמן: אני לא יכול בכוח.
אבישי ברוורמן: אני דיברתי על עודף חקיקה.
אבישי ברוורמן: ישראל היא מדינה של עודף מדינה, ואת רוב החוקים, לא אוכפים אותם.
אבישי ברוורמן: בבריטניה חבר פרלמנט לא מציג יותר מארבע הצעות חוק.
אבישי ברוורמן: אני תמיד מתבדח על דב חנין, 900 הצעות חוק הגיש, והוא אחד הטובים, אבל לא צריך כל כך הרבה.
אבישי ברוורמן: לכן אני מנסה להתקדם.
אבישי ברוורמן: לגבי הדבר שלך, כמה שיותר הדרכות, שהבן שלי ייקח יותר, שאני אקח יותר.
<איתי אלון: הבן שלך לא עושה הדרכות כי אף אחד לא מכריח אותו.
אבישי ברוורמן: אז לא יכריחו אותו.
אבישי ברוורמן: קודם כל נתחיל בדבר המרכזי.
אבישי ברוורמן: אחרי זה ללכת על דברים אחרים.
<מרב תורג'מן: הבהרה קטנה: אופן הגשת האישור לרשות.
<מרב תורג'מן: קציני הבטיחות יגישו לרשות את אופי ההדרכה או את תוכן ההדרכה, והרשות, היינו אתה מטעם הרשות, תאשרו את אותה הדרכה.
<שמעון לוקמן: אף אחת מהערכות האלה, אי-אפשר למלא בתוכן של שלוש שעות.
<שמעון לוקמן: להושיב שלושים איש בכיתה שלוש שעות- - -
<מרב תורג'מן: אז אולי הגיע הזמן- - -
<שמעון לוקמן: אנשים ישקרו.
<שמעון לוקמן: שעה – בסדר.
<דני קדרון: הייתי סגן מפקד מדור הכשרות של צה"ל וקצין בטיחות של מרכז הובלה.
<דני קדרון: אצלנו הנושא של הנהג המקצועי צריך להיות גם מתוגמל, כלומר אם אני הולך לעבוד בחברה אחרת- - -
אבישי ברוורמן: אני לא מדבר על התגמול עכשיו.
<דני קדרון: אני חושב שאם הנהג יהיה מתוגמל, יהיה נהג יותר טוב.
<איתי אלון: אני פוחד שסעיף (12) כפי שכתוב כרגע, יחריג החוצה את החובה הכללית של הדרכת נהגים, לכן להוסיף, ולא גורע מכלליות הדרכת הנהגים, כפי שמופיע בתקנה זו.
<איתי אלון: יש חובתו של קצין הבטיחות להדריך את מי שנוהג.
<מרב תורג'מן: אני מנסה להבין מה מקור החובה להדרכת נהגים באופן כללי.
<איתי אלון: בתקנה 585.
<מרב תורג'מן: אין פה.
<מרב תורג'מן: הסעיף המקורי, אותו תיקנו, והחרגנו את כלל הנהגים.
<איתי אלון: אחר כך יצטטו את הסעיף הזה.
<איתי אלון: חסר את זה שהוא לא מחריג.
אבישי ברוורמן: מוסקוביץ, אני מאשר?
<איתי אלון: 585א5.
<איתי אלון: להדריך את הנהגים כאמור בפסקה (1)- - -
אבישי ברוורמן: לא נוגעים בזה.
<איתי אלון: זה לא נהג מקצועי.
<מרב תורג'מן: אבל אין פה חובה לפעמיים בשנה ואין פה חובה לאישור הרשות לגבי אופן ההדרכה ותוכנה.
<מרב תורג'מן: זה ודאי לא מחריג.
אבישי ברוורמן: נרשם בפרוטוקול שזה לא מחריג את מה שנאמר.
אבישי ברוורמן: אנחנו בעד הדרכה אפקטיבי, כולל לומדות.
אבישי ברוורמן: בזה אני מאשר את סעיף (12).
אבישי ברוורמן: סעיף (13).
אבישי ברוורמן: לא ראיתי שום התייחסות לסעיף (13).
אבישי ברוורמן: רק ההפניה.
אבישי ברוורמן: (13) אושר עם התיקון.
אבישי ברוורמן: (14) – בתחום קציני הבטיחות, נמחק.
אבישי ברוורמן: (15), כנ"ל, עם התיקון, בתחום קציני הבטיחות.
אבישי ברוורמן: (16).
אבישי ברוורמן: היתה פה הערה של נמרוד הגלילי, לגבי משאיות ואוטובוסים.
אבישי ברוורמן: אנחנו אומרים שמשאיות ואוטובוסים, אין דינם כדין רכבים אחרים.
<שרית זוכוביצקי: סעיף 16 הוא סעיף שיורי, דהיינו אם אתה לא אוטובוס ואתה לא רכב ציבורי, אתה נכנס אוטומטית לקטגוריה של סעיף (16).
<שרית זוכוביצקי: ההערה שנשמעה ואליה נתייחס זה לגבי רכבי ההחכר, הליסינג.
קריאה: השכרה.
<שרית זוכוביצקי: לא השכרה.
<שרית זוכוביצקי: אנחנו מתייחסים לליסינג והשכרה לא אותו דבר.
קריאה: גם כלי רכב פרטיים, עד 3.5 טון, שרית.
<שרית זוכוביצקי: לכן אנחנו מציעים למעט מהחובה הקבועה בסעיף (16), רכב מסוג M1 בהחכר.
<שרית זוכוביצקי: M1 זה רכב נוסעים פרטיים.
אבישי ברוורמן: שרית, את מדברת תמיד בלשון טכנית מדי.
אבישי ברוורמן: אני רוצה שג'קי או אבנר יגידו לי מי בפנים, מי בחוץ.
אבישי ברוורמן: אוטובוס בפנים, משאית בחוץ.
<רון מוסקוביץ: הטענה שהיתה פה היא שרכבי הליסינג הפרטיים ממילא מבוקרים.
<רון מוסקוביץ: החרגנו אותם.
<רון מוסקוביץ: זה בדיוק הפירוש של M1.
אבישי ברוורמן: החכרה של רכבי ליסינג.
<דידי רוזנפלד: הוא בדיוק הפך את מה שהיושב-ראש אמר.
<דידי רוזנפלד: האם קצין הבטיחות צריך לבדוק את רכבי ההחכר אחת לשלושה חודשים?
<דידי רוזנפלד: להדריך את הנהגים וכו' – האם כן או לא?
<רון מוסקוביץ: הסעיף מדבר על תקינות הרכב.
<רון מוסקוביץ: ממילא מתבצעת.
<נמרוד הגלילי: אתה מחכיר רק את ההשכר.
<נמרוד הגלילי: מה עם ההשכרה?
<דידי רוזנפלד: אני רוצה להבין, כשאתה אומר: הוחרג, האם רכבי ההחכר שאתם קוראים להם, הליסינג שאנחנו קוראים להם, האם דינם לא צריך להיבדק אחת לשלושה חודשים?
<דידי רוזנפלד: מספיק להם טסט פעם בשנה?
<דידי רוזנפלד: פה יש להם טסט פעם בשנה.
<אבנר פלור: לפי ההחרגה הזאת, כן.
אבישי ברוורמן: מה שאמר מר רוזנפלד, לפי זה, אנחנו מצביעים.
<מרב תורג'מן: קיימת החובה בפסקה (2) לפקח על כך שהרכב של המפעל או המפעל לידו יהיה בכל עת במצב תקין, וש- - -
<דידי רוזנפלד: אין ויכוח שצריך לפקח על רכב שיהיה תקין.
<דידי רוזנפלד: לא אחת לשלושה חודשים אלא שיהיה תקין, נקודה.
<דידי רוזנפלד: השאלה הנוספת, אדוני היושב-ראש- - -
אבישי ברוורמן: אין צורך כל שלושה חודשים לבצע את הבדיקות האלה.
אבישי ברוורמן: אישרתי את סעיף (16).
<דידי רוזנפלד: אדוני היושב-ראש, דיברנו הרגע על רכבי ליסינג.
<דידי רוזנפלד: אני רוצה לשאול את אותה שאלה על רכבי ההשכרה.
<דידי רוזנפלד: רכבי ההשכרה בסטטיסטיקה הם רכבים הרבה יותר צעירים, רובם לא מגיעים לשלוש שנים, בטח לא בסטטיסטיקה, ולכן האם אותם תשאיר בשלושה חודשים, כלומר תבדוק אותם?
<אבנר פלור: אופי הנסיעה של רכבי ההשכרה שונה מהליסינג.
<אבנר פלור: אנחנו לא מכירים את הנהגים.
<אבנר פלור: כל פעם זה נהג אחר, זה שונה, לכן אני לא חושב שצריך להכניס אותם לאותה מסגרת.
אבישי ברוורמן: אני נותן לך את הגיבוי.
<שמעון לוקמן: ההחלטה הזאת תיצור מצב – אני מתאר אותו הלכה למעשה.
אבישי ברוורמן: חבר'ה, אני יודע שהדיון ארוך, אבל אמרתי – אני רוצה להתקדם כמה שיותר, כדי שמר שפירא, נקבל את ההכרעה.
אבישי ברוורמן: יהיה דיון חם על הנושא המרכזי, אבל את רוב הדברים אני רוצה לגמור היום.
<שמעון לוקמן: ההחלטה שמועברת כרגע תיצור בפועל מצב שאתאר אותו בשני משפטים: חברת קומברס – סליחה, יגאל - סליחה, חברת הי טק, יוזר בודד, לא מסחרי, לא נהג מקצועי, הוא ואשתו והילדים נוהגים באוטו.
<שמעון לוקמן: יש בחברה 300 מכוניות בליסינג.
<שמעון לוקמן: יש קצין בטיחות בחברה – חיצוני, לא חיצוני, לא משנה.
<שמעון לוקמן: ברגע הזה אין לו חובת בדיקה של הרכב.
<שמעון לוקמן: תן לי לסיים.
<שמעון לוקמן: לא הגדרת במפורש את אופן ביצוע הבדיקה שלו כלפי הרכב כפי שחייבת את כלי הרכב המסחריים אחת לחודש.
<שמעון לוקמן: פה חייבת את זה – רצה משרד התחבורה לחייב את אופן ביצוע הבדיקה אחת לשלושה חודשים.
<שמעון לוקמן: מרגע שלא חייבת את זה, והשארת את זה לדאוג בדבר תקינות כלי הרכב- - - לא נתת לו הכלים לבצע את עבודתו.
<שמעון לוקמן: בעברית פשוטה, אותו קצין בטיחות לא נוגע באוטו יותר.
<רון מוסקוביץ: לדאוג לתקינות הרכב, ותקינות הרכב זה אורות וזה צמיגים.
<רון מוסקוביץ: כל דבר צריך להיות כתוב בלשון החוק?
אבישי ברוורמן: סעיף (17).
<מרב תורג'מן: רק בהשמטה של המילים בתחום קציני בטיחות – זה משרד התחבורה, ועם התוספת של רכב M1 בהחכר.
<מרב תורג'מן: נייבא את ההגדרה, מהו רכב בהחכר, בסדר?
אבישי ברוורמן: סעיף (17) לא היתה בעיה.
<אבנר פלור: עם הצילום של הדסקה.
אבישי ברוורמן: אני רוצה גם את ההגדרה, כי אני רוצה לחסוך בזמן, כדי שיירשם בפרוטוקול.
אבישי ברוורמן: אנא תקראי מה זה רכב בהחכר.
<שרית זוכוביצקי: החכר – אני מקריאה מצו הפיקוח על מצרכים ושירותים, הסעת סיור, הסעה מיוחדת והשכרת רכב, תשמ"ה-1985.
<שרית זוכוביצקי: החכר – השכרה לתקופה שלא תפחת מששה חודשים.
<יגאל רסקין: יגאל רסקין.
<יגאל רסקין: לגבי (16), היום בכל רכב כתוב החכר/ השכרה.
<יגאל רסקין: איך יוכלו לדעת באיזה הגדרה להכניס?
<מרב תורג'מן: ששה חודשים.
אבישי ברוורמן: תודה רבה, מר רסקין.
אבישי ברוורמן: סעיף (17), בבקשה.
אבישי ברוורמן: טעיתי, לא שמתי לב.
אבישי ברוורמן: היו הערות של אורי חדד ושל מר שטרקמן.
<שרית זוכוביצקי: היתה הערה לגבי החובה לשמור במשרדו מקורות.
<שרית זוכוביצקי: נהפוך את זה לצילומים.
<שמעון לוקמן: אם הדסקה קיימת, למה צריך לצלם אותה?
<גבי בן הרוש: אבנר, אתה רואה את זה?
<גבי בן הרוש: זה נהג עצמאי, שכל החודש עבד על אותה דסקה, וקצין הבטיחות אפילו לא יודע ולא ראה.
<גבי בן הרוש: אתם רוצים להמשיך את התופעה זאת?
<גבי בן הרוש: לא.
<גבי בן הרוש: שייקח אחריות.
<גבי בן הרוש: אם הנהג עבריין, גם הוא עבריין.
<אבנר פלור: אנחנו מחייבים אותם לעקוב, אבל בצילום.
<אבנר פלור: אקריא- - -
<שמעון לוקמן: אתם הופכים אותי לאוסף ניירות.
<גבי בן הרוש: אתה מקבל כסף.
<גבי בן הרוש: תעבוד.
אבישי ברוורמן: גמרנו, חבר'ה.
אבישי ברוורמן: עכשיו אני מבקש את הפסיקה של אבנר, עו"ד זוכוביצקי, ג'קי לוי.
<אבנר פלור: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להבהיר שכפי שאמרתי, אחד הנושאים החשובים בתקנות האלה זה הסעיף הזה.
<אבנר פלור: הנושא של הטכוגרף מאוד-מאוד חשוב לנו, בנושא האכיפה.
<אבנר פלור: קצין הבטיחות עדיין ימשיך לפקח.
קריאה: מבטל את 364ד?
<אבנר פלור: לכן מה שהצענו פה, את נושא הצילום.
<אבנר פלור: קצין הבטיחות יראה את הטכוגרף המקורי, יצלם אותו, ואז מבחינתנו- - -
<שמעון לוקמן: יש חקיקה אירופאית בנושא.
<שמעון לוקמן: למה אנחנו לא מתקדמים?
אבישי ברוורמן: רבותיי, אוציא אותך.
אבישי ברוורמן: אתה לא לבד פה.
<שמעון לוקמן: אני מתנצל.
אבישי ברוורמן: אל תתנצל ואל תדבר.
אבישי ברוורמן: לא קיבלת זכות דיבור – אל תדבר.
אבישי ברוורמן: אבנר, השאלה שלי כזאת.
אבישי ברוורמן: אני נותן לך פה את הגיבוי להחליט, ואפסוק לפיך.
אבישי ברוורמן: הוא אומר שבתקינה האירופאית אין הדברים האלה, והכול מסודר.
אבישי ברוורמן: אתה ומוסקוביץ תגידו לי, ואני אצביע לפיכם.
אבישי ברוורמן: מה התשובה, מה ההמלצה?
אבישי ברוורמן: שום הערה.
<שמעון לוקמן: אדוני, סליחה, אני צריך לעשות את זה.
<שמעון לוקמן: כל חודש יש שלושים דסקיות בחברה.
<שמעון לוקמן: מה אתה אומר לי – צלם אותם, שמור אותם פעמיים – פעם במשרד ופעם במשרד שלך.
<שמעון לוקמן: שתיים, יש הצעה מעשית.
<שמעון לוקמן: יש שני פתרונות לנושא הזה.
אבישי ברוורמן: חבר'ה, אתה מדבר לעצמך, הם לא מקשיבים לך, הם מדברים לעצמם.
אבישי ברוורמן: זה עם ישראל.
אבישי ברוורמן: כל אחד מדבר לעצמו, ואז אלוהים מפסיק להקשיב.
אבישי ברוורמן: אני מבקש, עו"ד זוכוביצקי, הוא מציע משהו.
אבישי ברוורמן: תקשיבו לו עכשיו.
אבישי ברוורמן: אולי תפסלו את זה, אבל תקשיבו לו.
<שמעון לוקמן: מכיוון שהדסקה המקורית מתקיימת בחברה, יש חובת שמירה על מפעילו 180 יום.
<שמעון לוקמן: בתקנה הכול בסדר.
<שמעון לוקמן: יש שני פתרונות שקצין הבטיחות מגביר את אכיפתו על שעות עבודה ומנוחה.
<שמעון לוקמן: הרי במסגרת הביקורת החודשית רכב משא ואוטובוסים הוא מחויב לבדוק את דסקיות הטכוגרף, ולהתייחס בגופו של דוח הביקורת החודשי שלו לעצם הממצאים.
<שמעון לוקמן: אני מציע אחת משתי האפשרויות: אחת, שהוא יתעד את הדסקיות החריגות, שבהן יש תיעוד שיש חריגה מ-168, כדי שאפשר יהיה ללכת עם זה לבעל החברה.
<שמעון לוקמן: זו הצעה אחת; השנייה אומרת, באירופה, ואנחנו מתייצרים פה לפי התקינה האירופאית, מזה שבע שנים קיים טכוגרף דיגיטלי.
<שמעון לוקמן: אין בהם ניירות.
<שמעון לוקמן: יש בהם מחשב בתוך האוטו, כרטיס מגנטי לנהג.
<שמעון לוקמן: משרד התחבורה הישראלי לפני שש שנים קיבל החלטה שהוא לא מיישם את הטכוגרף הדיגיטלי, כי אין גבולות פתוחים למדינת ישראל, דהיינו לא נוסעים עם אוטו, כמו באירופה, לסוריה.
<שמעון לוקמן: אממה, טכוגרף דיגיטלי, יש לו שלושה יתרונות: אחד, לכל נהג יש כרטיס אישי, כלומר הנהג, כשהוא גומר עשר שעות נהיגה באוטו אחד כמו בישראל, הוא חייב כדי להפעיל את האוטו האחר לדחוף את הכרטיס האישי שלו בפנים באוטו.
<שמעון לוקמן: ברגע שהוא הגיע ל-12 שעות עבודה האוטו עוצר, אומר לו: סטופ, אתה לא יכול להמשיך לנהוג.
<שמעון לוקמן: אז יש גם אכיפה אלקטרונית.
<שמעון לוקמן: שתיים, קצין הבטיחות ושוטר לפיקוח, יש להם כרטיס מנהל, זה נקרא, שהוא מכניס את הכרטיס לתוך האוטו, ומקבל תדפיס של כל שלושים הימים האחרונים.
קריאה: כמה זה עולה?
<שמעון לוקמן: טכוגרף דיגיטלי בכל רכב מסחרי מעל 3.5 טון שמגיע מאירופה, אין לו עלויות.
<שמעון לוקמן: הוא מגיע עם האוטו.
<דורון אברג'יל: למה אתה מוריד את האחריות מבעל הרכב?
<דורון אברג'יל: 364ד- --
אבישי ברוורמן: סליחה, אתם חושבים שאתם בעלי הבית פה.
אבישי ברוורמן: נראה לכם בסוף שלא.
אבישי ברוורמן: אני לא רוצה שאלות יותר.
אבישי ברוורמן: הוא נתן לכם שלוש אלטרנטיבות.
אבישי ברוורמן: יכול להיות שהן נכונות.
אבישי ברוורמן: יכול להיות שהעלות שלהן הופכת אותן ללא אפקטיבית.
<שמעון לוקמן: אין עלות.
אבישי ברוורמן: יכול להיות שהיא נכונה.
אבישי ברוורמן: אני רוצה שתתייחסו לשאלה שלו.
אבישי ברוורמן: אם כן, תקבלו אותה, אם לא, תסבירו למה, ואז תציעו אלטרנטיבה, ונצביע על הקיימת או על התיקון של לוקמן.
<רון מוסקוביץ: יהיה טכוגרף דיגיטלי – ייפתרו מרבית הבעיות, כולל בעיות שלא צוינו פה.
<רון מוסקוביץ: אין ויכוח.
<רון מוסקוביץ: זה לא קיים היום.
<רון מוסקוביץ: זה בתהליך במשרד.
<רון מוסקוביץ: תכף אבנר יתייחס לזה.
<רון מוסקוביץ: הדבר השני, אני חושב שלהציג רק את החריגים, נבוא ולא נמצא.
<רון מוסקוביץ: אני אומר את זה בצער, לכן אנחנו רוצים שהכול יהיה, כי הכלי הזה הוא כלי חשוב.
<רון מוסקוביץ: לכן או יהיה המקורי או יהיה צילום.
<רון מוסקוביץ: זה הפתרון היחיד האפשרי.
אבישי ברוורמן: אני הולך לפי מוסקוביץ, שברגע שיהיה הטכוגרף הדיגיטלי- - -
אבישי ברוורמן: יש לך הערכת זמנים?
<אבנר פלור: אנחנו התחלנו בפעילות.
<אבנר פלור: זו עבודה מאוד מורכבת.
<שמעון לוקמן: מה מורכבת?
<שמעון לוקמן: זה מגיע עם המכוניות.
<רון מוסקוביץ: העניין הוא הקשר עם המשטרה, האם המשטרה צריכה להקים יחידה ולהתאים את עצמה.
אבישי ברוורמן: אני רוצה תשובה לתחילת המושב.
<רון מוסקוביץ: השיח עם המשטרה, מדובר על שנת העבודה הקרובה.
<רון מוסקוביץ: זה יכול לגלוש לשנת 2015.
<רון מוסקוביץ: זה מה שאני יודע.
אבישי ברוורמן: אני רוצה לקבל תשובה.
אבישי ברוורמן: בבקשה לרשום את זה, גברתי הקצרנית.
אבישי ברוורמן: אנחנו גם פונים למשטרה.
אבישי ברוורמן: אני מבקש לקבל לוח זמנים, האם הדבר הזה נכנס תוך השנה הזאת או חצי שנה הזאת, מועד ברור.
<שמעון סודאי: אדוני היושב-ראש, זה לא יהיה בכל המשאיות.
<שמעון סודאי: לא יכול להיות.
<שמעון סודאי: 50 אלף משאיות.
אבישי ברוורמן: עד שזה לא יהיה, ואם זה לא יהיה לכולם, אני מקבל פה את גישתו של מוסקוביץ ופלור, ואנחנו מצביעים- - -
<שרית זוכוביצקי: צריך להיות אצל הבעלים.
<שמעון סודאי: אתה אוסף 300 דסקיות בחודש?
אבישי ברוורמן: אתה לא יכול לריב פה כל הזמן.
אבישי ברוורמן: אתה לוקח את כל הזמן של כל הוועדה הזאת.
אבישי ברוורמן: אמרת את שלך, נתתי לך זכות דיבור, יש זכות החלטה.
אבישי ברוורמן: אבנר, סיכמנו את זה?
<מרב תורג'מן: אז לשמור העתק במשרדו במשך 180 ימים לפחות.
<ג'קי לוי: או מקור או צילום.
<מרב תורג'מן: אתם אומרים שלפי 364 הוא חייב להיות מוחזק ברכב.
<מרב תורג'מן: אז העתק.
<מרב תורג'מן: טכנית אפשר להעתיק את הטכוגרף?
<שרית זוכוביצקי: צילום.
<גבי בן הרוש: מה יותר הגיוני – להחזיק במשרד עם ביקורת או להחזיק במשאית – אתם מבינים מה אתם אומרים?
<גבי בן הרוש: אני רוצה לבקר את קצין הבטיחות, שעושה עבודתו נאמנה.
<גבי בן הרוש: איך אני מבקר אותו?
<גבי בן הרוש: לוקח את הדסקיות.
<גבי בן הרוש: אבנר היה אתנו בסיור לפני שבועיים באשדוד.
<גבי בן הרוש: משרד של קציני בטיחות עצמאיים.
<גבי בן הרוש: מה מצאנו שם – שאין טכוגרפים, חמישה ימים הציגו לנו בחודש, והם גמגמו, לא היו תשובות.
<גבי בן הרוש: אז מה, לתת יד לתופעה הזאת?