GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<שלמה אלמגור: אין בפנינו את – שנבין מה הוא אומר.
<שלמה אלמגור: הוא אומר סעיף 2א.
אבישי ברוורמן: סליחה, שלמה, אתה לא יכול להפריע לדיונים.
<שלמה אלמגור: לא, אבל אני רוצה גם - - -
אבישי ברוורמן: שלמה, תקשיב רגע, אני מבקש ממך.
<שלמה אלמגור: טוב, לא צריך.
<שלמה אלמגור: אני מקבל ממך.
<שלמה אלמגור: יאללה, מה שאתה אומר קדוש.
<שלמה אלמגור: יאללה, עזוב.
<לאה ורון: מר אלמגור, אנחנו מפרסמים את הנוסחים באתר הוועדה.
<לאה ורון: אנחנו לא משכפלים ומכינים חומרים לכל המוזמנים.
<שלמה אלמגור: סליחה, אז אני טעיתי.
<שלמה אלמגור: אני לא חבר כנסת.
<לאה ורון: רק דקה.
<לאה ורון: לא, אני לא מדברת על חברי כנסת.
אבישי ברוורמן: שלמה, אתה מבין יותר מכולם פה.
אבישי ברוורמן: אתה לא מספיק גדול להיות כל כך צנוע.
<לאה ורון: אנחנו מצפים שהאנשים יביאו את הנוסחים.
<לאה ורון: כמובן שמי שלא הביא, אנחנו במקרה שלך מוכנים לספק לך את הנוסח.
<לאה ורון: יש לנו מספיק ניירות.
אבישי ברוורמן: גם זוג המשקפיים שלי יותר חזקים – גם אתן לך.
<דוד ימין: אני חוזר להקריא: סעיף (ב), סעיף קטן (2): סכום העיצום הכספי והתקופה לתשלומו, בהתאם להוראות סעיף 22יא; להגיד כמה מילים?
<תמר פינקוס: אדוני רוצה שנסביר?
<אתי בנדלר: ודאי שצריכים להסביר.
<דוד ימין: מאה אחוז.
<דוד ימין: סעיף 22ה זה הסעיף שבו אנחנו מתחילים להסביר את התהליך של העיצום הכספי.
<שלמה אלמגור: דוד, מה אומר סעיף 22י?
<שלמה אלמגור: אני לא יודע מה הוא אומר.
אבישי ברוורמן: רגע, שלמה, או שאתה מפריע לי לגמור את הדברים האלה או לא.
<שלמה אלמגור: לא צריך.
<שלמה אלמגור: נו, יאללה, בסדר.
אבישי ברוורמן: לא, זה לא רציני מה שאתה עושה.
<שלמה אלמגור: אני לא מדבר.
<שלמה אלמגור: אני גוזר שתיקה.
אבישי ברוורמן: לא, אתה יכול לשאול שאלות ענייניות אחרי שהוא קורא, אם יש לך דבר מסוים.
אבישי ברוורמן: חבר'ה, זה לא רציני.
<דוד ימין: סעיף 22ה מתחיל להסביר איך התהליך המנהלי קורה בפועל, לגבי מה קורה כאשר אנחנו רוצים להוציא הודעה בדרך להטלת עיצום כספי.
<דוד ימין: השלב הראשון הוא אחרי שהממונה מקבל את כל החומר שנבדק ואספו החוקרים, והוא מגיע ליסוד סביר להניח כי נעברה הפרה בניגוד להוראות חוק זה.
<דוד ימין: הוא צריך לשלוח לאדם או לחברה שהפרה, או לכאורה הפרה בשלב הזה, הודעה על כוונת חיוב.
<דוד ימין: סעיף קטן (ב) מפרט מה יהיו הדברים שאותם צריך לפרט בכוונת חיוב, שכמובן זה כולל את מהו המעשה או המחדל, מהו הסכום.
<דוד ימין: מפורטת שם הזכות לטעון טענות ויפורטו השיעורים של התוספת מה יקרה אם הוא ימשיך או יחזור על ביצוע ההפרה.
אבישי ברוורמן: הערה של עורך-דין מאירי.
<אתי בנדלר: אני רק רוצה לפני כן להזכיר.
<אתי בנדלר: בסעיף קטן (א), כפי שקרא אותו עורך-דין ימין, מדובר על כך שהיה לממונה יסוד סביר להניח כי עוסק הפר הוראה מההוראות לפי חוק זה המפורטות בסעיף 22ג, שאותו אישרה כבר הוועדה.
<אתי בנדלר: אני רק רוצה לחזור ולהזכיר, שבישיבה שבה אישרה הוועדה את סעיף 22ג, הוחלט כי בנוסף להפרות המנויות בהצעת החוק שפורסמה ברבים, כולל באתר הוועדה, יוספו הפרות נוספות על סעיפים שלא נכללו כאן, וביניהם סעיפים 14ז, 14ח, 13ד1, פלוס תיקונים נוספים לחוק הגנת הצרכן שהוועדה אישרה לאחרונה, הן בקשר לטכנאים, הן בקשר ליחידות נופש ולחדרי כושר.
<אתי בנדלר: זאת אומרת, כל סעיף שהוועדה אישרה לגביו חובה שתחול על עוסק, הפרתה – ניתן יהיה להטיל בגינה עיצום כספי לפי סעיף 22ג.
אבישי ברוורמן: מי שלא יודע, גם לפני שבוע שחררנו, פעם שעברה לא הצליחו, היו לחצים, כל אלה שחתמו עם "קלאב הוטל", ברגע שהם לא רוצים – הם משוחררים.
אבישי ברוורמן: הוצאנו את כל העבדים האלה לחופשי.
אבישי ברוורמן: כן, עורך-דין מאירי.
<ערן מאירי: יש לי רק הערה לגבי מסירת ההודעה.
<ערן מאירי: לגבי חברה שיש לה מאות סניפים, כדוגמת "שופרסל", אני מבקש שההודעה תינתן במשרדה הרשום של החברה, כפי שנמסרים כתבי בית-דין.
<תמר פינקוס: אין לנו בעיה עם זה.
<תמר פינקוס: זה גם היום הולך ככה כשיש חקירה.
אבישי ברוורמן: בבקשה, רשמנו.
<ערן מאירי: פשוט לפעמים זורקים איזה הודעה בסניף.
אבישי ברוורמן: עורך-דין מאירי, מקובל.
<תמר פינקוס: מקובל, אין לנו טענות.
אבישי ברוורמן: נציגת - - -
<אביטל בגין: משרד המשפטים.
<אביטל בגין: בהמשך למה שאמרה - -
<אביטל בגין: - - היועצת המשפטית של הוועדה, אני רוצה רק לבקש, שהצעת החוק שעברה לאחרונה בהקשר של יחידות נופש, קובעת סעיף תחולה על חוזים שנכרתו ערב יום התחילה, זאת אומרת לפני מועד התחילה של הצעת החוק.
אבישי ברוורמן: אתי, זה בסדר?
<אתי בנדלר: אני צריכה לשמוע מה היא מציעה.
<אביטל בגין: ואני רוצים לבקש שהעיצום הכספי יחול גם במקרים האלו, על חוזים שנכרתו - - -
<תמר פינקוס: ערב קודם.
<אתי בנדלר: לי זה היה די ברור.
<אתי בנדלר: הוועדה אישרה הוראות מעבר שיחולו הן על חוזים בקשר לחדרי כושר או לפעילויות ספורט.
אבישי ברוורמן: תופס.
<אתי בנדלר: והן בקשר ליחידות נופש, אם אדוני זוכר את כל פרשת "קלאב הוטל".
<תמר פינקוס: בחדרי כושר זה סויג לעתיד.
אבישי ברוורמן: כן, בניגוד לחדרי כושר.
אבישי ברוורמן: צודקת.
<תמר פינקוס: חדרי כושר עשינו קביעת תחולה.
<תמר פינקוס: בניגוד לחדרי כושר, בדירות נופש, למה שנחתם קודם, אנחנו מבקשים שזה יחול רטרואקטיבית.
<שלמה אלמגור: לפי הפרסומים בעיתון - - -
<אלה צ'רטוק: עורכת-דין צ'רטוק.
<שלמה אלמגור: "קלאב הוטל", הם אמרו שכל אחד יכול לבטל.
<שלמה אלמגור: קראתי בעיתון.
<תמר פינקוס: אבל שילכו לעיתון.
אבישי ברוורמן: שלמה, תקשיב.
אבישי ברוורמן: או שאתה רוצה לנהל את הישיבה ולצטט את העיתונים או שתבין מה קרה פה.
אבישי ברוורמן: וזה אני מזמין אחרי הניתוח, אקח אותך לארוחה ואספר לך.
אבישי ברוורמן: אבל אני רוצה להתקדם.
יעקב אשר: שמת לב כמה ארוחות כבר סגרת היום במסגרת הדיון הזה?
<תמר פינקוס: זה הכול על אותה ארוחה.
אבישי ברוורמן: אבל יכניסו אותי ל"שופרסל"?
אבישי ברוורמן: אני יכול לקנות שם עוד?
<אלה צ'רטוק: עורכת-דין צ'רטוק, התאחדות התעשיינים.
<אלה צ'רטוק: אנחנו חושבים שעל מנת ליצור ודאות, יש להגביל בזמן את התקופה להפעלת סמכותו של הממונה למתן הודעת החיוב, כך שלא ניתן יהיה לחייב עוסק אם חלפה שנה מהמועד בו התגלה דבר ההפרה, או חלפו שלוש שנים ממועד ביצועה.
<אלה צ'רטוק: זה קיים בחוקים אחרים, ואני חושבת שעל מנת ליצור ודאות זה חשוב מאוד.
אבישי ברוורמן: אתי, שמעת אותה?
אבישי ברוורמן: אתי, לא שמעת אותה.
<לאה ורון: הגברת פינקוס תתייחס.
<לאה ורון: היא אמרה שצריך לקבוע את הזמן מהיום שחלפה ההפרה ועד משלוח ההודעה, שלא יחלפו שנה-שנתיים.
<אלה צ'רטוק: שלא תהיה אפשרות שאחרי כמה שנים - - -
יעקב אשר: שלא יהיה מצב שהייתה הפרה ואחרי שנה - - -
אבישי ברוורמן: עורכת-דין צ'רטוק אומרת דברים מאוד נבונים.
<אתי בנדלר: אני רוצה להבין, על מה את מבססת.
<אתי בנדלר: הרי בסופו של דבר, אם יש הפרה, כל הפרה אפשר להגיש בשלה כתב אישום.
<אתי בנדלר: האופציה שאתם מעדיפים, כך אני הבנתי, זה עיצום כספי בשל הפרה ולא הגשת כתב אישום בשל עבירה על הוראות החוק, נכון?
<אלה צ'רטוק: אנחנו רוצים ליצור איזשהו מצב של ודאות.
<אתי בנדלר: אני מתחילה מהסוף.
<אתי בנדלר: נניח שהוועדה תאשר התיישנות קצרה יותר, הרי אתם לא משנים את חוק העונשין, אז ניתן יהיה להגיש כתב אישום.
<אתי בנדלר: אז מה השגתם?
אבישי ברוורמן: עורכת-דין בגין ממשרד המשפטים, מה את אומרת?
יעקב אשר: זו לא שאלה של התיישנות, יש פה שאלה אחרת.
<תמר פינקוס: זה התיישנות.
אבישי ברוורמן: עורכת-דין בגין.
יעקב אשר: כי אם לא פניתם ולא עשיתם שום דבר, אז השעון לא מתחיל לתקתק.
יעקב אשר: יש פה עניין יותר מנהלי, יותר פרקטי.
יעקב אשר: כאילו הגיעה אליכם תלונה, לא טיפלתם משום מה, מישהו הזניח אותה, ואחרי שנה אתם מגיעים ומעוררים את העניין הזה.
יעקב אשר: זה לא עניין של התיישנות.
<אביטל בגין: החלטת הממונה היא החלטה מנהלית שכפופה להסדר הכללי שחל על החלטות מנהליות, ויש הנחיות לגבי שיהוי וסבירות של החלטת הממונה.
<אביטל בגין: זה לא נכון לעשות רק בפרספקטיבה הצרה פה איזושהי הוראת התיישנות חריגה.
<אביטל בגין: זה משהו שהוא רוחבי.
אבישי ברוורמן: ולכן את תומכת בהצעה של הממשלה, ולא של עורכת-דין צ'רטוק.
<לאה ורון: לא, אבל אולי תאמרי לוועדה מה נאמר בהוראות הכלליות ביחס לחובת ההודעות המתייחסות לעבירה שנעשתה.
יעקב אשר: קחי את הסיפור הזה: הגיעה תלונה, לא טופלה, ואחרי שנה הם מקבלים את התלונה הזאת.
<אביטל בגין: אני מבינה את הצורך בליצור ודאות, אבל השאלה של שיהוי היא לא שאלה חותכת כמו בהליך אזרחי או בהליך פלילי שבו יש מועד מסוים.
<אביטל בגין: זו בהחלט עילה מוצדקת, אם הממונה לא עשה דבר במשך תקופה לא סבירה, בא ערעור שאפשר להגיד פה לבית-המשפט: הדבר אינו מוצדק בשים לב לכך שהממונה חדל מלפעול במשך תקופה מסוימת.
<אביטל בגין: מעבר לכך, הממשלה בכוונתה להסדיר - - -
אבישי ברוורמן: זה לא טרטור?
<אלה צ'רטוק: זה טרטור.
<אלה צ'רטוק: זה יקר.
אבישי ברוורמן: זה לא טרטור מוגזם?
<אביטל בגין: בהצעת חוק סדרי מינהל, השאלה הרוחבית של התיישנות בכלל בהליכים מנהליים נבחנת.
<אביטל בגין: זה לא נכון לעשות את זה דווקא פה.
אבישי ברוורמן: אגיד לך מה הבעיה.
אבישי ברוורמן: הרי כל פעם אומרים: יש פה עודף טרטור - - -
יעקב אשר: אני חושב, אדוני היושב-ראש, אם מדברים על התיישנות במה שנקרא מינהלי, זאת אומרת, אם יצא מצב שמישהו ברשות, בשוגג או במזיד או לא יודע מה, סתם התעצל ולא עשה את מלאכתו נאמנה, ועברה שנה, אז תתכבד הרשות ותלך גם על הליך יותר ארוך שאולי הוא הליך משפטי, ושמה גם יבואו טענות השיהוי.
יעקב אשר: אבל הליך מנהלי הוא הליך פרקטי, הוא הליך שאתה הולך לעשות משהו מהרגע להרגע.
יעקב אשר: איזה זכות יש לך לעשות משהו אם שנה לא עשית?
יעקב אשר: חייב להיות כאן בונוס וקונוס לשני הצדדים.
<אביטל בגין: אני מסכימה אתך שההליך נועד - - -
אבישי ברוורמן: תמר, יש לך איזה פתרון?
<אביטל בגין: יש גם הנחיית יועץ שמתייחסת להליכי שיהוי למשל בגבייה שבעוד היא אומרת, למרות שתהליכי גבייה יכולים להיות שבע שנים, זה יקוצר לשלוש שנים.
<לאה ורון: לא שמעתי.
<לאה ורון: יש הנחיית - - -
<אביטל בגין: לדוגמה בתחום הגבייה יש הנחיית - - -
אבישי ברוורמן: אני מתייחס אליו כל כך טוב.
אבישי ברוורמן: אני לא יודע למה אני אוהב את השלמה הזה.
אבישי ברוורמן: אוקיי, הלאה, כן.
<אבי אבירם: אני מדבר, אבי אבירם.
אבישי ברוורמן: רגע, לא אתה.
<אביטל בגין: יש הנחיית יועץ שמתייחסת להליכי גבייה למשל, ואומרת:
<אביטל בגין: למרות שלכאורה מדובר בשבע שנים, לא מוצדק שהרשות תפעל אחרי שלוש שנים.
<אביטל בגין: בכל מקרה, לעניין התקופה, אנחנו לא יכולים כרגע, זה משהו שצריך להיבחן בשים לב לטיב ההפרות, לחשוב על ראיית הרוחב.
<אביטל בגין: זה לא משהו שאפשר כרגע מבחינתנו לסכם אותו פה בוועדה כשזה לא מקובל עלינו.
אבישי ברוורמן: אתי.
<אתי בנדלר: להשלמת התמונה, הטענה הזאת עלתה במספר חוקים שדנו בעיצומים כספיים.
<אתי בנדלר: עורכת-דין כספי מזכירה לי שבחוק ניירות ערך ובחוק דירוג חברות אשראי הוכנסה הוראה כזאת.
<אביגל כספי: הצעת חוק.
<אתי בנדלר: הצעת חוק, נכון.
<אתי בנדלר: בהצעת חוק דירוג חברות אשראי, שהוועדה אישרה אבל עדיין לא הספקנו להניח אותה על שולחן הכנסת, "נכללת" סעיף בהצעת החוק - - -
יעקב אשר: נכלל.
<אתי בנדלר: בהצעת החוק נכלל סעיף.
<אתי בנדלר: טוב, אתחיל לישון, אז אתחיל גם לדבר בצורה יותר רהוטה.
יעקב אשר: את רואה, אני למדתי ליבה ואת לא, ותראי מה קרה.
<אתי בנדלר: איפה הסעיף הזה?
אבישי ברוורמן: אתה מבלבל את היועצת המשפטית שלנו.
אבישי ברוורמן: אני לא מצליח ואתה מצליח.
<אתי בנדלר: היה לרשות יסוד סביר להניח כי בוצעה הפרה ובכוונתה להטיל על המפר עיצום כספי לפי פרק זה, תימסר למפר הודעה על כוונת הרשות כאמור (בפרק זה – הודעה על כוונת חיוב), ובלבד שטרם חלפו שלוש שנים ממועד ביצוע ההפרה.
<אתי בנדלר: דהיינו, סייג כזה התקבל.
<אתי בנדלר: אני מניחה שגם יאושר, כשהכנסת תצביע על הצעת החוק הזאת בדירוג חברות אשראי והוא קיים בחוק ניירות ערך.
<אתי בנדלר: לעומת זאת, הטענה הזאת עלתה במספר חוקים, לרבות בהצעת חוק ההגבלים העסקיים, כשהוועדה דנה בתיקון החוק והוסיפה את פרק העיצומים הכספיים, וגם בחוקים נוספים, והוועדה לא הסכימה לכלול סעיף כזה.
אבישי ברוורמן: לכן המלצתה של עורכת-דין בנדלר ליושב-ראש הוועדה היא - - -
<אתי בנדלר: אני מציעה לקבל במקרה הזה את עמדת משרד המשפטים.
אבישי ברוורמן: למרות שאומרים שיש פה בעיה, שכל פעם מרחיבים אותנו ושולחים אותנו ומטרטרים אותנו.
<אביטל בגין: בהחלט מקובל עלינו, אם עורכת-הדין פינקוס תסכים אתי, שזה משהו שיכול להיכנס במסגרת ההנחיות שיפורסמו לגבי האכיפה, משהו שיתייחס עם איזושהי גמישות לגבי פרסום גם של התקופות.
יעקב אשר: תוציא הודעה לפרוטוקול בעניין הזה.
אבישי ברוורמן: אז בוא ננסח את זה.
אבישי ברוורמן: בבקשה שיירשם לפרוטוקול מה שאמרה עורכת-דין בגין.
<אתי בנדלר: עורכת-דין פינקוס, הממונה על הגנת הצרכן, מתחייבת לכלול בהנחיות שיפורסמו בהתאם לאחד הסעיפים שעדיין לא הגענו אליהם.
<תמר פינקוס: קראנו, אני חושבת.
<תמר פינקוס: כבר אושר.
<אתי בנדלר: קראנו את זה?
<אתי בנדלר: אישרנו את זה?
<תמר פינקוס: אני חושבת שכן.
<תמר פינקוס: אישרנו את זה כשדיברנו על תקנות הפחתה.
<אתי בנדלר: סעיף שיחייב לקבוע הנחיות בהסכמת או באישור היועץ המשפטי לממשלה, לכלול באותן הנחיות הוראה או כלל לפיו - - -
<אביטל בגין: ההנחיות שמנוסחות בחוק הן הנחיות לגבי ההתראה וההתחייבות.
<אביטל בגין: אני מתייחסת להנחיות כלליות לגבי האכיפה - - -
<תמר פינקוס: כן כן, ההנחיות האלה מאושרות.
<תמר פינקוס: קודם כול, תקנות ההפחתה, כשדיברנו על תקנות הפחתה וזה אושר - - -
<אתי בנדלר: זה לא קשור לתקנות הפחתה.
<תמר פינקוס: אני יודעת.
<תמר פינקוס: אבל באותו הסעיף הוספה ההתחייבות שלי, שאת ההנחיות שיאושרו על-ידי היועץ המשפטי לממשלה אעלה באותו מועד יחד עם תקנות ההפחתה.
<תמר פינקוס: אני יודעת שזה לא בתקנות הפחתה, תאמינו לי.
<תמר פינקוס: זה כבר אושר.
<אתי בנדלר: אז אני רוצה להבין, באיזה הנחיות תיכלל ההוראה?
<תמר פינקוס: בהנחיות שלי של איך תיעשה אכיפה באותן הנחיות, יאושרו על-ידי היועץ המשפטי לממשלה על-פי חוק ויועלו לאתר הרשות.
<תמר פינקוס: אין לזה קשר לתקנות ההפחתה.
אבישי ברוורמן: אז זה נרשם.
<תמר פינקוס: זה גם ישנו בחוק העיצומים הכספיים שאושר - - -
אבישי ברוורמן: רגע, אבל מה ההתחייבות?
<לאה ורון: אבל מה ייאמר בהנחיות?
<תמר פינקוס: ההנחיות מתי יכולה להיות התראה.
<לאה ורון: זאת אומרת, מועדים?
<תמר פינקוס: ומועדים, ומתי לא יגישו, ותוך כמה זמן צריך לסיים תיק, ואיך זה יתנהל.
<תמר פינקוס: ממש עניין של אכיפה פרופר.
<אביטל בגין: את התקופה אני לא חושבת שאפשר לקבוע כעת, כי למשל שלוש שנים זה יותר מדי להפרות פה.
<אביטל בגין: ולכן אני חושבת שראוי לבחון את זה בהמשך.
<אביטל בגין: בהנחיות זה יכול להשתנות.
אבישי ברוורמן: לכן אני מבקש שתעבירי את זה לוועדה.
<תמר פינקוס: את מה?
אבישי ברוורמן: את מה שאת עושה שם, עותק של ההנחיות האלה.
<לאה ורון: עותק של ההנחיות שיאושרו על-ידי היועץ המשפטי.
<תמר פינקוס: לא, הנחיות כאלה שהן הנחיות פרופר משפטיות.
אבישי ברוורמן: בסדר, נו, אז מה?
<אביטל בגין: כבר הייתה לנו ישיבה שבה אדוני ביקש להביא את ההנחיות לאישור הוועדה.
אבישי ברוורמן: לא לאישור, לידיעה.
<לאה ורון: הוא לא מבקש לאישור.
אבישי ברוורמן: אני רוצה לדעת אם היא מבצעת את מה שאנחנו אמרנו.
<אביטל בגין: זה יפורסם לציבור ובוודאי - - -
<תמר פינקוס: אני גם התחייבתי בעבר שזה יפורסם באתר לפני כניסת החוק.
<תמר פינקוס: זה עבר באותו סעיף של תקנות הפחתה, שההנחיות יפורסמו לפני שהחוק ייכנס לתוקף.
אבישי ברוורמן: אם ככה, אני מצביע על החוק.
<שמואל בורסי: רגע.
אבישי ברוורמן: לסעיף הזה?
<לאה ורון: על אף שהן מפורסמות באתר, בבקשה להעביר אותן לוועדה, ואנחנו נעביר אותן לחברי הכנסת.
אבישי ברוורמן: כדי שאנחנו לא נצטרך להסתכל באתר.
<תמר פינקוס: מה, את ההנחיות?
<לאה ורון: כן, עותק מההנחיות שאת תקבלי את אישור היועץ המשפטי לממשלה לגביהן.
<שמואל בורסי: ברשות החברים הנכבדים, אנחנו מייחסים להנחיות האלה חשיבות מכרעת, כי ההנחיות האלה הן למעשה החלק האופרטיבי של יישום התיקון לחוק.
<שמואל בורסי: ויכולה להיות להן - - -
אבישי ברוורמן: רגע, אנחנו זה "מרב מזון כל בע"מ"?
<שמואל בורסי: אני מניח שיצטרפו אלי גם חברים נוספים.
אבישי ברוורמן: "אנחנו" זה לא "שופרסל".
<ערן מאירי: אני מצטרף לחברי.
<שמואל בורסי: "שופרסל" מצטרפת.
יעקב אשר: אדוני היושב-ראש, אפשר להשתמש ב"אנחנו" גם בלי "שופרסל".
<שמואל בורסי: גם איגוד לשכות המסחר מצטרפת.
<שמואל בורסי: אני מבקש שיירשם: גם איגוד לשכות המסחר, גם "שופרסל", עם עוד מאמץ קטן יצטרפו נוספים.
<שמואל בורסי: עם כל הכבוד לעורכת-דין תמר פינקוס, לממונה, אני חושב שזה נושא מאוד כבד שההשלכות שלו הן מאוד רציניות.
<שמואל בורסי: ועם כל הכבוד ליועץ המשפטי לממשלה, אני חושב שמאחר שאנחנו עסקינן בנושא צרכני שנדון פה בשולחן ועדת הכלכלה, ועדת הכלכלה צריכה להיות גורם נוסף מאשר, שיאזן - -
<תמר פינקוס: הסעיף הזה כבר אושר.
<שמואל בורסי: סליחה, לא הפרעתי לך, תמר.
<שמואל בורסי: - - שיאזן בין הדרישות של הרשות לבין האינטרסים של מי שעלול להיפגע מאותן הנחיות.
<שמואל בורסי: ואני רוצה להזכיר לכם, אני נותן לכם את הדוגמה, אנחנו נגיע לזה, כי בתוך הסעיף הזה יש לי עוד מה לומר.
אבישי ברוורמן: למה שנגיע, נגיע.
<שמואל בורסי: אני רוצה להסביר.
<שמואל בורסי: אנחנו עוסקים בחוק שהוא מאוד גורף, מאוד גורף.
<שמואל בורסי: מאחר שהגוף לצערי לא עושה הבחנה, הדוגמה שאדוני נתן בבוקר, ואני ראיתי את הכתבה בבוקר שהייתה מצוינת, דרך אגב, ואני מסכים עם כל מילה של אדוני.
<שמואל בורסי: בהחלט זה ראוי היה לכל גינוי, כפי שנעשה.
<שמואל בורסי: אבל עדיין ההבחנה בין מקרה כזה למקרה שבו - - -
<שלמה אלמגור: תגיד על-ידי מי נעשה, על ידינו או על-ידי הרשות.
<שלמה אלמגור: תגיד.
<שמואל בורסי: סליחה, אתה קוטע את מחשבתי.
<שמואל בורסי: עדיין, ההבחנה בין מקרה כזה לבין מקרה שבו חסרה מדבקה על קופסת שימורים, זה יום ולילה, זה מזרח ומערב.
<שמואל בורסי: ולכן אנחנו מדברים - - -
יעקב אשר: כשנגיע לסעיף הזה, נדבר על זה.
<שמואל בורסי: כבר דנו בזה, זאת הבעיה.
יעקב אשר: בסדר, אבל זה ברור.
<שמואל בורסי: בקנס כבר דנו בפעם הקודמת, יעקב.
<שמואל בורסי: זה הזמן לדון בזה, כי אני חושב שצריך לחזור ולשקול את זה מחדש.
<שמואל בורסי: הנושא של הקנס, אדוני הפחית את הקנס ל-23,000 שקלים.
<שמואל בורסי: והסעיף הזה, אני רוצה להסביר, אדוני הפחית את הקנס, לפי מיטב זכרוני, מ-25,000 שקלים ל-23,000 שקלים ביחס לתאגיד, וביחס לבעל עסק פרטי מ-10,000 ל-8,000.
<שלמה אלמגור: אחרי שנה אתם סוגרים את העסק.
<שמואל בורסי: רגע, אם זכרוני אינו מטעה.
<שמואל בורסי: הסעיף הזה, סעיף 22ה(ב) מדבר גם על אפשרות של הממונה להוסיף תוספת על העיצום בהפרה חוזרת.
<שמואל בורסי: זאת אומרת, אנחנו צריכים להבין ולתחום את המסגרת.
<שמואל בורסי: כאשר בא מפקח, ובכוונה אני רוצה להמחיש, כאשר בא מפקח ל - - -
אבישי ברוורמן: אני מקשיב לכל מילה שלך, אבל אתה לוקח את כל הבורסה.
<שמואל בורסי: כאשר בא המפקח לרשת שיווק.
אבישי ברוורמן: מאירי, אם היינו שוכרים אותו לפי זמן, השכר שלו היה יותר גבוה משלך.
<ערן מאירי: מפרגן לו.
<שמואל בורסי: אנחנו חברים, מפרגנים אחד לשני.
<שמואל בורסי: זה הלקוח צריך לשמוע.
<שמואל בורסי: כאשר בא מפקח לסניף של רשת שיווק, ורואה לפניו קירות של עשרות אלפי מוצרים, ומן הסתם, גם אם הרשת תעשה את כל הצעדים שעולים על הדעת, עדיין יהיו מספיק מקרים בכל נקודת זמן שיהיו מוצרים ללא הטבעת מחירים, מסיבות שונות של טעויות אנוש.
<שמואל בורסי: טעויות, לא כוונה בזדון.
<שמואל בורסי: ובמצב דברים כזה נמצא את עצמנו בקנסות פשוט דמוניים, דמיוניים, שהדעת לא יכולה לסבול.
<שלמה אלמגור: תסגור את העסקים, תסגרו אותם.
<שלמה אלמגור: עסקים ייסגרו, אדוני היושב-ראש.
<שמואל בורסי: כי קנס מהסוג הזה בגין טעות אנוש, ואני לא מדבר על עבירות טלמרקטינג או על עבירות שנעשות בזדון - - -
<שמואל בורסי: לכן צריך להיות האיזון.
<שמואל בורסי: והאיזון הזה חייב להיות באמצעות - - -
<שמואל בורסי: רגע, רגע, רק שנייה.
אבישי ברוורמן: אדוני, אתה לא יכול את כל הזמן שלי לקחת, אני צריך להתקדם.
<שמואל בורסי: עוד דבר.
<שמואל בורסי: אבל זה נושא כל כך כבד.
<שמואל בורסי: האיזון הזה חייב להיות בהנחיות מבוקרות על-ידי הוועדה.
<שמואל בורסי: עכשיו, אני - - -
<שמואל בורסי: אני רוצה להתייחס להוראות החוק.
<שמואל בורסי: הוקרא כאן סעיף.
אבישי ברוורמן: לא, אני רוצה לתת לך.
אבישי ברוורמן: ישבתי אתמול בדיון החקלאי, היו פה המון נציגים, המון דברים.
אבישי ברוורמן: אנחנו לא רוצים פה פיליבסטר.
אבישי ברוורמן: יש לך דקה, דבר דקה.
אבישי ברוורמן: אין לך, אז אל תגיד.
<שמואל בורסי: זה לא פיליבסטר.
אבישי ברוורמן: לא אתן לך לדבר פה כל כך הרבה זמן.
אבישי ברוורמן: אז תגיד במשפט אחד מה שיש לך להגיד.
אבישי ברוורמן: לא, כי אני צריך להתקדם.
<שמואל בורסי: בסעיף (2) באותו סעיף קטן נאמר שהממונה בעצם קובע את התקופה לתשלום העיצום הכספי.
<שמואל בורסי: באיזה אופן נקבעת התקופה?
<שמואל בורסי: האם תוך שבוע?
<דוד ימין: הוא לא קובע.
<דוד ימין: הוא מציין את המועד לתשלום.
<שמואל בורסי: עכשיו, סעיף (4).
אבישי ברוורמן: כמה זמן אתה רוצה לדבר עוד?
<שמואל בורסי: עוד דקה.
אבישי ברוורמן: אני לוקח את הזמן.
<שמואל בורסי: מאה אחוז.
<שמואל בורסי: סעיף (4) אומר: שיעור התוספת על העיצום הכספי בהפרה נמשכת או בהפרה חוזרת.
<שמואל בורסי: כאשר אנחנו מדברים על תוספת, התוספת צריכה להיות מוגבלת באמת אך ורק לעבירות שנעשות בזדון או בידיעה, ולא עבירות שהן תוצאה של טעויות אנוש, דוגמת המדבקות, דוגמת סימון מחירים.
אבישי ברוורמן: זמנך עבר.
<שמואל בורסי: חצי דקה נשארה עוד.
<שמואל בורסי: רגע, תמר, עוד חצי דקה.
<תמר פינקוס: אני רוצה להגיד: קודם כול, לעניין של גובה הקנסות, בתקנות הפחתה כבר דנו, כבר הייתה הצבעה.
<תמר פינקוס: אז אמרתי ואני חוזרת: את אותן הטענות העלה אז עורך-דין בורסי, בדיוק את אותו הדבר על השאלה כבדת המשקל.
אבישי ברוורמן: סיימנו אותם.
<תמר פינקוס: סיימנו.
<תמר פינקוס: ועניתי שצריך להפסיק להלך אימים על כולם, ולא על כל פריט.
<תמר פינקוס: ואמרתי שזה יופיע בנוהל.
<תמר פינקוס: ואנחנו חוזרים על זה היום שוב ומבזבזים את זמנם של האנשים על אותם דברים עצמם.
יעקב אשר: יהיה פירוט בנוהל על העניין הזה?
<תמר פינקוס: בוודאי.
אבישי ברוורמן: יהיה פירוט.
יעקב אשר: ולא איזה משהו דרקוני.
<שמואל בורסי: יעקב, אבל הנוהל לא יהיה מבוקר על-ידי הוועדה.
<שמואל בורסי: זאת הבעיה.
<שמואל בורסי: היא תכניס מה שהיא רוצה.
אבישי ברוורמן: עורך-דין ימין.
<שמואל בורסי: על כל שני מוצרים יקבלו 50,000 שקל.
<שמואל בורסי: רשתות יתמוטטו.
<שמואל בורסי: רשתות יתמוטטו, רבותי.
אבישי ברוורמן: רשתות יתמוטטו, המשק יתמוטט, אסון.
אבישי ברוורמן: פעם אחרונה, הרשתות יתמוטטו.
<דוד ימין: להמשיך להקריא?
<תמר פינקוס: עוד לא הצבעתם.
אבישי ברוורמן: רגע, רצית איזה הערה.
<תמר פינקוס: אנחנו גמרנו.
<דוד ימין: אם רוצים להצביע, אז זה בסדר.
<לאה ורון: רגע, יש עוד דוברים.
<לאה ורון: גם עורכת-דין רבינוביץ מאיגוד לשכות המסחר.
<שוש רבינוביץ: חצי דקה.
אבישי ברוורמן: עורכת-דין ליבוביץ.
<שוש רבינוביץ: רבינוביץ.
אבישי ברוורמן: ליבוביץ, רבינוביץ, ברקוביץ – אותו דבר.
אבישי ברוורמן: כן, זו בדיחה הייתה.
<שוש רבינוביץ: הסעיף שמדבר על הנהלים זה סעיף 22כג, ודאי נגיע אליו, אבל הסעיף מדבר על זה שהממונה יוציא נהלים לפי סעיפים 22יג ו-22טז.
<שוש רבינוביץ: 22יג זה עניין של התראה מנהלית, ו-22טז זה עניין של ההתחייבות להימנע מהפרה.
<שוש רבינוביץ: אם אני לא טועה, אני לא חושבת שבמקום אחר כתוב שהממונה גם חייב להוציא נהלים בקשר למדיניות אכיפה, ואולי כדאי להכניס את זה פה לסעיף הזה, או במקום אחר.
<שוש רבינוביץ: או שאני טועה ואז אבקש הבהרה.
<אתי בנדלר: למיטב זכרוני, את צודקת.
<אתי בנדלר: אין הוראה בחוק שמחייבת את הממונה להוציא מסמך המתייחס למדיניות אכיפה.
<אביטל בגין: אין כזאת הוראה.
<אביטל בגין: משרד הכלכלה פרסם, המשרד להגנת הסביבה מפרסם, הממונה מתחייבת.
<אביטל בגין: איני רואה מה הצורך - - -
<שוש רבינוביץ: היא מתחייבת לפני כניסתו לתוקף של החוק?
אבישי ברוורמן: תמר, נרשם בפרוטוקול שאת מפרסמת לפני כניסת החוק לתוקף.
<תמר פינקוס: אני התחייבתי על זה כשעברו העיצומים הכספיים שלשום.
אבישי ברוורמן: עורכת-דין רבינוביץ, נרשם.
אבישי ברוורמן: מר לניאדו, בבקשה.
<יהודה לניאדו: עם כל הכבוד, אבל עורכת-דין פינקוס יכולה לפרסם כל דבר, והוא לא יבוקר על-ידי ועדת הכלכלה.
<יהודה לניאדו: אני נמצא פה כנציג של הרעים, הטובים יושבים בצד השני.
<יהודה לניאדו: כולם דואגים לצרכנים, אני דואג לצרכנים לא פחות מכם.
<יהודה לניאדו: אני לא שונא את הצרכנים, אני מתפרנס מהם, אני קם כל בוקר ומשרת אותם.
<יהודה לניאדו: ואני רוצה את טובת הצרכנים, אני רוצה למכור בזול.
<יהודה לניאדו: אין לי אידאולוגיה למכור בזול, בשבילי זה אסטרטגיה.
<יהודה לניאדו: זה במקרה האידאולוגיה שלכם, ואנחנו פשוט באותו צד.
<יהודה לניאדו: אני מאוד מאוד מבקש לא לראות אותנו בצד הרעים.
אבישי ברוורמן: מסכים אתך לחלוטין.
<יהודה לניאדו: אז עם כל הכאב ועם המקרה שדובר עליו קודם, זה לא דומה למקרים של טעויות - - -
אבישי ברוורמן: אין ספק, טעות אנוש.
<יהודה לניאדו: וזה לא מקבל התייחסות, אדוני.
<שמואל בורסי: אין התייחסות.
<יהודה לניאדו: אין התייחסות, כי יכול להיות לכאורה, לפי מה שכתוב בחוק אני יכול לחטוף על טעויות כאלה ואחרות, אני יכול לחטוף.
<תמר פינקוס: פעם עשירית אני מתחייבת.
אבישי ברוורמן: בבקשה, הלאה, רבותי.
<שמואל בורסי: רגע, מה את מתחייבת?
<שמואל בורסי: בוא נשמע.
<תמר פינקוס: שלא על כל פריט.
<תמר פינקוס: בורסי, שמעת את זה ממני, די.
<שמואל בורסי: מה ההתחייבות?
<תמר פינקוס: אצא לקחת ריטלין.
<יהודה לניאדו: נגמרה לך ההשפעה.
אבישי ברוורמן: לא, ה-passion שלך.
אבישי ברוורמן: אני צריך להכיר את כל בני משפחתך, איך הם חיים.
<תמר פינקוס: בשמחה.
<תמר פינקוס: הם ישמחו שייקחו אותי.
<תמר פינקוס: בעלי אמר שהוא רוצה להתחתן פעם שלישית עם חירשת-אילמת.
<ברכה גור אריה: אני יודעת כמה בעלה מכבד אותה.
אבישי ברוורמן: היא נהדרת.
<תמר פינקוס: אבל עדיין הוא רוצה חירשת-אילמת.
<ברכה גור אריה: לא נכון.
אבישי ברוורמן: תמר, הכול מאהבה.
אבישי ברוורמן: אני רוצה שיירשם לפרוטוקול קבל עם ועולם, שהחשש הזה שמעלה מר לניאדו, עורך-דין בורסי, האיש שמדבר מעט – עורך-דין מאירי, עורכת-דין רבינוביץ שבדקה עושה את כל הנאום של בורסי שלוקח שעה - - -
<תמר פינקוס: הם כבר נרגעו.
אבישי ברוורמן: מה את אומרת שאת מתחייבת עבור עבירות שהן בעצם איזה טעות אנוש?
<שמואל בורסי: איך אומרים ביידיש?
<שמואל בורסי: גורנישט.
<תמר פינקוס: אני אמרתי: לא מהלכים אימים.
אבישי ברוורמן: אז תסבירי מה קורה.
<תמר פינקוס: לא על כל פריט ולא על כל דבר יוטל עיצום כספי ולא יתרוששו עסקים.
<יהודה לניאדו: אפשר לכתוב את מה שאת אומרת?
אבישי ברוורמן: הכול נכתב בפרוטוקול.
<תמר פינקוס: הדברים האלה יהיו בנוהל.
<תמר פינקוס: אני כבר אומרת את זה מתוך שינה.
אבישי ברוורמן: נרשם בפרוטוקול, יבוקר.
אבישי ברוורמן: ואם תראו דבר אחד, אתה בא אלי, לניאדו, גם אבוא לקנות אצלך, בעזרת השם, כל הדברים.
<יהודה לניאדו: אין אצלי הנחות.
<תמר פינקוס: אבל אני לא רוצה שאדוני יתלונן שיש שם, למה אנחנו לא אוכפים כי מצאת פריט אחד.
<שמואל בורסי: לא על זה מתלוננים, על דברים אחרים מתלוננים.
<תמר פינקוס: בורסי, אני מתלוננת עליך.
אבישי ברוורמן: בורסי, אם יהיה מקרה שאתה מרגיש שלא, תאמין לי, יש לי קו ישיר אליה.
<שמואל בורסי: מה, זה הדדי, את עלי, אני עלייך.
<שמואל בורסי: נהדר.
<תמר פינקוס: לא, עלי לא.
<שמואל בורסי: לא, יש לי הרבה מה להגיד, את יודעת.
אבישי ברוורמן: מי בעד סעיף 22ה?
אבישי ברוורמן: בעד הוספת סעיף 22ה לחוק העיקרי – פה אחד
אבישי ברוורמן: תמשיך הלאה, עורך-דין ימין.
<תמר פינקוס: אדוני, הסעיף מדבר בעד עצמו.
<תמר פינקוס: כשהעוסק מקבל מכתב על כוונה להטלת עיצום, יש לו 45 יום לטעון את טענותיו, ואם זה לא מספיק הוא יכול לבקש עוד 45 יום, והממונה יהיה רשאי להאריך את המועד.
<שמואל בורסי: הערה.
אבישי ברוורמן: עורכת-דין צ'רטוק.
אבישי ברוורמן: האם יש לי זכות למשל לא לתת לבורסי, אלא להקצות את הדברים לפי משך הזמן שאנשים מדברים?
אבישי ברוורמן: ולכן הוא בעצם מקבל קנס על אורך הדברים שלו.
<שמואל בורסי: אני חושב שאני רק מועיל ורק עוזר.
<שמואל בורסי: ותודו לי אחר כך.
<שמואל בורסי: האמן לי, תודו לי.