GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<רזי יהל: אני, ברשותכם, אקריא מהכתב את מה שהחלטנו ואידך זיל גמור.
אבישי ברוורמן: רק אני רוצה להבין, רזי, יש קיבוצים שגדעון פישר מייצג, יש קיבוצים שאיציק בדר מייצג, את מי אתה מייצג?
אבישי ברוורמן: מי מייצג את מי כאן ואיזה קיבוץ?
אבישי ברוורמן: פעם ידעתי, בני מרשק היה מדבר הייתי מבין.
אבישי ברוורמן: זה אבא שלו.
<רזי יהל: ובכן, כל הקיבוצים מסונפים לשתי תנועות התיישבותיות במדינת ישראל: התנועה הקטנה –"הקיבוץ הדתי"; והתנועה שלנו – התנועה הקיבוצית שבה חברים 254 קיבוצים, שמתוכם אגב שני קיבוצים מפא"י, חרדיים.
<רזי יהל: התנועה הזו, יש בה את כל המכלולים החקלאיים, החברתיים ואחרים כמובן, ובתוכם יש גם רפתות.
<רזי יהל: אותם קיבוצים, כולם, מסונפים לארגוני קניות שמטפלים בצורה מסודרת על בסיס היתרון לגודל בתשומות חקלאיות וגם חלק בתשואה החקלאית.
<רזי יהל: ידידי, איציק בדר יושב-ראש הארגון הגדול מכולם, ארגון בשם "גרנות" והוא מייצג – בדרך כלל, אם הוא כבר מגבש עמדה, אם קיבוציו מגבשים עמדה – הוא מגבש את עמדת הקיבוצים שלו.
<גדעון פישר: חס וחלילה.
<רזי יהל: קרוב לוודאי שעו"ד גדעון - - -
אבישי ברוורמן: סליחה, רזי, אני אומר לך, מכיוון שהזמן מצטמצם - - -
<רזי יהל: אני מסיים.
אבישי ברוורמן: לא, השאלה שלי היא אחת: מה העמדה של רזי יהל שעליה חתמו הקיבוצים שאתה מייצג – האם אתה בעמדת בדר או אתה בעמדת וילן או בעמדה אחרת?
<רזי יהל: ובכן, אני מגיע לזה בסוף.
אבישי ברוורמן: לא, בהתחלה.
<רזי יהל: ויש את עמדת הקיבוצים שעו"ד גדעון פישר מייצג.
<רזי יהל: אנחנו רואים את עצמנו, התנועה הקיבוצית, כגוף שמאחד את כולם ביחד בתוכו.
אבישי ברוורמן: ומה עמדתכם?
<רזי יהל: את עמדת התנועה הקיבוצית אני אקריא עכשיו, אדוני היושב-ראש, זו לא העמדה של רזי יהל.
אבישי ברוורמן: רבותי, סוף כל סוף הקיבוצים מדברים בקול אחד, בואו נשמע.
<גדעון פישר: זה לא מדויק.
<רזי יהל: אכן.
<רזי יהל: פה אני אפילו הייתי מדייק – מזכירות התנועה הקיבוצית, זה לא רק הקיבוצים מדברים.
שלי יחימוביץ': אני לא מבינה, יש הבדל בין רזי לפישר?
<גדעון פישר: ודאי, חד משמעי, אמרנו את זה כרגע.
<גדעון פישר: לא בכדי הוא יושב ליד מר בדר כרגע.
אבישי ברוורמן: עו"ד פישר, אני מבקש ממך, אתה לא בזכות דיבור, אוקיי?
אבישי ברוורמן: אתה לא בזכות דיבור, תודה רבה.
אבישי ברוורמן: רזי יהל, תגיד כבר, תקרא את העמדה שלך.
<גדעון פישר: לא חייבים שהוא יקריא.
<רזי יהל: על מנת שלא יהיו אי הבנות גם הקיבוצים שעו"ד פישר מייצג אותם וגם הקיבוצים שאיציק בדר מייצג, כולם נמצאים בתנועה הקיבוצית ויש לה מזכירות.
אבישי ברוורמן: רזי, יש לך 30 שניות.
יצחק וקנין: תקריא לנו את ההחלטה, זה יותר חשוב.
אבישי ברוורמן: רזי, אתה סיימת?
<רזי יהל: לא.
אבישי ברוורמן: אז 30 שניות תגיד מה העמדה שלך.
<רזי יהל: אני אעשה את זה בפחות.
<רזי יהל: ובכן, אני אקריא מהדף, ברשותך היושב-ראש: "התנועה הקיבוצית רואה ב"תנובה" את אחת מאבני היסוד בביטחונם התזונתי של אזרחי ישראל, לכן תשמור את האחיזה בחלקה הקיים בבעלות על החברה.
<רזי יהל: מכירת "תנובה" לחברה זרה הינה תרחיש אותו אנו לומדים בימים אלה.
<רזי יהל: "תנובה" לא תוכל להתקיים בלי חלקם של הקיבוצים והמושבים בייצור החלב ומוצריו.
<רזי יהל: מתוך כך נלווה את המשא ומתן על רכישת החברה מקרוב ונדרוש ממשלת ישראל, אדוני היושב-ראש, לשמור על האינטרסים הלאומיים, כמו על צורכי החקלאות וההתיישבות, בכל עסקה שתובא לחתימה".
שלי יחימוביץ': אני לא הבנתי את האמירה הזאת.
<קריאה: היא לא אומרת שום דבר.
שלי יחימוביץ': היא לא קשורה לדיון הזה.
אבישי ברוורמן: אני אגיד לך משהו, מר רזי.
אבישי ברוורמן: אתה מחייך אלי, אתה יושב בקיבוץ שדה בוקר, אם דוד בן גוריון היה יושב כאן הוא היה אומר: לא אמרת כלום.
אבישי ברוורמן: כלום לא אמרת, כלום.
שלי יחימוביץ': אתם בעד מכירה לסינים?
אבישי ברוורמן: בעד או נגד?
מיכל בירן: אבל זה מה שהוא אמר.
מיכל בירן: הוא אמר – הם בעד.
שלי יחימוביץ': אתם בעד המכירה לסינים או לא?
יצחק וקנין: יש לי משהו להגיד לך, אני כחקלאי רוצה להגיד לך, תתאר לעצמך שבאה המדינה עכשיו ואומרת: נגמר הסיפור שלך, תמכור את "תנובה" למי שאתה רוצה, תעשה מה שאתה רוצה, את כל מכסות החלב שלך אני לוקחת בחזרה, לוקחת אותם בחזרה, אין מכסות חלב – מה אתה עושה?
<יצחק בדר: מה תעשה המדינה עם המכסות בלי הקיבוצים?
יצחק וקנין: תיתן אותם למישהו אחר, לאדם פרטי שיגדל אותם.
<רזי יהל: תשובה חד משמעית: נתנגד לזה בכל תוקף.
יצחק וקנין: אה, העלית לי עכשיו משהו בראש.
אבשלום וילן: אדוני היושב-ראש, בדרכי הנה התקשר אלי מזכ"ל התנועה הקיבוצית איתן ברושי וביקש להבהיר חד משמעית שעמדת התנועה הקיבוצית היא התנגדות למכירה לסינים.
אבשלום וילן: מאיר צור יושב פה, מזכיר תנועת המושבים ויושב-ראש התאחדות חקלאי ישראל.
<גדעון פישר: גם מאיר הוא נגד.
אבשלום וילן: הוא אמר את עמדתו בצורה מאוד ברורה, הוא תואם גם עם ברושי ולהתיישבות העובדת כגוף אורגני יש עמדה חד משמעית.
אבישי ברוורמן: מאיר, בבקשה.
מיכל בירן: רזי, אז את מי העמדה שלך ייצגה?
<רזי יהל: את מזכירות התנועה הקיבוצית.
מיכל בירן: שהיא לא מתואמת עם מזכ"ל התנועה הקיבוצית?
אבשלום וילן: גם ביש עתיד אני שומע כמה וכמה עמדות.
אבשלום וילן: עמדת היושב-ראש בדרך כלל לא מחייבת.
אבישי ברוורמן: גם ביש עתיד, גם בעבודה.
אבישי ברוורמן: רונן, הרי כולם מתפללים שכולם יהיו במפלגה כמו יש עתיד – כשלפיד מדבר כולם מתיישרים, תראה פה איך כל אחד מדבר אחרת.
אבישי ברוורמן: הלאה, בבקשה, מאיר צור, מה העמדה של המושבים?
<מאיר צור: קודם כל, העמדה של המושבים היא העמדה הכי ברורה שנאמרת כבר שבוע בתקשורת ובכל מקום, כולל שאתמול יצאנו להפגין.
<מאיר צור: אני רוצה אבל, ברשותך, באמת שתי מילים: אני מצטרף במאה אחוז למה שאתה אמרת ולמה שראש המוסד לשעבר, אפרים הלוי, אמר.
<מאיר צור: צריך לראות איך מדינת ישראל רוצה לראות את עצמה – ואני לא רוצה לדבר פה גבוהה גבוהה, למרות שאני יושב בצד הזה של השולחן – ולא להסתכל לטווח שנגמר בעוד שבועיים, אלא איך אנחנו נהיה פה לדורות הבאים.
<מאיר צור: עמדתנו היא ברורה.
<מאיר צור: אני לא יודע מה אפשר לעשות, דבר אחד אני רוצה להגיד לחברי איציק בדר.
<מאיר צור: למרות שאנחנו לא רואים את הדברים היום עין בעין, בדבר אחד איציק בדר צודק, לכל המושבים והקיבוצים היתה הזכות להישאר ב"תנובה" והם בחרו לצאת.
<מאיר צור: זאת אומרת, האמת היא אמת.
<מאיר צור: וכמה שאנחנו עכשיו יכולים לא להיות באותה דעה, זאת היתה האמת והטעות נעשתה.
<מאיר צור: ולכן, איציק וקנין, חברנו של החקלאים, אתה צועק ואומר: רוצים לפרק – תפרקו.
<מאיר צור: אם יש מישהו שמפרק זה קורה בבית הזה עם כל מי החלטות וכל מיני רגולציות כאלה ואחרות, לפחות במגזר שלנו, החקלאי.
איציק שמולי: תודה גם על הדיון החשוב וגם כמובן לאורח המכובד, אפרים הלוי, שאמר דברים נכוחים.
איציק שמולי: אני רוצה להתחבר לדברים האחרונים שאמר חבר הכנסת וקנין, ואני מרגיש נוח להגיד את זה כיוון שבכל פעם שמגיעים – אתם יודעים, בסוף אפשר לומר שהתנועות ההתיישבותיות, החקלאים, הם בשר מבשרה של תנועת העבודה ואנחנו מוצאים את עצמנו לא אחת נאבקים למען הדברים שחשובים לתנועות הללו, אני חושב שוקנין נגע בנקודת מפתח.
איציק שמולי: אם הגישה שאנחנו באים אתה בשמכם לבית הזה היא גישה שבדרך כלל רואה את המכלול, שאנחנו מדברים בשמכם לטובת כלל המשק הישראלי, כלל החברה הישראלית, זה צריך להיות כך בכל הסוגיות.
איציק שמולי: אני מאוד מאוד מעריך אותך, בדר, על עצם זה שאתה מגיע לכאן ואומר את דעתך בתוך גוב האריות ואומר את דעתך כפי שהיא, אבל זה קצת מזכיר לי את הסיפור על הצפרדע והעקרב שחצו את הנהר.
איציק שמולי: בסופו של דבר, כשסיימו לחצות את הנהר, או רגע אחד לפני, הצפרדע חטפה את העקיצה ושאלה את העקרב: אבל למה?
איציק שמולי: אתה הבטחת.
איציק שמולי: אז גם אני חושש מאוד ממצב שבו בעוד 3-4 שנים גם אנחנו, או הקיבוצים שתומכים בעניין הזה, ישאלו את הסינים: אבל, למה?
איציק שמולי: אתם הבטחתם.
איציק שמולי: אני רוצה מאוד להתחבר לגישה שהציג כאן היושב-ראש בתחילת הישיבה, צריך להסתכל על המכלול.
איציק שמולי: יש כאן גישה שמשקפת התעשרות והתחזקות מאוד מאוד מצומצמת אבל זה בא כמובן על מחיר, על חשבון האינטרס הציבורי והנכסים של כלל הציבור.
איציק שמולי: אני יודע שיש חלק שיצעקו לנו: משק חופשי וכלכלה חופשית – גם אנחנו בעד כלכלה חופשית אבל חושבים שהיא לא ג'ונגל.
איציק שמולי: תסתכלו על מדינות כמו ארצות הברית, כמו קנדה, כמו אוסטרליה, שאי אפשר לחשוד בהן שהן סוציאליסטיות יתר על המידה ותראו שגם הן הגבילו את הסחר במקרים מסוימים, גם עם הסינים וגם עם מדינות אחרות, כאשר הם חשבו שזה פוגע באינטרסים הלאומיים שלהם.
איציק שמולי: אני אומר בצורה ברורה, אנחנו לא פוסלים חלילה מסחר, לא עם סין ולא עם אחרות.
איציק שמולי: אנחנו רוצים לעשות עסקים עם הסינים אבל אומרים באותה נשימה בצורה ברורה שמדינת ישראל, עם הנכסים האסטרטגיים שלה, לא עומדת למכירה.
איציק שמולי: ולכן אני מאוד מאוד מקווה, אדוני היושב-ראש, שהמהלך שמותנע כאן יביא פרי בסופו של דבר כי בעלות זרה של ממשלות זרות על נכסים אסטרטגיים כאן בישראל – אנחנו מדברים במקרה הזה על "תנובה", יש גם חברות אחרות, "כלל", הרכבת לאילת – היא מסוכנת מכיוון שהיא מסתכלת אך ורק על שורת הרווח בסופו של דבר.
איציק שמולי: לא על התעשייה הישראלית, לא על העובדים הישראליים, לא על יוקר המחיה ולא על הדברים האלה.
איציק שמולי: וכאן, בבית הזה, אנחנו צריכים תמיד להסתכל על המכלול ולכן אני מקווה, אדוני היושב-ראש, שנצליח לעצור את המהלך המסוכן הזה.
אבישי ברוורמן: אפרים, מילה אחת ואני ממשיך.
<אפרים הלוי: אני חייב לומר, מר בדר, שמהדברים שלך למדתי דבר שלא ידעתי אותו: שהכוונה היא להפוך את החברה הזו לחברה פרטית ולא נסחרת בבורסה.
<יצחק בדר: שכן תיסחר בבורסה.
<גדעון פישר: כך אתה אמרת.
<יצחק בדר: לא, לא, לא.
<אפרים הלוי: סליחה, כך אתה אמרת.
<גדעון פישר: כך אמרת, אתה לא רוצה שתהיה שקיפות.
<אפרים הלוי: אתה אמרת שזו תהיה חברה פרטית.
שלי יחימוביץ': אמרת שאתה לא מוכן לחברה ציבורית, זה נכון.
<יצחק בדר: אחת מהאפשרויות שאנחנו רואים היא אפשרות של הנפקת החברה באחת מהבורסות הבינלאומיות.
שלי יחימוביץ': רק לא בישראל.
אבישי ברוורמן: רק לא בישראל.
שלי יחימוביץ': חס וחלילה בישראל.
אבישי ברוורמן: הבית של "תנובה" הוא לא בישראל.
<גדעון פישר: זה יסחר בסינגפור.
<אפרים הלוי: על כל פנים, אתה אמרת שהחברה תישאר ישראלית, כך אמרת.
<יצחק בדר: אכן.
<אפרים הלוי: אבל אם היא תישאר ישראלית והיא לא מונפקת בארץ, היא כבר לא בשליטה ישראלית ולא בשליטה של הממשל התאגידי הישראלי.
<אפרים הלוי: המשמעות תהיה שממשלת סין, באמצעות חברה שהיא מונפקת באיזושהי בורסה בינלאומית, היא זאת שתשלוט במה שקורה בישראל כאשר למדינת ישראל ולממשל התאגידי הישראלי אין שום מעמד לגבי המשך פעילותה של החברה הזאת.
<אפרים הלוי: זה מודל שאתה הצגת.
<יצחק בדר: לא, זה תרגום מאוד לא נכון, לא של הרגולציה של הישראלית ולא של מצבן של חברות בורסאיות.
<יצחק בדר: לא נפתח כאן את הדיון אבל זה תרגום מאוד לא נכון.
<אפרים הלוי: אני חושב שזה תרגום מדויק מאוד.
אבישי ברוורמן: תודה רבה, אפרים.
אבישי ברוורמן: אני מתקרב לסיום כי אני חייב, יש לי גם את ועדת המזון, רבותי, אני מצטער.
אבישי ברוורמן: אני אתן לדפנה אבירם.
אבישי ברוורמן: אני ביקשתי מיושב-ראש וממנכ"ל התאחדות התעשיינים להגיע, הם לא יכלו, את בקצרה – מה עמדת התאחדות התעשיינים?
אבישי ברוורמן: האם היא ברורה או לא, כן או לא?
אבישי ברוורמן: לאחר מכן חברת הכנסת מיכל בירן ולצערי אני חייב לסכם.
אבישי ברוורמן: מנכ"ל משרד החקלאות ישנו?
אבישי ברוורמן: יש פה מישהו ממשרד החקלאות?
<קריאה: הוא לא כאן, אני חושב שהוא מרצה במקום אחר.
אבישי ברוורמן: בסדר, יש מישהו ממשרד החקלאות שיגיד משהו?
אבישי ברוורמן: אתם עובדים אתי על כל הרפורמות, "תנובה" זה בסדר?
<גדעון פישר: זה קשור לחקלאות, דרך אגב?
שלי יחימוביץ': לא, זה קשור לפיננסים ולעסקאות פיננסיות.
אבשלום וילן: שר החקלאות הודיע לפני שבוע שהוא מתנגד למכירה לסינים.
אבישי ברוורמן: אז אני רוצה לראות את משרד החקלאות פועל ביחד אתנו.
אבישי ברוורמן: מכיוון שיש לנו את הרפורמה בוועדת המזון, שגם כוללת את "תנובה" - - -
<לאה ורון: לשם מגיעים הנציגים שלה.
אבישי ברוורמן: אני מודה לאביעד שייזכר בתולדות ימי ישראל, הוא עכשיו היועץ לענייני ממשל של אריק שור, מנכ"ל "תנובה", הוא ייזכר בתולדות ישראל לפעולה החשובה ביותר שעשה שר האוצר הקודם – היו לי מחלוקות עם שר האוצר, היו דברים שתמכתי בו – אבל שר האוצר עמד על ארבע הרגליים האחוריות שלו, ואתה היית לימינו, כדי שבנושא של "נובל אנרג'י" ו"דלק" המדינה תקבל את התמלוגים שלה.
אבישי ברוורמן: אני יודע שאתה רק שכיר וגם אריק הוא שכיר אבל אני מצפה שמה שנאמר כאן יעבור לזהבית כהן, שתבין שזה יהיה כתם על "אייפקס" ועליה – אני אומר את הדבר הזה – כמו שהיתה מחאת הקוטג'.
אבישי ברוורמן: המכירה הזאת בעבור חופן דולרים כשאפשר להנפיק בישראל ו"אייפקס" יכולה להנפיק בישראל – ולמרות שידידי איציק בדר מתנגד – אני בטוח שאם תהיה בעלות ישראלית יהיו מנהלים מצוינים.
אבישי ברוורמן: יכול להיות אפילו שאביעד ואריק שור ימשיכו.
שלי יחימוביץ': אתה יכול לכלול גם שטייניץ אגב, בשביל הנוסטלגיה.
אבישי ברוורמן: וגם את שטייניץ.
אבישי ברוורמן: אני מבקש, דפנה, בקצרה לשמוע מה עמדת התאחדות התעשיינים בצורה ברורה, לא כמו רזי יהל.
<דפנה אבירם-ניצן: קודם כל, אני חושבת שאנחנו צריכים להתייחס לכל התופעה הזו כחלק מתהליך הגלובליזציה, זו תופעה שתימשך והדיון לא צריך להיות חברה זו או אחרת אלא על התופעה בכללותה.
אבישי ברוורמן: הדיון היה כולל.
אבישי ברוורמן: מה עמדתך הכללית?
<דפנה אבירם-ניצן: קודם כל, אנחנו, בהתאחדות התעשיינים, מאוד מוטרדים מהעובדה שבעצם חברות זרות באות ומחפשות פה לרכוש חברות קיימות ולא - - -
אבישי ברוורמן: את יושבת ליד פרופ' הירש, מה ההמלצה שלכם?
<דפנה אבירם-ניצן: אני סטודנטית שלו גם.
אבישי ברוורמן: יפה, מה ההמלצה?
אבישי ברוורמן: במשפט.
<דפנה אבירם-ניצן: אנחנו חושבים שהמדיניות במדינת ישראל צריכה להתאים את עצמה למשחק הגלובלי.
<דפנה אבירם-ניצן: כלומר, אנחנו צריכים למשוך לפה משקיעים שישקיעו בחברות חדשות במקום להחליף בעלות - - -
אבישי ברוורמן: מה העמדה לגבי "תנובה", אתם בעד למכור את "תנובה" לסינים או להנפיק אותה בבורסה?
<דפנה אבירם-ניצן: אנחנו לא נוקטים עמדה לגבי "תנובה".
<גדעון פישר: הנשיא שלך התראיין היום בבוקר.
<גדעון פישר: הנשיא שלך התראיין היום בבוקר ואמר: שומו שמיים, ממש לא למכור לסינים.
<דפנה אבירם-ניצן: אנחנו בעד השקעות בחברות ישראליות.
אבישי ברוורמן: אם את לא יכולה אל תגידי, אני אצלצל לצביקה אורן, אני רוצה שהוא יתנגד.
<גדעון פישר: הוא התראיין היום בבוקר, אבישי, הוא אמר שהוא נגד המכירה לסינים.
אבשלום וילן: אבישי, הוא הודיע בכל כלי התקשורת שהוא מתנגד.
אבישי ברוורמן: אז מדוע ביקשת זכות דיבור אם אין לך מה להגיד?
<דפנה אבירם-ניצן: כי יש לנו מסר - - -
אבישי ברוורמן: מיכל בירן וסיכום.
מיכל בירן: דבר ראשון אני רוצה להגיד שאני ממש מקנאה בסינים.
מיכל בירן: מתוך כל התיאור שתיארו פה הם מביני עניין, יש פה ממשלה שרואה חשיבה אסטרטגית רב-מערכתית, משקיעה בפיתוח, מוכנה להשקיע הרבה כסף רק בשביל בטכנולוגיה.
מיכל בירן: אני פשוט מזילה ריר מקנאה.
מיכל בירן: אין לי מה להגיד על הדבר הזה.
מיכל בירן: לעומת זאת, לנו מסתבר יש את הממשלה הפוסט ציונית שנתקלנו בה מעולם, שמפקירה - - -
אבישי ברוורמן: רק אני רוצה להזכיר לך דבר אחד – זו גם מפלגת העבודה.
אבישי ברוורמן: את ההפרטות התחילה מפלגת העבודה.
מיכל בירן: אין ספק, אני תרמתי את חלקי בשביל השינוי של מפלגת העבודה מהקו הזה.
מיכל בירן: אני רוצה לסיים את דברי.
מיכל בירן: זו ממשלה פוסט ציונית.
מיכל בירן: כל נכס אסטרטגי שיש לממשלה הזאת – אנחנו נישאר בלי נעלי צבא כי נותנים למפעל "בריל" להיסגר החודש, אנחנו נשארים בלי רכבים של מערכות צבאיות ובאמצע מלחמות, כשצריך פתאום, אנחנו מקבלים תשובות מחברות אירופאיות שזה אוגוסט והעובדים בחופשה, ומה לעשות שיש לנו פה מבצע צבאי או מלחמה.
מיכל בירן: ואז אנחנו מגיעים לזה שאת הדברים הכי בסיסיים – רוצים עכשיו למכור את מניית הזהב של המדינה ב"צים", אנחנו נישאר בלי שום גישה ובלי שום אוניות ישראליות שיכניסו לנו תוצרת מבחוץ.
יצחק וקנין: אל תדאגי, האיראנים יובילו לנו את הכול.
אבישי ברוורמן: אבל קבוצה קטנה מתעשרת פה חבל על הזמן.
מיכל בירן: אז שימו לב, גם לא יישאר מי שיביא לנו תוצרת מבחוץ כי לא תהיה לנו מניית זהב ב"צים", אבל גם לא יהיה לנו מי שייצר תוצרת פה כי "תנובה" תהיה אצל הסינים ומי יודע איזה לחצים בינלאומיים.
מיכל בירן: ולסיום, לא יהיה שום "סופר-טנקר" שאפשר יהיה לעשות "גוגל" כדי להביא לכאן משהו שיציל אותנו במחיר מופרז.
מיכל בירן: אני מצפה ממדינת ישראל שתתערב.
מיכל בירן: אני מבקשת מנציגי הקואליציה פה, שאני יודעת מה כוונותיהם, להפעיל את כל הכוח שיש לכם בשביל לנסות ולעצור את המכירה הזאת.
מיכל בירן: אני מודה ליו"ר הוועדה על הדיון החשוב הזה, תודה.
שלי יחימוביץ': אבל הציונות חזרה, כך בישר לנו השבוע שר האוצר.
אבישי ברוורמן: רחמים, 10 שניות ואני מסכם.
<רחמים אליהו: 10 זה מוגזם, פי 10.
אבישי ברוורמן: לא, יש לי ועדה אחרת עכשיו.
<רחמים אליהו: אני תמיד אומר בקיצור ולעניין.
אבישי ברוורמן: בקיצור.
אבישי ברוורמן: רחמים אליהו, חבר הנהלת התאחדות מגדלי הבקר.
<רחמים אליהו: א', בהתאחדות מגדלי הבקר, שאני חבר הנהלה, לא היה דיון ולא התקבלה החלטה בנושא של המכירה לסינים.
<רחמים אליהו: עמדתי היא נגד.
<רחמים אליהו: בנושא של ההנפקה: גם בארץ אם תהיה הנפקה – מי שמכיר את החוזה עם "תנובה", עם "אייפקס", גם הקיבוצים הם היום 23% - אם ינפיקו 99%, "אייפקס" תמשיך לשלוט ב"תנובה" כי היא מדללת את כל בעלי המניות.
<רחמים אליהו: אני כבעל המניות, במושב פרזון כשהייתי מרכז המשק, חילקנו את המניות: בעלי הזכויות שהיו בזכות ורצו לקנות את המניות – קנו את המניות, החייבים רצו לכסות את החובות – כיסו, ואלה שהיו זכאים ורצו כסף – קיבלו.
<רחמים אליהו: אנחנו חילקנו שליש שליש במעמד הזה.
<רחמים אליהו: בקיצור, אנחנו נגד.
<רחמים אליהו: אנחנו לא נחזור למצב אז, שזהבית נפגשה אתי ועם חברי הנהלת ההתאחדות והבטיחה לנו בשולחן אצלה במשרד לא פעם ולא פעמיים שהקניה של "תנובה" היא קניה אסטרטגית לפחות ל-30-40 שנה והיא לא עמדה בזה.
<רחמים אליהו: לא צריך לחזור על אותה טעות של אז.
<רחמים אליהו: אני מודה לך, אדוני היושב-ראש, שהבאת את זה לדיון לפני שנעשה מעשה.
<רחמים אליהו: אם אז היה עומד מישהו כמוך בראש ועדה כזאת זה לא היה נעשה כי המכירה של "תנובה" היתה טעות.
<רחמים אליהו: היו הבטחות - - -
יצחק וקנין: בנזיד עדשים מכרו אותה.
<רחמים אליהו: במילה אני מסיים.
<רחמים אליהו: האחיין של איציק בן דוד קיבל את המנכ"לות, כהן, רייכמן קיבל כמה מיליונים וכך ביצעו את המכירה.
<רחמים אליהו: הציגו לנו מצגת שווא וכל החקלאים – היו הרבה חייבים וגם קיבוצים חייבים – אמרו: חבר'ה, יאללה, הם מביאים כסף, בואו נגמור עם החובות.
<רחמים אליהו: זה בדיוק מה שהיה.
<רחמים אליהו: לא נחזור על הטעות.
<רחמים אליהו: ואתה, כבוד היושב-ראש, על הכתפיים שלך היום למנוע את הדבר הזה, זעקת עולם לעשות כאן, לא לתת למכור את "תנובה".
אבישי ברוורמן: תודה, רחמים היקר.
אבישי ברוורמן: אני מסכם: ועדת הכלכלה מתנגדת למכירת חברת "תנובה" לבעלות זרה, במקרה הזה חברה ממשלתית סינית.
אבישי ברוורמן: הוועדה קוראת לראש הממשלה ולממשלה לעצור את הליכי המכירה, להקים תוך ימים ועדה מקצועית שתבדוק האם מכירת "תנובה" מנוגדת לאינטרס הציבורי.
אבישי ברוורמן: האפשרות העדיפה היא הנפקת "תנובה" בבורסה הישראלית.
אבישי ברוורמן: ואני חוזר, יש פה כל כך הרבה כספים שלנו, כספי הפנסיה של האזרחים, ההנפקה תועיל לציבור הישראלי באמצעות השקעה בטוחה של כספי הפנסיה של הציבור, "תנובה" זו השקעה מצוינת.
אבישי ברוורמן: קיים חשש כי למכירה משמעויות קשות בתחום הביטחון הלאומי וביטחון המזון.
אבישי ברוורמן: צריך לוודא ששיקולים אלה יילקחו בחשבון ולא רק שיקולים של רווח מהיר של מעטים.
אבישי ברוורמן: רבותיי, אנחנו מגיעים לשלב הסיום.
אבישי ברוורמן: אנחנו ישבנו והקשבנו.
אבישי ברוורמן: אני במשא ומתן הרבה מאוד זמן.
אבישי ברוורמן: חבר הכנסת רוזנטל, שעושה לילות כימים בנושאים האלה, חבר הכנסת כלפה שנכנס לסוד העניין וכמובן הצוות של פרופ' גילה, עם אורי כמובן, ואני חושב שגם אלון מסר התחיל להתמסר לנושא סוף כל סוף.
אבישי ברוורמן: בעצם מעין הובילה את העניינים, אבל הוא גם רוצה להיכנס לעניין.
אבישי ברוורמן: אנחנו יודעים גם שבסופו של דבר, כמו שגמרנו אתמול במזון, כמו בדברים אחרים, האויב של הטוב הוא הטוב ביותר.
אבישי ברוורמן: מדינת ישראל לא יכולה ללכת לטוב ביותר בשום דבר, אבל יש פה שני אלמנטים, לכן בכל השיחות שהיו לנו אנחנו ביקשנו הקשבה, כי ברור לכולנו שצריך לעשות פה סדר.
אבישי ברוורמן: חיכינו 15 שנה.
אבישי ברוורמן: סדר לגבי הגבלים עסקיים, לא לגבי החקלאים המעבדים, אלא לגבי חברות שמתפתחות, שדינן כמו חברות של משווקים אחרים.
אבישי ברוורמן: מצד שני, מעבר לנושא הזה של שיפור הצרכנים, אנחנו רוצים את היצרנים הקטנים, שיקבלו מחיר הוגן, והצרכנים, שהמחירים יוזלו, אנחנו דואגים פה לחקלאים.
אבישי ברוורמן: לא רק לחקלאים הקטנים, אלא גם לחקלאים הגדולים.
אבישי ברוורמן: מכיוון שאני מסתכל גם על אבו, למרות שהוא במרצ הוא בעצם מפא"יניק, ויתור זה כוח, גמישות זה עוצמה ואף אחד, אפילו דרור שטרום, לא יכול להשיג את כל הדברים.
אבישי ברוורמן: אנחנו צריכים להגיע לפשרה והפשרה שתהיה היום היא טובה, היא טובה לצרכנים והיא טובה לחקלאים.
אבישי ברוורמן: לכן אני ממשיך בהקראה.
אבישי ברוורמן: האם עורך דין שוורץ ימשיך בנושא?
אבישי ברוורמן: איפה הפסקנו?
אבישי ברוורמן: לפני שהייתה הצבעה בוועדת הכנסת על הרביזיה של חבר הכנסת קלפה.
<אורי שוורץ: הדיון הסתיים ב-(2)(א), אבל לא הצבענו על (2)(א).
אבישי ברוורמן: אז בואו נחזור.
אבישי ברוורמן: צורי לביא הלך להיאבק במשפטים יותר מסובכים מהמשפט כאן והשאיר את דוד ויינשטיין בדד, אני מקווה שתוכל להסתדר בלי צורי.
אבישי ברוורמן: מה שאני מנסה עכשיו לעבור, לגבי הכול, אני חושב שגם דוד, אתה די מסופק, שמה שהוצהר לפרוטוקול, הכול והכול, אני לא אדבר על בן גוריון שדיבר בלי ה"א או דברים כאלה, אני חושב שזה מסודר.
אבישי ברוורמן: מיקי, בבקשה.
מיקי רוזנטל: עלתה פה בוועדה ובשיחות אחרות דאגה למושבניקים הבודדים שהציעו להם תמריץ להתאגד, אבל זכותם גם לא להתאגד.
מיקי רוזנטל: אנחנו חושבים שזה טוב להתאגד ולשווק ביחד, אבל עלתה דאגה ואדוני הממונה, נדרשת התייחסות שלך לסוגיה, מושבניק שהוא באמת חקלאי ומתאגד עם שניים-שלושה חקלאים אחרים ואחד מהם משווק את הסחורה של כולם.
מיקי רוזנטל: מדובר בכמויות שהן לא משנות מחיר, לא גורמות לשינוי שווקים וכו', ואלה מבקשים לעצמם פתרון ואנחנו חשבנו שזה יהיה נכון שאדוני יכריז שהם יבואו אליו, ואם אכן הם עונים על הקריטריונים שאמרתי, אתה תגדיר בעצמך, אתה תפטור אותם במהירות סבירה ותחזיר אותם לגדר הפטור, וכך אנחנו נוכל לענות גם על הצרכים של המושבניק החקלאי שהוא איננו תאגיד עסקי ענק.
אבישי ברוורמן: אני רק רוצה להוסיף.
אבישי ברוורמן: אני יודע שדיוויד קשוב, שוחחנו איתו בנושא, אבל חשוב לנו שדיוויד יגיד לפרוטוקול עכשיו, כדי שהדברים יירשמו, מה שדיברנו בחדרי חדרים יהיה עכשיו בריש גלי.
אבישי ברוורמן: בבקשה, פרופ' גילה.
<דיויד גילה: כן, בנסיבות שחבר הכנסת רוזנטל ציין מדובר במקרה של איזה שהוא מיזם בין חקלאים שלא מעלה חשש לפגיעה של ממש בתחרות בשוק.
<דיויד גילה: מיזם כזה יכול לקבל פטור לפי חוק ההגבלים העסקיים.
<דיויד גילה: הם יכולים לגשת אלינו ובמקרה כזה ניתן להם פטור, ואנחנו נעשה מאמצים לעשות את זה אפילו בהקדם.
אבישי ברוורמן: דוד, אני רק לא אומר את זה, לא רק שדיוויד אומר מה שהוא אומר, ועדת הכלכלה, היחסים בינינו מאוד אינטימיים, והוא יודע שכשהוא מבטיח לך הוא גם מבטיח לנו.
אבישי ברוורמן: מילא אתה, אבל איתנו היחסים זה יחסים.
איציק שמולי: תודה, אדוני היושב ראש.
איציק שמולי: אני חושב שההצעה שלכם היא מאוד חכמה והיא חשובה, רק יש לי שאלה, אדוני הממונה, בגלל שמדובר בתוצרת חקלאית, האם אפשר לדבר באופן יותר קונקרטי על תקופת הזמן שבה אתם צריכים לענות, לאשר או לא לאשר, את הבקשה?
<דיויד גילה: אני מעדיף שלא.
<דיויד גילה: המקרה שחבר הכנסת רוזנטל ציין הוא מקרה פשוט.
<דיויד גילה: במקרים פשוטים אנחנו חוזרים לצדדים תוך שבועות, אבל אני מבקש לא לגדר לנו, כי זה משנה לנו את החוק וזה לא טוב.
אבישי ברוורמן: חבר הכנסת שמולי, כל הדברים פה מדוברים, כפי כוונתך, במיידי, כי אין פה איזה דברים מסובכים.
אבישי ברוורמן: אז ההצהרה הזאת נאמרת ל - - -
איציק שמולי: אני מקבל את מה שאתה אומר, אני רק רוצה לדעת, כדי שנדע כולנו, על מה אנחנו מדברים וגם לטובת הפרוטוקול.
איציק שמולי: כשאתה אומר פרק זמן סביר, מושג כללי על מה אנחנו מדברים.
<דיויד גילה: החוק קוצב לנו לטפל בבקשה כזו 90 ימים.
<דיויד גילה: כמובן שה-90 ימים זה פרק זמן מרבי שמוקדש לבקשות מורכבות וקשות.
אבישי ברוורמן: זה הסף העליון.
אבישי ברוורמן: מאיר צור, מה כל כך התלהבת פתאום?
<מאיר צור: לא, אני רציתי לתחום את זה בזמן ואני לא חושב שזה כזה מסובך.
<מאיר צור: אתה אמרת שהחוק נותן 90 ימים, אנחנו חשבנו שצריך בפחות.
<מאיר צור: בסוף זה חקלאות ו - - -
אבישי ברוורמן: אבל הוא כבר אומר לך שהצהרת הכוונות היא מאוד ברורה, נכון, דיוויד?
<מאיר צור: שיגיד בקולו, נשמע אותו, יש לו קול ערב.
<דיויד גילה: לא, אני מבקש לא לשים לנו עכשיו סטופר.
<דיויד גילה: אנחנו מבטיחים במקרים פשוטים לחזור אליכם מהר.
אבישי ברוורמן: אם יש לכם בעיה, תרים טלפון.
אבישי ברוורמן: אני רואה שמר צור מאחורי דוד ויינשטיין רוצה להגיד משהו, בבקשה.
<יואב צור: אני שמח לשמוע שמעודדים את החקלאים לעשות שותפויות.
<יואב צור: בענף הרפת, כשהיה פה דיון לפני חודשיים, תקנות שעוד לא מביאים אותן הנה, עושים הכול, אגודה אסור לרפתנים במושבים להקים ושותפויות אסור מעל שלושה.
אבישי ברוורמן: יואב, זה לא הנושא.
אבישי ברוורמן: מתי יש לנו דיון גם על שוק החלב?
<יואב צור: אתם לא יכולים לאותת ביד אחת וביד שנייה לעשות - - -
אבישי ברוורמן: יואב היקר, אני חושב שיש לנו עוד דיון במשרד החקלאות על כל הנושאים האלה של שוק החלב והמכסות והדברים.
אבישי ברוורמן: יואב, אני מבטיח לך שאני אזמין אותך אישית.
אבישי ברוורמן: בבקשה, אבו.
אבשלום וילן: אדוני היושב ראש, התפרסם לפני כשבועיים שאנחנו המדינה המובילה בעולם בתחום הרגולציה.
אבשלום וילן: אתה מכיר את העולם הגדול, מכיר את הכלכלות, אני לא מבין, אני אומר לך בשיא היושר, הולכים, גומרים, מצביעים.
אבשלום וילן: הסעיף הזה, לפי דעתי, (2), מיותר לחלוטין.
אבשלום וילן: אז חזרנו לתור בקופת חולים, קראת לי מפא"יניק, לקבל פנקס אדום.
אבשלום וילן: לא שמעתי - - -
אבישי ברוורמן: אבו, אתה ישבת אצלי בחדר, ישבו אחרים, הם אמרו כבר, כי מצד אחד אנחנו עכשיו נותנים תמריצים, סגרתי עם - - -
יצחק וקנין: אבישי, תאמין לי, עזוב אותי מהתמריצים, אל תהרגו את החקלאים.
יצחק וקנין: הורגים את החקלאים.
אבישי ברוורמן: כמה דוגמאות יש ככה?
אבישי ברוורמן: הוא נותן לכם את הפטור, הוא נותן לכם באמת, אתם מקבלים את הפטור לדברים הבודדים.
אבישי ברוורמן: לא זה עודף הרגולציה של ישראל, תאמין לי.
אבישי ברוורמן: לא פה יש עודף רגולציה.
יצחק וקנין: מה, אנחנו קונים את החקלאים בתמריצים?
יצחק וקנין: זה מה שעובד פה?
אבישי ברוורמן: לא, אתה מקבל גם תמריצים וגם פטור.
יצחק וקנין: לא, שום תמריצים לא יקבלו החקלאים, אני אומר לך את זה באחריות.
יצחק וקנין: הכול כשיגיעו לרגע של היישום, אני מכיר את האוצר יותר טוב מכולם.
<אלון מסר: אני אחזור שוב על מה שאמר גם אודי אדירי בישיבה הקודמת.
<אלון מסר: אנחנו הסכמנו שיוקצו עשרה מיליון שקלים בשנתיים הקרובות לצורך תמריצים.
<אלון מסר: התחייבות שלו פה שוב לפרוטוקול, גם היושב ראש מכיר את זה - - -
יצחק וקנין: כנראה שאתם לא מכירים את המאטריה, אני אומר לכם, אני חקלאי ואני יודע מה שאני אומר.
יצחק וקנין: חקלאים לא רוצים להתאגד, אתם לא תופסים את זה?
יצחק וקנין: יש להם טראומה מהמשבר שהם עברו.
<אלון מסר: מי שלא רוצה לא חייב.
<אלון מסר: לא מחייבים.
אבישי ברוורמן: הוא יבוא לפטור.
יצחק וקנין: אתם רוצים מגבלות על מגבלות.
יצחק וקנין: חקלאי קטן, לא מאיים על כלום.
<קריאה: עידית, שמעת מה שאמר איציק וקנין?
<קריאה: אנחנו לא דיברנו.