GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אביטל בגין: משרד המשפטים עוד לא הגיב לבקשה.
אבישי ברוורמן: מה, עורכת-דין בגין?
אבישי ברוורמן: עורכת-דין בגין ואחרי זה מר רגב כבירי.
<אביטל בגין: יש פה איזושהי הפרה שיש איתה קושי, אבל זה לייצר מנגנון ביקורת לא נכון באופן שמתערב בגבול בין עבודת הממשלה ובין עבודת הכנסת.
<אביטל בגין: יש כל מיני אפשרויות לביקורת על עבודת הממשלה.
אבישי ברוורמן: אגיד לך מה שאני רוצה, כי את יודעת, כשלוקחים עורכי-דין, הם תמיד יכולים למצוא פתרון.
אבישי ברוורמן: מצאתי את זה בניסיון חיי, כשהובלתי פרויקטים או כשהייתי נשיא אוניברסיטה.
אבישי ברוורמן: כל פעם עורכי-דין יכולים לתפור לך פתרון.
אבישי ברוורמן: המטרה שלי היא רק אחת.
אבישי ברוורמן: מכיוון שאני, ב-common sense הלא משפטי שלי, אמרנו: באנו לחוק חדש בחוק המזון.
אבישי ברוורמן: קורים דברים עכשיו שהם עולם חדש.
אבישי ברוורמן: לא כל בני האדם, כמו שאת יודעת, כבר חזרנו על זה מפעם לפעם, ציבור זה צדיקים, בינוניים ורשעים.
אבישי ברוורמן: במקרה הזה יש רק צדיקים.
אבישי ברוורמן: אבל יכול להיות לפתע שיבואו או בינוני או רשע.
אבישי ברוורמן: כל מה שאני רוצה, שבאיזושהי צורה לא יהיה שימוש לרעה, אלא להיפך.
אבישי ברוורמן: אני רוצה את גישתו של עורך-דין ימין אבל עם עין נוספת כדי למנוע את הרשעים, שמי שנוסע 95 ק"מ במובן הזה שבטעות, אצל מאירי אפילו שלא עושה טעות בכלל, בטעות לחץ על כמה כפתורים, עשה טעות, אז אנחנו לא ניקח אותו לקלבוש.
<אביטל בגין: הדבר לא נעשה במחשכים.
<אביטל בגין: וכמו שהגשת כתב אישום יכולה להיות בעבירת התקיפה מהפעולה הזאת שנחשבת תקיפה ועד תקיפה שנותנת מכה, תמיד לרשות יש טווח של שיקול דעת.
<שמואל בורסי: לא, זה לא דומה.
<אביטל בגין: באופן גלוי העיצומים וההפרות מפורסמים, אפשר לבקר את זה, יש מבקר המדינה, יש בית-המשפט שבוחן את הסבירות, יש הצעות לסדר בכנסת שאני מגיעה אליהן, שבהן הכנסת חושבת שמשהו נעשה לא ראוי ונעשה דיון וליבון.
<אביטל בגין: הנחיות אכיפה שיהיו באישור הכנסת זו תערובת לא נכונה.
אבישי ברוורמן: עורכת-דין בגין, אגיד לך, אני לא רוצה אישור.
אבישי ברוורמן: אני שונא את עודף הבירוקרטיה, אני לא אוהב את עודף החקיקה בכנסת.
אבישי ברוורמן: אני בעד נבוט גדול בדרך כלל, והיתר לפשט תהליכים.
אבישי ברוורמן: אבל פה נראה לי שכל מה שרוצים זה גם לא אישור אלא עין נוספת.
אבישי ברוורמן: ולכן אני מבקש איזה עין שאנחנו נדע שאם לפתע יבוא פרעה שלא ידע את יוסף, במקום עורכת-דין פינקוס ועורך-דין ימין.
אבישי ברוורמן: ולפעמים אתה רואה שמישהו עושה שימוש לרעה בנושא הזה.
<שמואל בורסי: או פינקוס בעצמה.
אבישי ברוורמן: אדוני, אני לא מדבר לגופו של אדם.
אבישי ברוורמן: זה היה מיותר.
אבישי ברוורמן: ההערה מיותרת ותתנצל.
אבישי ברוורמן: עורך-דין בורסי, מיותרת ההערה שלך.
אבישי ברוורמן: ולכן הייתי רוצה שיעלה אור אדום, שהכנסת הזאת תחליט נגיד: במקרה הזה אנחנו רואים שמשהו פה לא בסדר.
<אתי בנדלר: לעורכת-דין דוידוביץ יש פתרון מצוין.
אבישי ברוורמן: חוכמת השולחן.
אבישי ברוורמן: יומיים עשינו את חוכמת השולחן.
<אתי בנדלר: הרבה יותר טוב מהפתרון שלי.
<הילה דוידוביץ-בלומנטל: פתרון שעשינו, גם בחוק המזון הוא עבד.
<הילה דוידוביץ-בלומנטל: דיווח בתום שנה מיום כניסתו של החוק.
אבישי ברוורמן: רגע, עורכת-דין דוידוביץ, אנחנו לא שומעים אותך לפרוטוקול.
<הילה דוידוביץ-בלומנטל: שנה מיום כניסתו לתוקף של החוק, של הצעת החוק, הרשות תדווח על אופן יישום הסעיף הזה.
<הילה דוידוביץ-בלומנטל: זה פתרון דיווח.
אבישי ברוורמן: ואם חס וחלילה יקרה פה איזה דבר, תאמין לי, אנחנו נעשה פה - - -
<שמואל בורסי: אבל זה יותר אקדמי.
<שמואל בורסי: הפיקוח הוא אקדמי.
<יהודה לניאדו: מה זה?
<הילה דוידוביץ-בלומנטל: זה לא אקדמי, זה מקובל בהרבה חקיקה.
<שמואל בורסי: זה בלי שיניים.
<הילה דוידוביץ-בלומנטל: זה ועוד איך עם שיניים, כי מגיעים לוועדה ומדווחים.
<הילה דוידוביץ-בלומנטל: ואם זה לא נראה למי מחברי הוועדה - - -
<שמואל בורסי: אין לזה שום משמעות.
<הילה דוידוביץ-בלומנטל: זה מקובל בחקיקה בהרבה תחומים.
<הילה דוידוביץ-בלומנטל: אל תגיד אין שיניים, אתה קצת מזלזל.
אבישי ברוורמן: עורך-דין בורסי, אני לא יודע באיזה בית-משפט אתה חי.
אבישי ברוורמן: אם היית עובד ב"שופרסל" כבר היו מפטרים אותך מזמן.
אבישי ברוורמן: אני אומר לך את זה.
<שמואל בורסי: בשביל זה אני לא עובד שם.
אבישי ברוורמן: כנראה אצלך, בחברה שאתה עובד, אתה יכול לדבר מתי שאתה רוצה, לעשות מה שאתה רוצה, אתה בעל-הבית בטח.
אבישי ברוורמן: אבל אתה כבר דיברת, שמענו אותך.
אבישי ברוורמן: עכשיו עורכת-דין בנדלר.
<שמואל בורסי: לא, אבל אנחנו בורחים בעצם מהסעיף האמיתי.
אבישי ברוורמן: אף אחד לא בורח, מחפשים פתרון.
אבישי ברוורמן: עורכת-דין רבינוביץ, איזה הצעה יש לך?
<רונן רגב כביר: אדוני, אשמח גם להתייחס לנושא.
<שוש רבינוביץ: אני רוצה להסב את תשומת ליבה של הוועדה, שההפניה לסעיפים קטנים 22ג(א)(28) או (29), ששם ההפרה החוזרת נחשבת תוך שישה חודשים - - -
<דוד ימין: תשעה.
<שוש רבינוביץ: כן, סליחה.
<שוש רבינוביץ: יש לפי דעתי טעות, כי זה צריך להיות (29) ו-(30).
<שוש רבינוביץ: כי אנחנו מדברים על פער מחיר מדף-קופה, וזה בסעיף (3), ואנחנו גם רואים את זה, אני יכולה להפנות לפרוטוקול מה-10 ביולי 2012 עמוד 19.
<שוש רבינוביץ: שם זה כתוב שזה הסעיפים האלה.
<שוש רבינוביץ: בזמנו דיברתי עם חנה וינשטוק על העניין, היא הסכימה אתי, פשוט - - -
<אתי בנדלר: נבדוק את זה מיד.
אבישי ברוורמן: רבותי, עורכת-דין רבינוביץ מדברת לעניין ובקצרה, ודי לחכימא ברמיזא.
אבישי ברוורמן: ובדרך כלל ההצעות שלה, אנחנו מקבלים אותן.
אבישי ברוורמן: בודקים את זה.
<אתי בנדלר: אני לא בטוחה, גברת רבינוביץ.
<אתי בנדלר: פסקה (28) מפנה לסעיף 17 לחוק הגנת הצרכן, שמדבר על סימון טובין.
<שוש רבינוביץ: נכון.
<אתי בנדלר: ופסקה (29) זה סימון המחיר הכולל.
<שוש רבינוביץ: וסעיף (30) זה - - -
<אתי בנדלר: לא, (30) זה משהו הרבה יותר חמור.
<אתי בנדלר: (30) זה באמת הפרש מדף-קופה.
<אתי בנדלר: אני לא חושבת שעל זה דובר.
<אתי בנדלר: אולי כן, אבל לזה אנחנו צריכים לקבל את הסכמת הממונה.
<שלמה אלמגור: אבל יש כבר בחוק על מדף-קופה.
<שלמה אלמגור: מאות אלפי שקלים - - -
<שוש רבינוביץ: וגם אני מבקשת לבדוק את הפרוטוקול איפה שזה נאמר.
<אתי בנדלר: צריך לבדוק את זה באמת.
אבישי ברוורמן: מר רגב כביר, כן.
<רונן רגב כביר: קודם כול, אנחנו בהחלט חושבים שההצעה של עורכת-דין דוידוביץ היא הצעה ראויה.
<רונן רגב כביר: בכלל פיקוח על אופן היישום של חוקים הוא דבר מאוד מאוד מבורך במדינת ישראל ולא צריך להוסיף הרבה.
<רונן רגב כביר: אבל בנקודה הזאת אני חושב שיש איזשהו פספוס.
<רונן רגב כביר: השאלה כאן היא לא שאלה של טעות אנוש.
<רונן רגב כביר: טעות אנוש צריכה להיות מטופלת באמצעות האופן שבו מגדירים את רגישות האכיפה לעניין ההפרה הזאת, פרקטיקה שמקובלת באלף ואחד מקומות, גם בתחום התקשורת קובעים יציבות כשצריך אבל מידת הרגישות ליציבות של רשתות התקשורת, ובאלף ואחד תחומים אחרים.
<רונן רגב כביר: כאן מדובר על עד כמה רשת שיווק, לצורך העניין, משקיעה בבקרה העצמית שלה לציות.
<רונן רגב כביר: על זה אנחנו מדברים.
<רונן רגב כביר: והמטרה במקרה הזה היא לדאוג שיהיה לה את התמריץ הכלכלי להשקיע ולציית.
<רונן רגב כביר: ואם יש חריגות פה ושם אז החריגות האלה יוגדרו שלא כהפרה.
אבישי ברוורמן: רונן, הלא זה בדיוק, אנחנו בדעתך.
<רונן רגב כביר: אוקיי.
אבישי ברוורמן: רוב הדברים האלה, אם באמת יש ניהול כושל - - -
<רונן רגב כביר: נכון, ואפשר לבוא ולהציג את אופן היישום בעוד שנה.
אבישי ברוורמן: אבל רק אמרנו דבר אחד, הוספנו פה עוד דבר אחד, בגלל זה גם נושא הבקרה, ואתן לאתי שתנסח אותה, כי כמו שאמרתי: לפעמים יש באמת טעויות אנוש שהן לא כל כך משמעותיות.
אבישי ברוורמן: אבל אם יש מישהו שלא משתמש בחוכמת הלב וברגישות, ומשתמש בה שלא לפי החוכמה - -
יעקב אשר: לא, או שאפילו מזלזל בזה.
אבישי ברוורמן: - - אנחנו רוצים עין כזאת שתגיד: זה לא בסדר, ואנחנו נדאג לשים אותו במקומו.
<רונן רגב כביר: בהחלט תפקידה של הכנסת לבקר את האופן שבו מתפקדת הממשלה.
<יהודה לניאדו: איפה זה בא לידי ביטוי?
<יהודה לניאדו: לא הבנתי.
<אביטל בגין: אולי שנדע איפה אנחנו עומדים מבחינת - - -
אבישי ברוורמן: אני רואה שאתי מנסחת משהו.
<אתי בנדלר: לא, אני בודקת עדיין את הערתה של עורכת-דין רבינוביץ.
<אביטל בגין: הכוונה היא להכניס סעיף של חובת דיווח?
אבישי ברוורמן: בוא נגמור רגע - - -
<אתי בנדלר: אוקיי, לגבי הדיווח, אדוני.
<אתי בנדלר: מה שאני מציעה - -
אבישי ברוורמן: ועל זה נצביע.
<אתי בנדלר: - - זה להוסיף סעיף.
אבישי ברוורמן: גם לפרוטוקול נרשם.
<אתי בנדלר: הממונה ידווח לוועדת הכלכלה על מספר העיצומים הכספיים שהוטלו, סכומם, בשל איזה הפרות וכמה מתוכם הפרות חזרות.
<אתי בנדלר: דיווח כאמור יימסר לוועדה אחת לשנה במשך חמש שנים, דיווח ראשון שנה לאחר כניסת פרק העיצומים לתוקפו.
<יהודה לניאדו: סליחה, יורידו אותי מהחבל אחרי זה בדיווח לוועדה?
<יהודה לניאדו: אני כבר אהיה תלוי.
<יהודה לניאדו: אני כבר אהיה על החבל תלוי.
<יהודה לניאדו: סליחה.
<רונן רגב כביר: חס ושלום, לא יהיו אצלך הפרות.
<יהודה לניאדו: ידווחו אחרי שנה שתלו אותי, ואולי יורידו אותי.
<יהודה לניאדו: לא ראיתי אף אחד שיצא חי אחרי שהורידו אותו מהחבל, גם לא סדאם חוסיין.
<שמואל בורסי: הפתרון להוציא את הנושא של המדבקות מתוך החוק.
<שמואל בורסי: זה מה שצריך לעשות.
<זהבית שחף: סליחה, אדוני, אפשר?
אבישי ברוורמן: סיימתי.
<זהבית שחף: אדוני, מילה.
<אתי בנדלר: הדיווח מדי שנה.
<אתי בנדלר: אני חושבת שאחרי חמש שנים הוועדה כבר תקבל תמונה טובה.
<זהבית שחף: אדוני, אפשר שתי מילים בבקשה?
<זהבית שחף: עורכת-דין זהבית שחף מ"מגה קמעונאות".
אבישי ברוורמן: ויש לך להוסיף משהו שלא אמרו כולם?
<זהבית שחף: לא, יש לי רק לחדד ולהבהיר.
<זהבית שחף: אנחנו בסופרים שלנו כמו בסופרים אחרים של עוסקים נוספים מוכרים עשרות אלפי מוצרים.
<זהבית שחף: אם תכפיל את זה במספר הסניפים שלנו זה בלי סוף.
אבישי ברוורמן: את חושבת שמאירי לא אמר בדיוק אותו משפט?
<זהבית שחף: הוא אמר, אני רוצה - - -
אבישי ברוורמן: אז את רוצה לחזור.
אבישי ברוורמן: אז תגידי: אמר מאירי, נכון גם לגבינו.
<זהבית שחף: לא, אני רוצה לחדד.
<זהבית שחף: אני רוצה לומר עוד משהו.
<זהבית שחף: החוק דאג להגן על הצרכן, במיוחד בהפרש של מחיר מדף-קופה, ובמקרה שההפרה הזאת לא מתוקנת באופן מיידי יש אפשרות להגיש תביעה לפיצוי לדוגמה, וצרכנים משתמשים בזה, זה כלי מאוד מאוד שימושי לצרכנים.
<זהבית שחף: ולכן זה לא נכון שהצרכן עומד מסכן מול העוסק ואין לו שום דרך להתמודד.
<זהבית שחף: וכמו שאמר עורך-דין בורסי, יש הנחיות, יש טעויות אנוש, לפעמים הצרכן גם מרוויח מהטעויות האלה.
<זהבית שחף: ולכן אנחנו חושבים שזה לא מידתי כל הנושא הזה, גם לא תשעה חודשים וגם לא להסתכל על רשת באופן מלא.
<זהבית שחף: אם יש לי סניף בקרית-שמונה וסניף באילת בהפרש של חצי שנה שיש טעות במדבקות, אז אנחנו צריכים לשלם פי אחד וחצי קנס?
<שמואל בורסי: גם הקנס עצמו הוא הון עתק.
<זהבית שחף: אז אני אומרת: על אחת כמה וכמה.
<זהבית שחף: הזמן ארוך מדי, תשעה חודשים זה המון זמן, זה באמת המון זמן, במיוחד אם מסתכלים על רשת שלמה.
<דוד ימין: לפני שמחליטים שישה או תשעה.
<דוד ימין: אני חושב שההחלטה על שישה או תשעה קשורה בטבורה באיך מגדירים את ההפרה.
<שמואל בורסי: בוא נדבר מה זה הפרה.
אבישי ברוורמן: עורך-דין בורסי, אני מבקש ממך ללכת להתאוורר לחמש דקות ולחזור.
<שמואל בורסי: לא, אני בסדר, אני מקשיב.
אבישי ברוורמן: אתה יכול להתאוורר בפנים?
<דוד ימין: יש חוסר אמון קשה שאני לא מצליח להבין מאיפה הוא מגיע.
<זהבית שחף: מכתבי האישום.
<יהודה לניאדו: מהתביעות שקיבלנו.
<דוד ימין: טוב, חבר'ה, באמת, אני מכיר אתכם יותר מיום.
אבישי ברוורמן: עורך-דין ימין, הוא מקשיב לכם כל הזמן.
<דוד ימין: שוב פעם, אני אומר: יש איזשהו חוסר אמון קשה לאיך תיגזר ההפרה.
<דוד ימין: עכשיו, אנחנו פה אומרים: יהיו נהלים כתובים ברורים, הם יפורסמו, אתם כולכם מספיק גדולים ומספיק חזקים אם הנהלים האלה יהיו לא טובים לעתור נגדם מנהלית.
<דוד ימין: חוץ מזה, הכנסת תכיר אותם, יוכלו לקרוא אותנו תמיד לסדר.
אבישי ברוורמן: כל נקודה שמשהו קורה, ישר מגיע - - -
<שמואל בורסי: תוכלו לקרוא לסדר?
<שמואל בורסי: מה זה לקרוא לסדר?
<דוד ימין: זה להעלות הצעה לסדר-היום.
<דוד ימין: זה דבר אחד.
<דוד ימין: הצעה לסדר-היום.
<דוד ימין: בנוסף אנחנו מדווחים.
אבישי ברוורמן: יהיו לכם הרבה חברי כנסת.
אבישי ברוורמן: תוך שנייה שקורה משהו ישר תהיה הצעה לסדר-היום.
<דוד ימין: מעלים את זה כהצעה לסדר-יום.
<דוד ימין: לא חסרים כלים.
<שלמה אלמגור: רגע, דוד.
<שלמה אלמגור: יהיו כתבי אישום?
<דוד ימין: לא לא.
<שלמה אלמגור: לא יהיו כתבי אישום?
<שלמה אלמגור: מה אתה אומר?
<דוד ימין: תראו, שוב פעם, זה יהיה משהו שיהיה כתוב.
<דוד ימין: זה יהיה משהו שיהיה כתוב וגלוי וברור, ויהיו לכם את כל הדרכים להשפיע עליו מסביב.
<דוד ימין: זה לא ייעשה במחשכים.
<דוד ימין: אתם יודעים את זה, שגם השר וגם הממשלה הם doing business.
<דוד ימין: אז טיפ טיפה תנו לנו קרדיט שאין לנו רצון, באמת, כי אנחנו שייכים גם לשר הכלכלה שדואג לכלכלה להתקדם, טיפ טיפה קרדיט שאין לנו שום כוונה לגרום לעסקים לקרוס.
<דוד ימין: והנוהל יהיה הגיוני, אני מבטיח, הוא יהיה הגיוני.
<אתי בנדלר: רגע, קודם כול, בקשר להערתה של גברת רבינוביץ, שייתכן שנפלה טעות בהפניה לפסקאות.
<אתי בנדלר: אז לפי מה שבדקנו עד כה, נראה שלא נפלה טעות.
<תמר פינקוס: לא נפלה.
<שוש רבינוביץ: וגם מבחינת המהות.
<שוש רבינוביץ: אני מסכימה.
<אתי בנדלר: אוקיי, אז גברת רבינוביץ יורדת מהעניין הזה.
<אתי בנדלר: לכן ההפניה היא נכונה.
<אתי בנדלר: עכשיו הוועדה צריכה להחליט אם הפרה חוזרת זה יהיה בתוך תשעה חודשים או תקופה אחרת.
<אתי בנדלר: אני מזכירה שוב שבהצעת החוק המקורית דובר על שנתיים.
אבישי ברוורמן: הורדנו את זה משנתיים לתשעה חודשים.
אבישי ברוורמן: אשאיר את זה.
<אתי בנדלר: ובנוסף לכך, אם הוועדה תאשר את סעיף הדיווח.
אבישי ברוורמן: אנא, תקראי את סעיף הדיווח.
<אתי בנדלר: כמובן זה לא הנוסח הסופי.
<אתי בנדלר: הממונה ידווח לוועדת הכלכלה על מספר העיצומים הכספיים שהוטלו, סכומם, בשל איזה הפרות, וכמה מתוכם היו בשל הפרות חוזרות.
<אתי בנדלר: דיווח כאמור יימסר לוועדה אחת לשנה במשך חמש שנים.
<יהודה לניאדו: מה נחשבת הפרה?
<אתי בנדלר: זה החוק קובע.
<אתי בנדלר: זה כבר הוועדה אישרה.
<אתי בנדלר: דיווח ראשון יימסר שנה לאחר כניסת פרק העיצומים לתוקפו.
אבישי ברוורמן: בעד הוספת סעיף 22י לחוק העיקרי – פה אחד
<תמר פינקוס: אחרי איזה סעיף את מוסיפה את זה, אתי?
<אתי בנדלר: אני עכשיו גם צריכה להגיד איזה מספר סעיף זה יהיה?
<תמר פינקוס: אנחנו פשוט רוצים לדעת איפה אנחנו, לאן אנחנו ממשיכים מפה לקרוא.
<אתי בנדלר: קודם כול, הוועדה מאשרת גם את סעיף 22י כפי שהוא?
אבישי ברוורמן: להצביע פעם נוספת, 22י.
<אתי בנדלר: והסעיף הנוסף שיהיה - -
אבישי ברוורמן: מה שהוקרא עכשיו.
<אתי בנדלר: - - אני מניחה לקראת סוף החוק.
<תמר פינקוס: זה יהיה אחרי 22י?
<אתי בנדלר: לא, זה יהיה לקראת סוף החוק.
<אתי בנדלר: מה זה משנה עכשיו?
אבישי ברוורמן: 22יא, עורך-דין ימין.
אבישי ברוורמן: מר דני קדרון ביקש ממני שהוא רוצה לאכול צהריים עוד מעט.
אבישי ברוורמן: תתקדם.
<יהודה לניאדו: לא, הבעיה נפתרה.
<דוד ימין: סעיף טכני לחלוטין, מדבר בעד עצמו.
אבישי ברוורמן: בעד הוספת סעיף 22יא לחוק העיקרי – פה אחד
אבישי ברוורמן: 22יב.
<שלמה אלמגור: תשאל אם זה גם בתשלומים.
<שלמה אלמגור: הוא יכול בתשלומים?
<שלמה אלמגור: בן-אדם מסכן.
אבישי ברוורמן: ברכה.
<ברכה גור אריה: יוציאו אותי בגללך.
<שלמה אלמגור: לא, אבל שיאפשרו לאנשים מסכנים בתשלומים.
<ברכה גור אריה: הם לא מסכנים.
<ברכה גור אריה: די, תעזוב אותם.
<שלמה אלמגור: יש מי שמסכן, אני מכיר הרבה.
<דוד ימין: אענה בקצרה.
<דוד ימין: הקנסות ייגבו על-ידי המרכז לגביית קנסות, וכל הנושא של פריסה ודחייה מוסדר שם.
יעקב אשר: לא, יש בזה היגיון, שיש הבדל בין חברות - - -
אבישי ברוורמן: יש הבדל בין "שופרסל", אני כבר לא מדבר על לניאדו - - -
<אתי בנדלר: המרכז לגבייה הוא זה שיגבה את העיצומים הכספיים.
<אתי בנדלר: יש להם סעיף שמסמיך אותם.
יעקב אשר: מצוין.
יעקב אשר: נחה דעתנו.
<שמואל בורסי: יש לי הצעה.
אבישי ברוורמן: הלאה, להמשיך.
אבישי ברוורמן: 22יב, בבקשה.
<שמואל בורסי: יש לי הצעה, ברשות הוועדה.
<דוד ימין: הוצבע יא?
אבישי ברוורמן: הוצבע יא, כן.
<אתי בנדלר: אני רק רוצה להזכיר שבנוסח הקודם של הצעת החוק הציעו להחיל את פקודת המיסים גבייה על גביית עיצומים כספיים, וזה ירד בוועדה.
אבישי ברוורמן: ירד מהפרק.
אבישי ברוורמן: 22יב, עורך-דין ימין.
<שמואל בורסי: שאלה.
אבישי ברוורמן: יאללה, מי בעד?
אבישי ברוורמן: בעד הוספת סעיף 22יב לחוק העיקרי – פה אחד
<דוד ימין: סימן ב': התראה מינהלית.
<דוד ימין: סעיף 22יג מדבר על התראה מינהלית.
<דוד ימין: התראה מינהלית אמורה להיקבע בנהלים שיאושרו על-ידי היועץ המשפטי לממשלה.
<דוד ימין: זה כתוב בסעיף 22כג שעוד לא הגענו אליו.
<דוד ימין: זאת אומרת, יהיו נהלים שייקבעו עם היועץ, ויש שמה מתי אפשר להוציא התראה מינהלית במקום עיצום כספי.
<דוד ימין: על ההתראה המינהלית, בכל מקרה, למרות שזו רק התראה, חלות כל הזכויות שחלות לעוסק על כוונה להטיל עיצום כספי, שזה כולל את הזכות לבקש לבטל אותה וכן הלאה.
אבישי ברוורמן: אוקיי, עורכת-דין רבינוביץ.
<שוש רבינוביץ: הגישה שלנו הייתה באמת שצריכה להיות התראה מינהלית תחילה.
<שוש רבינוביץ: ההצעה הזאת לא התקבלה, לצערי.
<שוש רבינוביץ: אנחנו מדברים פה על נהלים שוב, דיברנו כבר על העניין של הנהלים וגם דיברנו הרבה עם הרשות.
<שוש רבינוביץ: לפחות לפרוטוקול חשוב לי לשמוע שההתראה המינהלית לפחות תחול על כל תיקון חדש לחוק, כל הרשימה שעכשיו מתווספת.
אבישי ברוורמן: נרשם לפרוטוקול.
<תמר פינקוס: יותר מזה, אמרנו והראינו דוגמה.
<תמר פינקוס: ההתראה תחול בכל הצעת חוק חדשה, בכל מקרה שהרשות משנה את מדיניות האכיפה שלה, ובכל מקרה שבו יש מחלוקת כנה, כלומר יכולה להיות פרשנות משפטית לכאן ולכאן והחוק לא ברור.
<תמר פינקוס: שלושת אלה הם מקרים שתמיד בגינם תהיה התראה מינהלית.
<שוש רבינוביץ: אני מקווה שיהיו עוד שיקולים.
<תמר פינקוס: אמרנו את מה שאנחנו מצהירים עכשיו.
<תמר פינקוס: עוד לא כתבנו את הנהלים.
אבישי ברוורמן: רבותי, מקובל.
אבישי ברוורמן: בעד הוספת סעיף 22יג לחוק העיקרי – פה אחד
אבישי ברוורמן: הצבעתי, פה אחד.
אבישי ברוורמן: 22 - - -
<דוד ימין: י"ד.
<דוד ימין: זה סעיף שמדבר על בקשה לביטול התראה.
<דוד ימין: הוא משכפל את הזכויות שיש לעוסק בכוונה להטיל עיצום כספי, כי פשוט ההתראה באה להחליף את הכוונה להטיל עיצום כספי.
<שלמה אלמגור: אף פעם לא ראיתי מישהו שביטל התראה.
<שלמה אלמגור: מנסים לבטל קנס.
<יהודה לניאדו: עורך-דין ימין, למה צריך לבטל התראה?
<יהודה לניאדו: מה זה נותן?
<דוד ימין: למה אני צריך לבטל התראה?
<דוד ימין: פשוט.
<תמר פינקוס: אומר למה.
<תמר פינקוס: משום שאם ההתראה לא מבוטלת, הפעם הבאה זה ישר עיצום כספי, ואם ההתראה מבוטלת עדיין עומדת לזכותך האפשרות שיכולה להיות לך התראה פעם נוספת.
<יהודה לניאדו: הבנתי.
<יהודה לניאדו: אבל לא בכל מקרה תהיה התראה לפני עיצום כספי.
<תמר פינקוס: לא, אמרתי באילו מקרים תמיד, והשאר יפורט בנהלים שיפורסמו ויעלו לאתר.
<שמואל בורסי: אני מציע רק להוסיף ב-22יד(א) אחרי (2): קיום נסיבות מיוחדות אשר מצדיקות ביטול ההתראה.
<תמר פינקוס: זה יופיע הכול בנהלים.
<תמר פינקוס: זה לא בחוק.
אבישי ברוורמן: הכול יופיע בנהלים.
אבישי ברוורמן: אם כך, אני מצביע על 22יד.
<שמואל בורסי: מאחר שמדובר פה באחריות, אני רוצה להסביר את מה - - -
אבישי ברוורמן: יופיע בנהלים.
<שמואל בורסי: לא, מר לניאדו לא הבין.
<שמואל בורסי: מדובר באחריות - - -
אבישי ברוורמן: לניאדו, אתה תשכור אותו בתוך עורך-דין שלך?
<שמואל בורסי: לא רק הוא.
<שמואל בורסי: אם אגיד את רשימת הרשתות, אז אדוני יבין כמה רשתות אני מייצג.
אבישי ברוורמן: כי אתה מתיש אותם.
אבישי ברוורמן: בסוף כולם אומרים כן.
<שמואל בורסי: בכל התחומים.
אבישי ברוורמן: ברכה אומרת שאני צודק.
<שמואל בורסי: זה רק לשבחנו, אתה רואה?
אבישי ברוורמן: עורך-דין בורסי, הבנו את זה.
אבישי ברוורמן: זה בנהלים.
אבישי ברוורמן: בעד הוספת סעיף 22יד לחוק העיקרי – פה אחד
אבישי ברוורמן: 22טו.
<דוד ימין: שוב פעם, זה שכפול של המנגנון שקיים לי לגבי עיצום כספי, רק עכשיו זה לגבי התראה.
<אתי בנדלר: רגע, יש תיקון קטן שאני מבקשת להוסיף.
<אתי בנדלר: בסעיף 22טו(א):
<אתי בנדלר: דרישת תשלום אינה גורעת מזכותו של העוסק לטעון כאמור בסעיף 22 לעניין סכום העיצום הכספי ולעניין הימשכות ההפרה.
<דוד ימין: בוודאי.
<אתי בנדלר: אוקיי, אז את זה צריכים להוסיף.
<אתי בנדלר: ובסעיף קטן (ב) בסיפא: מפר שנמסרה לו הודעה על כוונת חיוב כאמור רשאי לטעון את טענותיו לפני הממונה, ויחולו הוראות סעיפים – וכאן אנחנו נפרט את הסעיפים העוסקים בזכות הטיעון ובהחלטת הממונה או דרישת תשלום.
אבישי ברוורמן: בעד הוספת סעיף 22טו לחוק העיקרי – פה אחד
אבישי ברוורמן: מאשר פה אחד.
אבישי ברוורמן: סימן ג': התחייבות להימנע מהפרה.
<דוד ימין: סימן ג': התחייבות להימנע מהפרה.
<דוד ימין: סעיף 22טז מדבר על חלופה נוספת במקום הטלת עיצום כספי וזו האפשרות של הממונה להציע לעוסק לחתום על התחייבות במקום הטלת עיצום כספי.
<דוד ימין: בהתחייבות הזאת הוא בעצם מתחייב שלא לחזור ולבצע את ההפרה בתקופה שבה נחשב הפרה חוזרת, קרי שנתיים או תשעה חודשים לפי מה שקבענו קודם.
<דוד ימין: בכתב ההתחייבות אפשר להכניס תנאים נוספים, כמו החזרת כסף לצרכנים או פרסום מודעות ברבים.
<דוד ימין: מה שחשוב לציין, שכל הנושא של התחייבות זה נושא וולונטרי, קרי ההתחייבות נועדה לעוסק שאומר: אופס, טעיתי, אנא לא ללכת לעיצום כספי, בואו, אני מתחייב, שאני אל"ף לא חוזר על זה, ובי"ת אני מתקן.
<יהודה לניאדו: אני מתחייב שאני לא אטעה?
<יהודה לניאדו: יש פה לוגיקה: אם טעיתי, אז זה לא ביודעין.
<יהודה לניאדו: מה אני מתחייב?
<יהודה לניאדו: סליחה, אני לא יכול להתחייב שלא אטעה.
<דוד ימין: אז שוב פעם אני - - -
<יהודה לניאדו: אני לא יודע להתחייב שלא אטעה, אדוני.
<דוד ימין: אתה רוצה שגם אענה?
<יהודה לניאדו: בבקשה.
<דוד ימין: אז שוב פעם, אנחנו חוזרים וחוזרים ואומרים: הפחד שלכם מטעות בנושא הפרש מדף-קופה והצגת מחירים יבוא לידי ביטוי בנוהל שיביא לידי ביטוי את העובדה שיש משהו שהוא טעות נסבלת ומשהו שהוא לא טעות נסבלת.
<שמואל בורסי: כל הזמן אתם מדברים על הנוהל.
<יהודה לניאדו: מה זה טעות לא נסבלת?
<דוד ימין: בשביל זה יצטרכו לשבת - - -
<יהודה לניאדו: לא, מה זו טעות לא נסבלת?
<דוד ימין: אז אני חוזר ואומר: בשביל זה יצטרכו לעשות ניתוח, ויש דוגמאות רבות מהעולם, לגבי מה זה סל - -
<יהודה לניאדו: ניתוח פתולוגי?
<דוד ימין: שנייה, - - לגבי סל של מוצרים, כמה מתוך הסל הזה זה הגיוני שיהיה טעות או לא.
<דוד ימין: ואם אגדיל, שוב פעם, זה לא צריך להיות פה.
אבישי ברוורמן: רבותי, אנחנו מדברים על מה שקורה באירופה ובארצות-הברית.
<דוד ימין: אפשר להמשיך?
<דוד ימין: אז אני סיימתי, אפשר לעבור - - -
<יהודה לניאדו: אנחנו לא באירופה, אנחנו בעולם השלישי.
<אלה צ'רטוק: אני רוצה להתייחס לסעיף קטן (ג) שמנוסח בצורה מאוד רחבה.
<אלה צ'רטוק: יש פה בעצם רשימה פתוחה של מקרים.
<אלה צ'רטוק: בכלל זה מדובר פה בהחזרת כסף, בפרסום, אבל בעצם יש פה הרבה מאוד שיקול דעת ל - - -
<אביטל בגין: זה בהסכמה.
<אלה צ'רטוק: אבל עדיין.
<אלה צ'רטוק: אני חושבת שבשם הוודאות - - -
<דוד ימין: החלופה זה להטיל עיצום כספי.
<דוד ימין: אז אין בעיה, הוא יכול לא להסכים, חוזרים לבייסיק, עיצום כספי.
<אלה צ'רטוק: אבל למה לא לקבוע פה רשימה שתהיה רשימה סגורה?
<אלה צ'רטוק: אפשר לחשוב על מה תדרשו בכתב התחייבות.
<תמר פינקוס: כל מה שנדרוש נבקש בנהלים.
<דוד ימין: אנחנו שוב פעם חוזרים למצב של מה אנחנו מכניסים לחקיקה ראשית ומה לא.
<אלה צ'רטוק: זה יהיה בנהלים?
<דוד ימין: והמבנה של חקיקה ראשית הוא מבנה כזה שאי-אפשר לכלול כל דבר ודבר בפרטי פרטים בחקיקה הראשית.
<אלה צ'רטוק: אבל זה יהיה בנוהל?
<אביטל בגין: הנהלים האלה לפי ההצעה, והאישור היועץ המשפטי לממשלה.
<דוד ימין: אחרי הכול יש לנו אנשים.
<דוד ימין: נמשיך לעבוד מולכם ואתם תמשיכו לעבוד מולנו.
<אלה צ'רטוק: אז רק תכתבו שזה יהיה בהתאם לנהלים, כמו שזה כתוב בתחילת הסעיף.
<שלמה אלמגור: אדוני היושב-ראש, אנחנו צריכים לצאת.
<שלמה אלמגור: אנחנו מודים לך.
<שלמה אלמגור: היית בסדר גמור, יישר כוח גדול.
<שמואל בורסי: לאן אתם הולכים?
אבישי ברוורמן: חבר'ה, מה זה, משאירים את בורסי לבד?
<שלמה אלמגור: דוד ימין מייצג אותנו גם.
אבישי ברוורמן: רבותי, זה כל כך נעים לי, שאני מבטיח לכם, שאני לא יודע אם זה לא יפה לאיפה אלך לקנות.
אבישי ברוורמן: הלא העסק הזה ייגמר במהרה, גם לצרכנים וגם 40 העובדים ימצאו את מקומם.
אבישי ברוורמן: איפה אני אקנה את המזון לארוחה הזאת?
<תמר פינקוס: אני הולכת לפתוח חנות.
אבישי ברוורמן: האם אצל לניאדו, אצל "שופרסל", או שבכל זאת נלך גם ל"מגה".
<שמואל בורסי: יהיה לך את זה באינטרנט, תוכל להחליט.
<אלה צ'רטוק: אדוני, אז אולי נכתוב שזה יופיע בנהלים?
<אביטל בגין: זה כתוב, זה פשוט מופיע בסעיף מאוחר יותר, לפי הניסוח - - -
אבישי ברוורמן: אם עורכת-דין בגין אומרת לי שזה מופיע, היא סמוכה גם עלי.
<דוד ימין: זה מופיע בסעיף כג.
אבישי ברוורמן: אם ככה, אני מצביע.
אבישי ברוורמן: בעד הוספת סעיף 22טז לחוק העיקרי – פה אחד
אבישי ברוורמן: אני מאשר טז.
אבישי ברוורמן: יז, בבקשה, עורך-דין ימין, מה קרה לך שאתה כל כך איטי היום?
<אתי בנדלר: 45 ימים, בבקשה.
<דוד ימין: 45 ימים.
אבישי ברוורמן: 45.
<דוד ימין: Sold.
<דוד ימין: זאת אומרת, זה פשוט סעיף ברירת המחדל.
<דוד ימין: הוא לא רוצה התחייבות, חוזרים לברירת המחדל – עיצום כספי.
אבישי ברוורמן: אני רואה שאין פה בעיות.
אבישי ברוורמן: בעד הוספת סעיף 22יז לחוק העיקרי – פה אחד
אבישי ברוורמן: הלאה, 22יח.
<דוד ימין: הפרת התחייבות - - -
<שמואל בורסי: רגע רגע.
אבישי ברוורמן: הלאה הלאה.
<דוד ימין: כבוד היושב-ראש אמר לי להמשיך.
<שמואל בורסי: רגע, אז אנחנו יכולים ללכת?
<לאה ורון: מר בורסי, תדבר בבקשה רק ברשות דיבור.
אבישי ברוורמן: מר בורסי, הייתה לך הערה?
אבישי ברוורמן: לא שמתי לב.
<שמואל בורסי: הייתה לי הערה.
<שמואל בורסי: אשאיר אותה ל - - -
אבישי ברוורמן: להקשר הבא, כי אני בטוח שהיא - - -
<שמואל בורסי: אבל אבקש זמן כפול.
אבישי ברוורמן: היינו צריכים להביא אותו לדיונים האחרים – אה, מאירי?
אבישי ברוורמן: היינו יושבים פה עד 06:00 בבוקר.
<ערן מאירי: כנראה בעוד שנה היינו מגיעים.
<ערן מאירי: אבל הוא היה חוק יותר טוב.
אבישי ברוורמן: 22יח, כן.
<דוד ימין: שוב פעם, יש לנו פה סוג של תמונת מראה של הזכויות שלו בקשר לעיצום כספיים, רק שכרגע הזכויות שלו הן בקשר למצב שבו הוחלט שהוא או לא עמד בהתחייבותו ועשה הפרה שהופכת להיות הפרה נמשכת או עשה הפרה שהיא הפרה חוזרת, או לחילופין לא עמד בהתחייבות שלו כגון לפרסם את המודעות או להחזיר כסף לצרכנים.
<דוד ימין: ואז זה בעצם מחזיר אותו למעגל הזכויות הכללי, כמו המעגל של הטלת עיצום כספי.
אבישי ברוורמן: מר בורסי, רצית הערה קצרה?
<שמואל בורסי: לא.
אבישי ברוורמן: בעד הוספת סעיף 22יח לחוק העיקרי – פה אחד
אבישי ברוורמן: 22יט.
אבישי ברוורמן: בבקשה, עורך-דין ימין, 22יט.
<שמואל בורסי: רציתי לומר משהו כללי.
אבישי ברוורמן: תקראי קצת - - -
<דוד ימין: אקריא.
<דוד ימין: אדוני, אני מעדיף שזה יהיה אני, כי אני קורא מהר.
<שמואל בורסי: אני רוצה משהו כללי.
אבישי ברוורמן: לא לא לא, כללי אחר כך.
<דוד ימין: סליחה, אדוני, אבל הייתה הצבעה על הסעיף הזה?
<דוד ימין: סליחה שאני שואל.
<אביגל כספי: כן, אישרו.
<דוד ימין: אני חושב שאין מה להוסיף.
<דוד ימין: בעד הוספת סעיף 22יט לחוק העיקרי – פה אחד
אבישי ברוורמן: סימן ד': הוראות כלליות.
<הילה דוידוביץ-בלומנטל: רגע, פה אתה מוסיף.
<דוד ימין: לא, לא פה.
<הילה דוידוביץ-בלומנטל: למה לא פה?
אבישי ברוורמן: עורכת-דין דוידוביץ, אניטה, יש פה אניטה יצחק.
<אניטה יצחק: כן, יש לנו איזושהי הערה.
<הילה דוידוביץ-בלומנטל: אז איפה?
<שמואל בורסי: אני חושב שהדבר הכי חשוב שאמר - - - שמדובר בטעויות.
<דוד ימין: זה עדיין סימן בתוך פרק.
<קריאה: סוף הסימן זה כבר פה.
<דוד ימין: זה לא פה.
<דוד ימין: זה לא סוף החוק.
<קריאה: זה הסוף.
<דוד ימין: יש לך את סעיף 22כג.