GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<לזר צנדקוביץ': אין מנוס אלא לסגור את רשות השידור... (יאיר לפיד): אז אנחנו רק באנו לחתום על תעודת הפטירה.
<לזר צנדקוביץ': ..
<לזר צנדקוביץ': תעודת הפטירה.
<לזר צנדקוביץ': .. (קריין): שוק הדעות החופשי של נשמת אפה של הדמוקרטיה עלול לגווע – אל תיתנו לזה יד".
<לזר צנדקוביץ': בזה סיימתי, תודה רבה.
אבישי ברוורמן: אני מבקש: כל אחד בצמצום.
אבישי ברוורמן: אחריו: אחיה גינוסר, יושב-ראש אגודת העיתונאים בירושלים, אחריו: חבר הכנסת נחמן שי, ואחריו: עורך דין ברוך אסקרוב, מוועד עיתונאי הרדיו.
ניצן הורוביץ: קודם כול, אני מצטרף למחאה שלך – הבעת אותה בעדינות, אני אגיד אותה יותר בבוטות – על הנוהג הזה בזמן האחרון בכנסת שכל יו"ר ועדה חוטף לעצמו נושא בלי קשר לנושא הדיון.
ניצן הורוביץ: הנושא כאן הוא ועדת כלכלה, ומה שעושה ועדת הכספים הוא לא ראוי.
ניצן הורוביץ: לגופו של עניין.
ניצן הורוביץ: לי נמאס, בתור מי שנמצא כאן ובתור מי שמכיר הרבה אנשים ברשות השידור, מזה שמציגים את העובדים – ומדובר ב-1,800 עובדים – כאויבי העם, טפילים, עלוקות – שאלה מילים ששמעתי, שהן פשוט בלתי נסבלות.
ניצן הורוביץ: אני למשל, כשאני קם בבוקר אני שומע יומן הבוקר, אני שומע אחר כך "סדר יום" עם קרן נויבך, אני שומע מוזיקה טוב ב-88, אני חוזר ליומן הצהריים, אני אוהב את "רגעי קסם", אני אוהב את יומן החוץ ואת יומן הכסף, אני גם רואה תכניות בטלוויזיה החינוכית, אני רואה סרטי תעודה בערוץ הראשון, ותכניות של פוליטיקה, ולא רק תכניות בישול ערב אחרי ערב בפריים טיים בערוצים המסחריים.
ניצן הורוביץ: אני אוהב את הדברים האלה.
ניצן הורוביץ: אני יודע שזה פופוליסטי להגיד לבטל את האגרה, כי הציבור שונא את זה.
ניצן הורוביץ: אבל מה, הציבור אוהב לשלם מע"מ?
ניצן הורוביץ: הציבור אוהב לשלם מס הכנסה?
ניצן הורוביץ: הציבור אוהב לשלם ביטוח לאומי?
ניצן הורוביץ: גם הטענה הזאת, "למה הציבור צריך לראות דברים שהוא לא רואה?
ניצן הורוביץ: " – הרי הציבור מממן במדינת ישראל תיאטרון, תזמורות נוער, מוזיאונים, גם אם רובו לא הולך לשם.
ניצן הורוביץ: כי זה חלק מהאחריות הציבורית שלנו.
ניצן הורוביץ: אדוני היושב-ראש, כששר האוצר אמר "אנחנו חתמנו על תעודת הפטירה של רשות השידור", במין צהלה – זה דבר דוחה בעיניי.
ניצן הורוביץ: אולי כשיבוא המשיח תהיה תחיית המתים, אבל מי שהרגו אותו והוא מת, לא יחיה.
ניצן הורוביץ: ומה החזון שלנו לשנים הקרובות?
ניצן הורוביץ: גוף הרבה יותר קטן, דל, עם תקציב הרבה יותר קטן, עם עובדים לא מאוגדים, בלי הסכמים קיבוציים, כן עם קשר לפוליטיקה, כי הרי המימון יהיה ישירות מתקציב המדינה.
אבישי ברוורמן: ניצן, לצמצם, כי יש לנו רבע שעה.
ניצן הורוביץ: לכן, אדוני, בשורה התחתונה, בוודאי שיש בעיות ברשות השידור, כמו שיש, אגב, בכל גוף שלגביו אנחנו מגיעים לוועדת הכלכלה; והבעיות ברשות השידור הן לאו דווקא יותר קשות מבעיות בגופים אחרים שאתה מטפל בהם.
ניצן הורוביץ: יש מה לתקן, אפשר לעשות הבראה.
ניצן הורוביץ: למשל, היה ניסיון רציני של רפורמה, שלא צלח, לאו דווקא בגלל העובדים, שהסכימו שם לצמצומים ופרישות חסרות תקדים.
אבישי ברוורמן: ניצן...
ניצן הורוביץ: במקום ללכת בנתיב הזה, אבישי, מעמידים גיליוטינה ועורפים את הראש.
ניצן הורוביץ: והדבר הזה הוא מזיק, הוא פסול, אבישי, ואתה צריך להתגייס לצדנו כדי לעצור את המהלך הזה.
אבישי ברוורמן: רבותיי, בבקשה.
אבישי ברוורמן: אחיה גינוסר, יושב-ראש אגודת העיתונאים בירושלים, בבקשה.
אבישי ברוורמן: אבל אני מבקש בקצרה, כאילו אתה מדבר עכשיו אצל אריה גולן ויש לך דקה אחת.
<אחיה גינוסר: אני מבטיח שאני אדבר בקצרה.
<אחיה גינוסר: אני רוצה להזכיר לכולם שבאמת נחתמה כבר רפורמה ברשות השידור, רפורמה שנחתמה עם הנהלת רשות השידור, בהשתתפותו הפעילה של משרד האוצר.
<אחיה גינוסר: הרפורמה נחתמה, והאמירה שהרפורמה לא צלחה היא בסך הכול החלטה של אדם אחד: חוסר ההצלחה של הרפורמה זה החלטתו של השר, שהחליט פתאום לעשות בחינה מחדש.
<אחיה גינוסר: לדבריו "החלטתי לבחון לעומק".
<אחיה גינוסר: האמירה הזאת "החלטתי לבחון לעומק", כאשר אנחנו שומעים עכשיו את ההקלטה של לזר, "מיומי הראשון בתפקיד חשבתי שצריך לסגור את רשות השידור" – אני חושב שהדברים האלה עומדים בסתירה ל"בחינה לעומק".
<אחיה גינוסר: אני רוצה לומר כמה דברים לגופו של עניין.
<אחיה גינוסר: ההחלטה של ועדת לנדס שצריך לסגור את רשות השידור כדי להקים אותה מחדש, לדעתי זאת החלטה ברוטלית, החלטה כוחנית, בריונית, זאת החלטה פחדנית, החלטה שאיננה מוכנה להתמודד כמו שהתמודדו לפניהם: עם משאים ומתנים, עם הידברות.
<אחיה גינוסר: עוד דבר.
<אחיה גינוסר: השר התייחס על קצה הלשון לגבי הסלקציה שהולכת להיות: את מי ייקחו לרשות השידור החדשה.
<אחיה גינוסר: מיהם האנשים הטובים האלה ששר האוצר התבטא "את הטובים ניקח"?
<אחיה גינוסר: מיהם הטובים האלה?
<אחיה גינוסר: הימניים?
<אחיה גינוסר: השמאלנים?
<אחיה גינוסר: הנחמדים?
<אחיה גינוסר: הרעים?
<אחיה גינוסר: האשכנזים?
<אחיה גינוסר: הספרדים?
<אחיה גינוסר: מיהם העיתונאים הטובים ומי מחליט מי זה עיתונאי טוב בכלל?
<אחיה גינוסר: איזו מין חוצפה זה להגיד דבר כזה, "אנחנו נחליט מי העיתונאים הטובים"?
<אחיה גינוסר: מי אתם שתחליטו מי הם העיתונאים הטובים.
מיקי רוזנטל: אורך הלשון יקבע.
אבישי ברוורמן: אחיה, תודה.
<אחיה גינוסר: עוד דבר אחד.
<אחיה גינוסר: מילה אחרונה.
<אחיה גינוסר: בדוח יש התייחסות לאגרה, שלפיה האגרה היא כמובן מעין גיבנת על גבנו, אנחנו מושמצים בגלל האגרה, בעיקר בגלל הגבייה של האגרה.
<אחיה גינוסר: כמובן שהדוח מתייחס באהדה ובהבנה לאגרה הנגבית בסתר, זאת שאנשים לא יודעים שהיא נגבית.
<אחיה גינוסר: אז יש לי הצעה: גם את יתרת האגרה אפשר לגבות בסתר.
<אחיה גינוסר: אפשר לגבות אותה באמצעות ביטוח לאומי, באמצעות חברת החשמל ובעוד עשרות דרכים שאף אחד לא ידע, כמו שאף אחד לא יודע שברכב יש מס נוסף.
<אחיה גינוסר: וככה אפשר לקיים רשות שידור נפלאה.
<אחיה גינוסר: כמובן שאנחנו לא מתנגדים שהחינוכית תעבור אלינו ואנחנו לא מתנגדים שיהיה ערוץ טוב בערבית, שאגב, מתוקצב על פי הדוח הזה באגורות, כשבכלל לא מובן איך אפשר לקיים ערוץ בערבית באגורות - - -
אבישי ברוורמן: אחיה, זמנך עבר.
<אחיה גינוסר: אני מודה לכבוד היושב-ראש.
אבישי ברוורמן: נחמן שי, דקה וחצי-שתיים, כי יש לי בדיוק עוד עשר דקות לסיים.
נחמן שי: תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש.
נחמן שי: אני קודם כול רוצה להודות לשר ולרם, שהתמודדו עם הנושא הזה וממשיכים להתמודד איתו.
נחמן שי: אני חושב שהכוונות שלכם טובות, אבל אני חושב שהדרך לגיהינום הזה רצופה בכוונות טובות, ואני חושש שזה מה שיקרה גם לתכנית הזאת.
נחמן שי: אני עבדתי ברשות השידור לפני 45 שנה, אני מכיר את המקום הזה מצוין, גם אחר כך מעוד כמה וכמה צמתים.
נחמן שי: ואני אומר לכם שלא אתן לסגור את רשות השידור.
נחמן שי: לא אתן לסגור את רשות השידור.
נחמן שי: אני מכיר את כל המצוקות של המקום, ויש מהן רבות: החל מהניהול, דרך הדרג הציבורי, דרך העובדים, דרך התכנים, דרך האגרה ועוד.
נחמן שי: לא חסרות נקודות שחורות, אבל הן לא יכולות להעיב על האור שהיה ויהיה בבית הזה.
נחמן שי: הרצון לסגור הוא מהלך של ייאוש.
נחמן שי: אבל אי אפשר לסגור, לסגור זה בריחה.
נחמן שי: זה לא פתרון, זה בריחה, כי אחרי הסגירה לא יקום שום דבר אחר, לא יקום, אי אפשר.
נחמן שי: אני לא נתקלתי בשום מערכת ציבורית במדינת ישראל שסגרו אותה כדי להקים אותה מחדש, לא נתקלתי בזה.
נחמן שי: אני רוצה לומר מהם שלושת הקווים האדומים שלי: אחד - -
מיקי רוזנטל: ברפאל רוב העובדים עברו לגוף החדש.
מיקי רוזנטל: אבל זה לא מה שאתה מבטיח, אף אחד לא מבטיח את זה, זה היה סיפור אחר אם הייתם מבטיחים את זה.
אבישי ברוורמן: מיקי, אתה יודע שאני אוהב אותך, אבל - - -
מיקי רוזנטל: אני מתנצל.
נחמן שי: - - אחד, המשך השידור הציבורי.
נחמן שי: זה תנאי שלא יעבור.
נחמן שי: לא יכול להיות שייפסק השידור הציבורי אפילו לשנייה אחת במדינת ישראל.
נחמן שי: דבר שני, השידור הזה צריך להיות עצמאי, לא פוליטי.
נחמן שי: עצמאי לא רק בתכנים אלא גם באופן כלכלי.
נחמן שי: לא ייכנס כסף מהאוצר לרשות השידור, מפני שיחד איתו ייכנס כל הרעל של הפוליטיקה לתוך רשות השידור, שהוא כבר קיים, אבל הוא יהיה הרבה יותר.
נחמן שי: והדבר האחרון זה עובדי הרשות: לא יכול להיות ש-2,000 איש ילכו הביתה כאילו הם לא קיימים.
נחמן שי: הם אנשים, הם לא סחורה שעוברת לסוחר.
אבישי ברוורמן: עורך דין ברוך אסקרוב, בבקשה.
<ברוך אסקרוב: תודה רבה, כבוד היושב-ראש.
<ברוך אסקרוב: זו אחת הזירות החשובות ביותר לגורל המתווה של השידור הציבורי, ואני כבר אקדים ואומר: הממלכתי-ציבורי.
<ברוך אסקרוב: זה מדהים אותי שבכנסת ישראל, בממשלת ישראל, המילה "ממלכתי" נעדרת מהדוח, נעדרת מהתפיסה, נעדרת מהחוק.
<ברוך אסקרוב: מדינת ישראל היא עדיין מדינה בהיבנות, מדינה שעוד רוצים לתת לה מתווה, לשידור שלה – ו"ממלכתי" איננה.
<ברוך אסקרוב: אלה דברי פתיחה.
<ברוך אסקרוב: אני רוצה לומר שיש מה לתקן, ועוד איך.
<ברוך אסקרוב: אבל תחילה, מאחורי הוועדה יש בני אדם, וצריך לשמוע אותם, אבל גם מאחורי קול ישראל והטלוויזיה הישראלית יש בני אדם, וצריך לשמוע גם אותם.
<ברוך אסקרוב: וזה לא קיבל ביטוי בכלל.
<ברוך אסקרוב: אני ביקשתי להופיע והתקבלתי.
<ברוך אסקרוב: ההאזנה לדברים הייתה נדירה.
<ברוך אסקרוב: אבל זה שנציג עובדים אחד ואחר מבקשים ומתקבלים, זה לא מיסוד של הידברות כמו שצריך.
<ברוך אסקרוב: הרי מדברים פה על מתווה השידור הציבורי – זה לא קיבל ביטוי.
<ברוך אסקרוב: ושוב, העובדים אינם נספרים, לא נוסתה סגירה-פתיחה; במע"צ הייתה פתיחה-סגירה, לא סגירה-פתיחה.
<ברוך אסקרוב: זה לא נוסה מעולם, וזה ינוסה על בשרנו, ינוסה על בשר השידור הציבורי שהמאזינים מקבלים.
<ברוך אסקרוב: זה כבר לא קפיטליזם חזירי, זה קפיטליזם קניבלי, ובחסות הממשלה.
<ברוך אסקרוב: זה לא ייאמן.
<ברוך אסקרוב: במקום חוף מבטחים, קבר אחים תעסוקתי.
אבישי ברוורמן: ברוך, משפט אחרון.
<ברוך אסקרוב: אני חותר למשהו קונסטרוקטיבי.
<ברוך אסקרוב: שבועיים מאז הדוח – ואקום מנהיגותי.
<ברוך אסקרוב: איש לא קורא לעובדים, לא אומר להם שמשורטט איזה הליך של הידברות, וזה עוד במשרד התקשורת.
<ברוך אסקרוב: איפה התקשורת עם אנשים?
<ברוך אסקרוב: איפה התקשורת עם בני אדם?
אבישי ברוורמן: ברוך, ברוך, ברוך - - -
<ברוך אסקרוב: כבוד היושב-ראש, צריך לעצור, להסביר, להידבר ולתקן.
<ברוך אסקרוב: רשות השידור דורשת תיקון, המתווה דורש תיקון, וצריך להעלות את זה על פסים של הידברות.
<ברוך אסקרוב: עד אז אנחנו נאלצים להתנגד.
<ברוך אסקרוב: סגירה, פתיחה, מוות קבוצתי תעסוקתי, לא עלינו – חובתנו ושליחותנו להילחם גם עבור ציבור המאזינים והצופים.
<ברוך אסקרוב: ואני חוזר ואומר: כאן זו הזירה אחת החשובות ביותר, שמפגישה את כולם וכופה את ההידברות.
<ברוך אסקרוב: צר לי שזו הידברות בכפייה.
אבישי ברוורמן: ברוך, תודה.
אבישי ברוורמן: הזירה היא כאן, בפרלמנט, השר מקשיב, כולם מקשיבים, יהיה לנו פה את כל הדברים - - -
<ברוך אסקרוב: בזכות הזימון שלך, לא בזכות זה שזומַנּוּ אל השר.
אבישי ברוורמן: זו רק פתיחה, יהיו דיונים ממושכים ומעמיקים, ברוח זה שכולם רוצים להגיע לפתרון.
גלעד ארדן: יש לי הערה.
גלעד ארדן: צודק ברוך שהמסקנות של ועדת לנדס צריכות להיות מוצגות לעובדים ולארגונים היציגים שלהם, ואנחנו מתכוונים לעשות זאת ממש בימים הקרובים.
גלעד ארדן: באשר לטענה של "קודם סגירה ואחר כך פתיחה", הרי שזה נתון בידיים של חברי הכנסת, כי אני קבעתי שהמתווה שיבוא בחקיקה הוא כזה שבו הדברים צריכים לקרות בו-זמנית ולא תהיה הפסקה לרגע של השידור הציבורי.
גלעד ארדן: אני חושב שניתן לעגן את - - -
<ברוך אסקרוב: כבוד השר, הערה חשובה: כתוב שם שסיכוי גבוה שאחרי הסגירה תהיה פתיחה.
<ברוך אסקרוב: "סיכוי גבוה".
<ברוך אסקרוב: תורת הסיכויים?
גלעד ארדן: לא כתוב בשום מקום דבר כזה.
<ברוך אסקרוב: בדוח כתוב, מר לנדס, באותיות בולד.
אבישי ברוורמן: ברוך, אתה שמעת מה שאמר השר?
אבישי ברוורמן: הוא אמר שהכנסת מחוקקת, והחוק הוא זה שיקבע.
אבישי ברוורמן: יושבים פה חברי כנסת, וכולנו רוצים להגיע לפתרון הזה, נקודה.
<רם לנדס: גם בהמלצות מדובר על פתיחה, וסגירה אחרי זה.
אבישי ברוורמן: אנחנו נמצא את הדרך המתאימה.
אבישי ברוורמן: משה שגב, יושב-ראש ועד ההנדסה, בבקשה.
אבישי ברוורמן: אני רק מבקש בקצרה.
<משה שגב: אני קראתי את כל 292 העמודים של הדוח הזה כולל הנספחים, וכמי שניסח את הסכם הרפורמה הקודם, אנחנו רואים שיש פשוט קופי-פייסט של הרפורמה שנחתמה.
<משה שגב: שנחתמה בדמנו.
<משה שגב: אנחנו אכלנו הרבה קש עד שהוצאנו את הרפורמה הזו לפועל, עד שחתמנו עליה, מול אותם פקידי אוצר.
<משה שגב: ומה שמציעים בעצם זו אותה רפורמה, רק בלי העובדים.
<משה שגב: אדוני היושב-ראש, יש פה חוצפה: לקחו ועדות מייעצות לוועדת לנדס, שעמדו בראשן רם בלניקוב ואילן לוין, כאשר אותו אילן לוין – חילקתי לכם פה מסמך – מפציר במנכ"ל רשות השידור דאז שאוי ואבוי לה לרשות השידור אם לא תלך לרפורמה המוצעת שנחתמה.
<משה שגב: אז אותו אילן לוין בא וממליץ לבטל את המלצות הרפורמה וללכת לרפורמה חדשה?
<משה שגב: מה קורה פה במדינה?
<משה שגב: קונים פה דברים בכסף?
<משה שגב: אז עכשיו יֵשבו מולנו פקידי האוצר החדשים על הרפורמה החדשה שמציע לנדס, ובעוד שנתיים יבואו ויגידו, באמתלה של חברה פרטית וכסף פרטי, לבטל את הכול?
<משה שגב: רגע, שנייה, עוד דבר אחד.
<משה שגב: אתם צריכים להבין, נעשה פה מעשה חמור בהצהרה של השר ושל שר האוצר על ביטול האגרה.
<משה שגב: אתם צריכים להבין, האזרחים הפסיקו לשלם אגרה; כיום אין כסף ברשות השידור.
<משה שגב: הסיפור של סגירת רשות השידור הולך לבוא פה על הפנים של כולם תוך חודשיים.
<משה שגב: זה צעד פופוליסטי זול, שהציבור קנה אותו בוודאי בשמחה, הרי אף אחד מאיתנו לא אוהב לשלם מסים.
<משה שגב: אבל אתם תצטרכו להידרש לעניין של מאיפה להביא את הכסף שאין היום.
אבישי ברוורמן: ישראל חסון, שלושה משפטים ואני סוגר.
ישראל חסון: אדוני היושב-ראש, מאחר שאנחנו עוסקים פה בנושא מאוד אמוציונלי, לקראת הדיונים הבאים של הוועדה אני רוצה, אני מבקש, אם אפשר, לפנות בעניין הזה לממ"מ.
ישראל חסון: יש פה כמה תהליכים שנקטעים: התחלנו ברפורמה שממשלת ישראל חתמה עליה ועברנו לוועדה שלפי הבנת השר נדרשה על מנת לקבל החלטות.
ישראל חסון: הרצף הזה שבו ממשלה חותמת וממשלה שנייה מחליטה לעשות משהו אחר, לא יכול לעבור כרצף סביר בבניין הזה.
ישראל חסון: אבל אנחנו כבר עומדים פה.
ישראל חסון: אני לא יודע מה הפער בין הרפורמה לבין הוועדה.
ישראל חסון: בעצם הדיון צריך להתקיים על הפער בין הרפורמה לבין הוועדה, רק על הקטע הזה – הרי הרפורמה היא דבר מוסכם.
ישראל חסון: אני מבקש, אם אפשר, שהנהלת הוועדה תפנה לממ"מ, שיעשו לנו ממסך מהיר על הדלתא בין הרפורמה לוועדה, כי על זה הדיון.
איתן כבל: לגדוע עוד עצים בשביל עוד דוח?
ישראל חסון: איתן, על זה הדיון.
<רם לנדס: חבר הכנסת, זה מופיע בדוח.
ישראל חסון: רם, אני מבקש לקבל את זה מהגורם שבעיניי הוא הגורם שצריך לתת לי את הנתונים, משום שבאופן אובייקטיבי ההמלצות שלך יכולות להטות.
ישראל חסון: אני חס וחלילה לא אומר שאתה מטה, אבל אני רוצה לקבל את זה מהגורם האובייקטיבי שעומד לרשות הכנסת.
אבישי ברוורמן: רבותיי, אני ביקשתי מהשר להמתין עוד מספר דקות, כי יש פה עוד הרבה מאוד חברי כנסת ואנשים שרוצים להתבטא.
אבישי ברוורמן: מכיוון שאני אסיים את הדיון עוד כמה דקות, אני רוצה לתת שתי מילים ליושב-ראש רשות השידור אמיר גילת, ומי מחברי הכנסת שחושב שהוא חייב להתבטא, אני אתן לכל אחד פה את ה-30 שניות.
נחמן שי: תן לשלי.
אבישי ברוורמן: איתן רשום - - -
נחמן שי: איציק.
אבישי ברוורמן: בסדר, נחמן, כשתהיה יושב-ראש מפלגת העבודה תחלק את התפקידים.
אבישי ברוורמן: גם לזה תגיע.
נחמן שי: גם לזה תזכה.
אבישי ברוורמן: אני מקווה שכן.
שלי יחימוביץ': נחמן, זו הכרזה על התמודדות?
גלעד ארדן: זו חלוקה טובה: נחמן יחזור להיות יו"ר רשות השידור ו - -
נחמן שי: ואתה תגיש בג"ץ להעביר אותי מתפקידי.
גלעד ארדן: - - ואז תהיה הפרדה בין הפוליטיקה לתקשורת, כמו שנחמן הציע.
מיקי רוזנטל: תהיה חלוקה אחרת: אתה תדאג לאגרה, אנחנו נדאג לעובדים, זה יהיה הסידור.
גלעד ארדן: את חופש הביטוי שלי אני שומר לעצמי, כמו שאני לא פוגע בשלך.
גלעד ארדן: אז אל תחליט לי על מה אני מדבר.
אבישי ברוורמן: אמיר, היית יושב-ראש רשות השידור, אני זכיתי להכיר אותך עוד בחיפה.
אבישי ברוורמן: סבלת פה כל כך הרבה זמן, מה יש לך להגיד להגנתך?
<אמיר גילת: אדבר טלגרפית ובקצרה.
<אמיר גילת: ברור לכולם שרשות השידור במתכונת הנוכחית לא יכולה להמשיך להתקיים ולו גם יום אחד, או, בפועל, עוד חודשיים נוספים – ואני לא ארחיב על זה כרגע, כי אנחנו בישיבת פתיחה.
<אמיר גילת: אנחנו שומעים בחוץ, בפלטפורמות השונות, את הקריאה המתנגדת לסגירת השידור הציבורי, לקבורת השידור הציבורי.
<אמיר גילת: אני חושב שלאף אחד אין כוונה לחסל את השידור הציבורי, לקבור אותו, ואנחנו שומעים את זה גם מהשר וגם ממה שקראתי בדוח לנדס וגם ממה שמעתי אותו היום.
<אמיר גילת: יש פה בלבול מושגים בין השידור הציבורי לבין רשות השידור במתכונתה הנוכחית.
<אמיר גילת: אני אומר שבצורה הזאת אנחנו לא יכולים להמשיך, וזה ברור לכולם.
<אמיר גילת: צריך לעשות רפורמה כזו או אחרת, ואנחנו אומרים את זה מהיום - - -
<אריה גולן: זה לא רפורמה, זה חיסול, אמיר.
<אמיר גילת: רק שנייה, יש לי דקה, אז תנו לי.
אבישי ברוורמן: חבר'ה, אנחנו בזמן פציעות.
<אמיר גילת: ברור שרשות השידור לא יכלה להמשיך במתכונת הנוכחית.
<אמיר גילת: רפורמה כזו או אחרת תהיה הכרחית, וכל הדיון הזה - - -
<אריה גולן: זה לא רפורמה, זה חיסול.
<אמיר גילת: אבל אני באמצע משפט.
<אמיר גילת: אין חילוקי דעות לגבי הצורך בהתייעלות, לגבי הצורך בשדרוג טכנולוגי, איש לא יכול להתנגד - - -
<משה שגב: שידור טכנולוגי כבר מזמן - - -
<משה שגב: באמת, אנחנו החלוצים בתחום ה-HD.
אבישי ברוורמן: משה, אתה יודע כמה זמן יהיה לך איתנו ביחד?
אבישי ברוורמן: אפילו עוד יימאס לך לראות את הפרצוף שלי.
אבישי ברוורמן: אמיר, מילה אחרונה.
<אמיר גילת: אי אפשר להתנגד לחדר חדשות מאוחד וכו' וכו', חלק מהדברים כבר מוסכמים.
<אמיר גילת: לסיכום, לב העניין הוא לא השידור הציבורי - - -
<קריאות: מי שהביא את רשות השידור לאן - - - שיישא באחריות.
<אמיר גילת: ולכן לב העניין הוא לא השידור הציבורי אלא רשות השידור והעובדים.
<אמיר גילת: ולא בכדי הדיון עכשיו התנקז לנושא העובדים ולא לנושא הטכנולוגי או נושא הערוץ הערבי וכו' וכו'.
אבישי ברוורמן: הדיון עכשיו הוא רק ספתח.
אבישי ברוורמן: אני מבקש מחברי הכנסת לדבר בקצרה, אתן גם מילה לרותם אברוצקי, ואז אני אסכם.
אבישי ברוורמן: חבר הכנסת הראשון הוא איתן כבל, ואחר כך שלי יחימוביץ', איילת שקד, שמולי, בוז'י הרצוג – כל אחד בקצרה.
איתן כבל: אני אומר את הדברים בקצרה.
איתן כבל: אני מאוד תומך בכל מהלך שיציל את השידור הציבורי.
איתן כבל: הדוח כפי שהוא מונח, עם כל הבעייתיות שיש בו – ויש בו בעייתיות - - -
אבישי ברוורמן: מיקי, אתה רוצה להוסיף?
מיקי רוזנטל: יש פה מספיק חכמים - - -
אבישי ברוורמן: מיקי, עוד פעם אתה.
אבישי ברוורמן: ..?
<קריאה: הוא נעלב ממך.
אבישי ברוורמן: בבקשה, מר כבל.
איתן כבל: אני אומר את זה לכל העובדים: הדבר הראשון שצריך להתמודד איתו זה נושא העובדים, ואני אומר זאת בצורה שאיננה משתמעת לשתי פנים.
איתן כבל: לא יכולה לצאת כאן לא רפורמה ולא שום דוח אם נושא העובדים לא יבוא באופן הכי רציני.
איתן כבל: וזה לא פופוליסטי מה שאני אומר, זה בצורה הכי ברורה והכי חד-משמעית.
איתן כבל: ואני יודע משיחותיי עם השר שהעניין של ציבור העובדים מונח לפניו והוא זה שיכתיב יותר מכול, לפי דעתי, את כל הסיפור הזה.
איתן כבל: כי אם לא, אני אומר לכם, אפשר לעשות הרבה פרצופים – המקום הזה גם ככה הוא על כרעי תרנגולת כבר הרבה מאוד זמן.
<קריאה: מפטרים אותנו - - -
איתן כבל: סליחה, אני מדבר שוטף, אל תעזור לי, אני מכיר בדיוק מה קורה.
איתן כבל: דבר שני, חייבת להיות תשובה ברורה לנושא המימון.
איתן כבל: אי אפשר להוציא את הפוליטיקה מצד אחד ולהכניס את הפוליטיקאים מצד שני.
איתן כבל: נושא נוסף זה מי ממנה.
איתן כבל: גם כאן צריך שתהיה סגירה הרמטית, ברורה וחד-משמעית.
איתן כבל: ודבר נוסף, אדוני היושב-ראש, ואני אומר את זה לשר ואני אומר את זה לכם: בסוף בסוף, המפולת הגדולה היא לא בגלל העובדים, שאף אחד פה לא יתבלבל; זה ניהול כושל מתמשך, והדבר הראשון שצריך לעשות, לאלתר, אתמול, ואני חוזר ואומר את זה כאן, זה להקים ועדה קרואה עד שהדוח הזה יצא מן הכוח על הפועל.
איתן כבל: אי אפשר מצד אחד להוציא תחת ידכם דוח כזה קשה וכזה דרמטי, ומצד שני שכל אחד מההנהלה, שמוביל את רשות השידור לאבדון, ימשיך ולו יום אחד.
איתן כבל: מי שייתן להם להמשיך ולו יום אחד, הוא זה שיהיה אשם.
אבישי ברוורמן: תודה, מר כבל.
אבישי ברוורמן: חבר הכנסת שמולי, ואחרי זה חברות הכנסת שלי יחימוביץ' ואיילת שקד.
איציק שמולי: אני אתייחס לשתי נקודות.
איציק שמולי: קודם כול, מה שהדוח עושה טוב זה שהוא נותן לנו תמונה מלאה לגבי היקף הבעייתיות, יש יאמרו "הריקבון", של כל העניין הזה של השידור הציבורי.
איציק שמולי: אבל, מר לנדס, אני לא מקבל את האמירה שלך שאין פה עניין של הנהלות ושאי אפשר להתייחס רק למה שקורה.
איציק שמולי: זה גם מתחבר למה שאמיר אמר.
איציק שמולי: אמיר, אתה דיברת כאילו אתה מישהו מהאו"ם, וזה קצת - -
<אמיר גילת: קטעו אותי באמצע, אני מוכן להמשיך.
איציק שמולי: - - וזה קצת חורה.
איציק שמולי: צריך להדגיש את מה שהדגישו גם קודמיי: אדוני השר, אי אפשר להציע את הרפורמה הגדולה הזאת בלי לתת את המענה בכל מה שקשור לעובדים.
איציק שמולי: בכלל, יש פה אולי עוול מאוד גדול: מי שהביא את רשות השידור.
איציק שמולי: אמנם, מר לנדס, כנראה שזו לא רק הנהלה אחת, אבל לא העובדים הם אלה שהביאו את רשות השידור לעברי פי פחת, אלא ההנהלות של רשות השידור ומי שמינה את אותן ההנהלות.
איציק שמולי: ומשפט אחרון.
איציק שמולי: הרי הייתה פה עוד מטרה, שלא דיברו עליה בדיון הזה: לשים חומות בין השידור הציבורי לבין הפוליטיקאים.
איציק שמולי: אני חושב שהחומה שאתם יצרתם היא חומה שהיא לא מספיק גבוהה.
איציק שמולי: אני ישבתי במועצה להשכלה גבוהה בוועדה באותו מבנה כפי שאתה הצעת, ועדה שגם בה השר ממנה את חברי הוועדה.
איציק שמולי: להגיד שבמבנה כזה אין לשר השפעה פוליטית על מה שקורה בתוך הוועדה, זה דבר שהוא פשוט לא נכון.
<אחיה גינוסר: הם חיזקו את הקשר לפוליטיקה.
<אחיה גינוסר: חיזקו.
אבישי ברוורמן: איציק, תודה רבה.
אבישי ברוורמן: אחיה, אתה לא בזכות דיבור.
<משה שגב: אדוני היושב-ראש, רק דבר אחד:
<משה שגב: לפני שאתה מפזר את הישיבה אני מבקש מכם לצאת החוצה לגן הוורדים לראות את ההפגנה שאנחנו עושים שם, כל עובדי רשות השידור.
<משה שגב: תלכו ותראו באיזה אנשים איכותיים מדובר.
אבישי ברוורמן: משה, אני יודע.
אבישי ברוורמן: אני אלך ואפגוש.
אבישי ברוורמן: עכשיו חברות הכנסת שלי יחימוביץ ואיילת שקד, ואחרון הדוברים יהיה יושב-ראש האופוזיציה, חבר הכנסת יצחק הרצוג, ואז אני אסכם.
אבישי ברוורמן: רותם, אתה תדבר בדיונים הבאים.
<יוני בן מנחם: כבוד היושב-ראש, אנחנו מוזמנים לוועדה לביקורת המדינה.
אבישי ברוורמן: אני מבין, לכן אני רק רוצה לסכם, תחכו עוד שתי דקות.
אבישי ברוורמן: אני מבקש לדבר בקצרה.
אבישי ברוורמן: בבקשה, חברת הכנסת יחימוביץ'.
שלי יחימוביץ': אני לא שמעתי את ההקלטה של לזר צנדקוביץ' של הדברים של השר, אבל למרות שההקלטה שודרה והדברים נאמרו, אני מאמינה בידיים הנקיות של השר, של הוועדה, ושל רם לנדס, שאני מכירה את עבודתו המקצועית ועבדתי איתו כמה שנים.
שלי יחימוביץ': אני בטוחה שכוונותיהם של כולם היו טובות.
שלי יחימוביץ': אבל יש כמה דברים שהם פשוט זועקים ככתובת אש.
שלי יחימוביץ': אחד: מימון ממשלתי במקום אגרה.
שלי יחימוביץ': מאיפה מגיע מימון ממשלתי?
שלי יחימוביץ': הוא מגיע מהכיסים של האזרחים בדיוק באותה מידה.
שלי יחימוביץ': אז צבעתם אותו אחרת, אז מה עשיתם?
שלי יחימוביץ': הרווחתם רגע של פופולריות באמצעות ביטול מס?
שלי יחימוביץ': הרי אנשים לא אוהבים מסים.
שלי יחימוביץ': אם עכשיו יבוא ראש הממשלה ויודיע שהוא מבטל את מס הכנסה, הציבור ימחא לו כפיים; אבל לא יהיה לנו צבא, לא יהיו לנו בתי ספר ולא יהיו לנו בתי חולים.
שלי יחימוביץ': והעיקר: אתם רוצים להקטין את התלות בין הפוליטיקאים לבין העיתונאים?
שלי יחימוביץ': הרי זה הדבר הכי מגביר תלות שאפשר.
שלי יחימוביץ': ברגע שמימון של שידור ציבורי מגיע מתקציב ממשלתי ומדי שנה יש על זה מקח וממכר בתקציב, זאת השפעה ישירה, קריאה לחנופה, לריצוי, לשליטה.
שלי יחימוביץ': והדבר הזה הוא מאוד מסוכן.
שלי יחימוביץ': משפט כלכלי, אדוני היושב-ראש:
שלי יחימוביץ': אין מקור תקציבי לתכנית הזאת בנייר שהוגש.
שלי יחימוביץ': האגדה כאילו הקרקע שעליה נמצאים מתקני רשות השידור היא זו שתממן את אותה רפורמה – הרי מי כמוכם יודע שאין דבר כזה, צד ההכנסה הוא לא בצד ההוצאה, וגם אם ייפול עכשיו מטר יהלומים באמצע החצר של רשות השידור, אי אפשר לקחת את הכסף הזה ולהשתמש בו לרפורמה, זה לא קיים במתמטיקה התקציבית, פשוט מרמים אתכם.
שלי יחימוביץ': אבישי, עוד מילה, אני חושבת שיש לי פריבילגיה בתור מי שגדלה ברשות השידור.
שלי יחימוביץ': באמת, גדלתי ברדיו, וכל האתוס העיתונאי, חיסיון מקורות, הגינות – את כל הדברים הבסיסיים, שהם גם מוסריים, לא רק עיתונאיים, קיבלתי במקום הזה, שנשאר טוב כשהיה.
שלי יחימוביץ': כל הזמן אומרים שהדבר הזה נמחק, לא קיים יותר, אסון, קטסטרופה – אבל רבים עדיין מאזינים, בוודאי לקול ישראל.
שלי יחימוביץ': הבוקר הדלקתי ב-7:00 בבוקר את הרדיו כדי לשמוע את אריה גולן, ולא שמעתי.
שלי יחימוביץ': היה שקט ואחר כך הייתה מוזיקה.
שלי יחימוביץ': זה ממש על קוצו של יו"ד, כי באמת יש כאן תורה שלמה.
שלי יחימוביץ': אני עבדתי גם ברשות השידור וגם בחדשות ערוץ 2, ואני יודעת מה זה שליטה והתערבות בוטה של פוליטיקאים, ואני יודעת מה זה שליטה והתערבות בוטה של בעלי הון.
שלי יחימוביץ': ספגתי את שניהם.
שלי יחימוביץ': במדינה מתוקנת צריך שידור ציבורי שלא יהיה תלוי בבעלי ההון בכלל, ושידור מסחרי שיכול באופן חופשי לכסח פוליטיקאים.
שלי יחימוביץ': בלי האיזון הזה אין לנו דמוקרטיה.
שלי יחימוביץ': שידור ציבורי זה לא איזה פריבילגיה ופינוק, זה דבר שהוא חיוני למדינה מערבית מודרנית.
שלי יחימוביץ': וברגע שהשידור הציבורי הזה ייסגר, לא יקום שידור ציבורי אחר, אין סידור כזה, הוא לא קיים.
שלי יחימוביץ': לסיום, עוד שני דברים קטנים.
שלי יחימוביץ': יש דבר אחד שחייב להיפסק מיד, וזה אווירת הפחד והחשבון מצד ההנהלה כלפי העובדים: המלשינונים, ההתערבות בליין-אפ, גדיעת ראשם של אלה שמתבלטים וקידום אנשים בינוניים.
שלי יחימוביץ': הדבר הזה הוא רעה חולה והוא חייב להיפסק כאן ועכשיו ובאופן מיידי – לא יודעת איך, אבל זה צריך להיגמר.
שלי יחימוביץ': יש עובדים אמיצים, שעל חוט השדרה שלהם מחזיקים שידור הגון, אבל יש כאלה שמתקפלים ונעלמים מפני הלחץ הזה.
שלי יחימוביץ': ומשפט סיום: מה זה לפטר 2,000 עובדים?
שלי יחימוביץ': מי העובדים האלה?
שלי יחימוביץ': הם עשירי הארץ?
שלי יחימוביץ': הם בעלי הון?
שלי יחימוביץ': זה מעמד ביניים קלאסי, מקור פרנסתן של 2,000 משפחות, מכל סוגי המקצועות: עיתונאים, טכנאים ועוד אלף ואחד מקצועות.
שלי יחימוביץ': קלות הראש הזאת, "נפטר 2,000 עובדים, ניקח את הטובים" – מי יחליט מי הטובים?
שלי יחימוביץ': שר האוצר יחליט מי הטובים, כי הוא שולט בתקציב של רשות השידור?
שלי יחימוביץ': זהו, עד כאן, אבל יש לי עוד הרבה דברים להגיד.
<לזר צנדקוביץ': אין היום מספיק מקומות עבודה לעובדים בתקשורת – מעריב נסגר, ערוץ 10 חדל פירעון - - -
אבישי ברוורמן: לזר, תודה.
איילת שקד: אני אעשה את זה ממש בקצרה, כי אני יודעת שאין זמן - - -
יצחק וקנין: מזל שאי אפשר להאשים בזה את החרדים.
אבישי ברוורמן: איציק, אתה פה?
אבישי ברוורמן: מיכאלי, אתה פה?
אבישי ברוורמן: אני מאשים אתכם.
יצחק וקנין: רק אמרתי שאי אפשר להאשים בזה את החרדים.
<קריאות: נמצא איך.
איילת שקד: אני רק אגיד שלפני שבוע נקלעתי לשיחה בין שני שרים שאמרו אחד לשני שאין סיכוי שהרפורמה הזאת תצא לפועל, כי כבר היו כל כך הרבה ניסיונות, וכל שנה מנסים – ואף פעם זה לא יוצא.
איילת שקד: הם ממש התערבו על זה שלא יקרה שום דבר.
איילת שקד: אני, מההיכרות שלי עם השר ארדן, דווקא די בטוחה שתהיה רפורמה, ואני חושבת שגם ברשות השידור יודעים שצריכה להיות רפורמה.
איילת שקד: כלומר, השאלה היא לא האם צריכה להיות רפורמה, אלא השאלה היא איזו רפורמה.
<קריאות: אבל כבר הוסכם על רפורמה.
אבישי ברוורמן: רבותיי, בבקשה, אני חייב לסיים.
יצחק וקנין: אבל זה דווקא טוב לאחים של לפיד.
יצחק וקנין: אלה האחים של לפיד, אתה מבין?