GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ישראל כץ: למה, אדוני היושב-ראש, חושב שאני לא יודע לשמוע מומחים ולשקלל את הדברים ואת החישובים הכלכליים?
אבישי ברוורמן: אני יכול להתבטא?
ישראל כץ: עם כל הכבוד, אתה היושב-ראש, אתה מנהל את זה.
ישראל כץ: אבל השמעת הנחות בהתחלה שגרמו לי להיאנח.
אבישי ברוורמן: אני רוצה להסביר לך מאיפה אני בא.
אבישי ברוורמן: כי אותי באמת מעניין רק מדינת ישראל עכשיו, אני מעבר למשחק הזה.
ישראל כץ: ומה אותי מעניין?
ישראל כץ: שאלפי אנשים יתפקדו נגדי ויצביעו נגדי?
ישראל כץ: אותי מעניין קודם כל רק מדינת ישראל.
ישראל כץ: אני מתעלם מכל הלחצים ומכל האיומים וכך אני מתכוון לעשות בשביל מדינת ישראל.
אבישי ברוורמן: אני יכול לדבר על הנושא המקצועי בלבד?
ישראל כץ: בבקשה, כן.
אבישי ברוורמן: אני רוצה להסביר שב-14 השנים שהייתי בבנק העולמי ראיתי כל כך הרבה פרויקטים שחברות בין-לאומיות עשו בארצות מתפתחות שהתוצאה היתה פילים לבנים בכל מקום שהיה.
אבישי ברוורמן: השאלה היתה למה הם עשו את זה אם זה היה רנטבילי?
אבישי ברוורמן: מה שהתברר אחר כך שבנושא ההקמה כשהיו הדברים, היו המון אנשים שהרוויחו מהנושא והתוצאה היתה, בכל העולם השלישי אנחנו רואים את זה בלי סוף, שחברות עשו הרבה מאוד כספים ובסופו של דבר האזרחים שילמו את זה והם היו פילים לבנים.
אבישי ברוורמן: כשאני מוביל פרויקט, וזה לא משנה באיזה מקום, הדבר שחשוב לי זה ה- cost benefit analysis.
אבישי ברוורמן: השאלה שאני שאלתי כמקצוען, האם באמת לגבי תחזיות הביקוש וההיצע, כי אם כן, אם כמו שאומר חבר הכנסת השר כץ, מצוין.
אבישי ברוורמן: אני גם אתן לזה גיבוי שיהיו פה עוד נמלים.
אבישי ברוורמן: אני כרגע מסתכל לגמרי טבולה ראסה.
אבישי ברוורמן: אני לא בקי כמו אנשים, אבל שמעתי פה דעות שונות.
אבישי ברוורמן: לכן, היה חשוב לי לשמוע דעות מקצועיות שאומרות ספציפית מה תחזית הביקוש וההיצע, תרחישים, כי יש הפרדה במדינת ישראל, למרות שההפרדה הזאת הולכת ופוחתת, בין הכנסת ובין הממשלה.
אבישי ברוורמן: אם ישראל כץ היה יושב-רעש ועדת הכלכלה בסנאט האמריקאי היה יודע שמתפקידו ללכת ולבחון ביחד עם חברי הוועדה בצורה המקצועית ביותר כי הסנאט הוא הסנאט והממשלה היא הממשלה.
אבישי ברוורמן: בישראל, לצערי בגלל הרוב האוטומטי, לעיתים הממשלה מחליטה ובכנסת כמעט לא מקיימים דיונים.
אבישי ברוורמן: המטרה שלי בכל דיון, כולל בדיון שאנחנו מובילים איתך ברפורמה ברכב, אנחנו שמים על השולחן.
אבישי ברוורמן: לכן, כדי שתהיינה גם נקודות מבט שונות אני רוצה לשמוע בקצרה קודם כל על תחזית הביקוש וההיצע.
אבישי ברוורמן: מר בריימן, אני מבקש מאוד בקצרה כי יש פה הרבה דוברים.
אבישי ברוורמן: אני אבקש מעוד מספר אנשים, משי באב"ד וגם מנציגי העובדים לומר בקצרה.
אבישי ברוורמן: אני רוצה להתייחס לנקודה האם מדינת ישראל תצא מורווחת.
אבישי ברוורמן: קודם כל, האם צריך עוד שני נמלים?
אבישי ברוורמן: זה לא משנה שכבר רצים, השאלה היא אם אנחנו בונים פה פילים לבנים או שכמו שאמר השר זה צופה פני עתיד, שאנחנו בעתיד נהיה "האב" כמו ליוורנו או כמו פורט סעיד.
אבישי ברוורמן: זו השאלה המרכזית שלי.
אבישי ברוורמן: מעבר לדברים האלה נדבר אחר כך על הוועדים ועל העבודה המאורגנת.
אבישי ברוורמן: אבל קודם כל, בכמה נמלים צריכה ישראל היום להשקיע.
אבישי ברוורמן: אני מזכיר עוד דבר אחד והוא הביצועיסט הכי טוב בממשלה.
אבישי ברוורמן: ישראל היא מדינה שרוב העובדים שלה, 50% מהעובדים, מקבלים שכר פחות מ-6,400, שכל הצמיחה שלה בכלל לא מחלחלת למטה, שהוצאות הבריאות, החינוך והרווחה מהנמוכות בעולם השלישי.
אבישי ברוורמן: כשאתה שם מיליארדים, אומר ישראל: המיליארדים האלה לא יהיו בתקציב המדינה, לא יהיו בערבות מדינה, אין להם שום משמעות, ולכן זה הכול freebee .
ישראל כץ: לא אמרתי שאין להם משמעות.
ישראל כץ: לכל שקל יש משמעות.
אבישי ברוורמן: אני אומר תקציבי.
אבישי ברוורמן: לכן, אני רוצה לשמוע מהאוצר.
אבישי ברוורמן: לכן, זו השאלה שלי.
אבישי ברוורמן: מר בריימן, המנכ"ל הנוכחי, תאמר לי לגבי הביקוש וההיצע.
אבישי ברוורמן: זה מה שאני רוצה לשמוע עכשיו .
אבישי ברוורמן: לא עובדים, לא קבלנים, לא כלום.
אבישי ברוורמן: אם כן, ביקוש והיצע, שטעון ושטנוע.
<שלמה בריימן: הראייה של הבחינה שעושה חברת נמלי ישראל היא ראייה כלכלית טהורה על-פי כל המתודולוגיות הקיימות בארץ ובעולם לחישוב של כדאיות פיתוח.
<שלמה בריימן: הראייה היא כלכלית טהורה, אנחנו עובדים לפי המתודולוגיה של הבנק העולמי, של המחלקה לפיתוח נמלים.
<שלמה בריימן: גם בארצות מתפתחות וגם בארצות מפותחות יש מניואלים סדורים ולפי זה אנחנו עובדים.
<שלמה בריימן: אנחנו גם עובדים עם יועצים.
אבישי ברוורמן: עזוב יועצים, מקנזי, שמקנזי.
אבישי ברוורמן: לא מעניין אותי.
<שלמה בריימן: לא מקנזי, למה מקנזי?
אבישי ברוורמן: ביקוש.
אבישי ברוורמן: יש פה כל כך הרבה דוברים.
ישראל כץ: אבל זו הנקודה המרכזית.
אבישי ברוורמן: יועצים - אני הייתי במקומות עם כוח, הוא היה במקומות עם כוח.
אבישי ברוורמן: סיפר לי אחד מהאנשים הבכירים במשק הישראלי שהוא בגיל של אוריאל לין ואוריאל לין נראה צעיר, אבל הוא מבוגר, שהוא פעם לקח את אחת החברות הגדולות ביותר – ואני לא מדבר עליך, מדבר כללית - ואחרי שסיימו את כל הדוח הוא אמר לו: עכשיו תגיד לי מה אתה רוצה ואני אסמן.
אבישי ברוורמן: לכן, אני רוצה את הביקוש ואת ההיצע.
אבישי ברוורמן: תשכור כל כך הרבה חברות והן יגידו מה שבעל הבית רוצה.
<שלמה בריימן: אני לא עושה מה שחברות אומרות, אני עובד כי אני יודע שאנחנו לא יודעים הכול ואנחנו צריכים לפתח למדינת ישראל את מה שאני מראה פה בשרטוט.
<שלמה בריימן: אנחנו מודעים לכך שאורך החוף של הים התיכון הוא בסך הכול 200 ק"מ, אני לא יודע כמה יודעים פה את זה, ומתוך זה 180 ק"מ כבר תפוסים.
<שלמה בריימן: אנחנו צריכים להשאיר לדורות הבאים ולהראות איך אנחנו עושים את הניצול היעיל ביותר בתשתיות.
<שלמה בריימן: במקרה שלנו זה התשתיות הנמליות.
<שלמה בריימן: לא רק תשתיות נמליות צריכים, צריכים גם תשתיות נוספות במדינה.
<שלמה בריימן: זה המציאות שאנחנו נמצאים בה נכון ל-2013 וצריך להבין את זה וזה תחילת הדרך של הכלכלה.
<שלמה בריימן: בנמלי הים עוברים כ-50 מיליון טון, רק אשדוד, חיפה ואילת.
<שלמה בריימן: אני לא מדבר על נמלי הים האחרים, לא דלק ולא פחם.
<שלמה בריימן: בתעופה האווירית עוברים 300 אלף טון ובמעברי הגבול היבשתיים 600.
<שלמה בריימן: מדינת ישראל היא מדינת אי והיא תישאר לטווח ארוך מדינת אי.
אבישי ברוורמן: אני מציע לישראל שהיא לא תהיה אי לבדד תשכון ובגויים לא יתחשב, אבל זה כבר ויכוח אחר.
<שלמה בריימן: זה הדרך הראשונה שכל כלכלן שמסתכל אומר:
<שלמה בריימן: אנחנו לעולם נהיה תלויים בנמלי הים, אנחנו צריכים להבטיח.
<שלמה בריימן: הנושא השני שאנחנו צריכים להבטיח שהוא חלק מהכלכלה זה נושא של ראייה לטווח ארוך.
<שלמה בריימן: היום לבנות נמל מהרגע שמחליטים לוקח בין 10 ל-12 שנים, שמתוך זה כשש שנים סטטוטוריקה ושש שנים בנייה.
<שלמה בריימן: לכן, כשאנחנו באים עכשיו ואומרים: בואו נבנה נמל, אנחנו יודעים שהוא יהיה עוד עשר שנים.
אבישי ברוורמן: זאת אומרת אנחנו מדברים על 2020 ו-.
<שלמה בריימן: התחלנו את זה כבר .
<שלמה בריימן: אנחנו תוכנית האב האחרונה שעשינו, התוכנית האסטרטגית היתה ב-2005.
אבישי ברוורמן: נניח ושני הנמלים החדשים יוצאים לביצוע.
אבישי ברוורמן: הם מוכנים באלפיים - - -?
<שלמה בריימן: אחד ב-2020, השני 2021 - 2022, תלוי.
אבישי ברוורמן: עכשיו תסביר לי בצורה פשוטה מה תחזית הביקוש שלך ומה ההיצע בנמלים.
<שלמה בריימן: זו תחזית הביקוש למכולות.
<שלמה בריימן: אנחנו צריכים לזכור שאנחנו גדלים כל שנה.
<שלמה בריימן: אומנם האחוזים נשארים אחוזים, אבל המספר הולך וגדל, התחזיות שלנו הן מאוד מבוססות.
<שלמה בריימן: הן מסתכלות אך ורק על הכלכלה הישראלית.
<שלמה בריימן: נושא השטעון, אם קיים, הוא שטעון טבעי בכלל מה שנקרא, אחוזים בודדים, כ-13%.
<שלמה בריימן: זה נכון שאם יהיו מפעילים והם ייכנסו לזה הם בהחלט יכולים לבוא, ובטח בשנים הראשונות שההיצע של הרציף עדיין יהיה מתאים יוכלו לקלוט מכולות שטעון מעבר לשטעון הטבעי.
<שלמה בריימן: אבל השטעון הזה שאתה רואה פה, וישנם פה גם אנשי ספנות ויסבירו לך את הצורך, הצורך החיוני.
<שלמה בריימן: זה נושא של היצע וביקוש.
אבישי ברוורמן: אמרנו כרגע האם אתה מסכים לטענה שאשדוד היא ב-75% capacity, חיפה ב-50% capacity.
אבישי ברוורמן: לאור תחזית הביקוש שאתה לקחת, מה יהיה באמת המצב ב-2020 ללא שני הנמלים, עם שני הנמלים - רק להבין את הסיפור.
<שלמה בריימן: אתה רואה פה את משך המתנת האוניות בנמלים בחיפה ובאשדוד.
<שלמה בריימן: תסתכל על 2013, משך ההמתנה הממוצע של אניית מכולה באשדוד הוא עשר וחצי שעות המתנה.
<שלמה בריימן: זה ממוצע.
<שלמה בריימן: זה אומר שיש אוניות שממתינות יומיים ויש הרבה אוניות שממתינות אפס.
<שלמה בריימן: בעולם המפותח זה כאוס, זה לא קיים.
<שלמה בריימן: אנחנו לא נמצא את זה בשום נמל פעיל שאוניות ממתינות בממוצע עשר וחצי שעות.
אבישי ברוורמן: וזה נובע בגלל התנהגות ועדים או בגלל שיש access capacity?
<שלמה בריימן: אני לא נכנס.
ישראל כץ: לא תפקידו.
אבישי ברוורמן: אם יש היצע נמוך אז הבעיה הזאת לא קשורה לנקודה אם נכנסים או לא.
<שלמה בריימן: זה קשור לכמה נושאים.
<שלמה בריימן: מה שאתה רואה פה - ראשית, לא ב-2020, ב-2016, 2018, אם אני טועה, אנחנו נגיע למה שהיה בשנת 2000.
<שלמה בריימן: דהיינו, אוניות תמתנה בממוצע 22 שעות, 24 שעות.
<שלמה בריימן: כל אחד יכול להבין, ההתפלגות היא לא התפלגות נורמאלית.
<שלמה בריימן: ההתפלגות תגרום לכך שאוניות תמתנה חמישה ושישה ימים.
אבישי ברוורמן: סליחה מר בריימן, אם היית בסנאט האמריקאי, אם ראית את הסרטים האלה שיש, אני שואל אותך שאלה מאוד מאוד פשוטה.
אבישי ברוורמן: מה שאתה אומר יכול להתפרש כניצול לא יעיל של תשתיות קיימות.
<שלמה בריימן: גם.
אבישי ברוורמן: אני שואל אותך שאלה פשוטה מאוד.
אבישי ברוורמן: בהנחה שהיה ניצול יעיל יותר של תשתיות קיימות, נניח שכרגע השר כץ - - -
ישראל כץ: אז צים לא היתה בורחת ליוון, זו התשובה.
אבישי ברוורמן: לכן אני שואל, האם הביקוש וההיצע כרגע אתה זקוק לעוד שני נמלים?
אבישי ברוורמן: אם היה לך ניצול יעיל במה היית עושה סדר?
<שלמה בריימן: כן.
<שלמה בריימן: כשאנחנו בודקים את עצמנו למה יקרה לכשיקומו הנמלים החדשים אנחנו לוקחים בחשבון שהנמלים הקיימים יתייעלו ויימשכו אחרי הנמלים החדשים.
<שלמה בריימן: אם הנמלים החדשים לא יוקמו אז אמרתי, גם אם הנמלים הקיימים יתייעלו בצורה מקסימליסטית אנחנו איפשהו נמצא את עצמנו ב-2020.
<שלמה בריימן: במקום 2016 מה שאמרתי שיהיו 22 שעות אנחנו נמשוך את זה ל-2020, ל-2018.
<שלמה בריימן: כלומר, בכל מקרה אנחנו חייבים להקים.
<שלמה בריימן: אני מדבר רק על הנושא של תחזיות - - -, עוד לא דיברתי על סל אוניות.
<שלמה בריימן: עוד לא דיברתי על כך שאוניות, ושוב זה חלק מהכלכלה, שכבר שטות לאורך החוף שלנו - - -
אבישי ברוורמן: אני מסכם את מה שאתה אומר, זה הדבר הכי חשוב כרגע.
אבישי ברוורמן: אתה אומר שבתחזית, למרות מה שאנחנו פתחנו, בהנחה שישנה התייעלות בנמלים וניצול יעיל, אתה טוען שכרגע שני נמלים בלבד גם אם יעבדו בצורה יעילה אינם עונים על הביקוש, ולכן אתה ממליץ על שני נמלים.
<שלמה בריימן: חד-משמעית.
אבישי ברוורמן: שי באב"ד, בבקשה.
ישראל כץ: למה לא ניתן למי שעוסק היום בענף?
ישראל כץ: שי יתאר לנו מה קורה בתקשורת, לא?
אבישי ברוורמן: שי היה מנכ"ל חנ"י.
<שי באב"ד: לא הייתי מנכ"ל חנ"י אף פעם.
ישראל כץ: הוא לא היה מנכ"ל חנ"י והוא לא עבד בחנ"י.
ישראל כץ: הוא עבד בצים.
תמר זנדברג: צים היתה ממשלתית ואז זה היה באמת - - -
ישראל כץ: לא, לא.
ישראל כץ: הוא בחור צעיר, לא כשהיא היתה חברה ממשלתית.
אבישי ברוורמן: אני רוצה לשמוע את עמדתך בנושא כי אני שמעתי על ההיצע והביקוש.
אבישי ברוורמן: קודם כל, אני רוצה ששחקנים במגרש יגידו.
ישראל כץ: הוא לא שחקן במגרש.
ישראל כץ: יש לך את ראשי ארגוני המשתמשים, יש לך את לשכות המסחר.
אבישי ברוורמן: כולם יקבלו.
אבישי ברוורמן: את הדעה הזו כבר הבנתי, דעות אחרות אני רוצה.
ישראל כץ: את הדעה הזו של אלה שמשתמשים וצריכים לבנות ואחראים על אוניות.
אבישי ברוורמן: ישראל, יש לי הצעה בשבילך.
אבישי ברוורמן: אני לא מתעמת איתך ואני בדרך כלל תומך במה שאתה עושה.
אבישי ברוורמן: אבל בדיון כאן אני רוצה גם נקודות מבט שונות כדי שהדיון יהיה מבוגר ואחראי.
ישראל כץ: את הדיון אתה מנהל, אבל מדובר כאן על עובדות כביכול שהן בכלל לא נכונות.
<שי באב"ד: צהריים טובים.
<שי באב"ד: הדברים שאני אגיד עכשיו הם רק מניסיוני ועל דעתי האישית.
<שי באב"ד: אני כמובן לא יוצא וכמובן לא אצא נגד החלטת ממשלה.
<שי באב"ד: יש לכבד את כל החלטות הממשלה ויש לעשות אותן.
<שי באב"ד: אני אתאר את המצב כמו שאני הכרתי אותו בשמונה שנות עיסוקיי בצים.
<שי באב"ד: שמי שי באב"ד, הייתי מנהל אזור ישראל והמזרח הקרוב בצים.
<שי באב"ד: הייתי אחראי על כל הפעילות פה בנמלי ישראל, בחיפה ובאשדוד, ובעשרים נמלים באזור, ביניהם: נמלי מצרים, פיראוס, נמלים ברומניה, ברוסיה, באוקראינה.
ישראל כץ: מה אתה עושה כיום?
<שי באב"ד: כיום אני מנכ"ל הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו, בתשעה חודשים האחרונים.
<שי באב"ד: אני כבר שנה וחצי לא בצים, לכן מה שאני אומר זה מניסיון והיכרות העבר.
<שי באב"ד: אם המצב השתנה בשנה וחצי האחרונות אז כמובן שאני לא אמון על זה ולא יודע.
<שי באב"ד: לפחות מניסיוני, הבעיה בנמלים מבחינת ההמתנה של האוניות - 40% מהאוניות שפקדו פה את ישראל היו של צים, סדרי גודל.
<שי באב"ד: 35% - 40% מהאוניות שפקדו את נמלי חיפה ואשדוד היו אוניות של צים שעליהן הייתי אחראי.
<שי באב"ד: מניסיוני הבעיה ביעילות לא נבעה מזה שלנמלים אין מספיק היצע, אלא בעיה ביעילות תמיד נבעה בשני מצבים: מצב אחד של מזג אוויר שלא יכול להיפתר גם אם יבנו עשרים נמלים.
<שי באב"ד: זה לאדוניי הפתרונים.
<שי באב"ד: המצב השני הוא באמת של שביתות ועיצומים שקורים פה והיו קורים פה לא פעם ולא פעמיים בשל מחלוקות כאלה ואחרות.
<שי באב"ד: אני כרגע לא נכנס מי צודק במחלוקת ומי לא צודק במחלוקת ומדוע הסיטואציה היתה כזו.
<שי באב"ד: במצבים שבהם לא היו שביתות ועיצומים ולא היו בעיות במזג האוויר, לפחות מבחינת זמן המתנה והמתנות של אוניות, באופן כללי, בגדול, לא היתה לנו בעיה.
<שי באב"ד: הבעיה שמציין פה בריימן שיש עשר שעות המתנה, נובעת הרבה פעמים, וזה קרה לי לא פעם, וזה קרה לצים וגם לחברות ספנות אחרות, זה איך החלוקה בשבוע מתחלקת של הגעת האוניות.
<שי באב"ד: אם מגיעות לקראת סוף השבוע מספר רב של אוניות ובתחילת השבוע אין אוניות נוצר עומס לקראת סוף השבוע, ולכן נוצרו המתנות.
<שי באב"ד: שיטת העבודה בנמלים עובדות פעמיים: פעם אחת, על-ידי תור תפעולי, ופעם שנייה, על-ידי חלונות.
<שי באב"ד: אם אתה מצליח להגיע בזמן לחלון שלך סביר להניח שאתה תיכנס בזמן ואתה תעבוד בזמן.
<שי באב"ד: הרבה פעמים בגלל אילוצים כאלה ואחרים שהאונייה התעכבה בדרך, היו בעיות מזג אוויר, מכל מיני שיקולים כאלה ואחרים היא לא הגיעה לחלון שלה ואז היא מתעכבת.
<שי באב"ד: או לחלופין, נוצר מצב של תור תפעולי שהגיעו לא מעט אוניות לקראת סוף השבוע.
<שי באב"ד: הדברים האלה יצרו לא פעם ולא פעמיים באמת עומסים כאלה ואחרים.
<שי באב"ד: הסטטיסטיקות של חמש שעות, עשר שעות, זה קורה, וקרה לנו גם יותר מזה שהיינו ממתינים.
<שי באב"ד: אבל זה כתוצאה הרבה פעמים מחוסר הגעה בזמן לחלונות שלנו או כתוצאה מתור תפעולי ועומס במהלך השבוע.
<שי באב"ד: זה השתפר בין השנים.
<שי באב"ד: אני נכנסתי לתפקיד בשנת 2008 ואז היו בעיות לא קטנות באשדוד.
<שי באב"ד: לקראת 2011 - 2012 המצב באשדוד היה כבר הרבה יותר טוב כי שיטת החלונות והתור התפעולי עבדה בצורה יותר טובה.
<שי באב"ד: אני חושב שכל השאלה המרכזית שצריכה לשבת על הפרק היא האם באמת יהיו פה כמויות השטעונים שמתארים שיהיו או לא יהיו, בלי שום קשר לצים, עם צים, בלי צים, חברות ספנות אחרות.
ישראל כץ: למה צים עזבה?
ישראל כץ: אתה הרי בקי בענייניה.
<שי באב"ד: אגב, צים לא עזבה בגלל בעיה של היצע.
<שי באב"ד: כשצים שקלה לעזוב, גם בתקופה שלי כשעזבנו לתקופה קצרה וגם עכשיו כשצים עזבה, סביר להניח צים עזבה גם בגלל שביתות ועיצומים וחוסר יציבות וגם בגלל עניין של מחירים ומה שהיא מקבלת במקום אחר, אבל לא בגלל בעיית היצע.
<שי באב"ד: ברגע שיש שקט ויציבות, לפחות אז, אני לא יודע לגבי היום, לפחות אז בתפקיד היה יתרון אסטרטגי לעבוד בישראל ולעבוד בחיפה ולעשות את השטעונים פה בארץ.
אבישי ברוורמן: חבר הכנסת צור, בוא שב.
אבישי ברוורמן: אלון, שב.
אבישי ברוורמן: צור, כשהמשטרה פה אני מרגיש בטוח.
אבישי ברוורמן: שמעתם על הקריקטורה ב"הארץ" - כשבשיקגו יש פיצוץ אומרים: מה זה פה?
אבישי ברוורמן: תל אביב?
תמר זנדברג: מה זה יתרון אסטרטגי?
תמר זנדברג: למה אתה קורא אסטרטגי?
<שי באב"ד: צים היא חברה שהמטה הבין-לאומי שלה וחלק גדול מהקווים שלה פועלים מישראל, 15% מהפעילות בערך.
<שי באב"ד: ברגע שהקווים מרוכזים לתוך ישראל יותר נכון ויותר קל לנו לשטען מישראל פנימה והחוצה, מאשר חברות זרות, למשל, כמו MSC או כמו גרוס או - - -, שיש להם "האבים" במקומות אחרים והם כבר בנויים בצורה כזו שהם משטענים ממקומות אחרות דרך המדינה שבה יש להם את ה"האב".
<שי באב"ד: אותו דבר מבחינתנו.
<שי באב"ד: מבחינתנו, ה"האב" המרכזי של הפעילות, של כל הקרגו שעובר דרך אסיה למזרח אירופה ודרך ארצות-הברית למזרח אירופה, היה נכון לשטען אותו מישראל.
אבישי ברוורמן: צמצם, ולכן.
<שי באב"ד: אני חושב שהשאלה המרכזית שצריכה להיות על הפרק זה כמות השטעונים.
<שי באב"ד: האם אותה כמות שטעונים האלה באמת יגיעו, לא יגיעו.
אבישי ברוורמן: בהנחה שלא יגיעו.
<שי באב"ד: בהנחה שלא יגיעו אז השאלה היא באמת לפי הביקוש הישראלי, לפי הביקוש של הקרגו הישראלי, הייצוא והייבוא הישראלי, האם באמת אוניות גדולות ייכנסו, כי אונייה גדולה של 14,000 או 18,000 בשביל הפעילות שיש בישראל - - - אנחנו, למשל, לא הכנסנו את האוניות של 10,000 שלנו אף פעם לישראל גם בתקופה שכבר היה לנו כי הכמויות לא הצדיקו פקידה של אונייה גדולה.
<שי באב"ד: כמויות יכולות להצדיק פקידה של אונייה גדולה אם באמת יש גם כמויות של שטעון גדולות שמגיעות.
<שי באב"ד: צריך לזכור, אנחנו מדינה קטנה, בסופו של דבר, מבחינת הצריכה.
אבישי ברוורמן: זה בשבילי השאלה המרכזית - בעיית ההיצע והביקוש.
אבישי ברוורמן: אני מסתכל על פייגלין.
אבישי ברוורמן: אומרים: זה פוליטי.
אבישי ברוורמן: ישראל, זה לא פוליטי.
אבישי ברוורמן: אותי לא מעניינית פה הפוליטיקה של הדברים האלה.
אבישי ברוורמן: חשוב לי מה נכון.
אבישי ברוורמן: אני נותן לישראל גיבוי ברוב הדברים שהוא עושה, אבל שאני אהיה משוכנע כאדם שמסתכל שלא בונים פה פילים לבנים.
ישראל כץ: זה בסדר, עיקר הגיבוי אני משיג לבד.
אבישי ברוורמן: מר אדרי, בבקשה בקצרה.
<אבי אדרי: אני חושב שיש עוד משהו שצריך לעניין את הוועדה כוועדת כלכלה וזה נושא המאבק המתהווה, אדוני.
<אבי אדרי: מתהווה פה איזה מאבק, כנראה מאבק ארגוני.
<אבי אדרי: אני יודע שרפורמות עושים בהסכמה, אדוני.
<אבי אדרי: אנחנו לא מכירים משהו אחר.
<אבי אדרי: יש טרמינולוגיה מאוד אלימה כלפי ועדי העובדים, יש נחישות ואני בעד נחישות, אבל איזה נחישות?
<אבי אדרי: אדוני, כשהמדינה רוצה לעשות משא-ומתן עם העובדים היא יודעת לעשות את זה.
<אבי אדרי: ולראייה, ישבו עם נמל אשדוד ימים כלילות ולא פחות מהממונה על אגף התקציבים גל הרשקוביץ, וכמעט הגיעו להסכמות.
<אבי אדרי: אלא מה?
<אבי אדרי: באבחת סכין אחת, ואגב, בית הדין הארצי לעבודה אמר את דברו בעניין הזה, אמר: המדינה התנהגה בחוסר תום לב, לאחר משא-ומתן ארוך החליטה שהיא חותכת את המשא-ומתן הזה, מתנתקת ויוצאת לדרך חדשה של הקמת נמלים חדשים.
<אבי אדרי: לא עושים דבר כזה.
<אבי אדרי: אפילו בית הדין אמר שלא עושים דבר כזה.
אבישי ברוורמן: אבי, אצלך זה הנקודה הנוספת.
אבישי ברוורמן: יש פה שלוש נקודות: נקודה אחת, זה היצע וביקוש.
אבישי ברוורמן: אתה מתייחס לא להיצע וביקוש אלא לנקודה של המשא-ומתן עם העובדים.
<אבי אדרי: אני אתייחס להיצע וביקוש.
<אבי אדרי: מתוך המשא-ומתן עלתה פשוט המסקנה שמתבקשת צ'ק-צ'אק.
<אבי אדרי: אנחנו דיברנו במערכת יחסי עבודה.
<אבי אדרי: מערכת יחסי עבודה - זה לא מתקדם לכלום.
<אבי אדרי: לכן, לא אלאה אתכם.
<אבי אדרי: באנו ואמרנו מבחינת תשתיות, ופה צף העניין של היצע וביקוש.
<אבי אדרי: באו ואמרנו: אנחנו רוצים תחרות שווה, בתנאים שוויוניים.
<אבי אדרי: מאיפה צף הנושא של היצע וביקוש?
<אבי אדרי: זה פשוט מסקנה שמתבקשת.
<אבי אדרי: באנו מתוך המשא ומתן ואמרנו: אנחנו רוצים תחרות שווה בתנאים שוויוניים.
<אבי אדרי: איך עושים את זה?
<אבי אדרי: פשוט עושים תמונת מראה לנמל החדש.
<אבי אדרי: אמרנו: בנמל חיפה זה כרמל ב'.
<אבי אדרי: בנמל אשדוד באנו ואמרנו: תנו לנו את רציף 25.
<אבי אדרי: מבחינתנו, זה תחרות שוויונית.
<אבי אדרי: כשהצפנו את זה אמרו: רגע, רגע, תעצרו.
<אבי אדרי: זה בעצם מייתר את הקמת הנמלים החדשים, לא ניתן לכם את זה.
<אבי אדרי: מפה עולה מסקנה פשוטה.
<אבי אדרי: קחו את הרציפים הקיימים, תשביחו אותם, תשקיעו בהם.
<אבי אדרי: יכול להיות שייווצר מצב שלא צריכים נמלים חדשים.
<אבי אדרי: יושבים פה נמל אשדוד שהגישו תוכנית מאוד מאוד מסודרת שאמרו: קחו את רציף 21, תעמיקו אותו.
<אבי אדרי: לא צריך להקים נמל חדש ב-15 השנים הקרובות.
<אבי אדרי: זה לא אנחנו אמרנו, זה אומרים אנשי מקצוע.
<אבי אדרי: משתמע מכל הסיפור הזה שצף אולי דבר אחד, וקטעו את השר, וחבל שהוא לא המשיך, שאולי יש בעיית התנהלות שהמדינה אולי רואה בכוחנות של הוועדים.
<אבי אדרי: אבל במקום לבוא ולהתמודד מול הוועדים פרונטאלית או מול ההסתדרות פרונטאלית לא צריך לעשות מעקפים.
<אבי אדרי: לא צריך להקים נמלים חדשים בשביל לשבור אולי את הכוח של הוועדים הגדולים.
<אבי אדרי: אפשר לדבר אתנו.
<אבי אדרי: אנחנו יודעים לעשות רפורמות, ידענו לעשות רפורמה ברכבת וציין את זה השר.
<אבי אדרי: אנחנו יודעים לעשות גם שינויים, גם התייעלות.
<אבי אדרי: הכול אנחנו יודעים לעשות, לא בכוחנות.
ישראל כץ: אבל שם הדחתם את יושבת-ראש הוועד בסוף, כאן עוד לא הגעתם לזה.
ישראל כץ: מדבר על הצלחת רפורמה.
<אבי אדרי: יושבת-ראש הוועד זה עניין שלנו, לא היה עניין שלך, אדוני.
<אבי אדרי: אני יודע שאתה מתפאר כל פעם שזה בזכותך - זה לא.
<אבי אדרי: אנחנו הזזנו אותה, לא אף אחד אחר.
איציק שמולי: זה מעיד יותר מכל על ההתנהלות ההגונה, לא?
ישראל כץ: שלה במקרה הזה, יכול להיות שגם אחרים נמצאים כבר באותו המגרש.
איציק שמולי: לפחות זה מה שהעבר מעיד, לפחות זה מה שקרה.
<אבי אדרי: אני מסיים.
<אבי אדרי: יושבים פה אנשים שאני מכיר אותם ביום יום.
<אבי אדרי: לאף אחד אין את הלוקסוס לצאת למאבק של עשר שנים, אדוני.
<אבי אדרי: אומר פה בריימן, בין 10 ל-12 שנה הקמת נמלים.
<אבי אדרי: מישהו פה יכול לדמיין לעצמו מאבק עם עובדי הנמלים של 10 שנים?
<אבי אדרי: זה לא רפורמה שמחכה בפינה, זה רפורמה שמתבצעת בעוד 10 שנים.
משה זלמן פייגלין: לי זה היה נשמע עכשיו כמו איום.
משה זלמן פייגלין: ככה נשמעת.
<אבי אדרי: לא, חס וחלילה.
<אבי אדרי: זה בא מתוך נקודה של אחריות.
משה זלמן פייגלין: ודאי, איום מתוך אחריות.
<אבי אדרי: צריכים לדבר עם העובדים.
<אבי אדרי: רפורמה עושים בהידברות, לא בכוחניות, נקודה.
אבישי ברוורמן: מר תורג'מן, יושב-ראש ועד חיפה, ואחרי זה מר חסן.
<מאיר תורג'מן: אני רוצה פעם אחת לקטוע את האגדה שהשר דבק בה.
<מאיר תורג'מן: כבוד השר, אני מציע שפשוט תראה את המסמך הרשמי של צים שאומר למה היא עזבה את נמל חיפה - שאלון חסן לא ייראה.
אבישי ברוורמן: ממתי המסמך הזה?
<מאיר תורג'מן: ביום שהיא עזבה.
<מאיר תורג'מן: היא התחילה לנהל משא-ומתן והיא רוצה פשוט 10 מיליון שקלים הנחה.
<מאיר תורג'מן: היא רוצה 20 דולר הנחה.
<מאיר תורג'מן: היא עזבה את נמל חיפה לא בגלל שביתות ועיצומים כי גם בפיראוס שהוא נמל הרבה יותר פרוע מנמל חיפה שנבחר למקום רביעי בדוח ה-OECD כנמל יעיל בעולם.
<מאיר תורג'מן: אתה יכול לזלזל, כבוד השר.
<מאיר תורג'מן: אני אומר לך, זה זלזול לזלזל בדוח ה-OECD כי אתם מסתמכים בממשלה הרבה פעמים על דוח ה-OECD.
<מאיר תורג'מן: יתרה מזו, נמל פיראוס הוא אחד הנמלים הפרועים ביותר שיש.
<מאיר תורג'מן: היא עזבה אותנו לטובת נמל פרוע אחר.
<מאיר תורג'מן: נמל חיפה ארבע שנים לא שבת וחשוב לשים את הדבר הזה על השולחן.
<מאיר תורג'מן: יש שם אחריות של ועדי העובדים.
<מאיר תורג'מן: אני חושב, בניגוד לדעת השר, כשוועדים עובדים בשיתוף פעולה עם ההנהלה או ההנהלה עובדת בשיתוף פעולה, זה לא שאנחנו מנהלים את ההנהלות, זה לא שההנהלות שומעות מה שאנחנו אומרים.
<מאיר תורג'מן: ההנהלה מנהלת, העובדים עובדים.
<מאיר תורג'מן: ההישגים הם שלנו.
<מאיר תורג'מן: הצלחנו להגיע ל-30 מכולות שעת תפוקה למנוף.
<מאיר תורג'מן: בנמל חיפה כרגע, כשאני נמצא פה בוועדה, נכון להיום בבוקר אין אף אונייה.
<מאיר תורג'מן: 250 עובדים יושבים בלי מעש.
<מאיר תורג'מן: בנמל חיפה אין שום אונייה.
<מאיר תורג'מן: שמתי פה מצגת, מי שירצה לראות בבקשה.
<מאיר תורג'מן: יש פה מצגת של כמות העובדים - ניצול אחוז העבודה בנמל חיפה.
<מאיר תורג'מן: אנחנו לא מנצלים 35% מנמל מיושן.
<מאיר תורג'מן: שמתי פה את מספר המנופים שהם בני 30 - 35 שנה בנמל חיפה שאיתם אני אמור להתחרות ב-2020 במנופים חדשים.
<מאיר תורג'מן: יתרה מזו, בתחילת המשא-ומתן, כשהאמנו שיש משא-ומתן, כבודו, ואין משא-ומתן, והכול זה מס שפתיים כי אף אחד לא מעוניין לנהל אתנו משא-ומתן כי כל פעם שאמרנו: בואו, תפתחו את כרמל ב', תפתחו בנמל אשדוד את רציף 25, אמרו לנו, וזה נאמר על-ידי חלק מהנוכחים שנמצאים פה שהם במשא ומתן:
<מאיר תורג'מן: אם נבנה את הרציפים כרמל ב' - שהם אמרו שזה מיליארד וחצי, אמר שלמה בריימן שהעלות של זה בין למיליארד למיליארד וחצי - ואם נבנה את רציף 25 יתייתרו הצרכים בנמלים חדשים.
<מאיר תורג'מן: זאת אומרת, שאפשר לפתור את כל הבעיות.
<מאיר תורג'מן: אני רוצה להגיד לך שהבעיה המרכזית זה ניסיון למוטט ועדי עובדים.
<מאיר תורג'מן: הרצון הוא למוטט את אלון חסן באשדוד, את נמל חיפה, את ועדי נמלי חיפה.
<מאיר תורג'מן: מדינת ישראל הולכת להשקיע 15 מיליארד.
<מאיר תורג'מן: כ-10 מיליארד - מתארים פה שהם באים מכספי השמיים.
<מאיר תורג'מן: זה בא מחנ"י.
<מאיר תורג'מן: מי מביא את הכסף לחנ"י?
<מאיר תורג'מן: אני.
<מאיר תורג'מן: כשאני עובד אני מעביר את הכספים לחנ"י.
<מאיר תורג'מן: אני רוצה לספר לכם עוד משהו על חנ"י.
<מאיר תורג'מן: אם כבר מדברים על חנ"י, מדברים על יוקר המחייה, אז ב-2005 עשו רפורמה בנמלים ונחתם הסכם רפורמה בנמלים.
<מאיר תורג'מן: הקימו שני נמלים פרטיים.
<מאיר תורג'מן: נמל אילת הוא פרטי לחלוטין ונמל מספנות ישראל שעוגן מולי פרטי לחלוטין.
<מאיר תורג'מן: אני עושה את הקניות בבית.
<מאיר תורג'מן: הקמח עלה אז 1.70, והיום 4 ומשהו שקלים עולים קמח וסוכר.
<מאיר תורג'מן: במה הוזילו את העלויות?
<מאיר תורג'מן: אני אגיד לכם מה שקרה.
<מאיר תורג'מן: מה שקרה הוא שעובדים שם עבדים.
<מאיר תורג'מן: חברות כוח-אדם עובדות במספנות ישראל - עבדים.
<מאיר תורג'מן: עבדים - זה מה שקורה במספנות ישראל.
<מאיר תורג'מן: הברזל שרובו פורק בנמל חיפה, מאז שיש את מספנות ישראל אין ברזל, אין קרגו.
<מאיר תורג'מן: למה זה?
<מאיר תורג'מן: פורקים את כל הברזל במספנות ישראל.
<מאיר תורג'מן: למה פורקים את כל הברזל?
<מאיר תורג'מן: כי זה אמור להוזיל את הברזל.
<מאיר תורג'מן: בואו נראה אם הברזל הוזל בשנים האחרונות.
<מאיר תורג'מן: חבר'ה, הנמל הפרטי הזה שיוקם, מעבר למה שהוא יגרום לנמלים הקיימים, ואני מסכים עם ההגדרה פיל לבן, אני רוצה שתדע שאפשר לפתור את כל הבעיות במשא-ומתן אמיתי ללא צורך של מדינת ישראל לבזבז 15 מיליארד שקל על חיסול ועדים.
<מאיר תורג'מן: תודה.
אבישי ברוורמן: מר חסן, בבקשה.
<אלון חסן: אני דווקא רוצה לפתוח מההערה של השר לגבי הדחה של חברת ועד.
<אלון חסן: אני אזכיר לחברי הכנסת וגם לשר שבכלא ישבו שרים וישב גם נשיא מדינה ועדיין יושב נשיא מדינה.
<אלון חסן: אני מציע שכל הטפות המוסר למיניהן, מיותרות לחלוטין.
<אלון חסן: אתם לא מלאכים.
<אלון חסן: אני מאמין שגם בעתיד יהיו שרים - - -
ישראל כץ: אם הערות כאלה מגובות על-ידי - - -
<אלון חסן: בינתיים זו הערה שלך, לא שלי.
<אלון חסן: מדברים על נמל בין-לאומי.
<אלון חסן: עד כמה שאני זוכר, אנחנו חיים בין מדינות ערב.
<אלון חסן: אני לא רואה אותנו פורקים סחורות ומסיעים את הסחורות, אם זה מנמל חיפה, אם זה מנמל אשדוד, ללבנון, לירדן, לערב הסעודית, למדינות ערב.
<אלון חסן: אני לא רואה את זה בשנים הקרובות.