GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<רונן לוי: בהתחלה, כשהתחיל ייבוא אישי, הביאו לכאן מכוניות גנובות, הביאו מכוניות אחרי טוטל – אובדן להלכה – מארצות-הברית.
<רונן לוי: עשינו יייבוא של צרה משם.
<רונן לוי: לכן עשו את 309 ועשו עוד מערכות בקרה.
<רונן לוי: לגבי העניין של הצהרה של צרכן פרטי – אין לה שום משמעות.
<רונן לוי: אפשר לוותר עליה.
אבישי ברוורמן: זאת אומרת, עורך דין פרידמן, שמה שמדובר כאן – למרות שאני קורא את זה כמוך, ואני קורא את זה טבולה ראסה – נראה שזה מכשולים, דה פקטו זה לא ככה.
<איתי עצמון: אדוני, אני מבקש להוסיף.
<איתי עצמון: אנחנו שומעים שיש איזו מציאות בפועל, אבל כרגע אנחנו עוסקים בחקיקה ראשית והעקרונות נקבעים בחקיקה ראשית.
ישראל כץ: אתה אומר שלא צריך את התצהירים?
<איתי עצמון: אני לא אומר מה צריך ומה לא.
<איתי עצמון: אני אומר שצריך לראות האם אנחנו לא מכבידים כאן על האזרחים ודורשים מהם משהו שהם לא יכולים לעמוד בו.
<איתי עצמון: זאת השאלות.
<איתי עצמון: איך אני יכול להצהיר על משהו שאין לי כלים לברר?
<אבנר פלור: מבחינת התצהיר, מידי פעם נעשה גם בדיקות מדגמיות של אותם תצהירים.
אבישי ברוורמן: השאלה היא כזאת: פרידמן מייבא רכב והוא לא בקי בדברים האלה.
אבישי ברוורמן: אין לו את החוכמה והניסיון של רונן לוי.
אבישי ברוורמן: איך הוא חותם על כל הדברים שהוא מבין בהם בכלל?
<רונן לוי: אף אחד גם לא נתבע.
<רונן לוי: אלה מסמכים שאף אחד לא עושה אתם כלום.
אבישי ברוורמן: זה סתם.
אבישי ברוורמן: מה שאתה אומר זה שיש פה הרבה תצהירים, אבל אף אחד ממילא לא מבין אותם.
אבישי ברוורמן: אז זה סתם.
<אבנר פלור: היום, בלי קשר ליייבוא אישי, איך האזרח יודע ללכת למוסך לטיפול ב"פורד"?
ישראל כץ: ואם יהיה כתוב שלפי מיטב ידיעתו זה המצב?
ישראל כץ: זה פשוט כדי למנוע מצב שאנשים בזדון עלולים לעשות דברים.
אבישי ברוורמן: אנחנו רוצים למנוע את אלה שעושים בזדון, אבל לא להכביד על התמימים שלא מבינים.
ישראל כץ: אז אולי לכתוב "לפי מיטב ידיעתו".
ישראל כץ: בכל זאת הוא קונה רכב - - -
אבישי ברוורמן: פה צריך תיקון.
אבישי ברוורמן: בשביל מה יש פה 30 יועצים משפטיים?
אבישי ברוורמן: שימצאו איזה תיקון.
<איתי עצמון: אדוני, אם יש דגמים שמיובאים לארץ, כמו שאמרתי, על-ידי ייבואנים מסחריים ישירים והמידע כן נמצא אצלכם במשרד, מדוע לא להקל לפחות לגבי הדגמים האלה?
ישראל כץ: בכל תצהיר אתה מבקש שתהיה פרוצדורה - - - ?
<רונן לוי: המידע של ה-recall מפורסם כבר באינטרנט.
<איתי עצמון: אבל השאלה היא מה נדרש ממני – לחתום על דברים שאין לי מושג איך - - -?
ישראל כץ: למיטב ידיעתו, לפחות למנוע זדון.
אבישי ברוורמן: עורך דין פרידמן בזכות דיבור, בבקשה.
גילה גמליאל: העלית בעיה.
גילה גמליאל: יש לך פתרון.
<זאב ש. פרידמן: אני מניח שאף בן אדם לא קונה רכב סתם.
<זאב ש. פרידמן: הוא לפחות את ה-Carfax, יעשה את בדיקת הרכב, יעשה את הדברים.
גילה גמליאל: אז אתה אומר "למיטב ידיעתי"?
<זאב ש. פרידמן: אדרבה, שייקח את המסמכים האלה, יצהיר שלמיטב ידיעתו - - -
גילה גמליאל: אז הצהרה "למיטב ידיעתי".
גילה גמליאל: תוסיפו "למיטב ידיעתי" ופתרנו את הבעיה.
גילה גמליאל: לא צריך להגיש מסמכים.
גילה גמליאל: הרעיון שלי הוא פשוט להשאיר את זה בתצהיר רק להוסיף "למיטב ידיעתי".
גילה גמליאל: זאת אומרת, לא ללכת בהצהרה כאילו עכשיו הוא בטוח, אלא למיטב ידיעתו.
אבישי ברוורמן: פרידמן, עד היום, כשהיתה בעיה בא עם פתרון.
<עוזי יצחקי: בסדר.
אבישי ברוורמן: עורך דין פרידמן, אתה לא נופל, בכל פעם אתה נון לנו פתרון.
<איתי עצמון: אני רוצה להבין מה ההחלטה.
<איתי עצמון: בכל מקום שבו נדרשת - - -
אבישי ברוורמן: להקל, להקל.
ישראל כץ: לעומת זאת החמרנו בבדיקה.
אבישי ברוורמן: אנחנו בית שמאי בבדיקה ולצרכן בית הילל.
אבישי ברוורמן: אחר כך יקי אנוך.
<רונן לוי: יש כאן עוד הערה, שאנחנו דנים בזה בעניין התקנות של 309.
אבישי ברוורמן: תסביר מה זה 309 מפני שהציבור לא מבין.
<רונן לוי: תקנה 309 לא בודקת את מצב כריות האוויר.
<רונן לוי: אם לרכב היתה, למשל, תאונה קלה ונפתחו כריות האוויר, אותם סוחרים בארצות-הברית – זה קורה הרבה בארצות-הברית, זו לא המצאה ישראלית – מכניסים את כריות האוויר ותופרים אותן פנימה.
<רונן לוי: אז יכול להיות מצב שהאוטו, מבחינת השלדה שלו, תקין ונייבא לפה מכוניות שיש להן כאילו שש כריות אוויר, אבל הן לא פועלות.
<רונן לוי: צריך להוסיף בתקנה, כמו שהצענו גם לתקנה הכללית בישראל, גם את הבדיקות של כריות האוויר.
<קריאה: הוספנו את זה.
<רונן לוי: הבדיקה כבר תהיה כוללת, שהגיע אוטו בטיחותי לארץ.
<אבנר פלור: זה נוסף, רונן.
אבישי ברוורמן: זה קיים, אבנר?
<אבנר פלור: זה נוסף עכשיו, בתיקון.
<רונן לוי: זה חייב להיות אצל מוסך מורשה ייבואן.
אבישי ברוורמן: תודה רבה רונן.
אבישי ברוורמן: יקי אנוך, ראש איגוד ייבואני הרכב, בבקשה.
<יעקב אנוך: אני רוצה לתקן, כי אולי מישהו הבין לא נכון.
<יעקב אנוך: 309, עוזי, לא בודקת recalls.
<יעקב אנוך: אז אם רוצים שהאחריות על ה-recalls תיפול ל-309 צריך להכניס את זה לתוך הבדיקה.
<עוזי יצחקי: לא אמרתי על ה- recalls, אמרתי בדיקה טכנית בטיחותית.
<יעקב אנוך: כן, אבל זה לא עונה לגבי recalls.
<יעקב אנוך: Recalls זה דבר מהותי.
<יעקב אנוך: הנושא של ה- recallsצריך להיסגר באיזה מקום, כי recalls - - -
אבישי ברוורמן: באיזה סעיף עולה הנושא של ה- recalls?
<עוזי יצחקי: בהמשך.
אבישי ברוורמן: נעשה את התיקון בסעיף ה- recallsכי פה יש בעיה.
<יעקב אנוך: אתה דורש מהמייבא שיצהיר שהאוטו עבר recalls והכול בסדר.
<יעקב אנוך: אני לא מדבר על ההצהרה, אם היא בסדר, אלא זה בסדר לוודא שאין recalls או recalls נעשו.
<יעקב אנוך: לדעתי, המייבא לא תמיד יכול בכלל לדעת אם נעשו recalls או לא נעשו.
<יעקב אנוך: בחלק מהמקומות בארצות-הברית אפשר לדעת באמצעות ה-Carfax, באירופה קשה יותר לדעת.
<יעקב אנוך: גם בארצות-הברית לא הכול מדווח ל-Carfax.
<יעקב אנוך: אני מציע שיכניסו ל-309 את הנושא של בדיקת recalls.
אבישי ברוורמן: זה לא פה כרגע.
אבישי ברוורמן: נדון בזה אחר כך.
אבישי ברוורמן: רבותי, אני מתקדם.
אבישי ברוורמן: יהיו הערות פרטניות של עורך דין עצמון ואעבור להצבעה על הסעיף.
<שרית זוכוביצקי: יש לנו עוד דבר אחד להוסיף.
<שרית זוכוביצקי: אני רוצה להוסיף שתי הערות לעניין הנוסח.
<שרית זוכוביצקי: קיבלנו הערה ואנחנו חושבים שהיא נכונה.
<שרית זוכוביצקי: סעיף 31, הכותרת שלו הוא "יייבוא לשימוש אישי", כאשר בפועל אנחנו גם מסדרים לא רק את היייבוא לשימוש אישי אלא גם יייבוא לעוסקים.
<שרית זוכוביצקי: לכן אנחנו מבקשים לעשות בסעיף שני תיקונים.
<שרית זוכוביצקי: הראשון, בשם הסעיף; זה יהיה "יייבוא לשימוש אישי או עסקי עצמי"; וכן להוסיף אחרי המילים "או להובלת טובין בשכר לצורך עסקי" את המילה "עצמי".
<לאה ורון: "או להובלת טובין בשכר" – איזו פסקה זו?
<איתי עצמון: ברישה של סעיף קטן (א).
<שרית זוכוביצקי: זה סעיף קטן (א), שורה שלישית, קצה הקטע המסומן.
<איתי עצמון: האם יש הובלת טובין בשכר שהיא לא לצורך עסקי?
<שרית זוכוביצקי: כשהוא מייבא הוא מביא לעסק שלו.
<שרית זוכוביצקי: המשמעות היא שהוא לא מוכר, הוא מייבא לצורך עסקי עצמי, שהרכב מיועד לעסק שלו.
אבישי ברוורמן: Self-business – שלי.
<שרית זוכוביצקי: כדי למנוע בלבול עם ההגדרה של ייבוא אישי בפקודת היייבוא והייצוא אנחנו מוסיפים - - -
<איתי עצמון: מה ההגדרה בפקודת היייבוא והייצוא?
<יערה למברגר: זה בצו יייבוא חופשי.
<יערה למברגר: זה מגדיר את זה רק לשימוש אישי או משפחתי, ומכיוון שיש פה הסדר ספציפי - - -
<שרית זוכוביצקי: פה הרחבנו, אז אנחנו מעדיפים שתחול ההוראה הזו.
<איתי עצמון: אבל ההוראה הזו תחול מכיוון שעכשיו היא אמורה להחליף את ההוראות בצו יייבוא חופשי, לא?
<יערה למברגר: צו יייבוא חופשי ממשיך לחול לגבי כלל המוצרים.
<איתי עצמון: אבל לא לגבי רכב, לגבי רכב זו הוראה ספציפית.
<איתי עצמון: אז למה אנחנו צריכים לקבוע עכשיו שההגדרה שם - - -
<שרית זוכוביצקי: אנחנו בסך הכול רוצים להגיד שלעניין יייבוא לפי סעיף זה לא תחול הגדרת יייבוא אישי לפי פקודת היייבוא והייצוא.
<יערה למברגר: אנסה להסביר.
<יערה למברגר: ברישיון יייבוא אנחנו נסמכים על פקודת היייבוא והייצוא.
<יערה למברגר: זה רישיון שאנחנו יוצקים לו תוכן, אבל המסגרת הכללית שלנו זה פקודת יייבוא ייצוא וצו יייבוא חופשי.
<יערה למברגר: לגבי יייבוא אישי אנחנו עושים פה הגדרה אחרת, זה לא רק אישי או משפחתי.
<יערה למברגר: ולכן אנחנו לא רוצים שיהיה בלבול, אנחנו להבהיר שלעניין יייבוא לפי סעיף זה לא תחול הגדרת יייבוא אישי לפי פקודת היייבוא והייצוא.
אבישי ברוורמן: עוד הערות של עורך דין עצמון, אחרי זה הערה נוספת של השמשוני וברנס ונעבור להקראה והצבעה.
<איתי עצמון: בסעיף 31(א)(3) כתוב: "הרכב כשיר לרישום במדינות האיחוד האירופי או בארצות-הברית".
<איתי עצמון: קנדה הושמטה מכאן?
ישראל כץ: רוב הוועדה הציעה להוסיף את קנדה.
אבישי ברוורמן: הצעתי להוסיף - בכל מקום שיש ארצות-הברית שיהיה קנדה, וזה לפני הנאום של הארפר, שהיה כזה פרו-ציוני.
ישראל כץ: אפילו אבנר אמר שמקסיקו זו בעיה, אז נאשר את קנדה.
גילה גמליאל: תוסיפו: איפה שיש ארצות-הברית נוסיף גם את קנדה.
<איתי עצמון: שאלה נוספת – כתוב: הרכב כשיר לרישום.
<איתי עצמון: מה לגבי כלי רכב שאינם חייבים ברישום?
אבישי ברוורמן: כל מקום שיש ארצות-הברית להוסיף קנדה.
אבישי ברוורמן: כל מקום.
<איתי עצמון: מה לגבי כלי רכב שאינם חייבים ברישום לפי הדין שחל באותן מדינות?
<אבנר פלור: זה בסעיף 10.
<איתי עצמון: לא הבנתי, כי הוספנו החרגה כשדנו בסעיף 29.
<איתי עצמון: השאלה היא אם לא צריך להגיד את זה גם כאן.
<איתי עצמון: כתוב: הרכב כשיר לרישום.
<שרית זוכוביצקי: היייבוא האישי מוגבל לסוגים של רכב.
<שרית זוכוביצקי: כל כלי הרכב האלה – M, 1M – הם כלי רכב שנרשמים, לא כלי רכב שלא נרשמים.
<שרית זוכוביצקי: שם זה רחב מאוד, לגבי כל רכב באשר הוא.
<שרית זוכוביצקי: פה היייבוא האישי מתייחס רק לרשימת כלי הרכב שמפורטים בפסקה (ב), לכן לא מתעוררת השאלה הזאת.
<איתי עצמון: לגבי פסקה (10), כתוב: "הרכב לא ניזוק באופן שהיה מונע את האפשרות לרשום אותו באחת ממדינות האיחוד האירופי וארצות-הברית".
<איתי עצמון: גם כאן להוסיף קנדה?
<שרית זוכוביצקי: כן, זו החלטת הוועדה.
<זאב ש. פרידמן: זה לא צריך להיות 309?
<אבנר פלור: זה לפני, כדי שלא יכניס לפה.
<איתי עצמון: איך הוא יכול לדעת אם הרכב לא ניזוק?
<איתי עצמון: גם כאן הוא צריך למסור הצהרה?
<איתי עצמון: כי ניסחתם את זה כאן כאמירה – הרכב לא ניזוק.
<איתי עצמון: מי בודק?
<יערה למברגר: מבקש צריך להוכיח את התנאים, ולכן עליו - - -
<איתי עצמון: אבל בחלק מהמקרים אמרנו שהוא מסר הצהרה למיטב ידיעתו ובחלק מהמקרים לא.
<איתי עצמון: השאלה שלי היא, למשל, לגבי פסקה (10) - אני אמור, כמי שמעוניין לייבא ביייבוא אישי, להצהיר כי הרכב לא ניזוק?
<אבנר פלור: אפשר גם תצהיר.
ישראל כץ: למיטב ידיעתו.
ישראל כץ: שלא יהיה זדון.
<אודי שניידר: לא קיבלנו הסבר להשמטה בסעיף 31(א)(5): "או ייבואן רכב עקיף".
<אודי שניידר: החלטתם להוריד את המילים האלה והשארתם ישיר.
<אבנר פלור: אדוני היושב-ראש, בהמשך החוק אנחנו מטילים על הייבואנים הישירים את הנושא של מימוש אחריות וביצוע recalls.
<אבנר פלור: לכן, מבחינתנו הייבואן הישיר הוא היצרן, ולכן לא ניתן לאפשר יייבוא אישי של רכב מתוצר שמיובא על-ידי הייבואן העקיף, כי הייבואן העקיף לא יבצע recalls או מימוש הכרעות כי מבחינתנו הוא לא נציג היצרן.
<אבנר פלור: לכן השמטנו מפה "על-ידי הייבואן העקיף".
ישראל כץ: היייבוא האישי חייב להיות חופף ליייבוא הישיר?
<אבנר פלור: כן, מבחינת התוצר.
אבישי ברוורמן: עורך דין עצמון, בבקשה.
<איתי עצמון: אני מבקש, אדוני, לקרוא אמירה מפסק דין שנתן בית-משפט לעניינים מנהליים בתל-אביב.
<איתי עצמון: לרגע אני מנתק מההקשר של המקרה הספציפי שנדון שם.
<איתי עצמון: בית-המשפט אומר: במציאות העכשווית, כאשר שוק הרכבים בעולם מציע מגוון רחב של רכבים אשר חלקם אינם מיובאים לישראל, אין הצדקה למנוע מהצרכן את יכולת הבחירה לרכוש את הרכב ההולם ביותר את צרכיו ואת טעמו האישי ולכפות עליו לייבא אך ורק באמצעות הייבואנים המורשים המהווים שוק ריכוזי סגור.
<איתי עצמון: " כפי שאנחנו יודעים, מטרת הצעת החוק היא לעודד תחרות, ההצעה כאן מאוד מאוד מגבילה את היייבוא האישי – רק לתוצר שמיובא על-ידי ייבואן רכב ישיר.
<דידי רוזנפלד: ומי יתקן אותו?
<אודי שניידר: בנוסף לזה, ייבואן רכב עקיף יכול להביא רכב מתוצר שאיננו מיובא על-ידי ייבואן רכב ישיר.
<אודי שניידר: אז למה להשמיט?
<שרית זוכוביצקי: אבל אז זה נותן את התשתית.
<אודי שניידר: אתם לא סומכים על הייבואן העקיף?
<אודי שניידר: שאני אבין.
<אודי שניידר: זאת הסיבה, בגלל שלא סומכים על הייבואן העקיף?
אבישי ברוורמן: מה אנחנו עושים, עורך דין פרידמן?
ישראל כץ: תוסיף את זה.
ישראל כץ: אם הוא רוצה תחרות, תן לו עוד יותר.
<אבנר פלור: יש לי הצעה.
<אבנר פלור: האזרח אמור לדעת שמדובר פה ברכב שלא יהיה מישהו שיממש לו את האחריות בביצוע ה-recalls.
<אבנר פלור: לכן, אם רוצים לאפשר את מה שאתה אומר, בעקבות אותו פסק דין, ניתן יהיה לאפשר גם תוצר של ייבואן עקיף, אבל האזרח צריך לדעת שלא יהיה לו מימוש אחריות ו-recalls.
<עוזי יצחקי: לא, לא בטוח.
<עוזי יצחקי: יכול שלא יהיה לו.
<אבנר פלור: זאת אומרת, לא יטפלו לו במימוש האחריות.
אבישי ברוורמן: אבל מצד שני, עורכת הדין זוכוביצקי אומרת שזה בלתי אפשרי.
אבישי ברוורמן: זה בסדר או לא?
<שרית זוכוביצקי: צריך להבין שהיייבוא האישי נסמך על התשתית הקיימת לעניין recalls, לעניין תיקונים וכו'.
<שרית זוכוביצקי: נראה לי לא אחראי לאפשר פה יייבוא של דגמים שאין את התשתית הזאת.
<רפאל שחוח: אבל זה בית משפט קבע.
<שרית זוכוביצקי: לא על דגמים, על - - -
ישראל כץ: את קונה מקרר, את לא חייבת לקבל אותו עם אחריות.
אבישי ברוורמן: עורכת הדין למברגר ממשרד המשפטים – היתה פסיקה, מה עושים?
<איתי עצמון: הפסיקה לא מחייבת.
<איתי עצמון: אמרתי את זה כאמירה, כדי להסב את תשומת לב חברי הכנסת.
גילה גמליאל: אבל היא עדיין מאירה את תשומת לב.
<עוזי יצחקי: שהאזרח יעשה את החשבון לעצמי, אני לא רואה בזה בעיה.
גילה גמליאל: אבישי, אני בעד.
אבישי ברוורמן: רונן לוי, פרידמן לא מדבר.
אבישי ברוורמן: אני מאמין בחוכמת השולחן, יש פה מספיק אנשים נבונים.
<רונן לוי: אנחנו עושים הרבה מהומה על לא מאומה.
<רונן לוי: מהניסיון שלנו אין שום בעיה להביא גם "פורד מוסטנג", ובאותם תוצרים גם דגמים אחרים שלא מיובאים ולפתוח.
<אודי שניידר: זו לא תשובה לשאלה.
<אודי שניידר: אנחנו מדברים על תוצר שלא מיובא על-ידי ייבואן ישיר.
<רונן לוי: מה למשל?
<אודי שניידר: תוצר שמיובא רק על-ידי ייבואן אחד.
<אודי שניידר: זה מה שכתוב פה.
<אודי שניידר: למשל, "טסלה".
<רון מוסקוביץ: אתה יודע לטפל ב"טסלה"?
<רונן לוי: אני אדע לטפל ב"טסלה".
<רונן לוי: מה זה בעיה?
<רונן לוי: אני מקבל מכוניות שאני צריך ללמוד עליהן, ואנחנו לומדים ומתקנים.
<רונן לוי: זה לא כל כך מסובך.
<רונן לוי: זו לא בעיה.
גילה גמליאל: תורידו את המגבלה הזאת.
ישראל כץ: בלאו הכי זה פיילוט לשלוש שנים.
ישראל כץ: נראה תוך כדי גם את הדברים האלה.
אבישי ברוורמן: זה לא פיילוט.
<אבנר פלור: אדוני השר, חשוב שקיפות לאזרח, אבל - - -
אבישי ברוורמן: אתם מדברים בטור.
אבישי ברוורמן: אבנר, תסביר את הנקודה.
<אבנר פלור: התיקון שמוצע כאן בסעיף (5) הוא שניתן יהיה לייבא ביייבוא אישי אך ורק תוצר של רכב שהייבואן הישיר מייבא.
ישראל כץ: ואם תוסיף "או עקיף", אז מה הבעיה?
<אודי שניידר: שהם לא סומכים על העקיף.
<אודי שניידר: משרד התחבורה לא סומך על העקיף.
אבישי ברוורמן: שניידר, תן לו לסיים.
אבישי ברוורמן: חבר'ה, אתם לא מקשיבים לאבנר.
אבישי ברוורמן: בסופו של דבר הוא האחראי על הנושא הזה.
<אבנר פלור: אם נוסיף גם ייבואן עקיף לתוצר שהייבואן הישיר לא מייבא, תהיה בעייתיות לייבואן שייתן לאותו לקוח, לאותו מייבא אישי, את מימוש האחריות וביצוע ה-recalls.
<אבנר פלור: הצעתי את זה במסגרת הדיון כאן, אבל לא תיאמתי עמדות במסגרת הבין-משרדית.
<אבנר פלור: עכשיו עליה איזה רעיון יצירתי, שאמרתי שאם כן רוצים לפתוח צריך שבחוק יהיה סעיף שאומר שאותו אזרח שמייבא מודע לכך שלא יהיה מי שיממש לו את האחריות וביצוע ה-recalls, אבל שירותי תחזוקה מישהו ייתן לו.
אבישי ברוורמן: פרידמן, תנסח לי את זה.
<זאב ש. פרידמן: כאן אני לא מקבל את עמדת המשרד, משום שאני לא מוכן שבן-אדם ייקח על עצמו אחריות שהוא יידע שלא יבצעו לו את ה-recalls ושלא יהיה לו מי שיתקן, ואם ילכו פייפן הברקסים אז הוא ייסע עם ברקסים - - -
אבישי ברוורמן: אז מה אתה מציע לי?
<זאב ש. פרידמן: אני חושב שההצעה להשאיר את זה דווקא - - -
אבישי ברוורמן: אני לא מאמין, יושב-ראש הכנסת לשעבר, חבר הכנסת ריבלין.
ראובן ריבלין: אני פשוט מכיר היטב את השר ואני יודע שהוא לא עושה דברים שאסור שיעשו אותם.
ראובן ריבלין: אז אני בא לנסות לעזור לו.
אבישי ברוורמן: עורך דין עצמון הציע פה רעיון של פשרה.
אבישי ברוורמן: תקרא אותו, עורך דין עצמו.
אבישי ברוורמן: זו פשרה שאנחנו חושבים שהיא נבונה.
<איתי עצמון: אני מציע, אם אפשר להסמיך את שר התחבורה, באישור הוועדה, לקבוע תוצר אחר ולקבוע תנאים לעניין יייבוא תוצר אחר, נוסף על תוצר שמיובא על-ידי ייבואן רכב ישיר, כדי לא לחסום לחלוטין את האפשרות.
<דידי רוזנפלד: ומי ייתן אחריות?
<איתי עצמון: או תוצר אחר שקבע השר, באישור הוועדה ובתנאים כפי שקבע.
אבישי ברוורמן: חבר הכנסת אשר, ברוך הבא.
אבישי ברוורמן: הצעת יושב-ראש הוועדה - אנחנו הולכים בדרך שהיתה קודם ומוסיפים או תוצר אחר שקבע השר, באישור הוועדה ובתנאים כפי שקבע.
ישראל כץ: מה זה "קבעה באישור הוועדה"?
ישראל כץ: את הכללים?
<איתי עצמון: תקנות.
<איתי עצמון: יהיו תקנות.
ישראל כץ: אבל אם מביאים מקרים ספציפיים כל פעם, השר מסמיך את הממונים כדי לאפשר יייבוא.
<יערה למברגר: "שקבע השר" משתמע שהוא חייב לקבוע.
<שרית זוכוביצקי: ואם אין?
<קריאה: אז נסחו אחרת.
<איתי עצמון: אז מה ההצעה שלכם?
<יערה למברגר: "ואולם השר רשאי לקבוע".
<איתי עצמון: השאלה היא אם במקרה כזה השר יעשה בכלל שימוש בסמכות שלו.
<שרית זוכוביצקי: היום אין תוצרים כאלה, אז מה - - - ?
אבישי ברוורמן: "רשאי".
אבישי ברוורמן: גמרנו את הסעיף הזה.
אבישי ברוורמן: עוד הערות, איתי?
ראובן ריבלין: "רשאי" זו מילה מאוד מסוכנת בשפה משפטית.
אבישי ברוורמן: אנחנו יודעים ש"רשאי" זה "חייב".
<איתי עצמון: לפעמים כך ולפעמים כך.
<איתי עצמון: אדוני, אני רוצה להבין מה החלטת הוועדה לגבי הוראת השעה.
<איתי עצמון: מה התקופה שבה תחול הוראת השעה?
<איתי עצמון: כי הבנתי שהיא כרוכה בסעיף 31.
<איתי עצמון: אבל כרגע זה אמור להתאשר יחד.
ישראל כץ: שלוש שנים, עד חקיקת החוק.
<איתי עצמון: הדבר הנכון הוא לדון בהוראת השעה יחד עם הסעיף העיקרי, עם הוראה קבועה.
<איתי עצמון: שנתיים מיום תחילת החוק?
אבישי ברוורמן: שנתיים מתחילת החוק.
גילה גמליאל: שלוש שנים, אמרו שלוש שנים.
אבישי ברוורמן: דיברנו פה על שנתיים כל הזמן.
<שירה ברגמן: כל הזמן דובר על שנתיים.
ישראל כץ: שנתיים קלנדריות, אבל הרי מזמינים דגם רכב.
ישראל כץ: תאר לעצמך שאתה מסיים את החוק עוד חודש, הדגם הזה כבר מתקדם.
<שירה ברגמן: לכן אנחנו מסכימים שזה לא יהיה קלנדרי.
אבישי ברוורמן: נגדיר שנתיים מלאות.
ישראל כץ: אם זה מסתיים עכשיו, זה יתחיל בתחילת 2015.
<איתי עצמון: שנתיים מיום תחילת החוק, מיום שהחוק נכנס לתוקף.
ישראל כץ: שנתיים מלאות הכוונה שבאמצע שנה כבר לא מייבאים.
גילה גמליאל: נתרגם את זה ל-24 חודשים.
ראובן ריבלין: שנתיים מרגע היייבוא הבא.
ישראל כץ: הזמנת רכב היא בתחילת שנה.
גילה גמליאל: מחקיקת החוק 24 חודשים.
ישראל כץ: לא, שתי שנות דגם מה שנקרא, שאם נגמר ב-2014 הספירה מתחילה מ-2015.
<איתי עצמון: 24 חודשים החל מיום 1 בינואר שלאחר יום התחילה?
אבישי ברוורמן: שירה, מה את רוצה?
<שירה ברגמן: הצעת החוק המקורית כללה שנים קלנדריות של 2013 ו-2014.
<שירה ברגמן: אנחנו מבינים שזה לא משהו שהוא רלוונטי, ולכן אנחנו אומרים שאנחנו מוכנים לקחת צעד קדימה ולעשות 24 חודשים מתחילת החוק.
<איתי עצמון: אבל תחילת החוק יכולה להיות גם ב-1 בספטמבר.
<שירה ברגמן: שנתיים מלאות – 24 חודשים.
<איתי עצמון: אז צריך להגיד: מ-1 בינואר שלאחר יום התחילה.
<שירה ברגמן: למה 1 בינואר?
ישראל כץ: כי זו שנת הדגם הקרובה שלאחר החקיקה.
<אודי שניידר: אין כזה דבר "שנת דגם".
ישראל כץ: אנשים לא מביאים באמצע השנה דגם.
אבישי ברוורמן: השר, אני חושב ששנתיים זה יכול להסתדר.
אבישי ברוורמן: שנתיים מיום התחילה.
<איתי עצמון: אני מציע שעורכת הדין זוכוביצקי תקרא את הוראת השעה.
אבישי ברוורמן: ברנס, אתה רוצה להעיר משהו לפני שאנחנו קוראים?
<מרדכי ברנס: בסעיף (ב) צריך להוסיף "רכב מסוג 2M ורכב מוארך לימוזינה.
אבישי ברוורמן: שאלה מקצועית, לגבי האנשים שמשתמשים.
<שרית זוכוביצקי: מה הסיבה?
<שרית זוכוביצקי: אתה יכול להסביר את הסיבה.
אבישי ברוורמן: אבנר, מה תשובתך?
<לאה ורון: תתייחס לסוגי הרכב שכרגע ביקשו.
אבישי ברוורמן: מר ברנס אמר 2M ולימוזינות.
<מרדכי ברנס: כמו "סוואנה", כמו "פורד" – רכבי ואן, ולימוזינות, שכרגע מותר לנו לייבא.
<מרדכי ברנס: זה לא רשום פה.
<מרדכי ברנס: צריך להוסיף 2M ולימוזינות או רכב מוארך.
<לאה ורון: בפסקה (ב).
אבישי ברוורמן: תנו לאבנר, האחריות היא עליו.
אבישי ברוורמן: כולכם הולכים והוא אחראי.
אבישי ברוורמן: הוא יחשוב והוא יעשה.
<אבנר פלור: אבל לא פתוח לכול, לא בכל משקל.
<מרדכי ברנס: 2M כתוב עד חמישה טון.
<אבנר פלור: בסדר, כמו שכאן כתוב.
<אבנר פלור: הבנתי.
ישראל כץ: יש בעיה עם 24 חודש, כי אז שזה יתחיל באמצע השנה, ייגמר באמצע השנה.
ישראל כץ: הדיונים מול שר האוצר לקראת תקציב - - -
אבישי ברוורמן: שירה, תסבירי לשר.
ישראל כץ: זה דבר קטן, של כמה חודשים.
ישראל כץ: מטבע הדברים, לקראת תקציב יושבים בין שר התחבורה לשר האוצר ומביאים כל מיני דברים והערכות.
ישראל כץ: למה שזה ייגמר באמצע שנת דגם?
ישראל כץ: אפילו שזה יייבוא אישי.
אבישי ברוורמן: שירה תסביר.
אבישי ברוורמן: אולי יש לך פה אי הבנה.
גילה גמליאל: זה לא כזה קריטי, אז למה - - - ?
אבישי ברוורמן: יש לזה סיבה.
אבישי ברוורמן: שירה, תסבירי.
ישראל כץ: הסיבה היא שרשות המסים רוצה כמה שפחות.
ישראל כץ: זו פשרה.
<שירה ברגמן: יש כאן באמת תהליך של פשרה.
ראובן ריבלין: אתה מייצג את הממשלה פה, אדוני השר.
ישראל כץ: אבל אנחנו מחפשים סיכומים בהגינות.
אבישי ברוורמן: רובי, זה לא כיפוף ידיים פה ולא לפי רוב.
אבישי ברוורמן: אני בעד חוכמת השולחן.
אבישי ברוורמן: הגענו לפשרות קודם.
ישראל כץ: אני רוצה רק בהסכמה.
גילה גמליאל: בהסכמה, אבל מה הבעיה?
ישראל כץ: שתי שנות דגם מלאות, זו הכוונה.
אבישי ברוורמן: שירה, תסבירי לי איך שני דגמים, אחד אחרי השני - - -
ישראל כץ: שתי שנות דגם בתקופה שלאחר סיום החוק.
אבישי ברוורמן: ששני דגמים אפשר לקנות – שנה א' ושנה ב'.
גילה גמליאל: שתי שנות דגם מלאות מתום החוק.
<אודי שניידר: אבל אין דבר כזה "שנת דגם".
גילה גמליאל: אז אנחנו נגדיר מושג חדש.
אבישי ברוורמן: שנתיים, 24 חודש, כשהדברים ברורים, מיום תחילת החוק.
אבישי ברוורמן: תקראי את הוראת השעה ונצביע.
<מרדכי ברנס: רגע, מה עם 2M ולימוזינה מוארך?
ישראל כץ: אם זה מקובל היום - - -
אבישי ברוורמן: אבנר, מה עם ברנס?
<אבנר פלור: לגבי הנושא של לימוזינה מוארך, זה מאושר גם היום; לגבי 2M שהוא מציע, זה נושא מאוד מורכב.
<אבנר פלור: 2M זה כבר אוטובוס, לאוטובוס יש עוד משמעויות.
<מרדכי ברנס: זה לא אוטובוס, זה מיניבוס.
<מרדכי ברנס: זה אוטובוס זעיר, עד 14 מקומות.
<מרדכי ברנס: יש נוהל היום שמותר לנו לייבא.
<מרדכי ברנס: אתה רוצה לראות את הנוהל?
<מרדכי ברנס: אתה הוצאת את זה.
ישראל כץ: אבנר, מה הבעיה?
ישראל כץ: למה לסגור?
<מרדכי ברנס: הוא יצא בתאריך 2 בינואר 2012.
<אבנר פלור: עד 14, וזו כבר אחריות יותר גדולה.
ישראל כץ: אך אמר השופט?
ישראל כץ: העולם פתוח.
ישראל כץ: מה הבעיה.
אבישי ברוורמן: רבותי, 2M ולימוזינה.
<לאה ורון: השר מבקש לכלול גם את 2M.
<שרית זוכוביצקי: אז 2M, חמישה טון ו-14 נוסעים.
אבישי ברוורמן: איתי עצמון צריך לנסח את החוק הזה, להבין מה לכתוב בו ואנחנו נבוא להקראה והצבעה.
<איתי עצמון: עורכת הדין זוכוביצקי, מה התיקון שנדרש בסעיף קטן (ב)?
<שרית זוכוביצקי: מכיוון שכבר התייחסנו ל-2M רק בהקשר של נכים, ואנחנו רוצים לפתוח את 2M לא רק לנכים אז צריך להשאיר את המילים: "2M שמשקלו הכולל המותר הוא עד 5,000 ק"ג" – כי זה רכב לשימוש אישי.
<שרית זוכוביצקי: ולעניין רכב המשמש להסעת נוסעים בשכר – עד 14 מקומות.
<מרדכי ברנס: אם אפשר, להוסיף ל-6,000 ק"ג.
אבישי ברוורמן: ברנס, אתה לא עוצר.
אבישי ברוורמן: כל פעם אתה לוקח עוד נקודה ועוד נקודה.
<מרדכי ברנס: אני מבקש להוסיף ל-6,000, כי היום כלי הרכב הם יותר כבדים ופשוט נעשה דאבל - - -
אבישי ברוורמן: אבנר, פה המילה שלך.
<אבנר פלור: זה הופך אותו כבר לסוג אחר, ל-3M.
אבישי ברוורמן: לא, נגמר.
אבישי ברוורמן: שרית, תקראי את התיקון ואנחנו מצביעים.
<שרית זוכוביצקי: אמרנו: לעניין רכב המשמש להסעת נוסעים בשכר – עד 14 מקומות.
<איתי עצמון: רק להסעת נוסעים בשכר?
<איתי עצמון: לא להובלת טובין?
<שרית זוכוביצקי: לא.
<שרית זוכוביצקי: טובין זה משהו אחר.
<איתי עצמון: אני מבקש שוב לחזור לפסקה הדורשת מאדם להצהיר כי למיטב ידיעתו קיימת - - -
אבישי ברוורמן: כבוד השר, אם לא ייתנו לאיתי לנסח לא תהיה הצבעה ואז אצטרך להזמין את גילה גמליאל באמצע הלילה שתחליף אותי.
<איתי עצמון: אני רוצה לחזור לפסקה שדורשת מאדם להצהיר כי קיימת תשתית תחזוקה ומוצרי תעבורה לתיקון ותחזוקה של הרכב.
<איתי עצמון: הצהרה למיטב ידיעתו.
<איתי עצמון: אני רוצה לוודא שאדם לא יידרש להתחייב לתקן את הרכב במוסך מסוים כדרישה.
<איתי עצמון: נוסח ההצהרה ייקבע על-ידי אגף הרכב.
<אבנר פלור: נכון, זו לא הדרישה.
<איתי עצמון: אז מה הדרישה?
<איתי עצמון: מה אני אמור להצהיר, כייבואן אישי?
<אבנר פלור: שלמיטב ידיעתו, יש מוסך שיוכל לטפל ברכבו.
<אבנר פלור: אבל לא ספציפי, לא אמרתי לו מוסך X, Y או Z.
<איתי עצמון: אתה לא רוצה להכניס את זה לסעיף?
אבישי ברוורמן: מה שאתה רוצה תגיד לי, בדברים הטכניים.
אבישי ברוורמן: אני צריך יועצים שיגידו לי בעניינים המשפטיים, במהות אנחנו נכריע.
<איתי עצמון: ברגע שכתוב שהוא הצהיר, אני מניח שאגף הרכב הוא זה שייתן את כתב ההצהרה.
<איתי עצמון: ואני לא יודע מה הדרישות שתדרשו שם.
<איתי עצמון: זה מאוד כללי: הצהיר כי קיימת תשתית תחזוקה.
<עוזי יצחקי: שהוא יודע שיש לו מוסך שיטפל בו.
<לאה ורון: הוספתם: הוא הצהיר כי למיטב ידיעתו קיימת תשתית תחזוקה.
<עוזי יצחקי: הוספנו בכל הפרק.
אבישי ברוורמן: ובלבד שלא יידרש - - -
<איתי עצמון: לתקן את הרכב במוסך מסוים.
<שרית זוכוביצקי: לא אכפת לי, אבל זה לא קשור להצהרה.
אבישי ברוורמן: ובלבד שלא יידרש לתקן במוסך מסוים.
<איתי עצמון: או במוסך של עוסק מסוים.
אבישי ברוורמן: הקראה והצבעה.
גילה גמליאל: דוד גילה.
אבישי ברוורמן: דיוויד יש לו את החוכמה.
אבישי ברוורמן: הוא יודע שמים שקטים חודרים עמוק, והוא מתבטא כשהוא מתבטא.
אבישי ברוורמן: עד עכשיו הכול בסדר, נכון דיוויד?
<דיויד גילה: כן, לא ראיתי שום בעיה תחרותית.
אבישי ברוורמן: בבקשה, שרית, קראי את הוראת השעה.
<שרית זוכוביצקי: אקרא את הוראת השעה בהתאם למה שדיברנו.
<שרית זוכוביצקי: "הוראות שעה (א) בתקופה - - -"
<איתי עצמון: בתקופה של 24 חודשים החל מיום התחילה.
<שרית זוכוביצקי: " בתקופה שתחילתה 24 חודשים מיום התחילה - בסעיף 29(7)(ב), לא יקראו את הסיפה החל במילים "ומספר הקילומטרים שהרכב נסע אינו עולה על 150";" – זה תיקון שעשינו בסעיף 29 ופה אני מתייחסת לתיקון הזה.
<שרית זוכוביצקי: "יקראו את סעיף 31(א) כאילו – (א) ברישה, במקום "ואם הוא עוסק - הרכב הוא מדגם שאינו מיובא על-ידי ייבואן רכב מסחרי ומיועד להסעת נוסעים בשכר או להובלת טובין לצורך עסקי עצמי" ייבוא: "ואם הוא עוסק - הרכב מיועד לצורך עסקי עצמי"; (ב) במקום פסקה (1) ייבוא: "(1) הוא לא ייבא יותר מרכב אחד בשנה שבה מוגשת הבקשה לרישיון;";
אבישי ברוורמן: אם כך, אנחנו הולכים להקראה - - -
<אבנר פלור: אדוני היושב-ראש, יש לי הערה לגבי סעיף (ב).
<אבנר פלור: את שמה את שר האוצר באישור ועדת הכלכלה.
אבישי ברוורמן: באיזה עמוד, אבנר?
ישראל כץ: זה היה בהסכמת שר האוצר, לא היה כתוב באישור ועדת הכלכלה.
ישראל כץ: לא שיש לנו בעיה עם הוועדה, אבל לפרוצדורה.
<אבנר פלור: זה נכנס לחוק שעבר בקריאה, הכנסנו באישור ועדת הכלכלה.
ישראל כץ: זו טעות.
ישראל כץ: זה לא בגלל שיש פגיעה בוועדה, אבל אם יש הסכמה בין השרים למה - - -
<איתי עצמון: כתוב בכחול "באישור הוועדה".
גילה גמליאל: אבל אפשר לתקן את זה.