GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
חמד עמאר: שיעור נהיגה זה נע, מהבדיקה שעשיתי, בין 90 שקל עד 130-120 שקל.
חמד עמאר: מורי הנהיגה נמצאים כאן, הם יתקנו אותי אם לוקחים יותר או פחות.
חמד עמאר: זו העלות של שיעור הנהיגה.
חמד עמאר: תוך כדי דיון נפתח את זה, אני יודע את כל הבעיה של לימודי נהיגה במדינת ישראל, הבעיה מוכרת לי.
חמד עמאר: מאז שנבחרתי לכנסת אני מתעסק בכל מה שקשור לבטיחות בדרכים ומנסה לקדם - - -
<לאה ורון: היית בראשות ועדת משנה לבטיחות בדרכים.
חמד עמאר: הייתי יושב-ראש ועדת המשנה לבטיחות בדרכים בוועדת הכלכלה בכנסת הקודמת.
חמד עמאר: אני עדיין יושב-ראש השדולה לבטיחות בדרכים.
חמד עמאר: הדבר החשוב לי ביותר זה הבטיחות בדרכים, שנהג שעולה על הרכב יהיה נהג טוב, אחרי שלמד טוב, הגיע לטסט, עבר את הטסט, קיבל את הרישיון שלו והתחיל לנסוע.
חמד עמאר: העלות היא חלק מהנטל שצריכים ההורים לשאת וגם תלמידי הנהיגה.
חמד עמאר: לא מזמן מישהו הראה לי סרט.
חמד עמאר: זה לידע כללי, אדוני היושב-ראש.
דוד צור: אני מקשיב.
חמד עמאר: סרט על לימודי נהיגה באחת ממדינות אירופה.
חמד עמאר: המורה מגיע בחליפה, שני תלמידים מחכים לו, הוא מעלה אותם לרכב, עושה להם שיעור, חוזרים לבית הספר, יורדים עם המורה, מנתחים את השיעור ביחד, מתקנים את הטעויות, לומדים מהטעויות, אחרי זה לוקח המורה שני תלמידים חדשים ועושה אתם את שיעורי הנהיגה.
חמד עמאר: לצערי זה לא קיים אצלנו בישראל.
חמד עמאר: קיוויתי בחוק בתי ספר לנהיגה – כל מה שרצינו לקדם כאן בוועדת הכלכלה, משרד התחבורה משך – להגיע לרמה של לימודי נהיגה, שמי שמגיע לשיעור הנהיגה יבין שהוא בא ללמוד נהיגה, והמורה שמגיע לשם לא צריך להתעסק בתשלומים ובכסף וכמה תלמידים יהיו לו, כמה שיותר מהר לסיים את השיעור ולרוץ לשיעור אחר.
חמד עמאר: אני לא רוצה לפגוע בפרנסה של המורים, ובסופו של דבר תוך כדי דיון יש לי הצעה טובה שתשרת גם את המורים, גם את התלמידים.
חמד עמאר: היא תהיה טובה גם לתלמידים וגם טובה למורים, על מנת לא לפגוע בפרנסה של המורים.
חמד עמאר: בנושא של טסט שני – אני לא יודע אם הצעת החוק יכולה להתפתח לזה שאחרי שמישהו נכשל בטסט, כמה שיעורים הוא צריך לעבור, האם הוא צריך לעבור שיעורים נוספים לפני שהוא עולה לטסט או לא.
חמד עמאר: אני לא יודע אם בהצעת החוק – הייעוץ המשפטי יגיד לנו – נוכל לפתח את זה וללכת לכיוון הזה, או שאנחנו לא יכולים מבחינת הצעת החוק ונהיה מוגבלים רק בקביעת מחיר השארת הרכב לטסט.
דוד צור: תודה רבה לחבר הכנסת עמר.
דוד צור: מעדכנת אותי פה היועצת המשפטית שלנו שברקע יש הצעה דומה או זהה של חבר הכנסת מיקי רוזנטל לטרומית.
דוד צור: הוא יגיע לפה, אני מניח.
דוד צור: ניתן לו להשמיע את דברו.
דוד צור: אני מבקש בדיון להתייחס משלושה אספקטים.
דוד צור: כמובן אם תרצו להרחיב מעבר לזה, אפשר.
דוד צור: קודם כול, הרציונל של הוזלת מחיר לתלמידים היא דבר מבורך.
דוד צור: אנחנו מתערבים פה מצד אחד באישור רגולטורי בגבייה בשוק שהוא שוק חופשי.
דוד צור: פעם אחת אנחנו משאירים את גובה התשלום לשיעור בשוק חופשי, ומצד שני, קובעים מחיר חלוט לטסט.
דוד צור: בזווית הבטיחות – נמצא פה נציג המועצה, הרשות?
<עמי רוטמן: כן.
דוד צור: - - - גם בזווית מה זה יעשה לבטיחות, אם זה בכלל יעשה.
דוד צור: ואם זה לא יעשה כלום, האם יש לזה השלכות.
<לאה ורון: אני רק אומר שהצעתו של חבר הכנסת מיקי רוזנטל לא הועברה עדיין לוועדת הכלכלה.
חמד עמאר: האם היא עברה בקריאה הטרומית?
דוד צור: מר סנדלר, אתה ראשון.
<איציק סנדלר: אני מורה לנהיגה, אני פעיל בתחום בדרכים.
<איציק סנדלר: אני אולי אציג פה גישה קצת שונה ממורי הנהיגה.
<איציק סנדלר: אני יודע ששכר של מורה לנהיגה הוא שכר מאוד נמוך, המחיר של שיעור נהיגה הוא מחיר ממש לא אפקטיבי למורה לנהיגה.
דוד צור: מה הממוצע?
<איציק סנדלר: בין 100 שקלים ל-120 שקל לשיעור של 40 דקות.
<איציק סנדלר: זה פחות או יותר המחירים של שיעורי הנהיגה.
<איציק סנדלר: מצד שני, כמורה לנהיגה, השכר שאני וחברי גובים, אני כבר לא גובה כך, בין 300 לבין 500 שקל ל-40 דקות או ל-20 דקות, נותן לי תחושה לא נעימה.
<איציק סנדלר: זה גורם לי כמורה לנהיגה לחוש שהתלמיד הגיע לשוקת, ועכשיו אומרים לו: לפני שאתה שותה, עכשיו תשלם עוד כסף לפני שאתה שותה.
<איציק סנדלר: אני חש עם זה לא טוב, אני חושב שזה מוגזם.
<איציק סנדלר: אני חושב שמחיר העמדה לטסט צריך להיות מחיר סביר.
<איציק סנדלר: אני חושב שהמחיר צריך להיות שווה ערך לזמן שהיינו מבזבזים, זה שווה ערך למחיר של שיעור של שעה.
<איציק סנדלר: בנוסף לזה, אני יכול להגיד בצורה חד-משמעית, וחברי המורים אולי יתקפו אותי, וזה בסדר, שיש לא מעט מקרים שבהם מורה לנהיגה, לפעמים יש לו אינטרס להוציא תלמיד - - -
<איתמר לוין: לך אולי יש אינטרס.
<קריאה: לך יש אינטרס.
<איציק סנדלר: לפעמים יש אינטרס להוציא תלמיד לא כל-כך - - -
דוד צור: מאיזה בית ספר אתם?
<קריאה: בן-צבי.
דוד צור: בן-צבי יש בכל עיר.
דוד צור: באיזה עיר?
<קריאה: בקריית-אונו.
דוד צור: דווקא יעניין אתכם מאוד הדיון פה, כי זה דיון שמדבר בדיוק על הגילאים שלכם, עלות שיעורי הנהיגה ועלות הטסטים.
דוד צור: תקשיבו היטב ונשאל אתכם שאלות בסוף - מר סנדלר, תחתור לסיום, ואני מבקש לא להפריע לו.
<איציק סנדלר: לפעמים יש אינטרס למורים מסוימים – ושלחתי מכתב של תלמיד בנושא – להגיש תלמיד לטסט גם כשהוא לא מוכן, כדי לא לפספס את הכסף שהוא היה אמור להרוויח.
<איציק סנדלר: באותה נשימה אני אומר, אמרתי את זה לחבר הכנסת עמאר, שברגע שמורידים את מחיר העמדת רכב לטסט למחיר של שיעור, חייבים לקבוע באותו חוק שיש כמות של שיעורים בין טסט לטסט.
<איציק סנדלר: אם לא, זה יגרום לכך שרמת הבטיחות או רמת המוכנות של התלמיד להגיע לטסט הבא תהיה נמוכה.
<איציק סנדלר: תודה.
<לאה ורון: לא הבנו את הקשר.
<איציק סנדלר: הקשר הוא פשוט.
<איציק סנדלר: ברגע שתלמיד ניגש לטסט ונכשל - - -
דוד צור: עלות הטסט היא נמוכה, אז לא תהיה פה מדרגה, פשוט יגישו טסטים ברצף.
חמד עמאר: אני מכיר הרבה מקרים שבין טסט לטסט התלמיד בא, עושה שיעור אחד וניגש לטסט גם אם הוא 400 שקל.
חמד עמאר: זו לא סיבה שיגישו בסט.
חמד עמאר: דיברתי עם עשרות תלמידים.
דוד צור: נעשה את זה מסודר.
דוד צור: נרשמו פה אנשים לפני כן.
דוד צור: אבי גולן.
<אבי קרמר: אני אבי קרמר, בוקר טוב לכולם.
<אבי קרמר: אני רוצה לעשות את הדיון הזה קצת יותר ממוקד וקצת יותר מקצועי.
<אבי קרמר: יש שני אלמנטים: הראשון, כמו שאמרת, כבוד היושב-ראש, למה לפקח?
<אבי קרמר: למה לפקח?
<אבי קרמר: הרי הרבה יותר קל לבוא ולהגיד מחר בבוקר שמחיר דירה של ארבעה חדרים בישראל יעלה מיליון שקל בחוק, והנה תמצאו פה הרבה יותר ממעמד הביניים שימחאו כפיים.
<אבי קרמר: זה הרבה יותר משמעותי.
<אבי קרמר: אין סיבה לפקח בשוק שאין בו כשל.
<אבי קרמר: ואם כן לפקח, לפקח על כולו, אי-אפשר לפקח על חלקים ממנו.
<אבי קרמר: אי-אפשר לבוא ולהגיד: אני מוציא רק את זה.
<אבי קרמר: לדוגמה, חברת אספרסו לצורך העניין, מוכרת מכונות קפה, מוכרת אותם ב-100 שקלים, שזה לא העלות, הרווח בא מכיוון אחר.
<אבי קרמר: תוכלו לפקח עליהם רק על המכונות.
<אבי קרמר: אי-אפשר.
<אבי קרמר: או שמפקחים על כל השוק ועושים בדיקה כללית לכל השוק, או שלא מפקחים בכלל.
<אבי קרמר: זה המצב ואני לא חושב שוועדת מחירים בכלל רוצה את הדברים האלה, ואין טעם בכלל להיכנס לזה.
<אבי קרמר: זה דבר ראשון.
<אבי קרמר: מבחינת דרכים להוזלה, אם רוצים לחסוך גם למורים וגם לתלמידים, יש דרכים הרבה יותר משמעותיות, למשל זמן המתנה לטסט, כשבזמן הזה תלמיד נאלץ או לקחת יותר שיעורים או לחילופין לקחת שיעור אחד ולהיכשל עוד פעם, כי הוא לא עשה מספיק, כי זמן ההמתנה שלו ארוך מדי, ואז באופן טבעי אחוז הכישלונות גדל, ואם נייעל את זה, חסכנו לכולם גם טסט וגם שיעורים.
<אבי קרמר: זה הרבה יותר משני שיעורים וחצי או שיעור או שיעור וחצי.
<אבי קרמר: זאת אומרת, יש הרבה דרכים מעמיקות לפתור את הבעיה הזאת מהשורש ולראות איפה היוקר.
<אבי קרמר: לדוגמה, רכב לימוד נהיגה, שדיברו אתנו עליו בוועדה.
<אבי קרמר: אנחנו מנסים להריץ עכשיו מהלך שרכב לימוד נהיגה יהיה פטור ממס קנייה, שיהיה יותר זול, שלמורה תהיה עלות יותר נמוכה.
<אבי קרמר: ישב באחד הדיונים ערן גילת, זה שהחליף את בועז סופר - - -
<אבנר פלור: ערן יעקב.
<אבי קרמר: נכון.
<אבי קרמר: הוא אמר שהוא מוכן לתמוך בזה.
<אבי קרמר: ולכן כשבאים ומסתכלים על כל המהלכים, אני לא חושב שנכון להצביע על נקודה מסוימת.
<אבי קרמר: הטסט אבסולוטית אולי נראה גבוה, זה 400 או 500 שקל, אבל לחילופין 100 שקל – כשתשאל כל תלמיד כמה הוא שילם על שיעור פרטי, הוא יגיד לך שזה בכלל לא דומה.
<אבי קרמר: לכן בואו נבחן את כל הנושא הזה בצורה מסודרת.
<אבי קרמר: זה דבר אחד.
<אבי קרמר: דבר שני, אם אצה הדרך, ישבנו עם משרד התחבורה בעקבות דוחות שהכינו גם הגוף המקצועי שלנו וגם הגוף המקצועי של משרד התחבורה והגענו לסיכום מסוים.
<אבי קרמר: אני מציע שאולי נצא, נשמע את משרד התחבורה, נשמע מה הוא אומר ואולי נגיע - - -
דוד צור: אבי, אתה יכול להיות רגוע שלא נצא מהדיון הזה בלי לשמוע את משרד התחבורה.
דוד צור: אל תשחית את זמנך.
דוד צור: תסכם את הנקודות.
<אבי קרמר: הדבר האחרון זה נושא הבטיחות.
<אבי קרמר: ונגעתם בזה, אין מדינה בעולם, ב-OECD, ואני מוכן להראות לכם כמו שהוא נתן דוגמה מהחזון איך נראה שיעור באירופה – אין מדינה בעולם שמחיר הטסט הוא מחיר שיעור.
<אבי קרמר: להיפך, הוא יותר גבוה.
<אבי קרמר: בהולנד הוא פי ארבעה, כי יש חסמים.
<אבי קרמר: להגיע לטסט, יש חסם.
<אבי קרמר: בן-אדם לא יכול לגשת לטסט, כי המסננת בטסט מצלמת נקודה אחת, היא מצלמת ב-11:00 בבוקר אם ירדנו לכביש או לא.
דוד צור: אבי, אנחנו לא דנים במחיר הטסט, אנחנו דנים במחיר ההעמדה של הרכב.
דוד צור: תעשה הבחנה.
דוד צור: מחיר הטסט נקבע.
דוד צור: 138 שקל זה 138 שקל.
<אבי קרמר: זה האגרה.
דוד צור: לכן זה מחיר הטסט.
<אבי קרמר: אני אשמח אם המדינה תוריד.
דוד צור: כדי לדייק, זה מחיר הטסט.
<אבי קרמר: המדינה, אם היא רוצה להיטיב עם הלקוחות, עם האזרחים, היא יכולה להוריד ממנה, לא להוריד מאתנו, כשגם כך המציאות מכה על פנינו בוקר-בוקר.
<אבי קרמר: ומי שחושב ששיעורי נהיגה זה לתיאבון שלהם, זה לא מראה על העתיד שלהם.
דוד צור: חבר הכנסת רוזנטל.
מיקי רוזנטל: קודם כול, שהעובדות יהיו מונחות בפני הוועדה.
מיקי רוזנטל: נושא הטסטים היה בפיקוח לפי צו מ-1982, הצו מונח לפני.
מיקי רוזנטל: אז מחירי הטסט נקבעו, המחיר המרבי נקבע על-ידי המדינה.
מיקי רוזנטל: אם תרצו, אני אתן לכם את הנתון עכשיו.
מיקי רוזנטל: הוראה מס' 4360.
מיקי רוזנטל: בשנות ה-90 אמרו: צריך תחרות, נפתח את זה לתחרות והכול יהיה בסדר.
מיקי רוזנטל: התיאור שנמסר כאן הוא ממש תיאור לא מדויק, כי יש כשל שוק, והעובדה היא שיש תיאום מחירים והמחיר הוא פחות או יותר אחיד, לא של הטסט כמובן כמו שתיארתם נכון, אלא של שימוש ברכב בגין הטסט.
<יערה למברגר: העמדת הרכב.
מיקי רוזנטל: העמדת הרכב לטסט.
מיקי רוזנטל: המחיר הוא אחיד.
מיקי רוזנטל: הצעתי הצעת חוק דומה לזו של חבר הכנסת חמד עמאר, כנראה לפניו, אבל אז בא אלי שר התחבורה ואמר לי: תקשיב, נעשה את זה בתקנות.
מיקי רוזנטל: הסכמתי.
מיקי רוזנטל: אני רוצה שהמטרה תושג.
מיקי רוזנטל: פחות אכפת לי הקרדיט, אז אני לא נאבק, ולכן גם לא העליתי את הצעת החוק שלי בוועדת השרים, אבל מבחינת מספרית ה"פ" שלי קודם להצעה של חבר הכנסת חמד עמאר, אבל זה לא העניין.
דוד צור: מה ההצעה אומרת?
מיקי רוזנטל: ההצעה אומרת פחות או יותר אותו דבר, ממש באותם ניסוחים.
דוד צור: אני מקווה שאתה לא רוצה להכניס לפה את הממונה על ההגבלים העסקיים.
דוד צור: אתה אומר שיש פה גם תיאום של מחיר קבוע בין המורים?
מיקי רוזנטל: בוודאי.
<קריאות: אין.
דוד צור: הצפון גובה אותו דבר כמו במרכז?
מיקי רוזנטל: לא החלטתי סתם להגיש הצעת חוק.
מיקי רוזנטל: כשהגשתי את הצעת החוק, אחרי שעשינו בדיקה טלפונית, התקשרנו ל-20 מורי נהיגה ושאלנו כמה עולה להעמיד את האוטו לטסט, והמחיר שהוצג היה מחיר של ארבעה שיעורים.
<אבי קרמר: לא נכון.
מיקי רוזנטל: אתה לא תגיד לי "לא נכון".
מיקי רוזנטל: סליחה, עם כל הכבוד.
<קריאה: סליחה, המחיר שאתה אומר לא נכון.
מיקי רוזנטל: אני מתאר מה שראיתי - -
מיקי רוזנטל: - - אתה תגיד מה שאתה יודע.
<אבי קרמר: אף אחד לא מדבר על שיעורים, מדברים על סכום.
מיקי רוזנטל: אני יודע - - -
דוד צור: רבותי, אם הסכום הוא 400 שקל - - -
מיקי רוזנטל: אל תתחכם.
<לאה ורון: וגם אל תפריע לחבר הכנסת שקיבל רשות דיבור.
מיקי רוזנטל: אחרי שמצאנו שזה המצב, והמחיר שמוצג להעמדת האוטו לטסט הוא אחיד, ואין באמת תחרות שהיתה יכולה להשפיע, לפיכך הבאנו את הצעת החוק.
מיקי רוזנטל: לא רק שהבאתי את הצעת החוק, גם שר התחבורה השתכנע שזה המצב ואמר: מיקי, לא צריך בשביל זה חוק, לא לכל דבר צריך חוק, יש תקנה.
מיקי רוזנטל: ולכן צריך לקדם את התקנה.
דוד צור: אני לא חושב שמשרד התחבורה יכול להוציא תקנה שתקבע את הסכום.
מיקי רוזנטל: אדוני היושב-ראש, אני אומר לך שהיתה תקנה, היא מונחת פה לפני, ולכן אין שום בעיה לחדש אותה.
מיקי רוזנטל: צריך לחדש את התקנה, זה חוקי, הכול בסדר.
דוד צור: עדיין זה צריך לבוא לוועדת הכלכלה.
<אביטל סופולינסקי: לא.
דוד צור: זה לא צריך לבוא לוועדת הכלכלה?
<אביטל סופולינסקי: יש הליך מכוח חוק הפיקוח על מחירי מצרכים ושירותים.
<אביטל סופולינסקי: יש ועדת מחירים, זה צריך - - -
דוד צור: בסוף זה מגיע לוועדת הכלכלה?
מיקי רוזנטל: אין צורך.
מיקי רוזנטל: אני אומר לך, אמרו לי לבוא הנה, כי הוזכר כאן החוק שלי, אבל לפי התיאור שמסר לי שר התחבורה אז, התהליך הזה מיותר, זה בסמכותו, זה בסמכות הממשלה, לכן כל הדיון הזה קצת נראה לי - - -
דוד צור: מי מטעם שר התחבורה?
חמד עמאר: נתבקשתי על-ידי משרד התחבורה לחכות חודש ימים - - -
<יעקב פוני: רוצים לשמוע מה אנשים אומרים בנושא - - -
חמד עמאר: סליחה, חבר'ה.
<יעקב פוני: אבל אנשים מהשטח צריכים - - -
חמד עמאר: חבר'ה, נתבקשתי על-ידי סגנית שר התחבורה בשם השר, כשדיברה במליאה, לחכות חודש ימים, חיכינו יותר מחודש ימים.
חמד עמאר: מאז שהיא עברה בטרומית, זה היה ב-4 בדצמבר 2013.
חמד עמאר: חיכינו כמעט שלושה חודשים.
חמד עמאר: שלושה חודשים אני מבין שהתנהל משא-ומתן בין משרד התחבורה למורים.
<איתמר לוין: לא התנהל כלום.
<קריאה: כן התנהל.
חמד עמאר: דיברתי עם המנכ"ל - - -
<איתמר לוין: לא התנהל.
חמד עמאר: זה מה שאמר לי המנכ"ל.
דוד צור: תיכף נשאל את משרד התחבורה.
<שי ברק: עם חלק מהמורים אולי.
דוד צור: שי, אני מבקש.
חמד עמאר: דיברתי עם המנכ"ל ביום חמישי ואמרתי לו: המטרה שלי היא לא חוק, המטרה שלי להוזיל לתלמידי ישראל את המחיר ולהגיע למצב שלא כל תלמיד יצטרך לשלם 400 שקל, כי בבדיקה שעשיתי עם תלמידים, לא רק עם מורים, התברר לי שהמחיר הוא אחיד.
חמד עמאר: זה 400 שקל אצל כולם כמעט.
חמד עמאר: זה מחיר אחיד אצל כל המורים.
חמד עמאר: המנכ"ל בשיחה האחרונה שלו אתי אמר לי שהתנהל משא-ומתן עם המורים, אנחנו קרובים להסכם, אבל הוא אמר לי שהוא תומך בקידום הצעת החוק ולהעביר אותה בהכנה לקריאה ראשונה ולהעביר אותה בקריאה ראשונה, ונמשיך לנהל את המשא-ומתן עם המורים.
חמד עמאר: אני אומר עכשיו ומודיע גם לוועדה: אני רוצה להעביר את זה בקריאה ראשונה.
חמד עמאר: המטרה שלי היא לא רק לרשום חוק על שמי, המטרה שלי היא להוזיל את המחיר לתלמידים.
חמד עמאר: בזמן שהצעת החוק תהיה בהכנה לקריאה שנייה ושלישית, אחרי שנעביר בקריאה ראשונה, אני מקווה בשבוע הבא, אני מוכן גם להקפיא את החוק ושמשרד התחבורה יתקין תקנות ויוזיל את המחיר.
חמד עמאר: המטרה שלנו כאן בוועדה, שיהיה מנוף לחץ, גם על משרד התחבורה וגם על מורי הנהיגה, כדי להתקדם בנושא.
דוד צור: חבר הכנסת מקלב, ברשותך אני אתן לעם לדבר ואחרי זה - - -
אורי מקלב: התייחסות קצרה.
דוד צור: אני אתן לך.
מיכל רוזין: הוא גם מהעם.
מיכל רוזין: נשבעת לך, מהעם.
חמד עמאר: כולנו מהעם.
מיכל רוזין: כולנו מהעם.
דוד צור: עירית זינגר, יושב-ראש עמותת מורי הנהיגה.
<עירית זינגר: כדי לא לחזור על דברים שנאמרו כאן, אדוני מר עמאר, דיברת על בטיחות, החוק הזה יביא מעבר למספרים של גבוה או נמוך, 400 או 300 או 500, יביא משהו אנטי בטיחותי לחלוטין, ואני לא בטוחה עד כמה אנשים נותנים פה את הדעת על זה, מכיוון שהלחץ שיש לתלמידים היום בהכנה לטסטים, המחיר שירד, יגרמו לזה שבשיעור ה-29 כל תלמיד כאן יבקש טסט, שזה מצב שאנחנו מתמודדים אתו גם היום כשהמחיר הוא 400 שקל.
חמד עמאר: למה הטענה לא תהיה הפוכה, מה שהציג מורה הנהיגה כאן?
<עירית זינגר: שמה?
חמד עמאר: שכל מורה רוצה להביא אותו כמה שיותר מהר לטסט, בשביל לקחת 400 שקל ויהיה לו עוד טסט?
<שי ברק: זה לא נכון.
חמד עמאר: שמעתי עכשיו ממורה נהיגה.
חמד עמאר: למה לא, להיפך מבחינה בטיחותית.
דוד צור: לא לדבר.
חמד עמאר: בואו לא נלך לכיוון הבטיחותי.
<עירית זינגר: זה קיים.
חמד עמאר: תלכי לכיוון אחר, אל תלכי לכיוון של בטיחות.
דוד צור: בואו ניתן לה לדבר, היא יכולה ללכת לאיזה כיוון שהיא רוצה.
דוד צור: אחרי זה אפשר לא להסכים אתה.
<עירית זינגר: אני אומרת לך על השטח.
<עירית זינגר: בדיוק בעוד חצי שעה, כשאני אצא מפה, אני מתיישבת באוטו, ממשיכה ללמד.
<עירית זינגר: אלה דברים שאני נתקלת בהם כל יום.
<עירית זינגר: אתה יכול לבוא ולהגיד לי נכון: זו אחריות שלך להביא תלמיד מוכן לטסט, את זה אני מקבלת, אבל יש עלי את הלחץ של מי שקבע את המספר 28, שזה המינימום לתלמיד כדי לגשת לטסט.
<עירית זינגר: ב-29 כולם רוצים טסט גם היום, כשזה 400 שקל.
<עירית זינגר: ואני שומעת את המשפטים האלה השכם והערב אצלי באוטו.
<עירית זינגר: שיטת מצליח – נפתח סניף שנהמר ונראה, מה זה כבר עולה?
<עירית זינגר: את זה אנשים צריכים להביא בחשבון.
<עירית זינגר: לא כל מוצר אפשר להוזיל.
<עירית זינגר: כאן אנחנו מדברים בעניין של חיים ומוות.
<עירית זינגר: הקטע של לימוד נהיגה הוא תחום גדול.
<עירית זינגר: זה לא משהו שאתה יכול להיתפס רק למבחן בסוף.
<עירית זינגר: כל העניין הזה, אתה יכול לחקור אותו.
דוד צור: עירית, מה שאת אומרת שאם לכאורה משרד התחבורה היה מעלה את האגרה פי שניים, כשהסכום בסופו של דבר היה נשאר אותו סכום, היית חיה עם זה בסדר?
<עירית זינגר: לא.
דוד צור: לכאורה חבר הכנסת עמאר טוען טענה בסיסית, הוא אומר: מחיר של ארבע שעות זה מחיר גבוה מדי.
דוד צור: השאלה לאן הולך הכסף, האם הולך למורי הנהיגה או הולך לאגרה למשרד התחבורה.
<עירית זינגר: אני מבינה מה שאתה מנסה להגיד לי, אני אעבור אולי - - -
דוד צור: אני שואל, אני אפילו לא מציג עמדה.
<עירית זינגר: אני מבינה.
<עירית זינגר: זה ילך אולי לתחום התנגדות שונה אם משרד התחבורה יצהיר שהוא רוצה עלות של פעמיים אגרה ולהוריד את זה מאתנו, זה לא ריאלי – בואו נשתתף, בואו נהיה חלק וחלק.
<עירית זינגר: אבל אם אנחנו מדברים כרגע על הוזלת העניין מבחינת התלמיד והמורה - - -
דוד צור: אנחנו רוצים גם להוזיל.
<עירית זינגר: השאלה על חשבון מה זה יהיה.
<אבי קרמר: המשוואה היא - - -
דוד צור: כבר היתה לך זכות דיבור.
דוד צור: אתה כבר דיברת.
<אבי קרמר: - - -
דוד צור: חבר הכנסת מקלב עכשיו.
יצחק וקנין: דוד, רק הערה.
יצחק וקנין: אם אפשר לפני מקלב הערה קטנה.
יצחק וקנין: כדי להבין מה שהיא אומרת, הרי גם בתי הספר לקחו מחירים שונים, זה קצת לא בסדר.
דוד צור: לא היית כאן כשנאמר שבדקו את העניין - - -
יצחק וקנין: הייתי בדיון הקודם.
דוד צור: יש פה איזה קרטל.
דוד צור: 400 שקל, פיקס פרייס, כמעט בכל המקומות.
<אבי קרמר: אני מוכן לעשות עכשיו סקר טלפוני.
<אבי קרמר: בואו נעשה עכשיו.
דוד צור: אמרתי מה נאמר.
דוד צור: לא אמרתי שזה המצב, אמרתי מה נאמר.
יצחק וקנין: ברוב בתי הספר זה אותו מחיר.
יצחק וקנין: בחלק מבתי הספר זה אפילו יותר גבוה.
מיקי רוזנטל: יש מחיר רצפה.
<אבי קרמר: מה מחיר הרצפה של שיעורי הנהיגה?
<אבי קרמר: זה לא מבוסס ביחד?
מיקי רוזנטל: לא התייחסנו לעניין הזה.
<אבי קרמר: אתה לא יכול להחזיק את המקל - - -
מיקי רוזנטל: כי היתה שונות.
דוד צור: חבר הכנסת רוזנטל, זה לא קולגיאלי כלפי חבר הכנסת מקלב, שקיבל רשות דיבור.
אורי מקלב: היושב-ראש, אני פונה לחבר הכנסת רוזנטל, אני רוצה להרגיע אותך, כי השם שלך מוזכר בהצעת החוק כמניח.
אורי מקלב: בסוף הצעת החוק של חבר הכנסת חמד עמאר מופיע - - -
מיקי רוזנטל: אני לא מוטרד בכלל.
אורי מקלב: לא רק מופיע, אלא מופיע שהמספר הסידורי שלך זה 1727, כשהוא 1728.
מיקי רוזנטל: לא היתה לי שום טענה לחבר הכנסת עמאר.
אורי מקלב: אני מניח את דעתך שאתה מופיע וכתוב שאתה אחד מהיוזמים, והנחת את זה - -
חמד עמאר: הוא דווקא התקשר אלי ואמר לי שהוא תומך.
אורי מקלב: - - המספר הסידורי שלך זה 1727, כשחבר הכנסת חמד עמאר זה 1728.
אורי מקלב: זה מעניין גם צירוף המקרים שאתם צמודים בהנחה, זה גם כנראה צורך המקרה.
דוד צור: יש פה שיתוף פעולה בין קואליציה לאופוזיציה.
אורי מקלב: יש לך שותפות אמיתית בחוק הזה.
אורי מקלב: אם היית מגיש את זה כאופוזיציה, אין לך סיכוי שהחוק הזה היה מתקבל, מתוך ניסיון - - -
מיכל רוזין: שום דבר שאנחנו מגישים - - -
אורי מקלב: - - טוב שיש לנו חבר הכנסת חמד עמאר שהוא יכול להגיש הצעת חוק וזה מתקבל.
אורי מקלב: אתה חבר כנסת חדש - - -
דוד צור: כיושב-ראש אני מוחה על האמירה זאת.
דוד צור: אנחנו מתעסקים עניינית, אבל אם רוצים להכניס פוליטיקה קצת - - -
אורי מקלב: לא סתם אנחנו בעד שקיפות.
דוד צור: זו ועדה נטולת פוליטיקה בדרך כלל.
אורי מקלב: אנחנו בעד שקיפות, אנחנו יודעים מה קורה בתקופה האחרונה, אני גם מקבל דיווחים מבפנים.
אורי מקלב: הצעת חוק שאנחנו מגישים, איך תוקעים ואיך תומכים - - -
יעקב אשר: הדוגמה, הרעלים.
אורי מקלב: הרעלים ועוד דברים.
אורי מקלב: נשאיר את זה.
אורי מקלב: אני מכבד את היושב-ראש, הוא לא רוצה להכניס פוליטיקה בעניין הזה.
אורי מקלב: הוא בקואליציה, אבל לא בדיוק.
אורי מקלב: חבר הכנסת רוזנטל - - -
דוד צור: מה זה "לא בדיוק"?
מיקי רוזנטל: כל הנאום הזה הבאת עכשיו בשביל להגיד "אבל".
מיקי רוזנטל: עכשיו תגיד את ה"אבל".
מיקי רוזנטל: נו, יאללה.
מיכל רוזין: הוא גדול בזה - - -
אורי מקלב: אני אגיד לך למה - - -
מיכל רוזין: אתה מגיע ל"אבל", אתה אומר לו בסדר.
אורי מקלב: אתה נמצא כחבר כנסת בכנסת התשע-עשרה, אני חבר כנסת בכנסת השמונה-עשרה וקצת מהשבע-עשרה.
אורי מקלב: הוועדה בראשותי, הוועדה לפניות ציבור – חבר הכנסת חמד עמאר, אני חושב שאפילו השתתף, העוזר שלו בזמנו אפילו היה מחולל של חלק מהדיונים – דנה במחירים האלה, ואני חבר של מורי הנהיגה מהישיבות האלה שדנו במחירים.
אורי מקלב: כמה דיברו אתי על תקנות, וזה לא עזר תקנות.
אורי מקלב: אמרו כשיגיעו המל"נים, במל"נים נכניס גם את העניין הזה.
אורי מקלב: אני חושב שהצעת החוק הזאת, בלי שנשלים עם המחיר של שיעורי נהיגה, לא עשינו שום דבר.
<אבי קרמר: יפה מאוד.
אורי מקלב: מה יקרה?
אורי מקלב: מחירי הטסטים ירדו ומחירי לימוד הנהיגה יעלו, ואז תראה שלא יצא שום דבר, אפילו התלמידים יפסידו.
מיכל רוזין: יוסיפו עלינו, על הצרכנים.
יעקב אשר: שכרו בהפסדו.
מיקי רוזנטל: זה טיעון ממש מוזר, מה שאתה אומר.
דוד צור: תנו לו לסיים.
מיקי רוזנטל: זה יכול להיות לגבי הכול.
אורי מקלב: אני חושב שיודו לי, גם המשרדים יודו לי.
אורי מקלב: הרי לימוד נהיגה זה לא דבר נפרד.
אורי מקלב: לימוד נהיגה זה יחד עם חבילה שמקבל המורה עבור לימוד הנהיגה.
אורי מקלב: ואם הוא מוריד ברווח שלו בטסטים, זה יעלה את המחירים, מחירי הנהיגה יעלו בבת אחת.
אורי מקלב: אני אומר את זה כאן ונבדוק את עצמנו.
אורי מקלב: לכן אני לא בא לטובת מורי הנהיגה, שיסלחו לי, צריך גם פיקוח על זה.
אורי מקלב: אתה לא יכול לעשות פיקוח על אחד ולא על האחר.
אורי מקלב: בזה אני מסיים, אדוני, רפורמה כללית בנושא הטסטים, זה גם בהקצבה לטסטים, זה חלק מהמשחק.
<עירית זינגר: והתוכן והכול.
אורי מקלב: זה גם חלק מהמשחק.
אורי מקלב: השליטה היא בידי המורה.
אורי מקלב: חלק מהתלונות הן ששני הדברים ביחד.
אורי מקלב: גם המורים לא רוצים שזה יהיה בשליטה שלהם.
אורי מקלב: אם ניקח את כל החבילה הזאת שנקראת "לימוד נהיגה", כולל הקצאת הטסטים, כולל מחיר שיעור הנהיגה וכולל המחיר של המבחן, העמדת הרכב לטסט – כל הדברים האלה ביחד ועוד הם אלה שיכולים לתת לנו מענה אמיתי.
אורי מקלב: אם לא, נוריד פה, וזה יעלה שם.
אורי מקלב: אם לא, לא עשינו שום דבר.
אורי מקלב: אני תומך בזה, עם זאת, במינימום כבר להכניס לכאן גם את הנושא של שיעורי הנהיגה.
<יעקב פוני: אנחנו מאמצים את הרעיון הזה בחום רב.
<עירית זינגר: בכיף.
<קריאה: הגיע הזמן.
<קריאה: שני הגופים, גם העמותה וגם הארגון, ברשותכם - - -
דוד צור: רבותי, מכיוון שאנחנו לא קואליציה סוציאליסטית, שבאה עכשיו לעשות פה פיקוח מחירים על כל דבר שזז במדינה - - -
אורי מקלב: זו חבילה.
דוד צור: אני מסכים שיש קושי לקחת דבר מסוים ממקום שאמרנו שהוא שוק חופשי, להוריד מחירים ממקום אחד ופה נקבע פיקס פרייס.
דוד צור: יש פה בעיה בעניין.
דוד צור: מצד שני, תפיסת העולם של החוק הזה אומרת שאיפה שיש כשל שוק, ופה מזהים כשל שוק – כשל השוק הזה הוא שיש דיס-פרופורציה בין מחיר השיעור, שהוא כנראה נמוך מדי, אבל כוחות השוק משכו אותו לשם – היום שיעור פרטי, מי שיש לו ילדים יודע, שיעור פרטי במתמטיקה או באנגלית, עולה 130-120 שקל לפחות – לבין - - -
<עירית זינגר: הרבה יותר.
<עירית זינגר: ואין הוצאות.
דוד צור: יש פה עלויות עצומות.
אורי מקלב: כמה זמן לא עלו מחירי שיעורי הנהיגה?
דוד צור: לכן אני אומר שיש פה דיס-פרופורציה בין מחיר העלות - - -
אורי מקלב: יש קשר, יש הלימה חזקה מאוד.
דוד צור: לכן אני אומר - - -
מיקי רוזנטל: יותר מזה, אתה גם שבוי, אתה לא יכול שלא לגשת דרך המורה שלמדת אצלו.
מיקי רוזנטל: וזאת נקודת - - -
<קריאות: אתה יכול.
מיקי רוזנטל: הוא לא יכול.
<קריאה: הוא יכול לעבור למורה אחר.
דוד צור: רבותי, הוא לא יכול.
דוד צור: בפרקטיקה הוא לא יכול.
דוד צור: רבותי, בפרקטיקה הוא לא יכול.
דוד צור: כי הוא שבוי גם במורה וגם ברכב - -
<קריאה: בפרקטיקה הוא לא שבוי.
דוד צור: - - הרכב שהוא התרגל אליו.
<יעקב פוני: אדוני, משפט אחד בנושא.
דוד צור: שי.
דוד צור: שי, רצית להגיד משהו.
<שי ברק: אני מעמותת מורי הנהיגה.
<שי ברק: קודם כול, לעניין השבוי.
<שי ברק: חבר הכנסת רוזנטל, יש פתרון פשוט שייתר לדעתי את כל הדיון הזה אם רק תאמצו אותו, ישאיר שוק חופשי וישאיר כלכלה חופשית ולא תתערבו למורי הנהיגה בצורה כל-כך בוטה כמו שאתם מנסים לעשות.
<שי ברק: נכון שכבר התרגלנו להיות שק החבטות של כל מי שבא לו, אבל כאן דווקא יש פתרון, אני חושב שהוא פתרון בהחלט ישים.
<שי ברק: נכנס תלמיד לשיעור הראשון – מבחינתי אפשר לעשות את זה בתקנה – המורה מראה לו מחירון, כשהמחירון הזה שדה ריק והמורה ממלא את המחירון, הוא כותב "100 שקל שיעור", "400 שקל טסט", "300 שקל טסט", התלמיד יחתום על זה, המורה מצרף את זה לטפסים כשהוא מגיש את התלמיד לטסט, ובזה פתרנו את הבעיה של השבוי.
<שי ברק: לא יכול התלמיד לחתום, ילך הביתה, יראה את הטופס לאבא - - -
אורי מקלב: עוד לפני שהוא בא אליך, הוא מברר מה המחיר, בואו נהיה כנים.
דוד צור: תנו לו להשלים את הרעיון.
אורי מקלב: אין מי שהולך ללמוד נהיגה ולא יודע מה המחיר של שיעור.
<שי ברק: תנו לי לסיים, תבינו הכול.
<שי ברק: הוא ילך הביתה, יראה לאבא.
<שי ברק: אבא ירצה להמשיך עם אותו מורה, המחירים ייראו לו – טוב, לא ירצה – יחפש מורה אחר.
<שי ברק: אני חייב לציין, רבותי, אין קרטליזציה של מחירים.
<שי ברק: אם תגלו קרטליזציה, יש דרך חוקית לטפל בזה.
<שי ברק: אם תגלו שיש קרטליזציה, יש דרך חוקית לטפל בזה.
<שי ברק: אין קרטליזציה.
<שי ברק: אני לוקח היום 450 שקל לטסט.
<שי ברק: מה אתם אומרים על זה?
<שי ברק: מה הסיפור?
<שי ברק: יש קרטליזציה, יש דרך חוקית לטפל בזה.
מיקי רוזנטל: אין אף אחד שלוקח פחות מ-400 שקל.
<שמעון עידו: תבוא, תעשה סיבוב בחיפה, תראה.
<קריאה: יש גם ב-350 שקל, אגב.
<קריאה: אני מזמין אותך לבית שאן.
<קריאה: יש גם 250 שקל.
מיקי רוזנטל: המצב הזה שעל אותו רכב אתם לוקחים על שיעור X כסף, ועל העמדת אותו רכב באותו זמן אתם לוקחים פי ארבעה, הוא בלתי אפשרי.
<שי ברק: אנחנו לא לוקחים פי ארבעה, אנחנו לוקחים מחיר שהוא רבע ממחיר ריאלי של טסט.
<שי ברק: זו הטענה הבסיסית.
דוד צור: אני רוצה לשמוע את משרד התחבורה, אני אחזור לחברי הכנסת.
<שי ברק: לא.
דוד צור: זריז.
<שי ברק: יש בידי משרד התחבורה דוח.
<שי ברק: הדוח הזה הוזמן מחברת ארנסט אנד יאנג לפני כמה חודשים.
<שי ברק: הזמינו אותנו למשרד התחבורה, הציגו בפנינו את הדוח.
<קריאה: לא הציגו.
<שי ברק: הציגו בפנינו את הדוח.
<שי ברק: היה כלכלן של חברת ארנסט אנד יאנג שהציג בפנינו את הדוח.
<שי ברק: אדון רוזנטל וכל חברי הכנסת, הנתונים שם הם פשוט מטורפים.
<שי ברק: מורה לנהיגה מרוויח לפני מס 6,500 שקל.