GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אייל מלמוד: השבוע הן הנהלת הרשות, לראשונה בתקופה שאני מכיר, והן עמיר פרץ גילו התחשבות.
אייל מלמוד: עמיר פרץ, זה ברור לי, כי אם הוא לא היה עושה את זה, הוא היה מאבד רלוונטיות.
אייל מלמוד: זה היה או שהוא ממשיך או שהוא נעלם ולכן הוא הפעיל את מה שהוא הפעיל מול כוח שיחסית הוא לא בגודל שלו.
אייל מלמוד: הוא הפעיל וזה משרת את כולם.
אייל מלמוד: אני שמח שרשות הנמלים החליטה סוף כל סוף מול העובדים להכות בברזל כשהוא חם ולעשות זאת באפקטיביות.
אייל מלמוד: זה מראה לנו שכשרוצים, יש אפשרות לעשות.
אייל מלמוד: אנחנו מדברים על התייעלות.
אייל מלמוד: כאן עמיר פרץ כהרגלו יודע לזרוק את מה שהוא צריך לזרוק והוא אף פעם לא נשאר כאן כדי לשמוע.
אייל מלמוד: אני לא בטוח שהוא קורא את הפרוטוקולים.
אייל מלמוד: עצם זה שהוא מדבר על ניצול משבעים ל95- אחוזים של הציוד ואנחנו יושבים כאן, שותקים ושומעים את השטות הזאת.
אייל מלמוד: מאה אחוז ניצול זה המינימום הנדרש מכל חברה כלכלית במדינת ישראל ואם היא לא עושה את זה, המנהל הולך הביתה.
אייל מלמוד: אם הוא אומר שהוא עשה לנו טובה שהוא מביא את זה לכאן, זה נורא.
אמיר שביט: לנושא ההתייעלות שגם הוא הזכירו.
אמיר שביט: צריך לשמור על ההתייעלות הזו ואנחנו מאוד מאוד חוששים כי מבחינתנו אחד הדברים הכי מרכזיים הוא איך שומרים על נושא ההתייעלות בנמלים לאורך זמן.
אמיר שביט: לגבי אותן שעות עבודה קיימים הרבה הסכמים ועכשיו צריך לשנות את התרבות הארגונית בתוך הארגון ובתוך הנמלים כדי להביא ליישום ההסכם שנחתם.
אמיר שביט: גדעון שמיר אומר שההסכם הזה מביא לשינוי מהותי בעבודה, וזה נכון.
אמיר שביט: אני חושב ששני הפרמטרים האלה לא פותחים את התחרות ואני גם לא בטוח לגבי ההתייעלות.
אמיר שביט: צריך לדעת שהחלטת ה-BOT תבוטל רק כאשר תיושם התחרות בנמלים בצורה כזו או אחרת וברמה הפורמלית זה מה שהושג בסיכום של השרים.
גדעון שמיר: המצב בנמלים הוא שבשקט בשקט אבל בנחרצות נבנה נמל היובל ליד נמל אשדוד, רואים שם בהחלט שובר גלים חדש, רציפים חדשים, תשתית בסדר גודל של שניים וחצי מיליארדי שקלים שתסתיים עד שנת 2004 ואני מזמין את ועדת הכלכלה מתי שהיא רוצה ובאיזה שעה לבוא ולבקר בנמל היובל ולקבל הסבר במקום על מה שקורה.
שלמה פוגל: לגבי רשות הנמלים, אני לא רואה שום סיכוי.
שלמה פוגל: כשאתה אומר תחרות, אין שום סיכוי שאתה תשווה את התחרות בין הנמלים כאשר התחרות שלנו, של התעשיינים, ונשארו לנו שלושה מפעלים במדינת ישראל, היא מול מפעלים שיושבים ברוטרדם, באנטוורפן וכולי.
שלמה פוגל: אם ניקח את נורמות העבודה ברוטרדם, פריקה של 36 מכולות לשעה במנוף, ותראה כמה פורקים במדינת ישראל כאשר מדובר ב21- או ב22- ואולי ב24-.
שלמה פוגל: לפני כחצי שנה נמל אשדוד התחיל לפרוק דלקים באשקלון וכתוצאה מכך כמות הדלק שיובאה למדינת ישראל בחצי השנה הראשונה לחיפה, בניגוד לקצ"א שהיא חברה פרטית או סמי פרטית, ירדה מ700- אלף טון ל300- אלף טון וכולה הועברה לאשקלון.
שלמה פוגל: לפי דעתי רוב היבוא של הדלקים יעבור לאשקלון וזאת משתי סיבות: האחת, המחיר יצא יותר זול כי קצ"א היא חברה פרטית ויכולה לגבות תעריפים אחרים.
שלמה פוגל: שנית, רמת השירות.
שלמה פוגל: כאשר מגיעה אונייה היא יכולה להיכנס תוך כמה שעות לתוך הנמל, לפרוק ולצאת החוצה, לעומת אוניות שעומדות מחוץ לנמל ומשלמות ארבעה מיליוני דולר בשנה.
אברהם פורז: אין ספק שיש כניעה מוחלטת של הממשלה לעובדים שהצליחו לשבש את המהלך הזה.
אברהם פורז: זה לא הדיון הראשון שהוועדה מקיימת בנושא ואנחנו חושבים שהמצב בנמלים הוא מצב של מחלה מתמשכת שטעונה ריפוי.
אברהם פורז: הממשלה חשבה שאם מקימים נמל אלטרנטיבי שיעבוד בסטנדרטים אחרים, הוא ישמש דוגמה ומופת לנמלים האחרים וכולם יהיו חייבים ליישר קו פחות או יותר עם הסטנדרט החדש.
אברהם פורז: זה כנראה לא עומד לקרות ואני מצטער על כך, כי אני חושב שהמודל של BOT היה בפירוש מודל נכון.
אברהם פורז: מצד שני אני אומר לכם רק דבר אחד, מעבר לעניין של חקיקה שאני אשמח לקבל הצעות, שאני חושב שהמשתמשים בהובלה חייבים להיות גוף מאוחד ומלוכד שלא משלים עם זה שעל גבם מתרחש מה שמתרחש.
אברהם פורז: אני אומר לכם שהדבר הכי גרוע הוא שיש שיבושים בעבודת הנמלים, שיבושים מתמשכים והסבל מתמשך וכלום לא קורה.
אברהם פורז: אני חושב שהתופעה הזאת שהמשתמשים החליטו להשבית את הנמלים, שם נוצרה אנרכיה, זה היה דבר מבורך וכמעט היחיד שאפשר לעשות במצב כזה שלישראל אין אלטרנטיבה של נמלים אחרים.
אברהם פורז: אם הייתה אלטרנטיבה אחרת, הייתי אומר שתעבירו כמעט את כל מה שאתם יכולים גם לנמל ביירות.
אברהם פורז: אם אתם שואלים אותי, אני בעד שמספנות ישראל יתחילו לנצל את הרציף בנמל חיפה – שהוא אמנם למטרות אחרות – גם לפריקה של מטענים אבל אני מתאר לעצמי שאם ייתנו לכם היתר כזה, מה שהיום נמל היובל יהיה משחק ילדים.
אברהם פורז: אני תומך בזה כי זה אולי BOT קטן.
אברהם פורז: רבותיי, אנחנו נמשיך לעקוב אחרי העניין הזה בתקווה שבכל זאת בעקבות מה שהושג יהיה שיפור דרמטי.
אברהם פורז: אני אומר לך מר שמיר שאני יודע שאתם לכודים.
אברהם פורז: אני חושב שלנהל מערכת בסיטואציה כזאת עם מונופול כזה ועם שליטה כזו של עובדים, זה לא פשוט ואני לא מקנא בך.
אברהם פורז: אני יכול לספר לך קוריוז שנוגע למשרדך, גבירתי השרה, ואני מקדם אותך בברכה.
אברהם פורז: אנחנו טיפלנו כאן בתיקון לחוק ההגבלים העסקיים ואני העליתי את הרעיון להטיל אגרות לפי חוק ההגבלים העסקיים.
אברהם פורז: הממונה על ההגבלים העסקיים התנגד ולא הסכים לזה בשום פנים ואופן, אבל עכשיו אני רואה שבחוק ההסדרים הממשלה מציעה שזה יהיה.
אברהם פורז: לפני שנה בשום פנים לא רצו אגרות, אבל עכשיו זה נכנס לחוק ההסדרים.
אברהם פורז: אני מציע שאני אתן את רשות הדיבור לחבר הכנסת אופיר פז-פינס בהיותו יוזם החוק ולאחר מכן השרה תציג את התקנות.
אופיר פינס-פז: אני רוצה לומר שאני מעריך את העובדה שהדיון הזה מתקיים ואת העובדה שהשרה הגיעה לדיון הזה, דבר שמראה שהעניין חשוב גם לה וגם למשרד ואני מאוד מעריך את זה.
דליה איציק: אני חשבתי שבתקנות שאני אציע היום, אם וכאשר הוועדה תאשר, יש בתקנות הללו משום שמירה של מאזן של אינטרסים.
דליה איציק: יש פה הגנה על הצרכן שבעיני היא מאוד חשובה.
דליה איציק: דעו לכם שאנחנו עומדים להקים רשות לסחר הוגן שאני מקווה מאוד שתעבור בחוק ההסדרים כי אני חושבת שצריך לעשות סדר בעניין הזה.
דליה איציק: העובדה היא שאנחנו קראנו לכל החברות הסלולריות למשרדי, חלקן הגיעו אפילו עם הבוסים הגדולים מחו"ל, והקשבנו להם ולא עשיתי שום צעד בלי האנשים במשרד לאיכות הסביבה שהם בעיני אנשי מקצוע.
דליה איציק: לא עשינו דבר בלי שהשר לאיכות הסביבה התייחס בכתב, לאחר שהצעת התקנות נוסחה על-ידי שני המנכ"לים, מנכ"ל משרד התעשייה והמסחר ומנכ"ל המשרד לאיכות הסביבה.
דליה איציק: יושב כאן עורך-דין קמחי שניסח אותן והוא אחראי על הגנת הצרכן במשרדי.
דליה איציק: כתב לי השר לאיכות הסביבה ב22- באוגוסט 2001 בנושא תקנות הגנת הצרכן שהמשרד לאיכות הסביבה מאשר את נוסח התקנות המפורט במצורף בזה.
דליה איציק: איפה מאזן האינטרסים עליו אני מדברת.
דליה איציק: חבר הכנסת אופיר פינס, אני רוצה לומר לך שאני לא מצטערת על היוזמה שלך, אף על פי שאני מכירה את זה שאומרים שזה מקבל כותרת בעיתון.
דליה איציק: בסך הכל מתייחסים אלינו אנשי הציבור בציניות, אבל אני משאירה את זה בצד.
דליה איציק: אני רוצה לומר שהעובדה שהחוק הזה עלה הכריחה את כולנו לחשוב את מחשבת הצרכן מחד ולחשוב את מחשבת המדע מצד שני.
דליה איציק: אני לא ראיתי אף מחקר אחד, כולל זה שהייתי בארצות-הברית וישבתי שם עם אנשי המקצוע המומחים ביותר, שאומר לי שאני יכולה לומר שהפלאפון הוא מכשיר מסוכן.
דליה איציק: מחקר אחד כזה לא ראיתי.
דליה איציק: יכול להיות שבבוא העת, בעוד מספר שנים, יתברר לנו אחרת, ואז נגיד איזה טיפשים היינו ואילו היינו יותר חכמים ואילו היינו מקשיבים יותר לאופיר פינס, יכול להיות שהיינו נוהגים אחרת.
דליה איציק: אני חושבת שהתקנות הללו מאזנות בין אותם חששות עתידיים שאין להם על מה להתבסס ואני חוזרת ומדגישה זאת, ומן הצד האחר קיים ה-אולי וכולנו מכירים את המצב שקיים אולי.
דליה איציק: הדבר האחר שלמדתי הוא שאני עלולה בחוסר זהירות להרוס מטה לחמם של אלפי אנשים כשאין לי על מה לסמוך באופן מדעי.
דליה איציק: לכן ההצעה של חבר הכנסת אופיר פינס בעיני הייתה הצעה מרחיקת לכת, מה עוד שגם בעולם עצמו לא מצאתי תקדים מן הסוג הזה ואין סיבה שישראל תהיה ראשונה.
דליה איציק: לכן אני רוצה שתסמכו עלי.
דליה איציק: אני גם רוצה לומר שבכללי הזהירות המונעת אנחנו רוצים להמליץ לצרכנים על קיצור משך השיחה ושימוש באביזרים שמרחיקים את האנטנה ומהבחינה הזו גם כן הייתה כאן בעיה לא פשוטה כי גם כאן אין לי שום הוכחה שאם אני מדברת עשר דקות בפלאפון או רק דקה אחת, יכולת הנזק של השיחה הזו היא יותר גדולה.
דליה איציק: אני לא יכולה לומר לכם דבר בנושא זה.
דליה איציק: יש פה גישוש באפלה והעולם תועה בדרך כמונו.
דליה איציק: ובכן, רמת הקרינה של המכשיר, רמת הקרינה המותרת בנקודות המכירה של טלפונים ניידים, כך שכאשר אנשים באים הם יוכלו לדעת לפני שהם רוכשים את המכשיר הזה.
דליה איציק: המידע הזה יינתן במרכזים למתן שירות, התחייבו בפנינו החברות הסלולריות, ובאתר האינטרנט של העוסקים.
דליה איציק: אני רוצה לומר שהחברות הסלולריות הרגישו את נחת זרועי כשרה לאיכות הסביבה לא מעט פעמים ובהתערבותו של ראש-הממשלה הקודם אהוד ברק הוקם פורום של החברות שניסה ליצור אתנו איזשהו דיאלוג.
דליה איציק: אני סברתי אז שהם התנהגו בהפקרות כשהם הקימו על כל גבעה רעננה אנטנות - ואני כמובן מדברת בהכללה ולא בדקתי מי מהן יותר ומי מהן פחות – ואנשים, גם אם אין סיבה להסתיר, אומרים שאם הם מסתירים, כנראה שיש להם סיבה.
דליה איציק: נוצרה פוביה של ממש.
דליה איציק: אני הייתי מגיעה לביקורים בישובים השונים ואנשים היו מפגינים כי אם יש אנטנה, יש סרטן, וזאת אף על פי שלא הייתה שום הוכחה.
דליה איציק: מוכרחים לעשות סדר בנושא הזה.
דליה איציק: לא מעט פעמים גם רבתי עם פואד בן-אליעזר שהיה שר התקשורת הקודם ויצרנו הבנה שאני חושבת שקודם כל עזרה לחברות והיום יש הרבה יותר שקט.
דליה איציק: בהתחלה החברות לא הבינו את זה וחשבו שיש מי שרוצה להיות נגדן.
דליה איציק: אני רוצה לומר לך אדוני היושב-ראש שנראה לי שהתקנות הללו באמת נכתבו ביד מאוזנת, ביד רגישה, במחשבה מאוד זהירה ואני רוצה להדגיש שהיה כאן מאזן של אינטרסים שלפי דעתי נשמרו בתקנות הללו.
אופיר פינס-פז: הצעת החוק שהכנסת הפכה אותה לחוק וגם התקנות האלה צריכות לשרת מטרה אחת והמטרה היא הגברת מודעות של הציבור לסכנות פוטנציאליות.
אופיר פינס-פז: זה נכון שאין מחקרים שקובעים באופן חד-משמעי שיש סכנה לציבור משימוש בטלפונים סלולריים או מקרינה בלתי מייננת בעוצמות האלה, אבל יש הרבה מאוד מחקרים שאומרים שאי-אפשר לקבוע שהמכשירים האלה הם אינם מסוכנים.
אופיר פינס-פז: יש הרבה מאוד מחקרים כאלה שבהחלט משאירים סימן שאלה מאוד גדול סביב כל העניין ולא מצליחים להכריע בסוגייה הזאת.
אופיר פינס-פז: אגב, אני יכול להראות לכם ואני ציידתי את עצמי לקראת הדיון הזה בשלושה דברים.
אופיר פינס-פז: כתבה של ארגון הבריאות העולמי שלא מתייחסת באופן ישיר לטלפונים הסלולריים אבל כן מתייחסת לקרינה הבלתי מייננת שנמצאת מעבר לטלפונים האלה.
אופיר פינס-פז: ארגון הבריאות העולמי הוא לא עוד ארגון והוא לא עוד מחקר שהיום אומר שיש סכנות פוטנציאליות גם ממיקרו ומדברים אחרים שאנחנו משתמשים בהם באופן יומי.
אופיר פינס-פז: אני מציע לא להיכנס לפאניקה ולא להיכנס לפוביה אבל כן להיכנס למודעות ולנסות להתגונן במידת האפשר בלי להיכנס להיסטריה מסכנות פוטנציאליות שכפי שאמרתי הן עדיין לא מוכחות.
אופיר פינס-פז: גם מבקר המדינה, והוא לא עוד אדם, בדוח האחרון שלו על צה"ל דורש מחקר של הצבא ושל גורמים מקצועיים מחוץ לצבא על הקרינה הבלתי מייננת ממכשירי מכ"ם של חבר'ה שעובדים בצורה אינטנסיבית עם המכשירים האלה.
אופיר פינס-פז: דווקא כשאמרנו לאנשי המקצוע את הטיעון, הם אמרו שהסכנות היותר גדולות הן דווקא לא לאלה שעושים שימוש יום-יומי כי באופן טבעי יותר נזהרים אלא הסכנות הן דווקא לאלה שהם חשופים לעניין הזה בצורה מקרית.
אופיר פינס-פז: אני רוצה לתת לחברי הכנסת, לשרה דליה איציק, קטע מתוכנית ששודרה לא מזמן ברשת ב' על מחקר כשאני אומר עוד פעם שכל דבר צריך לקחת בעירבון מוגבל.
אופיר פינס-פז: יש כאן סכנות פוטנציאליות רבות והדברים האלה נדונו בוועדה בשלבי החקיקה כשהיו כאן אנשי מקצוע ומומחים.
אופיר פינס-פז: הוויכוח הזה הוא ויכוח אין סופי משום שהמדע, כפי שאמרה שרת התעשייה והמסחר, לא קובע קביעה נחרצת בעניין הזה.
אופיר פינס-פז: אני חושב שאנחנו כמחוקקים, שחלק מהאינטרס שלנו הוא להגן על בריאות הציבור, צריכים להיות ערים ורגישים לסוגייה הזאת ואני באמת מציע לעשות דברים באופן מאוזן.
אופיר פינס-פז: אני לא מציע לעשות שום דבר קיצוני.
אופיר פינס-פז: לגבי התקנות עצמן.
אופיר פינס-פז: ההצעה המקורית הייתה להדביק מדבקה או סימון על מכשיר הטלפון הסלולרי עצמו.
אופיר פינס-פז: לעניין הזה הייתה התנגדות גורפת של כל חברות הטלפון הסלולרי ואני רוצה לומר שאני משתתף בדיון שאני מוצא בו לוביסטים רבים מאוד וזה לגיטימי, מה עוד שזה תחום עם כסף גדול וזה תחום שיש לו השלכות כלכליות.
אופיר פינס-פז: אני רוצה לדעת כמה דברים ברמה העובדתית.
אופיר פינס-פז: הייתה הצעה לטיוטת התקנות שעברה בין משרדי הממשלה.
אופיר פינס-פז: בטיוטה של שרת התעשייה והמסחר הייתה מדבקה על הטלפון עצמו.
אופיר פינס-פז: יותר מזה, משרד התקשורת שהוא המתנגד החריף ביותר לכל שינוי בעניין הזה, ואת הזכרת את הוויכוחים שלך עם שר התקשורת לשעבר, לא מציע שזה לא יהיה על הטלפון עצמו.
אופיר פינס-פז: משרד התקשורת מציע להשאיר ברירה, או על המכשיר או על הקופסה.
אופיר פינס-פז: אני לא מציע לכפות להדביק את המדבקה על המכשיר, אבל אני מציע להשאיר את האופציה כפי שבאה לידי ביטוי עמדת משרד התקשורת שלדעתי היא עמדה נכונה.
אופיר פינס-פז: אני שואל שאלה לגבי עלון המידע המצורף.
אופיר פינס-פז: האם יש עין מקצועית שבודקת את העלון או כל אחד יכול להוציא איזה עלון שהוא רוצה?
אופיר פינס-פז: זאת אומרת, אני מציע שיהיה איזשהו סוג של פיקוח, או של משרד התעשייה והמסחר או של המשרד לאיכות הסביבה או של משרד התקשורת או של מישהו אחר.
אופיר פינס-פז: אנחנו משאירים את זה כל כך רחב, כך שבעלון יכולים לכתוב מה שרוצים.
אופיר פינס-פז: כתוב עלון מידע מצורף ואני לא יודע מה יהיה כתוב בו.
אופיר פינס-פז: אני מציע שנכתוב מה צריך להיות בעלון ברמת הנושאים, או שנכתוב שהעלון צריך להיות מאושר, או מצדי שהעלון יהיה עלון של גורם מוסמך.
אופיר פינס-פז: לדעתי אנחנו פותחים פה פתח רחב מדי.
אופיר פינס-פז: הדבר השלישי עליו הייתי רוצה לקבל הבהרה, זה לגבי רמת הקרינה המצוינת כאן שאני לא יודע מה היא אומרת למרות שהיא כתובה כאן.
אופיר פינס-פז: אני רוצה לשאול מה המשמעות של זה, אם אנשי המקצוע יוכלו לומר.
אופיר פינס-פז: נודע לי, ואני רוצה לאמת את הידיעה הזאת כן או לא, שבכלל אין כלים למדוד את רמת הקרינה.
אופיר פינס-פז: זאת אומרת, היום במדינת ישראל את יכולה לכתוב את המספר הזה ואין מי שימדוד אותו.
אופיר פינס-פז: זאת אומרת שאנחנו עושים איזשהו דבר שיכול להיות שאין לו משמעות מעשית ואף אחד לא יוכל לפקח עליו.
מיכאל קליינר: אני מצטרף לשאלה של אופיר פינס שהטרידה אותי והיא שאלת הפיקוח.
מיכאל קליינר: לא רק אם יש לנו מכשיר טכני שמודד קרינה אלא גם אם נניח שהיה מכשיר טכני שמודד קרינה, השאלה האם יש פיקוח שמתבצע.
מיכאל קליינר: אני מניח שמה שיהיה כתוב על טלפון הוא שכמות קרינה לא מייננת היא מספר מסוים ואילו במכשיר המסוים הזה יש מספר מסוים, השאלה אם יש איזו רשות שבודקת את הדברים האלה גם אם יש אפשרות טכנית לבדוק את הדברים.
מיכאל קליינר: אני נגד קביעת נורמות חדשות על-ידי תקנות.
מיכאל קליינר: בתקנה מספר 3(2) נאמר עלון מידע בשפה העברית והערבית על קרינה בלתי מייננת וכולי.
מיכאל קליינר: שאלתי היא האם באמת מקובל בתקנות אחרות שמוציאים שרים אחרים לציין את השפות.
מיכאל קליינר: אם המטרה היא פרקטית, אני שואל קודם כל האם זה חידוש, מה המדיניות בתקנות.
מיכאל קליינר: אם לפי החוק פרסום רשמי, אז הדברים כתובים בחוק ולא צריך לפרט אותם בתקנות.
מיכאל קליינר: לפי מיטב זיכרוני בתקנות שאני נתקלתי בעבר לא היה כתוב בעברית ובערבית.
מיכאל קליינר: אם השאלה היא פרקטית, אני חושב שבמדינת ישראל יש עוד יותר דוברי רוסית שאינם מבינים עברית מאשר דוברי ערבית שאינם מבינים עברית ולכן אם כבר מציינים היה צריך לכתוב בשפה הרוסית.
מיכאל קליינר: לגבי דבר המלך במועצתו, זה דבר המלך במועצתו שמעמדו כזמן חקיקה, ואם כולם יקיימו, אז יקיימו.
מיכאל קליינר: בבג"ץ יש קריטריון.
מיכאל קליינר: כל פעם שמגישים בג"ץ לגבי למה מפרסמים רק בעברית ולא בערבית, תוצאת הבג"ץ נקבעת אם עורך-הדין מספיק חכם לשאול את שופטי הבג"ץ אם בבית המשפט העליון מקיימים את החוק, האם בבית המשפט העליון מפרסמים את כל הפרסומים בערבית.
מיכאל קליינר: כשעולה הטיעון הזה, בדרך כלל הבג"ץ נדחה.
יצחק קמחי: לעניין הפיקוח על עלון שיוצא, הייתי שמח שיהיה פיקוח כזה ואולי בהמשך יתייחסו לכך אנשי המרכז למחקר גרעיני בנחל שורק שהכינו חומר בנושא.
יצחק קמחי: במסגרת התקנות לא חשבנו שאנחנו יכולים לחייב את החברות הסלולריות לרכוש את אותו עלון, אבל יכול להיות שנשמע מה יש להן לומר ויכול להיות שאפשר יהיה לעשות משהו ולהגיע לעלון מוסכם שייתן מידע אחיד לציבור, מידע מפוקח מרשות אובייקטיבית שיודעת גם על מה היא מדברת.
יצחק קמחי: לעניין רמת הקרינה.
יצחק קמחי: רמת הקרינה נקבעה לפי התקן האירופי והתקן הזה הוא התקן שאומץ.
יצחק קמחי: היום במסגרת תקן שנמצא נדמה לי בתהליכי אימוץ לביצוע במכון התקנים, יהיה תהליך בדיקה אחיד לכל המכשירים וזו אחת הסיבות מדוע הנושא הזה גם עוכב.
יצחק קמחי: כל חברה רשמה לעצמה את ה-SAR – כמות הקרינה הנספגת ברקמה הביולוגית - שלה ומדדה אותו בצורה שונה.
יצחק קמחי: זו הרמה שהחלטנו לאמץ והיא רמה שהיא פחות מחמירה מהתקן האמריקאי שקיים ומדבר על צורת מדידה אחרת, אבל המכשירים שאומצו בארצות-הברית לכאורה יוכלו לעמוד גם בתקן הזה, כך שלא נפסול סתם מכשירים ונקשה שלא לצורך.
יצחק קמחי: לעניין הבדיקה של הקרינה, מי שאחראי על כך הוא בעיקרון משרד התקשורת שנדמה לי שמאשר את הדגמים של הטלפונים הסלולריים והוא אמור לקבל את הנתונים ואת המספרים ולתת את אישור הדגם לאותן רמות קרינה.
יצחק קמחי: אני מתאר לעצמי שלא כל מכשיר נבדק בנפרד אלא דגמים מסוימים לפי דגם זה או אחר.
אביגדור קוק: המומחים בכל העולם מתלבטים בנושא.
אביגדור קוק: הנושא באירופה רק עכשיו פחות או יותר התייצב והמכשירים למדידה אחידה רק מתחילים לצאת.
אביגדור קוק: בארצות-הברית הם קצת איטיים יותר בנושא.
אביגדור קוק: המדידות כפי שאמרתי הן מאוד קשות וקשה מאוד לעשות אותן.
אביגדור קוק: הציוד יקר.
אביגדור קוק: האירופאים התייצבו פחות או יותר בנושא הזה אבל האמריקנים עושים את המדידות כבר שלוש שנים ועוד לא קבעו.
אביגדור קוק: לכן אנחנו מנסים כאן קצת לרוץ קדימה ומהר, אבל זה בסדר.
אביגדור קוק: אני רק אומר שזה נושא מאוד מאוד מקצועי ואני לא בטוח שבקלות נוכל למדוד בארץ.
אביגדור קוק: יכול להיות שבזמן מסוים אם מישהו אומר שזה נראה חשוד, צריך לשלוח את המכשיר לאירופה או לארצות-הברית ולמדוד אותו שם במעבדה שיש לה הרבה מאוד ניסיון.
אמנון נויבך: בלי להיכנס לכל הנוסחאות, עצם העניין של הוצאת האנטנה והרחקתה מהאוזן מאחר שחישוב העוצמה הוא אחד חלקי איקס בריבוע – זאת אומרת, ככל שאתה מתרחק בסנטימטר, העוצמה יורדת בריבוע מרחק מזה – זה אומר שמספיק שאתה מתרחק מעט, כדי שהעוצמה תרד.
אמנון נויבך: אני חושב שאנחנו כבר היום בכל החוברות שלנו אומרים בפירוש להוציא את האנטנות, כי הרי זה אינטרס שלנו שיהיה שימוש אופטימלי.
אמנון נויבך: כנ"ל לגבי הפרסומים העתידיים שיהיו וכאן אני חושב שצריך לפקח על זה.
אמנון נויבך: אני חושב שכל החברות בארץ שעוסקות בזה הן חברות אחראיות וברגע שיש סיכון, אנחנו לוקחים ומבצעים.
אמנון נויבך: אני חושב שאתה צודק בנושא של פיקוח ואין לנו ויכוח על זה.
אמנון נויבך: במקרה הזה מדובר בחברות שלוקחות על עצמן במלוא האחריות לטפל בעניין.
אמנון נויבך: אין ספק שהשימוש במכשיר הזה הפך להיות אולי הדבר השני לכולנו וכל אחד מאתנו מסתובב אתו בכיס.
אמנון נויבך: המכשיר הפך להיות מצרך חיוני.
אמנון נויבך: לכן אני חושב שאנחנו צריכים למצוא את שביל הזהב בין המידע שאני רוצה לספק לאנשים שיאמר איך להשתמש במכשיר לבין מה שקורה בפועל.
דוד אדמון: אני קצת מוטרד מכל הנושא שמדברים כאן כי בסופו של דבר כל נושא כזה הוא מכניס לפאניקה את הציבור.
דוד אדמון: למרות שאתם חושבים שהדיון כאן הוא רק בין בעלי מקצוע, הרי כל מה שנאמר כאן ונכתב, נכתב למחרת בעיתון, וזה אמור גם לגבי כל הישיבות הקודמות.
דוד אדמון: אם אתם חושבים שבאמת הציבור לא בפאניקה כתוצאה מהדיונים האלה, זה לא כך.
דוד אדמון: לכן אנחנו חוששים מאוד שכאן מדברים על איזושהי תוצאה שעלולה לגרום לכך שזה יפגע בכל האמינות ואמיתות הדברים שבאמת קיימים.
דוד אדמון: לכן אנחנו באופן עקרוני – גם בארגון הבינלאומי וגם כאן
דוד אדמון: בארץ – מתנגדים באופן גורף לכל נושא שיש בו הגבלת פרסום אלא למוצר שקודם כל אל תמכור אותו אם אתה חושש שהוא מסוכן.
דוד אדמון: אם אתה לא יודע, אל תגביל אותי.
דוד אדמון: בזמנו התנגדתי לכל הגבלות הפרסום הגורפות של סיגריות והיום מחקרים מראים שבאותן מדינות שלא מפרסמים סיגריות, עקומת העישון עלתה באופן דרמטי.
דוד אדמון: אומר חבר הכנסת פינס שתהיה הגבלה ושלא ייתנו מכשיר טלפון סלולרי לילדים מתחת לגיל 13 אבל אני רוצה לראות אותך היום במדינת ישראל בתקופת חירום בה אנחנו נמצאים עומד מול אותם הורים שנותנים לילדים את הטלפון הנייד.
יצחק קמחי: בתוקף סמכותי לפי סעיף 17(ב3) לחוק הגנת הצרכן, התשמ"א1981- (להלן – החוק), ובאישור ועדת הכלכלה של הכנסת, אני מתקינה תקנות אלה: 1.
יצחק קמחי: הגדרות.
יצחק קמחי: בתקנות אלה – "טלפון נייד" – מכשיר כמשמעותו בסעיף 17(ב3)(3)(א) לחוק.
יצחק קמחי: "רמת הקרינה" – SPECIFI ABSORPTION RATE (S.A.R) רמת הקרינה הנספגת ברקמה ביולוגית.
יצחק קמחי: "רמת הקרינה המרבית המותרת" – הרמה של W-Kg2.0 ל10- גרם רקמה בממוצע מטלפון נייד כפי שקבע אגף מניעת רעש וקרינה במשרד לאיכות הסביבה.
יצחק קמחי: לא ימכור עוסק טלפון נייד חדש אלא אם כן נתקיימו בו ובאריזתו הוראות תקנה 3(1) ו-(2), ובעסקו הוראות תקנה 3(3)(א).
יצחק קמחי: מידע על רמת הקרינה הבלתי מייננת של טלפון נייד יינתן בדרכים אלה:
יצחק קמחי: הדבקת מדבקה על האריזה בגודל של 5X5 ס"מ לפחות ובה כיתוב באותיות בולטות לעין: "טלפון נייד זה פולט קרינה בלתי מייננת.
יצחק קמחי: פרטים והסברים על רמת הקרינה של מכשיר זה ורמת הקרינה המרבית המותרת, ראו עלון מידע מצורף".
יצחק קמחי: עלון מידע בשפה העברית והערבית על קרינה בלתי מייננת שיצורף לאריזה של טלפון נייד חדש, ובו ציון בולט לעין על רמת הקרינה המרבית של הטלפון הנייד ורמת הקרינה המרבית המותרת.
יצחק קמחי: הצגת המידע האמור בפסקה (2) לציבור באופן בולט לעין במקומות אלה: (א) נקודות מכירה של טלפונים ניידים.
יצחק קמחי: (ב) מרכזים למתן שירות.
יצחק קמחי: (ג) אתרי אינטרנט של העוסקים.
אברהם פורז: מי בעד להוסיף ערבית גם על המדבקה?
אברהם פורז: תיקו.
אברהם פורז: השארנו את השפה הערבית.
אברהם פורז: כשנאמר טלפון נייד חדש ובאריזתו, הכוונה היא שזה צריך להיות על האריזה?
יצחק קמחי: תחילתן של תקנות אלה ביום י"ז בטבת התשס"ב (1 בינואר 2002).
אברהם פורז: התקנות האלה מחליפות תקנות קודמות?
אליעזר שטרנברג: לכן יש חשיבות מאוד גדולה לתקנות האלה ולכן התחייבנו לשנות הרבה דברים שהיו נהוגים במשך שנים.
אתי בנדלר: אני יודעת שזה נושא שהיה בלשון זו או אחרת והוא עוגן גם בנוסח הקודם של התקנות, אבל אני תמהה האם שקלתם האם אין בכך משום החמרה יתרה הייתי אומרת עם כל מי שמבקש לשמש בצוות של כלי שיט.
אתי בנדלר: לא נעשה כאן מבחן האם מדובר בעבירה שבאמת היא רלוונטית לצורך העניין או לא.
אבי לוי: מה שחורה לנו, ואנחנו כנראה נגיע בעניין הזה לכאן, שכל הדלק למדינת ישראל מובל היום על-ידי זרים וכך גם לגבי הפחם.
אבי לוי: המדינה קיבלה החלטה שהיא תיתן סיוע לבעלי אוניות שיכניסו אוניות פחם.
אבי לוי: מנכ"ל חברת הפחם לא יוצא במכרז וכך גם בתי הזיקוק ואלה שתי חברות ממשלתיות.
אבי לוי: לדעתי בתי הזיקוק לא יוצאים בשום מכרז ומדובר בעסקאות בסכום של שבעים-שמונים מיליון דולר בשנה.
אבי לוי: ברגע שהם יצאו למכרז, זה יוריד את מחירי ההובלה גם אם לא נשתתף.
אברהם פורז: כאמור, אני אבקש לקיים בהקדם את הדיון בנושא ההובלה לישראל.
שם נאמר: זאת אומרת, אם בגלל נסיבות אישיות פסקו לו רק אלף שקלים, הוא כבר לא ייחשב לבעל עבר פלילי לצורך העניין הזה.
שם נאמר: אני סבורה שהלשון הכללית שבה נוקטים בחקיקה בשנים האחרונות, בהתאם להנחיית היועץ המשפטי או המשנה שלו, שלא הורשע בעבירה שמפאת מהותה, חומרתה או נסיבותיה, אין הוא ראוי וגומר, היא הלשון הנכונה.
שם נאמר: אז צריך להפעיל את שיקול הדעת בכל מקרה ספציפי.
שם נאמר: יש דברים שיכולים להיות לחלוטין לא רלוונטיים, אבל יש דברים שהם רלוונטיים למרות שהם לא עונים לתנאי התקנה.
אברהם פורז: אנחנו עיינו בתקנות ואחרי ששמענו שאין התנגדות, אנחנו נאשר אותן.
אברהם פורז: התקנות ייכנסו לתוקף רק בעוד שלושה שבועות ועד אז הגברת בנדלר יחד עם אנשי משרד התחבורה ומשרד המשפטים יבדקו האם לא מן הראוי את עניין ההרשעות להעביר בוורסיה אחרת, עבירה שמפאת חומרתה ונסיבותיה, ואם כן, אוטומטית נאשר גם את הנוסח האלטרנטיבי.
אברהם פורז: רבותיי, שלום ובוקר טוב לכם.
אברהם פורז: אני מתנצל בפניכם על האיחור בפתיחת הישיבה הנובע מהעובדה שהלכתי להצביע בוועדת חוקה על חוק שרוצה לשים קצת סדר בעניין חוק ההסדרים.
אברהם פורז: אנחנו יודעים כי יש קשיים בתעשיות הייצוא, ומטרת הדיון היא לא רק שנוכל להוציא הודעה לעיתונות בסוף הדיון, אלא שבסוף הדיון אולי גם נוכל לראות כיצד הכנסת יכולה להועיל.
אברהם פורז: לפני כחודשיים קיימה הכנסת דיון על מצב תעשיית התיירות בו השתתף שר התיירות המנוח רחבעם זאבי וחברי כנסת נציגים גם מוועדת הכספים וגם מוועדת הכלכלה.
אברהם פורז: בעקבות הדיון הוגשה הצעת חוק שתעלה היום בקריאה מוקדמת במליאת הכנסת, הנתמכת על ידי הממשלה, בהתנגדות האוצר, לסיוע לענף התיירות על דרך זה שהוצאה לתיירות בארץ תחשב כהוצאה מוכרת גם לעצמאים וגם לשכירים.
אברהם פורז: יבוטל המע"מ על לינת ישראלים בבתי מלון ועוד כמה דברים שמטרתם לסייע.
אברהם פורז: כלומר, לפעמים הכנסת יכולה להיות לא רק במה, אלא היא יכולה גם לסייע.
אברהם פורז: אני מציע שהדוברים כאן יספרו על הבעיות של הייצוא, אבל בנוסף לכך יאמרו לנו מה חושבים שאנחנו יכולים לעשות, אם בכלל.
שרגא ברוש: בוקר טוב לכולם, אני מודה לחבריי שבאו.
שרגא ברוש: כולם עזבו את המפעלים בכדי להגיע לכאן וכנראה שהבעיה היא באמת חמורה.
שרגא ברוש: אנחנו הכנו מצגת קצרה אותה אנחנו מעונינים להציג בפניכם.
שרגא ברוש: אנחנו מדברים על המשבר בשנת 2001, אבל אנחנו כבר בסוף שנת 2001.
שרגא ברוש: המצב הביטחוני וגם המשבר בנאסד"ק, גם מדיניות השכר שהייתה פה, עם שכר מינימום וכל זה, מדיניות הריבית, פגעו חזק מאוד ברווחיות הייצוא.
שרגא ברוש: גם הבעיה העולמית הכניסה אותנו למצב שכולם מכירים אותו.
שרגא ברוש: אנחנו מעריכים שההאטה הזו לא תסתיים, אם בכלל, אלא רק לקראת הרבעון האחרון של 2002.
שרגא ברוש: יש כאלה הטוענים שהיא תסתיים רק בשנת 2003.
שרגא ברוש: האלטרנטיבות שעומדות בפנינו כיצואנים הן מציאת שווקים חדשים או ענפים אחרים, אבל זה תאריך ארוך מאוד שלוקח זמן ומשאבים כספיים עצומים.
שרגא ברוש: אתם יודעים שהשקעות זרות לא רק שלא ממהרות להגיע, אלא הן פשוט אינן כרגע.
שרגא ברוש: מחסור במימון מונע השקעות בשיווק, במו"פ ובציוד.
שרגא ברוש: אי אפשר לגייס כסף.
שרגא ברוש: לחברות אין כסף וזה גורם לבעיות.
שרגא ברוש: יש האטה העולמית בכלל, ובארצות הברית בפרט.
שרגא ברוש: ארצות הברית משפיעה לא רק על מה שקורה שם, אלא היא משפיעה גם על הכלכלה העולמית.
שרגא ברוש: זה חלק מהעוצמה של המשבר.
שרגא ברוש: יש ירידה בביקוש העולמי למוצרי היי-טק.
שרגא ברוש: הענף הזה היה חלק מאוד משמעותי בייצוא הישראלי.
שרגא ברוש: אנחנו חושבים שהשנה הייצוא ייפגע ותהיה ירידה ב-2,5 מיליארד דולר לעומת שנת 2000, ומיליארד מתוך זה הוא בייצוא ההיי-טק, כך שזה מאוד מאוד משמעותי.
שרגא ברוש: יש ירידה בהשקעות זרות ואין כמעט אפשרות לגייס הון.
שרגא ברוש: הטרור העולמי והמצב הביטחוני בארץ עם האינתיפאדה תרמו למשבר.
שרגא ברוש: צריך להבין שכאשר אין שוק מקומי טוב, זה עושה גם בעיה מאוד רצינית בייצוא של המפעלים.
שרגא ברוש: גידול בעלויות בביטוח סיכונים מסחריים, פוליטיים והובלת מטענים.