GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שרגא ברוש: ההובלה הימית התייקרה בחודשיים האחרונים כמעט כדי 50%.
שרגא ברוש: חברות הביטוח הטילו על בעלי האוניות, ובעלי האוניות כמובן מגלגלים את זה ליצואנים וליבואנים.
שרגא ברוש: קונטיינר לאירופה שעולה סדר גודל של 500 דולר, התייקר ב-200 דולר.
שרגא ברוש: אנחנו עובדים מול האוצר בעסק הזה.
שרגא ברוש: מנכ"ל האוצר תומך בנו שחברת הביטוח ענבל תוציא פוליסה וירטואלית.
שרגא ברוש: הרי אף אחד מאיתנו לא חושב שיפגיזו את נמל חיפה ויטביעו שם את האוניות.
שרגא ברוש: אם חברת ענבל הייתה מוציאה את הפוליסה, חברות הביטוח היו מקבלות ביטוח, לנו זה לא היה עולה גרוש, למדינה זה לא היה עולה גרוש והעסק היה עובד.
שרגא ברוש: חברת ענבל הייתה נותנת ביטוח משנה למבטחים על אותה תוספת שהם רוצים בגלל המצב הביטחוני שאנחנו נמצאים בו.
שרגא ברוש: מנכ"ל האוצר תומך בגישה הזו.
שרגא ברוש: יש עם זה בעיות באגף התקציבים.
שרגא ברוש: כל יום אומרים לנו כי הנושא ייסגר מחר.
שרגא ברוש: בחודשיים האחרונים זה כבר עלה שלושים מיליון שקל ליצואנים.
אברהם פורז: אדוני נציג האוצר, האם אתה מכיר את הנושא הזה?
אמיר אסרף: לא, זו פעם ראשונה שאני שומע על כך.
שרגא ברוש: אוהד מראני מכיר את הנושא.
אברהם פורז: אנחנו נפנה למר מראני ונשאל אותו מה קורה עם זה.
נחמה רונן: אדוני היושב ראש, אנחנו דיברנו על תעריפי הביטוח של חברת אל-על, ארקיע וישראייר.
נחמה רונן: ארצות הברית ואירופה לקחו על עצמן את הנושאים האלה, מבלי לחכות שמישהו ירוץ אליהן.
נחמה רונן: זו בדיוק הדוגמא לכל גלגולי העיניים בעניין הזה.
צבי פלדה: למעשה, חוק מס רכוש מכסה בטריטוריה של 12 מייל מחופי ישראל.
צבי פלדה: הרחיבו את זה היום ל-30 מייל.
צבי פלדה: הבעיה היא שאנשי מס רכוש הכניסו מספר הסתייגויות בפוליסה שמטבחי המשנה אינם מקבלים.
שרגא ברוש: זה בדיוק המקום שהבירוקרטיה הורסת כל דבר.
שרגא ברוש: כולם מבינים שצריך לעשות את זה, כבר עברו חודשיים, זה כבר עלה שלושים מיליון ועוד מתעסקים עם זה.
צבי פלדה: אתמול קיבלנו אתמול מחברת הפחם הלאומית ששילמה בשלושת השבועות האלה 300 אלף דולר ביטוח נוסף על האוניות.
צבי פלדה: היא טוענת שכתוצאה מזה מחיר הפחם לחברת החשמל יצטרך לעלות בשיעור של בין 3% ל- 4%.
צבי פלדה: זה כמובן יתגלגל הלאה.
אברהם פורז: אנחנו נבדוק את הסוגיה הזו.
אברהם פורז: אני חושב שהטענה היא צודקת והמדינה צריכה לכסות את ההפרש בסיפורים האלה, מתוך הנחה שבאמת לא יקרה כלום ולא יצטרכו לשלם את זה.
אברהם פורז: אם זה יקרה, ממילא זה מכוסה.
אברהם פורז: יש בזה גם איזשהו מסר, כי אנחנו לא יכולים לומר לכולם לבוא לכאן כי כאן בטוח, למרות שיש פה קצת טרור, אבל אנחנו לא עושים שום דבר להפיג את המתיחות הזו.
שרגא ברוש: כפי שאמרה חברת הכנסת, מדינות אחרות בתוך 24 שעות ביטחו את העסק והמשיכו לרוץ הלאה.
שרגא ברוש: אחת הבעיות הכלל עולמיות המשפיעות על הייצוא היא העלייה בהוצאות ביטחון ואבטחה.
שרגא ברוש: יש ירידה בנכונות להשקעה ישירה וגם במיזמים משותפים באזורים האלה שנתפסים אצל משקיעים זרים כאזורים שהם אזורי סיכון, ובכללם בישראל.
שרגא ברוש: השקף הבא המדבר על הירידה בהיקף היצוא החל מרבעון ראשון 2001.
שרגא ברוש: מה שחשוב הוא מה שאתם רואים במשבצת שלמעלה.
שרגא ברוש: אנחנו צופים השנה כי היקף היצוא התעשייתי הוא של 19,7 מיליארד דולר, כאשר בשנת זה היה כמעט 24 מיליארד.
שרגא ברוש: בשנת 2000 גדלנו ב-27%, ואנחנו עכשיו נקטן.
שרגא ברוש: אני רוצה לומר לכם כי זו השנה הראשונה שהייצוא הקטן.
שרגא ברוש: בממוצע רב שנתי בשנים הקודמות הוא עלה ב-10% לשנה.
שרגא ברוש: 10% לשנה הם 2,4 מיליארד דולר, ופירושם 30 אלף מקומות עבודה.
אברהם פורז: כל זה קרה יותר בגלל המשבר הבינלאומי או בגלל המצב אצלנו?
שרגא ברוש: זה התחיל אצלנו.
שרגא ברוש: המשבר בהיי-טק התחיל ואחר כך התחילה האינתיפאדה, אבל זה לא רק זה.
שרגא ברוש: ישנו גם נושא הריבית.
שרגא ברוש: כשלא מורידים את הריבית וכאשר לא נותנים לשער הדולר להתנהג כמו שצריך אז פוגעים ברווחיות הייצוא, וכאשר פוגעים ברווחיות היצוא אז פשוט לא מייצאים.
שרגא ברוש: כל הגורמים האלה קשורים אחד בשני.
אברהם פורז: הריבית הגבוהה הייתה גבם בשנים שהייתה צמיחה של 10% בייצוא, כך שקשה לי לייחס את זה לזה.
שרגא ברוש: אין ספק שזה התחיל אז.
שרגא ברוש: כאשר הריבית הייתה גבוהה, הייצוא עדיין גדל, אבל הרווחיות נשחקה.
שרגא ברוש: לאחר מכן, כאשר השכר הממוצע במשק עלה בשנה שעברה ב-10% כשהיורו נשחק אז זה גם גורם שהוסיף על זה.
שרגא ברוש: תוסיף לזה את האינתיפאדה ואת כל מה שקשור לייצוא לארצות האינתיפאדה, למדינות השכנות, וגם לשוק המקומי.
שרגא ברוש: תוסיף לזה את משבר ההיי-טק ואת מה שקורה בעולם, תראה את כל החבילה ביחד ואז בסופו של דבר את הטרגדיה.
שרגא ברוש: אני אומר לכם שוב, ה-10% האלה הם 30 אלף מקומות עבודה.
שרגא ברוש: כל מיליארד דולר יצוא, זה 15 אלף מקומות עבודה.
שרגא ברוש: אני חושב שיותר דרמטי ואמיתי לראות את המצב במונחים האלה, כל זה במציאות של אבטלה בה אנו חיים.
שרגא ברוש: אנחנו יודעים כי יהיה אובד של 40 אלף מקומות עבודה כתוצאה מהירידה ביצוא עד סוף שנת 2002, כאשר 15 אלף מקומות עבודה מתוך זה כבר מומשו וירדו.
שרגא ברוש: אגב, זה במקום תוספת של 30 אלף מקומות עבודה בשנה רגילה.
שרגא ברוש: בשנה רגילה אנחנו גדלים ב-10% ביצוא בממוצע רב שנתי.
שרגא ברוש: המשק מייצר 30 אלף מקומות לדורשי עבודה כל שנה כתוצאה מהגידול הטבעי, וכתוצאה מזה שאנחנו גדלנו כל שנה ב-10%, הביקוש הזה יתאזן כל שנה ושנה.
שרגא ברוש: המצב כרגע הוא שהמצב לא מתאזן כי אנחנו לא גדלים, ואנחנו גם מפטרים עובדים.
שרגא ברוש: כלומר, המספרים הם פשוט מפחידים.
שרגא ברוש: יש כמובן פגיעה בצמיחה בשיעור של 1.5%, זה חצי מהצמיחה.
שרגא ברוש: יש עלייה בגירעון המסחרי וירידה לטמיון של מיליארדי דולרים שהושקעו במו"פ.
שרגא ברוש: אתם יודעים בוודאי שבשנים האחרונות הושקעו כספים כבדים מאוד במו"פ, גם בגיוסים גדולים, גם בכספים מדינות בקרנות המו"פ וכל האחרים.
שרגא ברוש: יש הרבה מאוד מוצרים שהגיעו למצב שהם כבר מוכנים לשיווק ואין עם מה לשווק אותם היום.
שרגא ברוש: אי אפשר לדבר על גיוס כסף מבחוץ.
שרגא ברוש: כל הגיוסים נגמרו.
שרגא ברוש: אי אפשר לגייס דרך קרנות הון סיכון ולא בנאסד"ק ולא בגיוס בבורסה.
שרגא ברוש: קרן השיווק של המדינה היא של 30 מיליון דולר וזה פשוט מצחיק.
שרגא ברוש: אם היינו נותנים לעגלה הזו לרוץ קדימה אז לא רק שהיינו מוציאים את המשק מהברוך, אלא היינו גם מממשים השקעות גדולות שהמדינה השקיעה במו"פ, וכתוצאה מזה היא לא יכולה לעשות זאת.
שרגא ברוש: אני רוצה להתייחס עכשיו לשחיקה בכושר התחרות של התעשייה הישראלית.
שרגא ברוש: יש שחיקה ברווחיות היצוא וזה בעיקר בגלל הירידה המשמעותית מאוד ביורו.
שרגא ברוש: אנחנו דיברנו כבר על חוק שכר מינימום.
שרגא ברוש: תנו לשוק לעשות גם פה את שלו.
שרגא ברוש: אם יש מישהו שמוכן לשלם רק אלפיים שקל והעובדים יהיו מוכנים לעבוד, אז כנראה שהאלטרנטיבה היא אפס.
שרגא ברוש: אנחנו לא חושבים שמישהו צריך להרוויח פחות משלושת אלפים שקל-ארבעת אלפים שקל, אבל צריך לזכור שבחוק שכר המינימום כל הפרמיות הן מעל זה.
שרגא ברוש: השכר הממוצע בתעשייה הוא 8,500 שקל בחודש, וזה בלי שכרם של המנהלים.
שרגא ברוש: כלומר, היום הוא לא הזמן המתאים לטיפול בחוק שכר המינימום.
שרגא ברוש: זה לא נכון לומר כי הריבית הריאלית גבוהה פי 4.
שרגא ברוש: זה לא גבוה פי 4.
שרגא ברוש: בארצות הברית היא 0,3, בעוד שבאירופה היא 2.
שרגא ברוש: אנחנו משלמים ריבית ריאלית כפולה מזו של אירופה.
שרגא ברוש: אצלנו הריבית הריאלית היא 4.5%.
שרגא ברוש: מהם הצעדים שאנחנו חושבים שיש לנקוט בהם כדי להוציא אותנו מהמשבר הזה?
שרגא ברוש: ראשית, יש לעודד את השיווק לחו"ל של חברות ישראליות.
שרגא ברוש: במסגרת הזו יש להגדיל את תקציב הקרן לעידוד השיווק ל-100 מיליון דולר.
שרגא ברוש: התקציב שמוצע לשנה הקרובה לקרן הזו הוא כ-30 מיליון דולר, בעוד שהתקציב הישיר למו"פ הוא כ –400-300 מיליון דולר.
שרגא ברוש: בכל מדינה מפותחת משקיעים סכום זהה במו"פ ובשיווק.
שרגא ברוש: היום זה הזמן להשקיע בשיווק.
שרגא ברוש: אנחנו מבקשים היום להגדיל את קרן השיווק ב-70 מיליון דולר, וכאשר אנחנו מדברים על 40 אלף מובטלים זה פחות מאלפיים דולר למובטל.
אברהם פורז: מה תעשה קרן השיווק עם עוד כמה עשרות מיליוני דולרים?
דוד שמחה: אני עוסק בשיווק יום, בוקר, צהרים, ערב, לילה.
דוד שמחה: שיווק זה בראש וראשונה תכנון ויציאה החוצה לקהל היעד שלך.
דוד שמחה: אנחנו כבולים היום.
דוד שמחה: היום קניינים לא באים יותר לישראל.
דוד שמחה: אני יושב ומקשיב לדיון שנערך פה והוא נשמע קצת דיון אקדמי.
דוד שמחה: חבר'ה, אנחנו בקטסטרופה אמיתית.
דוד שמחה: אנחנו צריכים לשנות את תפיסת העולם שלנו.
אברהם פורז: מר שמחה, לי יש קצת בעיה עם "זאב, זאב".
אברהם פורז: כמעט בכל דיון כלכלי שנערך בכנסת בכל התקופות, מאז ומעולם, באו אנשים ואמרו שאנחנו בקטסטרופה.
אברהם פורז: ליבנו כבר גס בתיאורים האלה.
דוד שמחה: אנחנו נעביר את הפעילויות שלנו בשיווק מישראל החוצה, נתקרב אל הקניינים שלנו.
דוד שמחה: אלו דברים שמצריכים עלויות כספיות גדולות מאוד.
דוד שמחה: אנחנו נתמודד בשווקים חדשים.
דוד שמחה: נגיע הביתה אל הקונים שלנו.
דוד שמחה: אנחנו נפעל בדרכים חדשות שלא פעלנו בהן עד היום.
דוד שמחה: אנחנו חייבים להדק כוח ביחד על מנת להראות להם.
אברהם פורז: נניח ויש בארץ תעשיית טקסטיל.
דוד שמחה: יש היום בארץ תעשיית טקסטיל יפה.
אברהם פורז: האם אתה תשלח משלחת לרשת כל-בו בגרמניה שעד היום היא לא קנתה מאיתנו ותציע לה לקנות מאיתנו?
דוד שמחה: אתה צודק בהחלט בדבריך.
דוד שמחה: אני מייצג 26 שנה רשת הולנדית בישראל שנקראת: HEMA שהיא מקבילה לרשתות כמו: מרקס אנד ספנסר באנגליה.
דוד שמחה: זו רשת מצליחה שמוכרת 30% מזון, 30% טקסטיל ו-30% מוצרים אחרים.
דוד שמחה: הם קונים בישראל בעשרות מיליוני דולרים.
דוד שמחה: הם עושים זאת בשקט, הם לא מדברים הרבה.
דוד שמחה: לפני מספר שבועות קיבלתי מכתב, פעם ראשונה בהיסטוריה, שישראל אסורה לביקורים של קניינים.
דוד שמחה: נכון שזה לא רק ישראל, אבל מה אנחנו יכולים לעשות כעת?
דוד שמחה: הם פוחדים לבוא לאזור.
דוד שמחה: הם לא באים לארץ.
דוד שמחה: בעבר הם באו לארץ פעמיים בשנה באופן קבוע.
דוד שמחה: הם היו באים הנה והייתי לוקח אותם לעשרים מפעלים.
דוד שמחה: היום אני לא יכול לעשות את זה.
דוד שמחה: אין יותר טוב מאשר לשחק במגרש הכדורגל שלך.
דוד שמחה: אני היום רוצה לקחת את היצרנים האלה, אני רוצה להיות אגרסיבי יותר כי יש לנו מה להציע, אבל אין ליצרנים כסף היום.
שרגא ברוש: הוא היה רגיל לקחת את הקניינים האלה שהגיעו פעמיים בשנה לעשרים מפעלים.
שרגא ברוש: היום הוא צריך לקחת עשרים מפעלים ולהוציא אותם בשנה החוצה.
שרגא ברוש: כלומר, 40 נסיעות על כל המשמעות של זה.
שרגא ברוש: לקרן יש כללים.
שרגא ברוש: היא לא נותנת לך כסף בשביל לנסוע לחו"ל לסופי שבוע.
שרגא ברוש: הקרן שלה הוא מוגבל ולכן מחלקים למספר מסוים של אנשים או שמחלקים מספר מסוים של אחוזים.
שרגא ברוש: אם הסכום של הקרן יגדל, יגדל מספר המשתמשים בכסף וגם גובה האחוזים יגדל.
שרגא ברוש: יושב פה סמנכ"ל תעשיית אווירית.
שרגא ברוש: הוא אתמול אמר לי בטלפון: אם אני רואה את איש המכירות שלי במשרד אני צועק עליו: מה אתה עושה פה?
שרגא ברוש: למה אתה בארץ בכלל?
שרגא ברוש: וזה נכון, אין היום לאנשי מכירות מה לעשות בארץ.
אברהם פורז: לפי איזה פרמטר מחלקת קרן השיווק את הכסף?
שרגא ברוש: יש לקרן השיווק קריטריונים.
שרגא ברוש: ככל שהזמנים קשים יותר, צריך להתאמץ יותר בשיווק.
שרגא ברוש: בנוסף לזה, יש הרבה מאוד פרויקטים שבהם השקענו במו"פ וצריך לשווק אותם.
שרגא ברוש: כשאני מדבר על 100 מיליון זה חודשיים דמי אבטלה לאותם מובטלים, ואני שואל, מה עדיף לתת דמי אבטלה או לייצר מקומות עבודה?
מיכאל קליינר: אברהם, אני רוצה להזכיר לכולם באלו נושאים אנחנו יכולים לעזור.
מיכאל קליינר: אנחנו יכולים לעזור בנושא הביטוח ובנושא ה-70 מיליון לקרן השיווק.
צבי פלדה: אני רוצה לחדד את נושא הביטוח.
צבי פלדה: זה עולה למשק 300 אלף דולר ליום.
צבי פלדה: רבותיי, קחו בחשבון 300 אלף דולר ליום.
צבי פלדה: בנוסף לכל הבעיות שיש לייצוא, קיימת בעיה של אובדן אמינות.
צבי פלדה: אנחנו כיצואנים מאבדים אמינות.
צבי פלדה: אני אתן לכם סינריו של שיחת טלפון מאתמול.
צבי פלדה: יש לי שתי מכולות עבור לקוח ביוון.
צבי פלדה: בשבוע שעבר אמרתי לו כי יש שביתה בנמלים.
צבי פלדה: הוא בירר ואמר לי אתמול כי השביתה הסתיימה.
צבי פלדה: אמרתי לו: נכון שהשביתה בנמלים הסתיימה, אבל המכס היום הוא זה ששובת.
צבי פלדה: הוא אמר לי: אתם נורמלים?
צבי פלדה: היום יש אובדן אמינות טוטלי.
צבי פלדה: בנוסף לכל הבעיות האלה, הטילו עלינו משבוע שעבר 7% היטל צפיפות.
אברהם פורז: אנחנו קיימנו אתמול דיון על מצב הנמלים והייתה פה הבטחה שחתמו על הסכם ושמעכשיו המצב יהיה טוב.
אברהם פורז: אנחנו נחיה ונראה אם המצב יהיה טוב.
צבי פלדה: אדוני היושב ראש, אתה שאלת מה עושים עם הכסף של קרן השיווק ובאילו דרכים נוספות אנחנו נפעל.
צבי פלדה: אנחנו מציעים גם פעילות אזורית בארצות רחבות ידיים.
צבי פלדה: לדוגמא, כל השיווק הישראלי לרוסיה מתרכזות בסנט-פטרבורג ובמוסקבה.
צבי פלדה: אנחנו מציעים לעבור לפעילות אזורית בערים שנמצאות במרחק של אלף ק"מ, אלפיים ק"מ, ערים שאין בהם כלל חשיפה לפוטנציאל של היצוא הישראלי.
צבי פלדה: אותו הדבר לגבי הודו.
צבי פלדה: אנחנו פעילים בהודו בשתי ערים, לא מדינות.
צבי פלדה: בואו נרחיב את הפעילות שלנו.
אברהם פורז: מה אנחנו יכולים למכור להודו?
צבי פלדה: הכל.
צבי פלדה: רבותיי, בואו לא נשכח שהודו היא מעצמה.
צבי פלדה: אפשר למכור לה ציוד רפואי, תרופות, כימיקלים, דשנים.
צבי פלדה: יש לנו מערך של נספחים כלכליים שעושים עבודה מצוינת, אבל במקורות שעומדים לרשותם הם לא יכולים להרחיב את הפעילות.
צבי פלדה: בואו נאפשר להם קצת יותר פעילות.
צבי פלדה: בואו נגדיל להם את המקורות הכספיים.
צבי פלדה: בואו נגייס את כל הסגל הדיפלומטי הישראלי בכל מקום לפתיחת דלתות ליצוא הישראלי.
צבי פלדה: כולם צריכים להתגייס כפי שהדבר נעשה בארצות הברית.
צבי פלדה: בארצות הברית אין דבר כזה שהשגריר לא מטפל בנושאים הכלכליים.
צבי פלדה: אצלנו זה נעשה ב-SLOW MOTION.
אמיר חייק: יש שגרירים שעושים עבודה יוצאת מהכלל בפתיחת שווקים ודלתות, ואתה יודע יותר מכולם.
מאיר שני: אני רוצה להתייחס פה להערה שנשמעה פה בדבר "זאב, זאב" ויכול להיות שיש בזה משהו.
מאיר שני: אבל, עדיין יש עובדות שמדברות בעד עצמן.
מאיר שני: אני רוצה שהדיון על כלכלת ישראל יהיה ללא קשר לדעות הפוליטיות של מישהו.
מאיר שני: מצבה הכלכלי של מדינת ישראל הולך ונחלש בגלל הסיטואציה הביטחונית.
מאיר שני: יש היום מדינות, ולא מדובר רק על ארצות הברית, שאוסרות להגיע לישראל בגלל בעיות של ביטוח חיים.
מאיר שני: אדוני היושב ראש, אני יכול לתת לך רשימה של עשרות, ואף מעבר לזה, חברות שאוסרות היום להגיע לישראל.
מאיר שני: שנית, בגלל תופעת הגלובליזציה יש היום מקורות רבים וישנן שתי בעיות מבחינת רכש בישראל.
מאיר שני: ראשית, רצף הספקה.
מאיר שני: גורמים בעולם אומרים: מי יבטיח לנו שנוכל לספק להם את הסחורה?
מאיר שני: שנית, גורמים בעולם אומרים שהם לא מתעסקים עם מדינות שבהן יש מתחים פוליטיים.
מאיר שני: אפשר לקרוא לזה טיעון פוליטי ואפשר לקרוא לזה אנטישמיות.
אברהם פורז: האם אין אמת בטענה שאם יש לך מוצר טוב שמחירו זול, יקנו ממך בכל מקרה?
מאיר שני: רבותיי, לא באתי לייצג פה דווקא את "כלל", אלא באתי לייצג פה את התעשייה בישראל.
מאיר שני: מפעל נייר חדרה הוא מפעל שמייצר נייר לבן.
מאיר שני: 51% מהמפעל נמצא בבעלות של חברה אוסטרית.
מאיר שני: החברה האוסטרית כותבת לגבי חברה צ'כית: החברה הצ'כית מסרבת לקבל נייר מישראל מסיבות פוליטיות.
מאיר שני: לדעתם ישראל היא לא בסיס בטוח לקנות ממנה את הנייר בגלל בעיה של רצף והבטחת אספקה.
מאיר שני: מצד שני, יש להם מדיניות לא לקנות נייר ממקומות שיש בהם סכסוכים פוליטיים.
מוסי רז: זו לא סיבה פוליטית.
מוסי רז: זה חשש.
מאיר שני: רבותיי, מבחינתי אין בדיון הזה אלמנט של דעות פוליטיות.
מאיר שני: אנחנו צריכים להבין שכושר הייצוא של מדינת ישראל הולך ונחלש מיום ליום, וכנראה שהוא ימשיך להיחלש בסיטואציה הנוכחית.
מאיר שני: לדעתי זה לא "זאב, זאב".
מאיר שני: אני יכול להביא לכם עשרות מכתבים מהסוג הזה, ועשרות עובדות.
מאיר שני: הכסף שיהיה לשיווק לא יפתור את הבעיה, אבל הוא יקל על המצב.
מאיר שני: הבעיה הזו קיימת.
מאיר שני: אפשר לומר שלא עושים דבר, ואפשר לסייע.
מאיר שני: היום אין ברירה אלא רק לנסוע ללקוחות.
מאיר שני: הלקוחות לא באים לכאן.
מאיר שני: זה לא אומר שאם תיסע אליהם, אז כבר קיבלת את ההזמנה.
מאיר שני: אבל, אם לא תיסע אליהם, בטוח שלא תקבל את ההזמנה, כי לא ייווצר אפילו המגע בין קונה פוטנציאלי ומוכר פוטנציאלי.
מאיר שני: כושר הייצור של כלכלת ישראל הולך ונחלש מיום ליום בגלל המצב הפוליטי.
מאיר שני: זה נתון שצריך להיות ערים לו וכל אחד יעשה איתו מה שהוא מבין, אבל עם העובדה הזו אי אפשר להתווכח.
מאיר שני: לא באים היום קניינים לישראל.
מאיר שני: אני רוצה להביא לכם דוגמא שהיא לא רק עניין של קניינות.
מאיר שני: בחברת ברק יש שלוש חברות שהן שותפות: דויטשה טלקום, פרנץ טלקום וספרינט בארצות הברית.
מאיר שני: ב-14 לחודש היה צריך להיות בורד בישראל, אבל הם אמרו: רבותיי, בואו ללונדון, אנחנו לא באים לישיבת בורד.
מאיר שני: אני רוצה להתייחס לנושא ה-buy back, רכש גומלין.
מאיר שני: להערכתנו, יש היום במדינת ישראל מאות מיליונים ופשוט לא אוכפים את הסכמי הרכש גומלין.
אברהם פורז: אני אבקש שאתם תעבירו לנו רשימה.
אברהם פורז: יש גוף שמטפל בעניין הזה.
אברהם פורז: הוא מוסדר בחוק ואם זה באמת לא נאכף אז צריך לאכוף.
נחום לנגנטל: אני הייתי חבר בדירקטוריון של הרשפ"ת ואני חושב שאין חריגה מהותית.
נחום לנגנטל: הבעיה היא לא ברשפ"ת.
יורי שטרן: יש המון פספוסים בדרך.
אברהם פורז: אני הזמנתי לפה את מר עמי סגל איש המכס כדי לשמוע מה קורה במכס מבחינת העיצומים.
אברהם פורז: הכל מתעכב בנמלים בגללכם, עובדי הנמל כבר נרגעו.
עמי סגל: אין ספק שהמצב גרוע.
עמי סגל: כמעט 75% מהמטענים גם ביצוא וגם ביבוא מתעכבים.
עמי סגל: הוועדה ממשיך בעיצומים, הוא לא נוקט בשביתה מוחלטת.
עמי סגל: אנחנו באוצר נצטרך להגיע לאיזשהי החלטה מה אנחנו עושים בצורה דרסטית נגד השביתה.
אמיר חייק: עמי, למה אין צווי ריתוק?
עמי סגל: כי הם בעיצומים.
עמי סגל: אני מציע שעוזי יסביר יותר טוב ממני את הנושא הזה.
עמי סגל: המצב הוא בהחלט לא טוב.
עמי סגל: יש בעיות גם עם יצואנים וגם עם יבואנים, קווי יצור, חומרי גלם, ממ"ן, יש לנו בעיות בנמלים.
עמי סגל: העסק נסתם.
אהרון עוזיאלי: לצערנו, אנחנו בתקופה של אי שקט תעשייתי וזה אומר שלעובדים מותר להתאסף ולשבות על סכסוכים כלכליים.
אהרון עוזיאלי: עובדי המכס הגישו רשימה ארוכה מאוד של תביעות.
אהרון עוזיאלי: הם דורשים מאות שדרוגים של תקנים, מאות תקני רכב, תוספת כונניות.
אהרון עוזיאלי: ממש כל דיכפין יתא וייקח.
אהרון עוזיאלי: זה מתבטא באחוזים ניכרים של תוספות שכר.
אברהם פורז: האם השביתה הזו היא חוקית?
אהרון עוזיאלי: השביתה היא חוקית.
אהרון עוזיאלי: היא באישור ההסתדרות ואין הסכם קיבוצי.
אהרון עוזיאלי: למרות הפניות שלנו, העובדים עומדים על זכותם לשבות, והם לא נענו לשום פנייה שלנו לחזור או בכל זאת לשחרר יותר חלקה את המטענים ואת הדברים המעוכבים.
אהרון עוזיאלי: נכון לרגע זה, ככל שאנחנו מתקרבים במשא ומתן אנחנו מקבלים קריאות האומרות: על קבוצת העובדים הזו כבר דיברנו, אבל יש לנו עוד כמה קבוצות עובדים ששכחנו.
אהרון עוזיאלי: מצד אחד, נציבות שירות המדינה פשוט התעלפו מגודל הדרישות והם אמרו שהם לא מוכנים לטפל בדבר הזה עד שהנציב אישית יחזור ארצה.
דוד שמחה: מה עם צווי ריתוק?
אהרון עוזיאלי: אני רוצה להודיע פה שאנחנו ישבנו איתם כמה לילות טובים והשקענו הרבה מאוד עבודה כדי לנסות ולהגיע להסכם, אבל הדרך לא צלחה.
אהרון עוזיאלי: אני בכלל לא בטוח שנוכל לקבל צווי ריתוק.
אהרון עוזיאלי: הם גם לא יפתרו את הבעיה.
אברהם פורז: מר סגל, אני רוצה שתסביר לי מה המכס עושה מול יצואן?
עמי סגל: יש מספר קריטריונים שנקבעו בזמנו ביצוא לנושא של בדיקות, לצורך שמירה של תקן.
אבנר פורטנוי: 95% מהסחורות לא נבדקות היום, 5% נבדקות.
אבנר פורטנוי: הנתון הזה צריך להיות ברור.
אבנר פורטנוי: היום, המצב התהפך בגלל העיצומים.
עמי סגל: יש מספר לא גדול של קריטריונים שנקבעו על ידי מדינת ישראל לבדיקה בתחום הייצוא, וזה כפי שהמכס בודק בייבוא.
עמי סגל: חלק מהקריטריונים הם פרטיים והם מוכתבים למכס על ידי משרד הביטחון, חלקם על ידי התמ"ס.
אברהם פורז: האם אתה מתכוון לזה שלא יהיה ייצוא של נשק?
עמי סגל: בהחלט, כל מיני רכיבים ביטחוניים.
עמי סגל: יש מרכיבים שמשרד הביטחון קובע שהוא לא רוצה שהם ייוצאו ממדינת ישראל.
יורי שטרן: האם אנשי משרד הביטחון יכולים לעשות את הבדיקה הזו במקום אנשי המכס?
עמי סגל: אין לי התנגדות, אם תצליח לשכנע אותם לעשות את זה.
אברהם פורז: מר סגל, אני מציע לכם כמאבק נגד העובדים לשחרר את כל היצוא מכל בדיקת מכס.
אברהם פורז: אני מציע ששר האוצר יוציא צו שכל סחורה לייצוא פטורה מכל בדיקה של מכס.
אברהם פורז: הרי אתם צריכים להתגונן מול עובדים שמשתוללים.
אברהם פורז: המצב הזה לא יכול להיות.
אברהם פורז: אני כבר לא מדבר על זה שמזמן היו צריכים להיות פה צווי ריתוק או השבתת מגן.
אברהם פורז: העובדים לא נפגעים, שכרם משולם במלואו כי הם עושים רק עיצומים.
אברהם פורז: זו שביתה חד-צדדית שבה רק צד אחד משיג.
אברהם פורז: ככה לא מנהלים מאבק של מעסיק מול עובדים.
אברהם פורז: אני מציע לכם שתודיעו היום שכל עוד העיצומים שלהם נמשכים אין יותר חובת מכס ביצוא.
עמי סגל: אם קראו לי לפה כדי לקבל את ההערה הזו, אז קיבלתי אותה.
עמי סגל: אני מוכן ללכת ולהעביר אותה הלאה.
עמי סגל: בתחילת דבריי אמרתי שאנחנו מתכוונים היום או מחר, בעקבות החרפה של העיצומים, לנקוט בפעולות יותר דרסטיות.
עמי סגל: יכול להיות שתהיה החלטה בהנהלת האוצר לשחרר ממחר בבוקר את כל הייצוא.
עמי סגל: אמרתי ואנחנו עומדים לעשות את זה.
עמי סגל: אנחנו לא נוקטים צד לטובת העובדים בעיצומים הנוכחיים.
עמי סגל: מעבר לזה, יש להם בפועל יכולת שליטה כרגע בשטח בכל השינוע של הסחורות, אם זה בנמלים ואם זה בשדה התעופה.
נחום לנגנטל: אל תנתקו בין היבוא והייצוא.
נחום לנגנטל: אם תלך נגדם בייצוא הם עוד יותר יקשו עליך ביבוא.
נחום לנגנטל: יש להם את הכוחות שלהם.
נחום לנגנטל: אני מציע שגם ביבוא יהיה פטור ממכס בתקופה הקרובה.
נחום לנגנטל: לך באומץ.
נחום לנגנטל: זה עוד יותר רווח למשק הישראלי.
נחום לנגנטל: הבעיה היא שישראל נוקטת בשיטה לפיה היא לא ממש נגד העובדים, היא בסוף נכנעת להם והיא משאירה את הכוח בידי העובדים לסכסוך הבא.
עמי סגל: הבעיה שהעלה חבר הכנסת לנגנטל היא בדיוק הבעיה שעליה אנחנו צריכים לתת תשובה.
עמי סגל: אם אנחנו נעשה צעד דרסטי בתחום היצוא, הם יעשו צעד דרסטי בתחום היבוא ושם השיטה שלהם היא הרבה יותר הרבה יותר גדולה והיכולת שלנו לפעול היא מאוד קטנה.
עמי סגל: היא כמעט בלתי אפשרית, לכן צריך ללכת בין הטיפות.
מיכאל קליינר: אני רוצה להבין, האם התמונה שמוצגת כאן לוועדת הכלכלה במשפט המסיים של "להלך בין הטיפות" היא שהאופציה הריאלית היחידה שיש למדינת ישראל היא להיכנע לעובדים?
עמי סגל: לא, בהחלט לא.
עמי סגל: אני לא אמרתי את זה.
נחמה רונן: מר סגל, אתה מציב פה דילמה לפיה אם משחררים את היצוא יכולות להיות השלכות על היבוא.
נחמה רונן: אבל מה יקרה למדינת ישראל כמדינה אם היא תקבל החלטה שגם היבוא במשך שבוע יהיה פטור?
נחמה רונן: מה מדינת ישראל תפסיד אם במשך שבוע, שבועיים, שלושה שבועות, לא יהיה מכס?
נחמה רונן: האם זה מה שיגרום להתמוטטות המוחלטת של מדינת ישראל?
עמי סגל: ההחלטה היא לא שלי, היא של ממשלה.
עמי סגל: היא בהחלט מקובלת.
נחום לנגנטל: כאיש אופוזיציה בממשלה שמכהנת היום לי יש תקווה שקשורה בדיוק לסוגיות שאנחנו דנים בהן כרגע.
נחום לנגנטל: יש ממשלה רחבה בישראל וגם האופוזיציה מבינה את חומרת העניין הזה, והיא מתמודדת באומץ מול הבעיות האמיתיות בעניין הזה והיא צריכה אחת ולתמיד לפתור אותן.
נחום לנגנטל: אני אומר את זה כלפי הסכסוך של עובדי הנמלים ואני אומר זאת כלפי שביתת המכס.
נחום לנגנטל: לאחר שחיכינו מספיק זמן, עשרה ימים הם פרק זמן מספיק, הייתה צריכה להיות פה החלטה דרסטית ולא צריך לחכות עשרים יום עד שמישהו יחזור מחוץ לארץ.
נחום לנגנטל: עכשיו צריך לשבת בטרנס מוחות ולהחליט מה חשוב לחברה לטווח הקצר ולטווח הארוך.
נחום לנגנטל: בטווח הקצר הכי חשוב למדינת ישראל כרגע זה להראות שהיא מסוגלת לנהל משק כלכלי.
נחום לנגנטל: זה אומר שאם עובדים עושים את מה שכרגע הם עושים, יש תשובה.
נחום לנגנטל: יש בעל הבית למדינה הזו כפי שלכל חברה יש בעל בית.
נחום לנגנטל: הרגע אנחנו דנים ביצוא ואני רוצה לומר לכם לוותר על הכסף ביבוא.
נחום לנגנטל: יש הצהרה של היצואן, אבל גם אם הכסף הלך לאיבוד, תעשו תמיד את החשבון של המשק הישראלי של רווח והפסד.
נחום לנגנטל: המשק מפסיד פה כסף בטווח הקצר, אבל צריך לראות מהן ההשלכות לטווח הארוך.
נחום לנגנטל: לפני ארבע שנים היו שביתות על תחילת הרעיון לפיתוח תכנון של נמל פרטי בנמל אשדוד על רציף אחד.
נחום לנגנטל: על זה כבר שבתו אז כעשרים ימים ובסופו של דבר הממשלה נשברה.
נחום לנגנטל: כלומר, גם שבתו עשרים ימים וכולם סבלו, ובסוף נשברו.
נחום לנגנטל: אחר כך המשיכו הלאה.
נחום לנגנטל: עכשיו יש לנו מצב דומה.
נחום לנגנטל: הייתה יציאה למכרזים של נמל העבודה ואז שוב הייתה שביתה כעשרה ימים ובסוף הממשלה נשברה.
נחום לנגנטל: אתם צריכים להחליט, ועכשיו ההחלטה היא בידכם, שאתם רואים את ההשלכות של העניין הזה לטווח הרחוק ושאתם לא נשברים.
נחום לנגנטל: אני מכיר את נושא הבדיקות הביטחוניות של היבוא.
נחום לנגנטל: אני גם מכיר את הבדיקות שלכם לגבי בטיחות של רכבים.
נחום לנגנטל: משרד התחבורה יכול לעשות את זה, משרד הביטחון גם יכול לעשות את זה וגם המשרד לביטחון הפנים יכול לעשות את זה, אבל השאלה היא האם אתם הולכים על זה באומץ.
נחום לנגנטל: אני אומר לכם דבר אחד, לכו גם בעומק במובן של הטווחים יותר רחוקים.
נחום לנגנטל: בסופו של דבר אנחנו "אוכלים אותה" כל הזמן.
נחום לנגנטל: אנחנו גם משלמים על כך ואנחנו גם נמצאים במצב שבו היינו לפני ארבעים שנה מבחינת ניהול המשק.
נחום לנגנטל: לכן, אני מציע לכם לוותר גם על הייצוא, גם על הייבוא במכס.
נחום לנגנטל: אותו הדבר גם עם העובדים.
נחום לנגנטל: אנחנו נמצאים עכשיו בממשלת אחדות לאומית ושווה אחת ולתמיד לפתור את הבעיה הזו.
יורי שטרן: היה פיגוע בעיר ניו-יורק ואנחנו יכולים לקחת דוגמא מהגדולים מאיתנו.
יורי שטרן: מדינת ישראל אפרופו ספגה כמעט פי שניים קורבנות מהקורבנות האמריקאים בבנייני התאומים.
יורי שטרן: אם כן, היה שם פיגוע שזעזע קצת את הכלכלה האמריקאית.
אברהם פורז: אי אפשר לומר "קצת".
יורי שטרן: אי אפשר להשוות את זה לזעזוע שאנחנו עוברים בשנה הזו.
יורי שטרן: מייד הבנק המרכזי הוריד את הריבית, מייד הוחלט על הורדת מסים.
יורי שטרן: הם נקטו מייד בשורה של צעדי חירום במטרה להקל על המשק, ובמטרה למסור מסר של הקלות.
יורי שטרן: לעומת זאת, אנחנו מצטמצמים.
יורי שטרן: אנחנו עושים צעדים כך שהמצב שהוא רע ממילא יורע עוד יותר.
יורי שטרן: משרד האוצר מקריב את כל אותם מיליארדים שיכולים לצוץ בהשקעה בחיפוש אחרי חיסכון בגרוש.
יורי שטרן: מצב הייצוא שתואר פה הוא לא מספיק שחור.
יורי שטרן: הוא הרבה יותר גרוע והפרספקטיבה היא קטסטרופלית.
יורי שטרן: המכשירים לתגבור הייצוא הם כבר קיימים.
יורי שטרן: כאשר אמיר היה במכון הייצוא, בין הדברים האחרים הוא גם יצר קרן שיווק ליצואנים קטנים ותוכנית סיוע ליצואנים קטנים כך שגם המפעלון בחולון ידע איך לייצא ויהיו לו הכלים לכך.
יורי שטרן: החולשה התמידית של המשק שלנו היא חולשת השיווק.
יורי שטרן: מדינת ישראל מרוחקת גיאוגרפית מהשווקים שלה והיא גם מדינה של עסקים קטנים.
יורי שטרן: גם החברות הענקיות שלנו הן חברות קטנות במובן הבינלאומי.
יורי שטרן: לכן, מערך השיווק מחייב הרבה מאוד השקעה והרבה מאוד כוח אדם נוסף.
יורי שטרן: במפעלים אצלנו יש בקושי מנהל ויש לו סגן שבקושי מטפל בכוח האדם וגם בשיווק ובעוד אלף ואחת דברים בעת ובעונה אחת.
יורי שטרן: כמה פעמים הוא יכול להישלח לתערוכה בחו"ל.
יורי שטרן: לכן, יצרנו כלים מועטים יחסית לסיוע בתחום הזה, בין היתר גם על ידי השתתפות בביצוע של תוכניות השיווק של היצואנים.
יורי שטרן: הדברים האלה הם בדוקים, יש קריטריונים.
יורי שטרן: אנחנו היום חייבים להגדיל את האמצעים האלה ואנחנו שמענו כאן פירוט למה יש להגדיל אותם וזוהי חובה.
יורי שטרן: הנושא השני אליו אני רוצה להתייחס הוא נושא השביתות.