GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אברהם פאר: אני מוכן לומר את זה בנאום שלי במליאה, שאני מצפה מהוועדה המחוזית שהיא תנהג בדרך הראויה.
אברהם פאר: אני לא רוצה רשות סטטוטורית, כי ברגע שהיא סטטוטורית היא קטסטרופלית.
אביגדור ליברמן: כך זה גם לגבי ועדה מחוזית.
אביגדור ליברמן: רובה מורכבת מראשי ערים.
אברהם פאר: לא ועדה מחוזית, ועדת רישוי של שלושה - יו"ר הוועדה המחוזית, מתכנן המחוז ומהנדס הוועדה המקומית.
אברהם פאר: זה בסדר גמור.
אתי בנדלר: אתה יכול להרגיע אותי?
אתי בנדלר: אולי אני ארגע באמת.
שרית דנה: אני אגיד לך שזה לא מקרה אחד, למעשה במערכות התשתית, ניקוז, ביוב, מים, לא מועברות התוכניות הסטטוטוריות.
שרית דנה: יש תוכנית ביוב שהיא לא מופקדת בכלל ולא שומעים את הציבור.
שרית דנה: נכון שזה מחייב זהירות יתרה מכיוון שיש פה מגבלות ולכן יש פה את מה שאין בחוק המים והביוב, וזו חובה לוועדה לשקול.
שרית דנה: ברגע שאומרים "רשאית", היא חייבת לשקול את האפשרות.
שרית דנה: נדמה לי שזה איזון שאפשר לחיות איתו.
ורדית רז: קודם כל, אני רק רוצה להבהיר שלגבי תוכנית העבודה, הרשות המוסמכת היא כן הוועדה המחוזית ולא ועדת רישוי.
שרית דנה: אנחנו רוצים שזה יהיה הוועדה המחוזית ולא ועדת השלושה.
אברהם פאר: לגבי תוכנית העבודה?
שרית דנה: התוכנית הזאת היא למעשה תחליף התב"ע למערכת החלוקה.
אברהם פאר: אני לא רוצה שום תוכנית מופקדת, רשום תב"ע.
שרית דנה: המסמך הזה, שהוא תשריט לכל רחבי המחוז או לכל רחבי הרשות המקומית, שפורס את כל מערכת החלוקה במקום - השאלה על-ידי מי הוא מתאשר.
שרית דנה: מבחינתי האינטרסים שלי שמורים אם הוא מתאשר על-ידי מתכנן המחוז או יו"ר הוועדה המחוזית, אבל נכון לומר - -
אברהם פאר: נעשה ועדה בשיתוף עם מהנדס הוועדה המקומית ונגמור את העסק.
שרית דנה: נכון יותר לומר שזאת תהיה ועדה מחוזית שבה מיוצגים משרדי הממשלה.
שרית דנה: זה נראה לי ראוי.
אברהם פאר: אבל אז צריך להפקיד.
שרית דנה: לא להפקיד, יש לי פרוצדורה.
אברהם פאר: הגב' דנה, אלו אותם שלושה, הם מקצועיים.
אביגדור ליברמן: זה מצויין, רק שלושה.
אברהם פאר: זה מספיק.
אברהם פאר: אני לא צריך שם את כל ראשי הערים.
אברהם פאר: באים לשם שיקולים זרים, אני מכיר את זה, הרי בוועדה המחוזית ראשי הערים אומרים: אתה תתמוך בהתנגדות שלי, אני אתמוך בהתנגדות שלך.
אברהם פאר: זה לא נראה לי.
אברהם פאר: יש לקבוע: אותה ועדת רישוי עם מהנדס הוועדה המקומית, עם אפשרות ערר לוועדת הערר.
שרית דנה: לא נתנו אפשרות ערר.
אביגדור ליברמן: עוד יותר טוב.
אברהם פאר: זה יגיע לבג"ץ.
אברהם פאר: צריך לתת למהנדס הוועדה המקומית, אם הוא חושב שהוא נפגע מהחלטת הרוב, לערור.
אברהם פאר: אני לא רוצה בג"ץ.
אברהם פאר: איך אני מונע בג"ץ?
שרית דנה: הערעור הוא לא לבג"ץ, אלא לבית משפט מינהלי.
שרית דנה: הסבירות של בית משפט מינהלי תרד - -
אברהם פאר: אז אין רשות ערעור, אנשים יצטרכו ללכת לבית משפט מינהלי.
ורדית רז: עוד הערה אחת:
ורדית רז: אני חושבת שבנוסח הזה לא ברור שאותה ועדה, לגבי אותה תוכנית עבודה, אם היא לא מקבלת החלטה תוך 60 יום - -
שרית דנה: זה לא נאמר על התוכנית, זה נאמר רק על ההיתר.
שרית דנה: בכל זאת תוכנית זה מסמך שהתמ"א מחייבת לגביו.
ורדית רז: אבל נדמה לי שיו"ר הוועדה ביקש שזה יהיה גם לגבי תוכנית העבודה.
אברהם פאר: אני חייב לתחום במועדים, ואם לא נותנים תשובה זה עובד אוטומטית.
שרית דנה: אפשר לומר מועדים ולא 60 יום, כי זה דבר שלפחות לפי התמ"א מחייב סקרי סיכונים, מחייב בדיקות.
אברהם פאר: אני מוכן שזה יהיה 90 יום ושר הפנים רשאי להאריך את המועד בעוד 60 ימים נוספים.
אברהם פאר: אחרי 90 יום אם הם לא גמרו, ההיתר יהיה אוטומטית ויהיה אפשר להתחיל בעבודה, אלא אם כן שר הפנים מסכים להאריך את המועד.
שרית דנה: זה לא היתר, זו התוכנית.
אברהם פאר: אני לא מבין, אלו תשתיות, זה סיפור.
אברהם פאר: הרי אמרנו: כל מבנה הוא מבנה, אבל זה בסך הכל צינורות באדמה.
אביגדור ליברמן: לא צריך עוד 60 יום, זה יותר מדי.
אביגדור ליברמן: אם הם לא גמרו ב-90 יום, ששר הפנים יוכל להאריך בעוד 30 יום.
אביגדור ליברמן: לא צריך להכפיל את זה.
אברהם פאר: בסדר, שר הפנים רשאי לתת להם עוד 30 יום.
אתי בנדלר: ובכן, 90 פלוס 30.
אתי בנדלר: סעיף 20 להצעת החוק דן בהעברת נכסים למדינה.
אתי בנדלר: אני אקרא את סעיפים קטנים (ג) ו-(ד), מה שאנחנו מציעים הוא כדלקמן: "בוטל רישיון, או פג תוקפו ולא הוארך, יועברו הנכסים או הזכויות לנכסים באותו מועד לבעלות המדינה, אלא אם כן הורה השר לבעל הרישיון לגבי הנכסים או הזכויות בנכסים, כולם או חלקם, כי לא יועברו כאמור" - זאת אומרת, המדינה יכולה לומר שהיא מוותרת לגבי נכסים קיימים - "הורה השר כאמור, ייתן הוראות לבעל הרישיון לעניין הנכסים, לרבות האופן שעליו לנהוג בנכסים כדי שלא יהוו סיכון או מיטרד".
אברהם פאר: נניח שהשר אומר שהוא מוותר, אז בעל הרישיון נשאר בעלים?
שרון גלעד: אבל אחר כך בסעיף (ד) הוא יכול להורות לו, לגבי נכסים שנשארו, להעביר לבעל הרישיון החדש.
אברהם פאר: נניח שהשר אמר לו שהוא לא רוצה את זה, ההוא יכול להתחיל לחפור, ללכת לכל אחד במגרש ולהגיד שיוציאו את הצינור כי הוא רוצה אותו חזרה?
אתי בנדלר: השר רשאי לתת לו הוראות מה לעשות עם אותם נכסים.
שאול צמח: אבל זה צריך להיות השרים.
שאול צמח: מי שאחראי על נכסי מדינה זה שר האוצר.
אברהם פאר: זו לא הבעיה.
אברהם פאר: מה זאת אומרת "הורה השר כאמור"?
שרון גלעד: זאת אומרת שנכסים מסויימים לא יועברו.
שרון גלעד: ברירת המחדל היא שהכל עובר, אלא אם כן הוא מורה ספציפית לגבי נכסים מסויימים.
אברהם פאר: השר יכול לתת הוראות: תשאיר אותם קבורים באדמה ותגיד שלום?
אתי בנדלר: בדיוק כן, זו הכוונה.
אברהם פאר: ומה קורה אם תהיה תביעה של מישהו: תבוא ותוציא את הצינורות, זה מפריע לי במגרש.
ורדית רז: אז זה מטרד.
ורדית רז: במקרה הזה יכול להיות שהשר יורה לו כן להוציא את הצינור.
ג'יי אפשטיין: בדרך כלל בהולכה, זה לא יהיה אחרי 30 שנה, אבל אחרי 60 או 90 שנה זה נשאר במקום ולא זז.
ג'יי אפשטיין: בדקתי מה קורה בעולם.
אברהם בורג: השאלה אם בעל המקרקעין לא יכול לבוא בתביעה ולהגיד: אני רוצה שהוא יוציא לי את זה, אני לא רוצה את זה אצלי באדמה.
אברהם בורג: יש לו קייס.
אתי בנדלר: זו שאלה קשה.
שוקי שטרן: אם אין לו קייס להכניס את הצינור, נדמה לי שגם אין לו קייס להוציא את הצינור.
אברהם פאר: בואו נגיד בסיפה כך: "ייתן הוראות לבעל הרישיון לעניין הנכסים, לרבות כדי שלא יהוו סיכון או מטרד".
אברהם פאר: זאת אומרת, סיכון ומטרד זה רק אחד מהפרמטרים ולא היחיד.
אברהם פאר: תכתבו משהו כמו: "לרבות האופן שעליו לנהוג בנכסים כדי שלא יהוו סיכון ומטרד או כל סיבה אחרת".
אברהם פאר: תחשבו על נוסח.
אתי בנדלר: מה לגבי הבקשה שנציג האוצר מבקש שזה לא יהיה השר אלא השרים?
אברהם פאר: אין פה עניין של נכסי מדינה, זה חוק הגרוטאות
שאול צמח: אבל לא כתוב שזה חוק הגרוטאות, זה כבר פרשנות.
שאול צמח: יכול השר להורות לו להעביר חצי מערכת למישהו.
שאול צמח: איפה כתוב שהוא לא מוסמך לעשות את זה, איפה כתוב "נכסים שהם לא פעילים"?
שאול צמח: זה לא כתוב בשום מקום.
אברהם פאר: מה שאתה אומר נכון לגבי סעיף (ד).
אברהם פאר: אתי בנדלר, תקראי את (ד).
אתי בנדלר: "ניתן רישיון במקום רישיון שבוטל או שפג תוקפו ולא הוארך, רשאי השר ליתן הוראות לבעל הרישיון הקודם בעניין העברת הנכסים, כולם או חלקם, לבעל הרישיון החדש, וכן רשאי הוא להחליט וליתן הוראות על העברה כאמור לעניין הנכסים שהבעלות בהם עברה למדינה בהתאם להוראות סעיף קטן (ג).
אברהם פאר: נניח שיש מערכת שהיא שמישה ומישהו חדש זכה, איך המדינה גובה כסף על המערכת הזאת?
שוקי שטרן: לבעל הזיכיון החדש היא קובעת את התנאים ומה הוא ישלם בגין המערכת, כולה או חלקה, או בגין הזכות לקבל את התעריף שהיא קבעה.
אברהם פאר: אני חושב שזה צריך להיות: "רשאי השר ליתן הוראות לבעל הרישיון הקודם בעניין דרך העברת הנכסים".
דרורה ליפשיץ: "בעניין העברת הנכסים" זה הרבה יותר רחב.
אברהם פאר: טוב, נשאיר את זה כך.
אברהם פאר: זה עבר לבעלות המדינה אז המדינה יכולה לגבות על זה כסף.
אתי בנדלר: אלא אם כן חל האמור בסעיף קטן (ה).
אתי בנדלר: סעיף קטן (ה) בנוסחו הנוכחי אומר: "זכויות בנכסים שייקבע לגביהם מראש בתנאי הרישיון כי יועברו ללא תמורה, יועברו כאמור בסעיף זה בלא תמורה".
אתי בנדלר: כאן אנחנו מציעים: "זכויות בנכסים שייקבע לגביהם מראש בתנאי הרישיון כי יועברו למדינה ללא תמורה, יועברו כאמור בסעיף זה בלא תמורה".
אברהם פאר: מה זה "ייקבע לגביהם בתנאי הרישיון"?
אברהם פאר: בתום התקופה זה עובר לבעלות המדינה ללא צורך בשום רישיון.
שרון גלעד: השאלה אם זה יועבר בתמורה או לא בתמורה.
אתי בנדלר: האם המדינה צריכה לשלם בשביל הנכסים האלה?
אתי בנדלר: זה אומר שצריכים לקבוע את זה מראש ברישיון.
אברהם פאר: לא, צריכים לקבוע בחוק שבתום התקופה זה עובר לבעלות המדינה.
ורדית רז: אבל זה לא משהו גורף.
ורדית רז: לגבי המערכת הבסיסית שהוא הקים בתחילת תקופת הרישיון, בסוף התקופה - -
אברהם פאר: לי לא איכפת לכתוב הפוך: הכל עובר לבעלות המדינה זולת מה שנקבע מראש שלא עובר לבעלות המדינה.
ג'יי אפשטיין: הכל עובר, השאלה מה התמורה.
שרון גלעד: הסעיף הזה מביא את התנאים בתמורה או לא בתמורה, לא אם זה כן עובר או לא עובר.
אברהם פאר: עמדת השר, שאני מאמץ אותה, היא שזה ללא תמורה.
אברהם פאר: אני מבקש שזה ינוסח בדרך הבאה: בגדול, כל המערכת הזאת עוברת בתום התקופה לבעלות המדינה.