GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מאיר שטרית: דוגמה נוספת, אם אדם רוצה לשנות את נקודת החשמל שלו ממקום א' למקום ב', הנקודה עולה במפרט 50 שקל, ועל השינוי מחייבים אותו ב-500 שקל.
מאיר שטרית: אגב, זה עוד לפני שנבנה הבניין, לא אחרי שהוא נבנה ואתה צריך להעביר חוטים ולקדוח בקירות, אלא בכלל לפני הבנייה, לפני הביצוע של הקידוח.
מאיר שטרית: כנ"ל לגבי קרמיקה, אם אתה רוצה להחליף קרמיקה, להחליף כיור – המחירים מטורפים.
מאיר שטרית: לכן הצעת החוק שלי קובעת שיהיו פריטים מסוימים, שבהם התמקדנו בדיון בקריאה הראשונה, שהם יהיו הפריטים שהקבלנים יהיו חייבים לחשוף את מחיריהם במפרט הכולל של הדירה, כך שכאשר אדם מבקש לוותר על פריט מסוים, הוא יזוכה במחיר שכתוב במפרט, כמובן מתוך הנחה של תום לב, שהמחיר שיפורט במפרט יהיה המחיר האמיתי של הפריט.
מאיר שטרית: לא עולה על דעתי חלילה וחס שבוני הארץ ירמו ויכתבו נגיד שהמטבח עולה 5,000 שקל, כך שאם אדם יזוכה באמת, הוא יזוכה ב-5,000 שקל.
מאיר שטרית: אני מאמין, אני בין המאמינים - - -
דוד צור: האם המחיר שייכתב, מחיר העלות של הקבלן או המחיר שגם ישקף את הרווח?
מאיר שטרית: הקבלן צריך לכתוב מה המחיר האמיתי שלו, כמה עולה לו לעשות מטבח.
מאיר שטרית: הוא צריך לעשות את החשבון, לכתוב את המחיר האמיתי.
מאיר שטרית: בעניין הזה צריך לסמוך על תום לבם של בוני הארץ.
מאיר שטרית: אני רוצה לומר בשמחה שהיתה פגישה אצלי במשרד לפני הדיון הזה, גם עם ארגון בוני הארץ וגם עם אנשי משרד הבינוי והשיכון, ולמיטב הבנתי הגענו להסכמה, גם עם בוני הארץ, שזה ארגון הבונים והקבלנים, וגם עם אנשי משרד הבינוי והשיכון, הגענו פחות או יותר לנוסח מוסכם עם תיקונים שאני מקווה - - -
דוד צור: כולל רשימת הפריטים?
מאיר שטרית: אני מקווה באמת שנוכל היום לקדם את זה, להצביע על הצעת החוק, להביא אותה לקריאה שנייה ושלישית, ובזה באה גאולה לעולם.
דוד צור: בוא נשמע את בוני הארץ.
דוד צור: מי הנציג?
<אמיר הלר: אני מהתאחדות בוני הארץ.
<אמיר הלר: אכן ישבנו עם חבר הכנסת שטרית, סיכמנו מה הפריטים שיהיו במחירון הזיכויים פלוס שני הפריטים שיהיו במחירון התוספות.
<אמיר הלר: קרי, דייר שירצה להוסיף נקודת שקע או נקודת מאור כתוספת, ולא רק כזיכוי כי הוא מוותר על הנקודה, אלא שהוא מעוניין להוסיף נקודה, יהיה כתוב במחירון בדיוק כמה הוא יידרש לשלם עבור הנקודה הנוספת.
מאיר שטרית: או השינוי.
<אמיר הלר: במקרה של שינוי, אני קצת חולק על חבר הכנסת מבחינה זאת שאם זה בשלב התכנון, עוד לפני שנקבע איפה יהיה השקע ומחליפים, אני לא רואה סיבה, אלא אם כן זה נמצא על איזה תשתית של הבניין וזה מקשה על הנקודה, שיהיה שינוי במחיר, אבל מבחינתי זה בסדר.
מאיר שטרית: גם אני לא רואה, אבל זה המצב.
<אמיר הלר: מבחינתי אם מדובר בשינוי עוד לפני שלב הביצוע, אין לי שום בעיה שזה יהיה אותו מחיר שנקבע במחירון התוספות או השינויים לצורך העניין בנקודה הזאת.
דוד צור: האם יש הבנה בעניין הזה?
<אמיר הלר: יש הבנה.
מאיר שטרית: יש הבנה.
דוד צור: משרד השיכון.
דוד צור: מה עמדתכם לעניין?
דוד צור: מי אדוני?
<אמיר פז: אני מהלשכה המשפטית של המשרד.
<אמיר פז: אין לנו בעיה עם רשימת הפריטים שסוכמה.
<אמיר פז: סברנו והעברנו לכם גם הצעת נוסח, שהפריטים עצמם יוטמעו במפרט הקיים במקום שיהיו שני מסמכים נפרדים, כי יש מפרט ממילא, דבר שלא מייתר את התיקון לחוק, שיאמר: יקבע את החובה לקבוע את הפריטים האלה ואת מחירם.
<אמיר פז: לגבי השאלה של המחיר שייקבע, מבחינתנו, כמו שאנחנו רואים את זה, יש פה עוד נקודה.
<אמיר פז: ברגע שזה משהו שנכנס עם מחיר למפרט, זה אומר שזה נתון למשא-ומתן.
<אמיר פז: מה היתה חלק מהבעיה לפי מיטב הבנתי, מה שהפריע גם לחבר הכנסת שטרית?
<אמיר פז: שנודע לבן-אדם על הזיכוי או החיוב בדיעבד, הרבה אחרי שהוא חתם על החוזה, כשקורה אותו אירוע של תוספת או השמטה.
<אמיר פז: כאן הדבר יופיע מראש, זה יהיה בטיוטה של החוזה.
<אמיר פז: אם האדם ירצה להתווכח, להעלות, להוריד את המחירים, זה חלק מהמשא ומתן הכללי.
<אמיר פז: מבחינתנו זה יתרון באופן הזה.
דוד צור: האם יש בעיה עם הדבר הזה?
<אמיר הלר: אין שום בעיה.
<אתי בנדלר: אני רוצה להצביע בכל זאת על המשמעות של הדברים האלה.
<אתי בנדלר: לצורך העניין, נניח שמדובר על ארון מטבח.
<אתי בנדלר: כפי שהוסכם בין חבר הכנסת לבין בוני הארץ, פרט לנקודות חשמל ונקודות מאור, שאר המחירים התייחסו רק לסכומים שהרוכשים יזוכו עליהם אם הם ייוותרו עליהם, לא אם הם יבקשו תוספת או שינוי, לכן באופן טבעי תמיד-תמיד לקבלן יהיה תמריץ לקבוע מחירים מאוד נמוכים.
<אתי בנדלר: כך למשל ארון מטבח – 5,000 שקלים.
<אתי בנדלר: אתם יודעים מה – 10,000 שקלים.
<אתי בנדלר: אני לא רואה כיצד במשא-ומתן יתחילו - - -
דוד צור: נוסח החוק אומר - - -
<אתי בנדלר: זה בדיוק מה שאומר נוסח החוק.
<אתי בנדלר: מייד נקרא אותו ואני אעיר את ההערות שלי.
דוד צור: בסעיף קטן (ב) הוא אומר "הודיע קונה למוכר על הוספת פריט מתומחר, יחייב אותו" - - -
<אתי בנדלר: אדוני, הפריטים שיהיו מתומחרים יכילו שתי קבוצות: במקרה שמבקשים הוספה או שינוי ובמקרה שמבקשים ויתור, וזה יבוא לידי ביטוי בתקנות.
<אתי בנדלר: מה שהוסכם בין חבר הכנסת שטרית לבין ארגון בוני הארץ, ככל שאני מבינה, אומר שלגבי הוספה או שינוי, המחירון יכלול אך ורק נקודות חשמל ומאור, אם אינני טועה - - -
מאיר שטרית: טלוויזיה.
<אתי בנדלר: וטלוויזיה, נכון.
<אתי בנדלר: לגבי שאר הפריטים המתומחרים - -
דוד צור: אינסטלציה וכן הלאה.
<אתי בנדלר: - - זה יחול רק על ויתור, כולל אסלות וכו'.
מאיר שטרית: לגבי קרמיקה למשל זה שינוי.
מאיר שטרית: אדם יכול להחליף את הקרמיקה, את הכיורים, את האסלות, את הכול.
<אתי בנדלר: לא הבנתי שמדובר כאן בשינוי.
<אמיר הלר: מה שאנחנו - - -
מאיר שטרית: קיצרנו את הפריטים שאדם יכול לשנות, זה כולל את מערכות מיזוג האוויר והחימום - -
<אמיר הלר: לא.
מאיר שטרית: - - חשמל - - -
<אמיר הלר: חבר הכנסת שטרית, אני אזכיר.
<אמיר הלר: קבענו בישיבה שארונות מטבח, ריצוף, מתקני תברואה וכלים סניטריים - - -
<לאה ורון: ארונות מטבח, ריצוף - - -
מאיר שטרית: לאט-לאט.
<אמיר הלר: ארונות מטבח, ריצוף, מתקני תברואה וכלים סניטריים, למעט הכנות לחיבור ונקודות גז, נקודות מאור קיר ותקרה - - -
<לאה ורון: מר הלר, אתה יכול לאט, כך שגם אני אוכל לכתוב?
<אמיר הלר: סליחה, גברת ורון.
<לאה ורון: מתקני תברואה וכלים סניטריים - - -
<אמיר הלר: למעט הכנות לחיבור ונקודות גז, שאפשר להזדכות על זה.
<אמיר הלר: נקודות מאור קיר ותקרה בתקע מעגן נפרד, שזה כל השקעים.
מאיר שטרית: קרמיקה כמובן ומתקני תברואה.
<עדנה לרמן: זה ריצוף.
<אמיר הלר: קרמיקה זה חלק מהריצוף.
<אמיר הלר: חבר הכנסת שטרית, בתוך המפרט זה נמצא תחת הכותרת של "ריצוף", אבל זה לרבות קרמיקה לפרוטוקול.
<אמיר הלר: זה נמצא תחת ראש פרק "ריצוף".
<אמיר הלר: אמרנו שזה לא כולל מתקני קירור ומתקני חימום.
<אמיר הלר: זה כמעט כל הפרטים שבמחירון, אגב.
<אתי בנדלר: לגבי אלה, במקרה שאני מבקשת שינוי או תוספת, המחיר יהיה נקוב מראש?
<אמיר הלר: לגבי שינויים או תוספות, לא ניתן לדעת מראש מה התוספת של אותו פריט.
<אמיר הלר: אם למשל אני מספק בסטנדרט ארון מטבח מסוג מסוים, ואת לא מעוניינת בארון מטבח, יהיה רשום הזיכוי שתקבלי עבור ארון מטבח - -
מאיר שטרית: בדיוק, אני יכול לסדר את זה לבד.
<אמיר הלר: - - כמו שעורך-דין פז אמר:
<אמיר הלר: אם המחיר קבוע של 5,000 שקלים לארון מטבח, ואת רוצה להתמקח אתי על כמה תקבלי בזיכוי, תוכלי להתמקח, אבל - - -
<אתי בנדלר: מר הלר, אני מציעה שתענה באופן ישיר לוועדה על השאלה.
<אתי בנדלר: אם אני מבקשת תוספת או שינוי של כל אחד מהפריטים האלה: קרמיקה, אסלה נוספת וכו' תוספת או שינוי, האם המחיר יהיה קבוע מראש או המחיר יתייחס אך ורק למקרה שבו אני מוותרת על הפריטים האלה?
<אמיר הלר: לשאלתך אני אענה בקצרה.
<אמיר הלר: לא, זה לא יכלול את הנושא של תוספת, אבל באריכות אני אענה שכאשר יש לך כיור, שירותים, ארונות מסוג מסוים וכו' וכו', מסטנדרט מסוים שהקבלן נותן במפרט, אני מניח שלא תרצי לבקש את אותו כיור שוב ושוב בבית.
<אתי בנדלר: זו תוספת כיור.
<לאה ורון: אנחנו נרצה תוספת לארונות מטבח.
<לאה ורון: הקבלן נתן לי 3 מטר ארונות מטבח ואני רוצה 6 מטר.
<אמיר הלר: אי-אפשר לתמחר, כי ארון מטבח נעשה פר גודל של מטבח.
<אמיר הלר: אתה לא יכול להביא סטנדרט של 3 מטר ולהגיד שב-5 מטר זו תוספת של 50 שקל לכל מטר.
<אמיר הלר: אי-אפשר להגיד דבר כזה, זה הרי תלוי אותו מטבח.
<אליאב בן שמעון: כל סטנדרט הוא סטנדרט אחר.
<אמיר הלר: כל סטנדרט הוא שונה.
<אמיר הלר: גם הקבלן מזמין - - -
דוד צור: אנחנו לא בנאים.
דוד צור: שואלת היועצת המשפטית, הגברת בנדלר, שאלה פשוטה.
דוד צור: בהנחה שיש מטבח מסוים - -
מאיר שטרית: יש לו מחיר ל-3 מטר ויש מחיר למטר.
דוד צור: - - יש שלושה ארונות, ואנחנו רוצים שיהיו שם עוד שני ארונות בדיוק אותו דבר, בדיוק באותו חומר - -
<אתי בנדלר: אותו סטנדרט.
דוד צור: - - אותו סטנדרט.
דוד צור: האם יהיה בזה תוספת - -
דוד צור: האם זה יהיה על-פי הזיכוי או על-פי מחיר שייקבע?
<אליאב בן שמעון: אדוני היושב-ראש, לא קיים דבר כזה.
<אליאב בן שמעון: המחיר של 3 מטר ארון מטבח לא שווה ערך ל-5 מטר ארון מטבח, ולא מוסיפים שליש.
<אליאב בן שמעון: דהיינו, אם מטר עולה 100 שקלים, ואנחנו מוסיפים מ-3 מטר ל-5 מטר, זה לא אומר שאני צריך להוסיף 200 - - -
<אליאב בן שמעון: א', כי כאשר קבלן פונה לייצור של מטבחים, הוא מייצר 100 מטבחים בסטנדרט ובגודל מסוים.
<אליאב בן שמעון: אנחנו יוצאים ממערכת ייצור המונית ועוברים למשהו פרטני וספציפי שצריך התאמות ומחירים אחרים.
<אליאב בן שמעון: כנ"ל לשאלה של גברתי היועצת המשפטית לגבי שינוי סטנדרט בכלים סניטריים לדוגמה או משהו כזה.
<אתי בנדלר: אני לא מדברת על שינוי סטנדרט, אני מדברת על אותו סטנדרט.
דוד צור: במקום כיור אחד יהיו שני כיורים – אחד לחלבי ואחד לבשרי.
<אליאב בן שמעון: לזה המחיר נתון ממילא.
<אליאב בן שמעון: אם יש עכשיו כיורים, שני כיורים, אז נמצאים שני כיורים.
דוד צור: לא, יש כרגע אחד, והכיור הוא מסטנדרט מסוים ובא הקונה ואומר: אמרת לי שאם אני מזכה על זה, זה יעלה לי 100 שקלים, תוסיף לי אחד כזה, תעשה לי את זה גם ב-100 שקל.
<אליאב בן שמעון: במקרה של מה שאדוני היושב-ראש אמר זה אותו מחיר, אבל במקרה שאתה רוצה עכשיו - - -
<אתי בנדלר: על סמך מה זה יהיה אותו מחיר?
<אתי בנדלר: איך זה בא לידי ביטוי בהצעה?
<אמיר הלר: אני רק רוצה להסביר נקודה מסוימת.
<אמיר הלר: חבר הכנסת שטרית - - -
<אליאב בן שמעון: ברור, זה לא כולל עבודה.
<אליאב בן שמעון: ברור שזה לא כולל עבודה, שלא יהיו אי-הבנות.
<אליאב בן שמעון: אם אני צריך להכין אינסטלציה לעוד כיור, זה משהו אחרי לגמרי.
<אמיר הלר: גברתי היועצת המשפטית, אני חושב שגם - - -
מאיר שטרית: תן לי רגע להתייחס.
מאיר שטרית: תן לי.
<אמיר הלר: סליחה.
מאיר שטרית: אני מוכן לציין את בוני הארץ שהיו הגונים בגישה, לפחות בפגישה אתי.
מאיר שטרית: אני מבין את הבעיה שמעלים ואני לא מתעלם ממנה.
מאיר שטרית: יש בעיה להגיד שאני רוצה להוסיף ל-3 מטר עוד 2 מטר ולקבל אותו מחיר.
מאיר שטרית: זה הגיוני, כי הקבלן מזמין - - -
דוד צור: הוא הסביר נכון, שהוא מזמין סטנדרט.
מאיר שטרית: עדיין יש יתרון לקונה היום, כי מרגע שהקונה יודע מה מחיר המטבח שלו, המשא-ומתן בינו לבין הקבלן על התוספת, יש לו בסיס.
מאיר שטרית: הוא יכול להגיד: אני מבין שאתה צריך להוסיף לי על העבודה 10%, 20%, הקבלן לא יכול לקרוע אותו ולהגיד לו שעל נקודת חשמל במקום לקבל ב-50 שקל, זה יהיה ב-500 שקל.
מאיר שטרית: זה כבר לא יקרה.
מאיר שטרית: ברגע שיש מחירים, אני חושב שזה צעד גדול קדימה.
<לאה ורון: למה זה לא יקרה?
מאיר שטרית: אנשים לא טיפשים.
<אליאב בן שמעון: צודק חבר הכנסת, אנחנו נותנים נקודת ייחוס, רפרנס כזה לקונה, ומפה שיתקדם.
מאיר שטרית: אם 1 מ"ר עולה לך 10,000 שקל ואת מבקשת עוד 2 מ"ר ויגידו לך "50,000" שקל, תגיד: השתגעת?
<לאה ורון: שקלתי לבטל את המטבח ולקנות מטבח חדש בגלל המחיר שדרשו ממני על התוספת.
מאיר שטרית: צודקת.
דוד צור: אני רוצה להתקדם, כי אנחנו סביב אותה נקודה.
דוד צור: אני חושב שהבנו.
דוד צור: מי עוד רוצה להתייחס?
<עדנה לרמן: אני רוצה להתייחס לשני דברים.
דוד צור: מי גברתי?
<עדנה לרמן: אני מנכ"ל אגודת אדריכלי הפנים בישראל.
<עדנה לרמן: אנחנו אלה שעושים את כל השינויים בפנים ורואים את כל התהליכים הקשים.
<עדנה לרמן: זה נכון שלקבלנים יש - - -
מאיר שטרית: קשים למי?
<עדנה לרמן: ללקוח, למי שקונה.
מאיר שטרית: חשבתי לקבלן.
<עדנה לרמן: לא.
<עדנה לרמן: יש יתרון לקבלן להכתיב את הסטנדרט שהוא נותן.
<עדנה לרמן: הסטנדרט הוא בדרך כלל, במטבחים לדוגמה, שאין נשלפים, יש ארון, יש לו מחיר.
<עדנה לרמן: הוא באמת אולי עולה 5,000 שקל לקבלן, אבל הלקוח תמיד יעשה אפגרייד, ואז אם באים ואומרים לו: אני נותן לך מטבח של חברה זאת וזאת או זאת וזאת, אז יש איזה מקום להתייחס, כי בחברה עצמה התייחסו לנשלפים ויודעים.
<עדנה לרמן: יש בעיה נוספת, זה לא רק שקע חשמל, היום התקשורת בדירה היא בכל חדר, לא רק בכל חדר, בכל קיר.
<עדנה לרמן: בכל קיר יש כמה נקודות ועל זה מוסיפים הון עתק.
<אתי בנדלר: למה גברתי מתכוונת כשהיא מדברת על תקשורת?
<עדנה לרמן: תקשורת זה מחשבים.
<עדנה לרמן: לכל ילד יש מחשב בחדר, ויש הרבה ילדים, נגיד כך, טלוויזיה מחוברת לאינטרנט, האינטרנט היום הוא בכל בית.
<עדנה לרמן: כל הנקודות האלה הן לא נקודות חשמל, הן נקודות תקשורת.
<אמיר הלר: הכול Wi-Fi היום.
<אליאב בן שמעון: בדיוק בשביל זה חבר הכנסת התעדכן לגבי נקודות כוח שיהיה מחיר של תוספת.
<אליאב בן שמעון: זה ההיגיון מאחורי זה.
<אליאב בן שמעון: בדיוק זאת היתה הכוונה.
<עדנה לרמן: מה שחסר בארץ, וזה נושא נוסף לדיון ואולי אחר, שתהיה אפשרות לקנות דירת מעטפת.
<עדנה לרמן: כל אחד יקבל את הדירה בלי כלום בפנים ויעשה בפנים מה שהוא רוצה.
מאיר שטרית: צודקת, יש כאלה שעושים את זה.
<עדנה לרמן: אין אפשרות היום לעשות את זה.
דוד צור: זה קיים, לא?
<עדנה לרמן: זה קיים באצולה.
<עדנה לרמן: כלומר, אם אתה הולך לדירות באבן גבירול, פינת כך וכך, שם תקבל מעטפת, תעשה בפנים מה שאתה רוצה.
<אליאב בן שמעון: זה לא קיים רק באצולה.
<עדנה לרמן: בדירות לזוגות צעירים זה לא קיים - -
דוד צור: בדירות לזוגות צעירים זה לא קיים?
<עדנה לרמן: - - ואז אין אפשרות לעשות בפנים את החלוקה שאתה רוצה, אם יש לך ארבעה ילדים או שניים, או אם אתה רוצה חדר עבודה.
<עדנה לרמן: אין.
<עדנה לרמן: אתה מקבל סטנדרט, חדר שאי-אפשר להכניס אליו מיטה זוגית וארון.
<עדנה לרמן: ואני אומרת "אי-אפשר".
<עדנה לרמן: בזמן האחרון אני עושה מכל שני חדרים חדר אחד, כי אי-אפשר, והם יגידו מה שהם רוצים.
<עדנה לרמן: אי-אפשר.
<אליאב בן שמעון: אם גברתי אדריכלית, היא יודעת שיש תקנים במדינת ישראל, ובתקנים נקבעו גודלי החדרים וכנראה אף אחד לא עובר על התקנים.
<עדנה לרמן: כתוב שאסור לעשות אמבטיה בלי חלון, ויש אמבטיות בלי חלון.
<אליאב בן שמעון: אני רק רוצה לתקן את החברה.
<אליאב בן שמעון: שנייה.
<אליאב בן שמעון: בהחלט יש היום חברות בנייה שבונות בשיטת המעטפת.
<אליאב בן שמעון: אומנם כל דייר אמור להגיע לחברה ולשבת עם אדריכל החברה ולתכנן את הפנים של הדירה שלו, אבל בהחלט כבר קיימות חברות כאלה.
<עדנה לרמן: מעט.
<עדנה לרמן: אני אומרת "לאצולה".
<עדנה לרמן: זה לא קיים בבנייה לזוגות צעירים.
<אליאב בן שמעון: לא לאצולה, בבנייה המונית.
דוד צור: קודם כול, הארת והערת נקודה חשובה.
דוד צור: זרקת פה כפפה שצריך להרים, אולי בחקיקה בעניין הזה, אולי משרד השיכון יתייחס לזה באיזה צו או משהו, אבל זה לא בחוק הזה.
<עדנה לרמן: אמרתי: לחשוב קדימה.
מאיר שטרית: זה לא האכסניה.
דוד צור: החוק של חבר הכנסת שטרית, אני חושב, קודם כול, תורם תרומה משמעותית לשקיפות הדברים, ויש בזה חשיבות רבה מאוד.
דוד צור: החוק הוא חוק שמקדם בעוד משהו יכול להיות, אומנם בשוליים, אבל חשוב, גם אולי בריסון מחירי הדירות ובשקיפות, בעיקר בשקיפות, וזה דבר חשוב מאוד.
דוד צור: לא שהיה מה להסתיר, אבל חשוב שהדברים ייעשו.
דוד צור: אם אין הערות נוספות, אני רוצה לעבור להקראת החוק ולעבור להצבעה.
<אתי בנדלר: יהיו לי הערות כמובן תוך כדי קריאה, אדוני.
דוד צור: מצוין.
<אמיר הלר: רק הערה אחרונה קטנה - -
דוד צור: כן, קטנה.
<אמיר הלר: - - שזה לא יגבר על הוראות החוזה.
<אמיר הלר: לפחות המועד להודעה על הוספה או ביטול, על-פי הוראות - - -
<אתי בנדלר: יש לי הערה גם לזה כמובן.
דוד צור: תיכף נקרא, ואז תעירו הערות לעניין הסעיפים.
דוד צור: בבקשה, מי קורא?
<אתי בנדלר: אני מציעה שאני אקרא במקרה הזה.
<אתי בנדלר: חוק המכר (דירות) (תיקון מס' ....), התשע"ד-2014.
<אתי בנדלר: תיקון סעיף 3 – קודם כול, אני אקדים ואומר שסעיף 3 לחוק המכר (דירות) עניינו בפרטי המפרט, ואני אקרא את סעיף קטן (א) שלו ואת סעיף קטן (ב), כי אחריהם מוצע להוסיף את סעיף קטן (ב1).
<אתי בנדלר: סעיף 3 בנוסחו הנוכחי אומר כדלקמן: "(א) המפרט יהיה בטופס שקבע השר בצו שהובא לידיעת ועדת הכלכלה - - -" – ולא בכדי אני מדגישה את המילים האלה – "לפני פרסומו ברשומות; צו כאמור יכול שיהיה כללי או לסוג של דירות ותחילתו תהא בתום שלושה חדשים מיום פרסומו ברשומות, זולת אם נקבע בו לכך מועד מאוחר יותר".
<אתי בנדלר: (ב) "המפרט יכול שיתייחס, בנוסף על הדירה הנמכרת, גם לחלקים אחרים של הבניין שבו נמצאת הדירה, למעט דירות אחרות, ולקרקע שעליה עומד הבנין, הכל כפי שנקבע בצו".
<אתי בנדלר: ובכן, נקבע צו לפני שנים רבות, החוק הזה הוא משנת 1973, ואז היה מקובל שמביאים צווים או חקיקות משנה לידיעת הוועדה.
<אתי בנדלר: בשנים האחרונות זה השתנה לחלוטין, והיום הוועדות תמיד מבקשות שזה יובא לאישור הוועדה.
<אתי בנדלר: ולכן אני עוברת עכשיו לסעיף קטן (ב1) המוצע בהצעת החוק.
<אתי בנדלר: "(ב1) המפרט יכלול גם מחירון של פריטים אותם קבע השר, מבין הפריטים שבמפרט, לעניין ויתור או הוספה של פריטים אלה (להלן – פריטים מתומחרים).
<אתי בנדלר: " ולכך יש לי, אדוני, שתי הערות: האחת, שזה יהיה "אותם קבע השר, באישור ועדת הכלכלה".
<אתי בנדלר: השנייה, כפי שמציע חבר הכנסת שטרית, להתייחס גם לעניין שינוי, ויתור או הוספה.
דוד צור: יש בכך הקשחה מהסעיף של "לידיעת ועדת הכלכלה"?
<אתי בנדלר: מביאים לידיעת ועדת הכלכלה, ואז ועדת הכלכלה קוראת את הצו ואומרת: עכשיו אני יודעת.
<אתי בנדלר: אישור זה מחייב את אישור הוועדה.
דוד צור: משרד השיכון, יש לו מה לומר בעניין, אני מניח.
<אמיר פז: קודם כול, מהותית בשנים האחרונות באמת אין הבדל.
<אמיר פז: דרך אגב, המפרט לא ישן, המפרט תוקן מחדש ב-2008 והובא לדיון בוועדה הזאת.
<אמיר פז: אף אחד אצלנו לא העלה על דעתו שבגלל שזה רק "לידיעת", הוא לא צריך לבוא לפה ולדון על המפרט, וזה מה שנעשה גם אז.
דוד צור: אז אין לכם התנגדות.
<אמיר פז: אין לנו התנגדות, אבל אם כבר, שיהיה אחיד.
<אתי בנדלר: אני מוכנה לתקן גם את סעיף קטן (א).
<אמיר פז: אם מתקנים את סעיף קטן (א), לא צריך לכתוב את זה גם פה.
<אמיר פז: אם זה נכנס לצו, והצו יהיה באישור הוועדה, אז ממילא - - -
<אתי בנדלר: אם כך, נתקן בסעיף קטן (א) במקום "שקבע בצו" – "באישור ועדת הכלכלה".
מאיר שטרית: האם לא רצוי להכניס פה מהם הפריטים שיבואו בצו?
<אתי בנדלר: כל הפריטים יהיו באותו צו.
מאיר שטרית: זאת אומרת, משרד השיכון יכין את הפריטים, ואתו יש הסכמה.
מאיר שטרית: אני רוצה להבין שיש הסכמה על הפריטים.
דוד צור: איך זה מתבטא, ההסכמה של הפריטים, בחוק?
דוד צור: השר הורה?
<אתי בנדלר: לא, זה רק מאחורי הקלעים.
<אתי בנדלר: כל זה יבוא לידי ביטוי בצו.
מאיר שטרית: צריך להכין צו שיכלול את הפריטים האלה - - -
<אתי בנדלר: יכול להיות, עם כל הכבוד, אני כבר אומרת לחבר הכנסת שטרית, שאם בעת הדיון בצו יהיו נניח נוכחים חמישה חברי כנסת ושלושה מהם ידרשו שיהיו פריטים נוספים בצו, הצו לא יאושר כפי שהוא.
<לאה ורון: הפריטים הנוספים, אני מניחה, לא מדאיגים את הוועדה, מה שמדאיג את הוועדה אלה אותם פריטים שירדו מההסכמות שסוכם עליהם עם חבר הכנסת שטרית.
<אתי בנדלר: הכול יכול להיות.
<אתי בנדלר: יש כרגע הסכמות, אבל כיוון שאני - - -
דוד צור: למה שאותם פריטים שכבר הוסכם עליהם לא יעוגנו עכשיו בחקיקה?
<אמיר פז: גם כך זה לא היה אמור להיות מעוגן בסעיף עצמו, אלא כתוספת נפרדת.
<אמיר פז: אנחנו חושבים שזה רק יבלבל ויסרבל אם תהיה תוספת נפרדת לשלושה, ארבעה או עשרה הפריטים האלה, כאשר המפרט ממילא כולל אותם.
<אמיר פז: אני מודיע שכן נביא תיקון כזה - - -
דוד צור: יש הסכמה, אני לא רואה לובי שמתגייס נגד.
<אמיר פז: בגלל שנטען זה תלוי ביוזמה של השר - - -
דוד צור: אוקיי, זה נכתב לפרוטוקול.
<לאה ורון: לדאבוננו, חקיקת המשנה שמביאים משרדי הממשלה לוועדה משום מה אורכת זמן רב וממושך.
מאיר שטרית: נקבע זמן.
דוד צור: בתוך כמה זמן, אתה מאריך, זה יובא לוועדה?
מאיר שטרית: 60 יום?
<אמיר פז: ממילא אנחנו דנים עכשיו בתיקונים אחרים שלא קשורים למפרט.
דוד צור: אפילו שאני בסך-הכול שנה בכנסת, אנחנו למודי ניסיון שכאשר מגיעות הצעות לתיקון חוק מסוים, הממשלה אומרת לנו שהיא כבר במסגרת הצעת חוק ענקית, גדולה, שאורכת בערך שש קדנציות, ובסוף אנחנו לא רואים את האור בקצה המנהרה.
דוד צור: פה מדובר על משהו מאוד ספציפי, שהיינו שמחים אם היה מגיע בלוח-זמנים סביר.
<אמיר פז: גם התיקון שאנחנו מדברים עליו זה לא צו חדש כמו שהיה ב-2008, אלא תיקונים נקודתיים.
<אמיר פז: לפני חודשיים פרסמנו קול קורא לגבי תיקון הצו, כבר עבר המועד של הגשת ההערות.
דוד צור: האם אתה יכול להגיד לנו כמה זמן זה ייקח בערך עד שזה יגיע לוועדה?
מאיר שטרית: 60 יום.
מאיר שטרית: זה סביר.
<אתי בנדלר: מה שמציע חבר הכנסת שטרית ואני מבינה שגם חבר הכנסת צור עכשיו זה לקבוע בחוק עצמו מתי יובא הצו לאישור ועדת הכלכלה.
דוד צור: 60 יום זה בסדר?
<אמיר פז: שוב, כדי לעמוד מאחורי מה שאנחנו אומרים - -
דוד צור: 90 יום.
<אמיר פז: - - אנחנו מבקשים שיהיו 90 יום.
דוד צור: 90 יום, חבר הכנסת שטרית.
מאיר שטרית: מסכים.
<אתי בנדלר: שלושה חודשים מיום פרסומו של החוק.
<עדנה לרמן: אני רוצה להבין.
<עדנה לרמן: האם מדובר ברשימת הפריטים?
<עדנה לרמן: די התבלבלתי.
<עדנה לרמן: אני יוצאת מפה, אני לא יודעת להגיד מה היתה ההחלטה.
<עדנה לרמן: מה שהוא אומר עכשיו זו רשימת הפריטים?
<אתי בנדלר: סליחה?
<עדנה לרמן: מה שמדברים פה זה הפריטים שיהיו ברשימה?
מאיר שטרית: כן, שיבואו בצו.
דוד צור: כאשר מה שכבר הוסכם זו רשימת הפריטים שציינו פה, שחבר הכנסת שטרית הגיע להבנה עליהם עם בוני הארץ.
מאיר שטרית: האם יש התנגדות שנכניס את שמות הפריטים שהשר יביא בצו?
<עדנה לרמן: אני רוצה לדעת מהם באמת.
<עדנה לרמן: רצוי שנדע מהם.
מאיר שטרית: יש מתנגדים לזה?
<אתי בנדלר: זו עמדת משרד הבינוי והשיכון.
<אתי בנדלר: אין לי עמדה בעניין.
<ליאורה לבקוביץ זידמן: לא כדאי.
מאיר שטרית: למה לא כדאי?
מאיר שטרית: כולם פה לא שקטים.
מאיר שטרית: נכתוב: המפרט יכלול גם מחירון של הפריטים הללו שהשר יקבע, פריטים א', ב', ג', ד', ה'.
<ליאורה לבקוביץ זידמן: אם אפשר ברשותכם להתייחס - - -
דוד צור: מי הגברת?
<ליאורה לבקוביץ זידמן: אני ממשרד השיכון.
<ליאורה לבקוביץ זידמן: אם אנחנו רוצים לעשות לטובת הדיירים ולא לסבך אותם עם יותר מדי מסמכים וסתירות ביניהם, והמפרט הוא הבסיס שאתו הם רואים מה הם הולכים לקנות, איך נראה הבית, איך נראים חומרי הגלם, איך נראים החלונות ואיך נראות הדלתות, כדאי שבאותו מסמך יופיע גם אותו מחיר של הפריט, אם הם רוצים לשנות, כי מהניסיון שלי, ואני מתעסקת הרבה עם דיירים, עם מבנים, זה יוצר בלבול.
<ליאורה לבקוביץ זידמן: כל התוספות והמסמכים יוצרים בלבול מול הדיירים.
<ליאורה לבקוביץ זידמן: כדאי שזה יופיע במקום אחד.
<ליאורה לבקוביץ זידמן: אם אין ויכוח לגבי מהות הפריטים, אין סיבה שזה לא יגיע מהר.
<ליאורה לבקוביץ זידמן: הסיבה היחידה שבגללה אנחנו מתעכבים עם ההבאה של הצו, כי אנחנו רוצים לשקף את כל השינויים שהתקבלו במפרט חוק המכר לפי הקול הקורא שלנו.
<ליאורה לבקוביץ זידמן: אין טעם לשגע את השוק ולעשות שלוש פעמים תיקונים למפרט.
<לאה ורון: לא הבנתי את התשובה.
<ליאורה לבקוביץ זידמן: התשובה היא שאנחנו מעדיפים שזה יהיה במפרט ולא בחקיקה.
<עדנה לרמן: יש לי רק הערה אחת.
<עדנה לרמן: כשכתוב "כיור", אם כתוב "כיור חרסה" מתוצרת זו וזו, אתה יודע איך להתייחס גם למחיר.
<עדנה לרמן: כשכתוב "כיור" ומביאים משהו מטורקיה ואתה לא יודע מה רמת האיכות שלו, אז יש בעיה.
<עדנה לרמן: כיור לבד בלי לדעת איזה כיור - - -
דוד צור: אנחנו לא ניכנס לזה.
<אליאב בן שמעון: כל כיור שנכנס לארץ עובר תקינה.
דוד צור: לא ניכנס לזה.
מאיר שטרית: למרות אי-הנוחות שלי בתור מחוקק, והייתי מאוד רוצה שיופיעו בחוק הפרטים הללו, אני מוכן להגיד שיש לי אמון במשרד השיכון, ואני כבר מודיע שאני אעמוד על המשמר שיגיע הצו.
מאיר שטרית: אני סומך עליכם.
דוד צור: קבענו בתוך 90 יום.
<אתי בנדלר: שלושה חודשים, אדוני.
דוד צור: אנחנו בסעיף?
<אתי בנדלר: קודם כול, אמרנו שבסעיף קטן (א) הקיים במקום "לידיעת ועדת הכלכלה" יהיה "באישור ועדת הכלכלה".
<אתי בנדלר: בסעיף קטן (ב1) יוסף "לעניין שינוי, ויתור או הוספה".
<אתי בנדלר: אלה התיקונים בעניין זה.
<אתי בנדלר: האם אדוני רוצה להצביע על סעיף 1?
<אתי בנדלר: הוספת סעיף 3א: "2.
<אתי בנדלר: אחרי סעיף 3 לחוק העיקרי יבוא: "מחירון הפריטים שבמפרט 3א.
<אתי בנדלר: (א) קונה המבקש לוותר על פריט מתומחר, להוסיף פריט מתומחר או לשנות מיקומו, ימסור על כך הודעה למוכר לפני התקנת הפריט ולא יאוחר מהמועד האחרון שנקבע לכך בחוזה המכר, אם נקבע מועד כאמור.
<אתי בנדלר: " אדוני, אני חוששת.
<אתי בנדלר: לא שאני לא מביעה אמון, אבל תמיד יכולים להיות כאלה שיסטו מהשורה ויכניסו אולי הוראות לא כל-כך לטובת הקונה, כמו למשל שהודעה על כך צריכה להימסר לא יאוחר מ-60 ימים ממועד חתימת החוזה, כשזה יכול להיות שנה וחצי לפני התקנת אותם פריטים.
<אתי בנדלר: לכן אני מציעה להגביל את זה, כדי שלא יסכלו את הרעיון הזה, "ובלבד שלא ייקבע מועד מוקדם מ-60 ימים ממועד התקנת הפריט".
<אמיר הלר: זה שלב ממש-ממש מאוחר.
<אתי בנדלר: מהו השלב הנכון?
<אתי בנדלר: אני לא רוצה שבחוזה תקבעו מועד לא ריאלי.
<אמיר הלר: גברתי היועצת המשפטית, אני חושב שגם לרגולציה שהיא מאוד חודרנית ברמה של ירידה לפרטים יש גבול לכמה אפשר לרדת לרמה החוזית בין דייר לבין קבלן.
מאיר שטרית: מתי השלב הנכון?
<אמיר הלר: אפשר לקבוע בחוזה מתי לקבלן נוח שימסור לו את השינויים, גם הקבלן רוצה שהדייר בסוף יהיה מרוצה - - -
<אתי בנדלר: זה יכול להיות שנה וחצי לפני הביצוע, למשל?
<אמיר הלר: זה לא יכול להיות שנה וחצי לפני הביצוע.
<אמיר הלר: הוא רוצה לקוח מאושר.
<אמיר הלר: גברתי היועצת המשפטית, שנה וחצי לפני הביצוע זה אומר שהוא יכול לצאת מהחוזה ולהגיד שהוא לא מעוניין בחוזה.
<אתי בנדלר: על סמך מה אם החוזה חתום?
<אמיר הלר: בהסכם בדרך כלל כתוב בתוך כמה זמן מוצא היתר בנייה ותחילת עבודה ויש לו מועד למסירת הדירה.
מאיר שטרית: מתי הזמן הנכון?
<אמיר הלר: אני רוצה להזכיר לך, גברתי, - - -
מאיר שטרית: תגיד מתי הזמן הנכון.
<לאה ורון: אפשר לקבוע חודשיים לפני ביצוע?
<אמיר הלר: לפני ביצוע של הדירה?
<אתי בנדלר: לא של הדירה, של אותו פריט.
<לאה ורון: עוד לפני התקנת הכיור לצורך הדוגמה.
<אמיר הלר: אם הוא מכין את כל האינסטלציה ואת כל הדברים מראש, ואז חודשיים לפני הוא רק צריך לשים את הכיור והוא בא אליו לבקש שינוי: אני לא רוצה לא פה, אלא פה - - -
מאיר שטרית: לכן אנחנו שואלים, תענה מתי - - -
<אתי בנדלר: תגיד אתה מתי הזמן - - -
<אהוד נדב: רבותי, אני רוצה להתייחס למטרה בעניין.
<אהוד נדב: אנחנו צריכים לראות מהצד של מה שאתם קוראים "לקוח", מהצד של רוכש הדירה.
<אהוד נדב: רוכש הדירה צריך זמן כדי לתכנן.
<אהוד נדב: ברגע שהוא חתם על הסכם המכר, הוא יודע שהוא כבר בעסקה, אנחנו מתחילים את הסטופר מהתקופה הזאת.
<אהוד נדב: הוא לא צריך אחרי שנה וחצי מיום שהוא חתם על החוזה להיזכר להתחיל לתכנן, אז האמירה צריכה להביא בחשבון שני דברים: האחד, שיהיה זמן לקונה לתכנן אחרי שהוא מכר.
<אהוד נדב: הוא בדרך כלל מתחיל כבר לפני - - -
<לאה ורון: אחרי שהוא רכש.
<אהוד נדב: השני, שיהיה זמן לקבלן לבצע את זה.
<אהוד נדב: אלה שתי המגבלות.
מאיר שטרית: אנחנו שואלים: מתי הזמן הזה?
<אהוד נדב: זה תלוי.
<אהוד נדב: אם אנחנו מדברים לדוגמה על העתקת מקום של שירותים.
<אהוד נדב: זה כרוך באינסטלציה שהיא בכל גובה הבניין, אז לא דין העברת שקע בקיר ממקום למקום, כשעוד לא עשית - - -
מאיר שטרית: חבר'ה, אתם לא עונים לשאלה.
מאיר שטרית: תענו על שאלה פשוטה.
מאיר שטרית: תגידו מתי הזמן מבחינת
מאיר שטרית: כם שבו עדיין יש זמן לקונה לעשות שינוי ועדיין זה טוב לקבלן.
דוד צור: חצי שנה לפני התקנה?