GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<מרב תורג'מן: חשבתי שנכון כן לקבוע הגדרה ברורה, איזו רשימה שלפיה, כשיש נזק שכתוב ברשימה, הוא ייחשב נזק בטיחותי.
<יערה למברגר: לא כל דבר יכול להיות ברשימה סגורה.
<יערה למברגר: זה יעשה נזק - - -
דוד צור: רגע, רבותי.
<שמואל מלכיס: שיביאו את הרשימה.
<שמואל מלכיס: היא לא יכולה להיות מחוץ לתקנות.
דוד צור: קודם כול, היא יכולה.
דוד צור: on top of it, הרי אנחנו מאשרים את זה כפי שמאשרים.
דוד צור: on top of it, אנחנו רוצים לראות שמה שאישרנו הוא באמת בסופו של דבר מה שהתכוונו, ולא ייכנס לסל מה שחוששים ממנו, בצדק אולי, איגוד חברות הביטוח והאיגודים האחרים - -
<מרב תורג'מן: ברור שנדרש פה איזון, ללא ספק.
דוד צור: - - ולכן אין פה התניה, כפי שמר מלכיס מבקש - - -
<יהודה יגן: סליחה, מלכיס מייצג - - -
<שוקי שדה: מה הבעיה?
<שוקי שדה: למה זה התניה?
<יהודה יגן: אני מוכן לתת לגברת לספר את סיפורה, כדי שתבין על מה אנחנו מדברים.
<דקלה שלום: אני פה מייצגת את קוני הרכבים, אותם קוני חתול בשק.
<דקלה שלום: אני הכרתי את עולם הרכב בדרך הקשה והכואבת.
<דקלה שלום: קניתי חתול בשק בגלל אותו חוסר שקיפות.
<דקלה שלום: מה שקרה לי שחיפשתי רכב, במסגרת החיפושים מצאתי איזה רכב ביד 2, רכב שנראה מציאה, לכאורה יד ראשונה, מאדם פרטי, 55,000 ק"מ, ללא תאונות.
מיכל רוזין: תגידי מרופא.
<דקלה שלום: לא מרופא.
<יהודה יגן: גם לא משמאי.
<דקלה שלום: רכב שלדעת כולם היה מציאה.
<דקלה שלום: אני גרה בירושלים, אפילו טרחתי ונסעתי לחיפה לצורך רכישת הרכב.
<דקלה שלום: פגשתי שם באיש, כביכול מאוד נחמד, התחבב עלינו, הציג את עצמו כאיש פרטי, אימת את אותם פרטים, לאחר מכן לקחנו את הרכב למכון רישוי, מכון בדיקה, שעליו אני סומכת, לאותו מכון אני משלמת ממיטב כספי על מנת שישקף לי למען הגילוי הנאות מה קרה לרכב, מה עבר על הרכב.
<דקלה שלום: אותו בוחן רכב העלה את הרכב שלי על הליפט, קרא לבן-זוגי כדי להראות לו כיפוף קל ברכב, שידע מה הוא מדבר אחר-כך במשרד, ניגשנו אליו אחר-כך למשרד, הוא הוציא את הדוח, רשם שם מספר דברים שאני אישית לא מבינה – מה זה קורת אורך.
<דקלה שלום: אני לא מבינה בעולם הזה, אני לא מבינה את המונחים האלה, ולכן הוא שם בשבילי מבחינתי.
<דקלה שלום: שילמתי לו את ה-450 שקלים כדי שהוא יסביר לי מה עבר על האוטו הזה.
<דקלה שלום: אותו בן-אדם חזר והדגיש שמדובר באותו כיפוף, כמה הוא מינורי, חסר חשיבות, חסר משמעות, והמילים שלו מהדהדות לי בראש, כי הוא חזר על זה שוב ושוב.
<דקלה שלום: ניסינו לשאול אותו: אדוני, האם מדובר בקצה שלדה או משהו כזה?
<דקלה שלום: הוא התחמק מהתשובה, חזר והדגיש כמה זה חסר משמעות, חסר חשיבות.
<דקלה שלום: ניסיתי לשאול אותו, אמרתי לו: אני פחות מבינה בזה, תסביר לי.
<דקלה שלום: לא, מדובר באיזה משהו - - -
דוד צור: את חייבת לקצר, כי אנחנו מבינים.
<דקלה שלום: בסופו של דבר, הרעיון היה שהוא נתן לי את התחושה שהרכב שלי באמת מציאה.
<דקלה שלום: הלכתי ורכשתי את האוטו.
<דקלה שלום: היו כמה שהאירו את עיני, לא הרבה אחרי המקרה, ובסופו של דבר מסתבר שהרכב הוא יד שנייה, הוא רכב שהיה 110,000 ק"מ, שמישהו הוריד לו את הקילומטראז', הוא רכב שהוגדר אובדן להלכה מספר חודשים לפני כן, וכל זה לא היה מי שיגיד לי, לא בוחן הרכב במכון הרישוי, בטח שלא אותו סוחר.
<דקלה שלום: לצערי אם היתה אותה הערת אזהרה על רישיון הרכב, הייתי יכולה להימנע מאותה עוגמת הנפש.
<ערן אור: לא היית נוגעת ברכב, זו בדיוק הבעיה.
<ערן אור: זו תעודת פטירה לרכב.
<דקלה שלום: לא בטוח - - -
דוד צור: אתה לא ברשות דיבור, אדוני.
דוד צור: קיבלתם במה.
דוד צור: פעם אחת נתנו גם לאזרח הקטן לדבר, אז בואו נקשיב לו.
<דקלה שלום: כשהייתי עושה את הבדיקות המעמיקות שלי, יכול להיות שהייתי בוחרת בו בסופו של דבר, אבל בטח לא במחיר המלא שקניתי אותו.
<דקלה שלום: קניתי אותו כמעט במחיר מחירון.
<דקלה שלום: הייתי עושה את השיקולים שלי.
<דקלה שלום: אני חייבת לציין, היו רעשים ברכב.
<דקלה שלום: חששתי, לא נגעתי באוטו הזה, חששתי על חיי.
<דקלה שלום: בסופו של דבר מדובר פה בדיני נפשות.
<דקלה שלום: היה לי המזל לעלות על זה.
<דקלה שלום: אני חושבת שיש הרבה שמסתובבים ואולי לא עלו על זה וכבר מדובר פה בדיני נפשות.
<דקלה שלום: לי קשה לשמוע שאם עושים פה איזון אינטרסים, שהאיזון הכלכלי עולה על האינטרס - - -
<שמואל מלכיס: אני חושב שהסיפור שלה מעמיד בספק את כל התקנות האלה מתחילתן ועד סופן.
<שמואל מלכיס: אל תשכחו שהיא לקחה את הרכב למכון בדיקה, ואותו מכון בדיקה הוא המכון שבסופו של דבר צריך לבדוק את הרכב.
דוד צור: האם אתה מציע שהיא תבוא לאיגוד חברות הביטוח לבדיקה?
<שמואל מלכיס: לא אמרתי.
דוד צור: מה הטענה בדיוק?
<שמואל מלכיס: אם אי-אפשר לסמוך על מכון בדיקה - - -
דוד צור: את זה הבנו.
דוד צור: כדי לתקן עוולה אחת, לא צריך לייצר עוולות נוספות.
<שמואל מלכיס: זה עניין פלילי.
<שמואל מלכיס: מי מבטיח לנו שאותו מכון בדיקה שיביאו את הרכב אליו, על-פי תקנה 309, לא יעשה אותו דבר?
דוד צור: אתה צודק, אגב.
דוד צור: זה נושא שצריך להיות מטופל במקביל, אבל זה לא קשור לענייננו.
<שרית זוכוביצקי-אור: זו עבריינות ממש, הונאה, מה שמתארים פה.
דוד צור: אני מבקש לקרוא את הנוסח הסופי כדי שנוכל להצביע.
דוד צור: הצטרפה אלינו חברת כנסת מהאופוזיציה שיכולה אפילו לתמוך בנו.
מיכל רוזין: השאלה אם זה עבריינות או חוסר ידע ופיקוח על המכונים.
דוד צור: חברת הכנסת רוזין.
דוד צור: את רוצה?
דוד צור: זכות הדיבור שלך.
מיכל רוזין: אני לא מדברת על מי שניסה למכור, בטוח שיש פה הונאה.
מיכל רוזין: המכון עצמו, לא נשמע שיש פה רמאות או הונאה, יש פה - - -
<שרית זוכוביצקי-אור: יש פה שיתוף פעולה.
דוד צור: יש פה רשלנות.
מיכל רוזין: נזיז רגע את הממד העברייני - - -
<קריאה: תמימות או רשלנות.
מיכל רוזין: לא תמימות, אבל רשלנות.
מיכל רוזין: יש פה רשלנות של אותו מכון רישוי.
מיכל רוזין: השאלה מה עושים כדי להשלים את התקנות האלה.
דוד צור: מר מלכיס גם מרמז, ולצערי אני יכול להגיד את זה דווקא מהעולם שאני בא ממנו, והוא גם צודק במקרים מסוימים, על שירקעס שקיימים בין מקומות כאלה שמשמנים אחד את השני - -
מיכל רוזין: היא הלכה למכון שהיא רצתה ללכת, היא לא הלכה למכון שמישהו שלח אותה.
דוד צור: - - וכבר ראינו לא מעט כאלה.
<מרב תורג'מן: לכן לא היה צריך להשאיר מקום לשיקול דעת.
דוד צור: שמעת את ההערה של היועצת המשפטית לבסוף, מר מלכיס?
<שמואל מלכיס: כן.
דוד צור: היא אמרה שבגלל זה לא צריך להשאיר יותר מדי מקום לשיקול דעת ולצמצם.
<שלמה תוסייה-כהן: אמר לה אותו בודק ממכון הרישוי שזה לא מהותי.
דוד צור: כן, אבל מר תוסייה-כהן, אתה לא בזכות דיבור.
<עזרא שוהם: - - -
דוד צור: אתה אחרון, כי לא דיברת ואני עובר להצבעה.
<עזרא שוהם: אני יושב-ראש איגוד השמאים.
<עזרא שוהם: מה שהיא סיפרה, אם היינו רושמים לפני כן שהרכב הוא אובדן להלכה, לא היה מגיע לא לשלב של המכון, לא לבדיקה ולא להונאה.
<עזרא שוהם: השלב הזה הוא חשוב, שלב הרישום שהוא אובדן להלכה.
<יערה למברגר: זה מערבב שני דברים אחרים.
<יערה למברגר: אובדן להלכה זה מונח ביטוחי, זה לא מונח בטיחותי.
<יערה למברגר: אתם מערבבים פה דברים שהם לא מאותו סוג.
<עזרא שוהם: אם שמאי היה רושם ברישיון הרכב - - -
<יערה למברגר: זה עניין ביטוחי של הערכת שווי הרכב - - -
<עזרא שוהם: אוקיי, אז לא אובדן להלכה.
דוד צור: נזק מהותי.
<עזרא שוהם: אם הייתי רושם נזק מהותי ברישיון בזמן התאונה, זה היה אחרת.
<עזרא שוהם: עזוב אובדן להלכה, הייתי רושם אחוזי נזק ברישיון.
דוד צור: עו"ד זוכווביצקי, תקראי את הנוסח הסופי, כשיש פה הצעה שמעבירה את ה"מהותי" לסוף המשפט.
<מרב תורג'מן: "מהותי" או "משמעותי".
דוד צור: "מהותי" או "משמעותי", תוסיפי את זה, כדי שגם דעתם של איגוד חברות הביטוח תהיה נוחה וגם של הצרכנים.
<שרית זוכוביצקי-אור: "נזק בטיחותי – נזק שגרם לעיוות, הסטה, סדק או שבר משמעותיים, באחד מעמודי המרכב במסגרת גג המרכב, באחד מקורות השלדה הקדמית או האחורית שבין ציר הגלגלים הקדמיים והאחוריים ולפגיעה במרכב הרכב, שגרמה לעיוות או שינוי במבנה הגיאומטרי של רצפת המרכב, למעט נזק לחלקים הניתנים לפירוק או החלפה באמצעות ברגים ולא באמצעות ריתוך.
<דידי רוזנפלד: איפה המילה "מהותי"?
<שמואל מלכיס: איפה ה"מהותי"?
דוד צור: אנחנו בהצבעה.
<דידי רוזנפלד: אדוני היושב-ראש, איפה ה"מהותי"?
דוד צור: היא רצתה דוגמה.
<מרב תורג'מן: האם אפשר לקבל דוגמאות איזה חלקים ניתנים לפירוק והחלפה באמצעות ברגים ולא על-ידי ריתוך, רק כדי לסבר את האוזן?
דוד צור: איגוד המוסכים יגיד לנו.
<קריאה: פגוש, פנסים.
<אבנר פלור: אני מוכן להסביר את זה.
<מרב תורג'מן: מראש פגיעה בפנס לא היתה אמורה להיות נזק בטיחותי.
<שמואל מלכיס: רק במקום "מהותי" – "משמעותי"?
<אבנר פלור: סליחה, אדוני היושב-ראש, אפשר?
<אבנר פלור: נזק שגרם לעיוות, הסטה, סדק או שבר משמעותיים.
<שרית זוכוביצקי-אור: כל אלה צריכים להיות משמעותיים.
<שמואל מלכיס: מה ההבדל בין משמעותיים למהותיים?
<שמואל מלכיס: למה שיניתם?
<שמואל מלכיס: מה ההיגיון בזה?
<שרית זוכוביצקי-אור: שזה יהיה בעל משמעות.
<שרית זוכוביצקי-אור: אתה רוצה להחזיר ל"מהותי"?
<שרית זוכוביצקי-אור: זה יותר טוב מבחינתך?
<שרית זוכוביצקי-אור: מה ההבדל?
דוד צור: אני מציע כך, שתשאירי את הנזק המהותי בהתחלה ובסוף את המשמעותי, שזה יהיה בטוח, מה שנקרא.
דוד צור: גם מהותי וגם משמעותי.
<מרב תורג'מן: אין לזה משמעות.
דוד צור: אם אין לזה משמעות, תשאירו את זה.
דוד צור: נזק מהותי - - -
<שרית זוכוביצקי-אור: נזק שגרם לעיוות, הסטה, סדק או שבר משמעותיים.
<אבנר פלור: זה חוזר על עצמו, כבר אפשר להשאיר את המהותי.
<מרב תורג'מן: אנחנו מדברים על עיוות, הסטה, סדק או שבר שהם משמעותיים באחד מהחלקים המפורטים כאן.
<שמואל מלכיס: הנזק עצמו צריך להיות מהותי.
<מרב תורג'מן: זה בדיוק מה שכתוב כאן.
דוד צור: רבותי, תשאירו את המילה "מהותי" במקום "משמעותי".
<שרית זוכוביצקי-אור: בסוף.
דוד צור: מי בעד הנוסח הזה, כפי שמוצע?
<יערה למברגר: מה בהתחלה ומה בסוף?
<לאה ורון: נזק מהותי שגרם - - -
<שרית זוכוביצקי-אור: אמרנו בלי.
<מרב תורג'מן: הוא אמר שיהיה "משמעותי", "מהותי", אבל לא בהתחלה.
דוד צור: נזק שגרם לעיוות, הסטה, סדק או שבר מהותי.
<שרית זוכוביצקי-אור: מהותיים.
דוד צור: חברת הכנסת רוזין - -
מיכל רוזין: אני לגמרי אתך.
דוד צור: - - מי בעד הנוסח הזה?
דוד צור: אנחנו עוברים לסעיף הבא.
<מרב תורג'מן: צריך לאשר גם את ההגדרות שלפני כן.
דוד צור: "שלדה"?
<מרב תורג'מן: ההגדרות שהיו.
<יערה למברגר: "מפעל" ו"מפעל בודק".
<מרב תורג'מן: אולי כדאי שתקראי את ההגדרה.
<שרית זוכוביצקי-אור: קראתי.
דוד צור: הנוסח של שלדה.
<לאה ורון: למה רק הנוסח של שלדה?
<לאה ורון: כל תקנה (ט).
דוד צור: כל ההגדרות.
<מרב תורג'מן: כל סעיף ההגדרות, בדיוק.
<שרית זוכוביצקי-אור: תיקון תקנה 310 2.
<שרית זוכוביצקי-אור: "בתקנה 310 לתקנות העיקריות – (1) בכותרת השוליים, במקום "תעודת בדיקה" יבוא "תעודת תקינות"; (2) במקום תקנת משנה (א) יבוא: "(א) רכב שבוחן או שוטר מסר לגביו הודעת אי שימוש כאמור בתקנה 308 (א) והליקויים בשלהם נתנה הודעת אי השימוש תוקנו בידי מפעל, יתן עליו מנהלו המקצועי, לאחר סיום תיקון הרכב תעודת תקינות בחתימת ידו בטופס הערוך לפי טופס 4 שבתוספת השלוש עשרה והיא תשמש הוכחה כי הרכב תוקן.
<שרית זוכוביצקי-אור: " פה אנחנו במקרה סדרתי של הורדת רכב מהכביש בגין ליקויים, שנמסרה לגביו הודעת אי-שימוש.
<שרית זוכוביצקי-אור: אנחנו מסדרים את הפרוצדורה שבמסגרתה מפעל ייתן תעודת תקינות והיא תשמש לצורך החזרת הרכב לכביש.
דוד צור: הערות, אם יש לסעיף הזה.
דוד צור: מי בעד הנוסח המוצע?
<שרית זוכוביצקי-אור: הוספת תוספת שלוש עשרה 3.
<שרית זוכוביצקי-אור: "אחרי תוספת 12 לתקנות העיקריות יבוא - - -".
<שרית זוכוביצקי-אור: אני אפרט את רשימת הטפסים, הם כולם מתייחסים למעשה לחובות שמוטלות על שמאי.
<שרית זוכוביצקי-אור: חשבנו שנכון יותר יהיה שהדיווח יהיה מדויק, אחיד, ולכן בחרנו שהדיווחים, הן של השמאי והן של רשות הרישוי והן של המפעל הבודק, יהיו אחידים, בטופס אחיד, עם אינפורמציה מדויקת שתימסר ביניהם, מלאה, ולכן בחרנו לעשות את זה בטפסים שיהיו חלק מהתקנות, למעשה הם יהיו מהותיים.
<שרית זוכוביצקי-אור: אני מפרטת מה זה טופס 1.
<שרית זוכוביצקי-אור: טופס 1 זה תעודת בדיקת תקינות לפי 309.
<שרית זוכוביצקי-אור: למעשה זו תעודת תקינות לרכב שנגרם לו נזק.
<שרית זוכוביצקי-אור: לא מדובר בנזק מהותי, מדובר בנזק שלא יירשם אחר-כך ברישיון הרכב.
<שרית זוכוביצקי-אור: הלאה.
<מרב תורג'מן: רגע, שנייה.
דוד צור: יש פה גם הערה של מנהלת הוועדה לעניין השעה.
<שרית זוכוביצקי-אור: איפה השעה?
<לאה ורון: שהמנהל המקצועי יכול לבחון את כל המערכות, לרבות נסיעת המבחן, ולציין בדיוק 12:20?
דוד צור: הוא כותב את השעה שבסוף הוא סיים את הבדיקות?
דוד צור: זו הפרקטיקה הנוהגת?
דוד צור: נשמע רגע את איגוד המוסכים.
<רונן לוי: היה צריך להוסיף את כריות האוויר.
<אבנר פלור: הוספנו.
<אבנר פלור: כבר הוספנו.
<רונן לוי: לא הוסף.
<אבנר פלור: בסעיף ח' הוספנו נושא של כריות אוויר וב-ט' נסיעת מבחן.
<רונן לוי: זה לא פה.
<קריאה: מה זה סעיף ח'?
<רונן לוי: אני מדבר על הטופס.
<שרית זוכוביצקי-אור: שלחנו בנוסח המתוקן שהיה.
<רונן לוי: מה שעומד בפני הוועדה זה לא - - -
<אבנר פלור: רונן, זה בפנים.
<לאה ורון: איפה יש?
<לאה ורון: בפני הוועדה זה לא נמצא.
דוד צור: בטופס עצמו זה יהיה?
<שרית זוכוביצקי-אור: יכול להיות שזה לא תוקן.
<שרית זוכוביצקי-אור: נוסיף כריות אוויר.
דוד צור: הערה נכונה.
<לאה ורון: אתם מחזיקים נוסח שבפני הוועדה לא נמצא וגם לא בפני המוזמנים, לכן הוא העיר את ההערה שלו.
<שרית זוכוביצקי-אור: הערה נכונה ונוסיף עוד קובייה – ט' כריות אוויר.
<מרב תורג'מן: שרית, אמרת שתבדקי את מספר הרישום בפנקס המהנדסים או ההנדסאים אם זה נחוץ, רלוונטי.
<שרית זוכוביצקי-אור: איפה הפנינו לפנקס מספר הרישום?
<מרב תורג'מן: אולי לך אין בנוסח.
<שרית זוכוביצקי-אור: יש מספר כזה.
<שרית זוכוביצקי-אור: בדקתי את זה.
דוד צור: עוד הערות לטופס?
<שרית זוכוביצקי-אור: אני אפרט את הטפסים?
<שרית זוכוביצקי-אור: טופס 2 זה טופס דיווח לרשות הרישוי של שמאי במפעל בודק אם אין שמאי.
<שרית זוכוביצקי-אור: הטופס השלישי זה של המנהל המקצועי למפעל בודק, לפי תקנה 309 (ה), והטופס האחרון זה טופס התקינות של 310.
<מרב תורג'מן: אני רק אציין שבעקבות הערה באחד מהדיונים הקודמים הוסף לטופס ,3 שיש תמיד לצרף את החשבונית, קבלה או אסמכתה - - -
<רונן לוי: מה זה אסמכתה?
<רונן לוי: זה לא "או".
<מרב תורג'מן: זה היה אישור.
<רונן לוי: דיברנו שזה תוקן סופית, אז זה לא יכול להיות אסמכתה.
<רונן לוי: או חשבונית או - - -
<מרב תורג'מן: בטופס 3.
<מרב תורג'מן: האסמכתה הוספה בעקבות הערות שנשמעו כאן.
<רונן לוי: תסביר מה זו אסמכתה.
<אבנר פלור: זו עוד אפשרות.
<רונן לוי: זה פתק?
<רונן לוי: מה זה?
<אבנר פלור: זה איזה אישור.
<רונן לוי: עכשיו כל אחד יבוא עם פתק - - -
<מרב תורג'מן: זה הוסף בעקבות הערה - - -
<רונן לוי: כל מוסך פירטי בשטחים יבוא עם פתק?
<לאה ורון: רונן, אולי תציג בפני ממלא-מקום יושב-ראש הוועדה וחברת הכנסת מה ההערה שלך.
<רונן לוי: בטופס 3.
<רונן לוי: אמרה את זה עכשיו היועצת המשפטית.
<לאה ורון: תחזור על זה אם אתה רוצה.
<לאה ורון: מה הבקשה שלך?
<רונן לוי: "הערות למפעל או למנהל המקצוע של המפעל" – בסעיף 1 כתוב "לטופס זה יש לצרף תמיד חשבונית /קבלה או אסמכתא לביצוע התיקון".
<איציק סרור: כרטיס עבודה.
<רונן לוי: כרטיס עבודה שמה?
מיכל רוזין: מה הטענה?
<רונן לוי: הטענה שזה צריך להיות סופי, או חשבונית או קבלה.
<דידי רוזנפלד: אם אין חשבונית כי הוא תיקן לעצמו?
דוד צור: כתוב "- - -/קבלה או אסמכתה לביצוע".
<רונן לוי: אני אסביר.
<רונן לוי: אנחנו הרי נאבקים כל הזמן שהתיקונים ייעשו במוסכים מורשים, חוקיים, במדינת ישראל, ולא במוסכים בשטחים, ומגיעות היום כל מיני אסמכתאות או שמישהו קנה אסמכתה.
<רונן לוי: מה זו אסמכתה?
<רונן לוי: לכן צריך להיות ברור מה זה.
<רונן לוי: פתק?
<אבנר פלור: אין לי בעיה להסיר את זה.
דוד צור: חשבונית, זה הנוסח?
<שרית זוכוביצקי-אור: חשבונית או קבלה.
דוד צור: תוריד את האסמכתה לביצוע.
<דידי רוזנפלד: אדוני היושב-ראש, יש יותר ממקרה אחד שבעל המוסך מתקן לעצמו את המכונית.
<עזרא שוהם: הוא חייב להוציא חשבונית גם לעצמו.
<דידי רוזנפלד: מוסך "דן" עובד עבור "דן", מוסך פנימי לא מוציא חשבוניות ל"דן" ואני לא משלם מע"מ.
דוד צור: מה הוא מוציא?
דוד צור: הוא חייב, לא?
דוד צור: המוסמכים הפנימיים במשטרה או בצה"ל, הם לא מוציאים בסוף - - -
<דידי רוזנפלד: חשבון.
<דידי רוזנפלד: חשבון לא חשבונית.
<דידי רוזנפלד: חשבון זה בסדר, חשבונית זה משהו אחר.
<שרית זוכוביצקי-אור: חשבון/חשבונית או קבלה.
<שרית זוכוביצקי-אור: אותו דבר בסעיף 3, בהתאמה.
<רונן לוי: אולי אפשר להוסיף ממוסך מורשה.
<שרית זוכוביצקי-אור: זה רק ממוסכים מורשים.
<מרב תורג'מן: ודאי.
<אבי גלנצר: אנחנו מבצעים את הבדיקה.
<אבי גלנצר: גם היום אנחנו לא מקבלים - - -
מיכל רוזין: איך שתקת כשהיא סיפרה את הסיפור הזה?
מיכל רוזין: איך ישבת, שתקת, לא אמרת שום דבר?
<אבי גלנצר: אני אענה לך.
<אבי גלנצר: אוקיי.
<אבי גלנצר: אני מייד אענה.
<אבי גלנצר: כשאנחנו מקבלים רכב לבדיקת 309, הדבר הראשון שאנחנו דורשים מהמוסך זה אישור ממוסך מורשה.
<אבי גלנצר: ישנה תעודה שבה ממלא המוסך המורשה את כל הפרטים.
<אבי גלנצר: התעודה מנוקבת ומסודרת ולא יגיע רכב אלינו לבדיקה ולא נקבל אותו ללא אותה תעודה, כך שבכל מקרה, מוסכים שאינם מורשים לא יכולים להציג תעודה כזאת, ולכן ממילא לא נקבל את הרכב לבדיקה.
<אבי גלנצר: לכן הנושא של האסמכתה – מגיעים רכבים שהמוסך תיקן, אבל עדיין לא הוציא חשבונית סופית מכיוון שאנחנו יכולים למצוא ליקויים ברכב.
<אבי גלנצר: אנחנו מחזירים את הרכב למוסך, הוא מתקן אותו ומחזיר אותו שנית – לכן הנושא של האסמכתה, אני חושב שהוא מקובל.
דוד צור: הרעיון הוא בסוף התהליך ולא בשלבים שאתה מדבר עליהם.
דוד צור: כל זמן שהרכב נע בין המוסך לבין הרישוי וכן הלאה, הוא לא בחוץ.
<אבי גלנצר: הוא קודם כול מביא תעודה על תקינות הרכב מהמוסך המתקן.
<אבי גלנצר: זה דבר שנעשה היום.
<אבי גלנצר: אם השמיטו אותו כאן - - -
דוד צור: הנוסח פה מתייחס כשהרכב יוצא החוצה לשוק.
<שרית זוכוביצקי-אור: זה עוד לפני.
<אבי גלנצר: זה עדיין בשלב שאני מקבל אותו לבדיקה.
<אבי גלנצר: יושב כאן שמעון, הוא יגיד לכם בדיוק.
<דידי רוזנפלד: אדוני היושב-ראש, הוא מכין איזה פרופורמה, הולך לבדיקה במכון.
דוד צור: החשבון לא מספיק?
<דידי רוזנפלד: החשבון זה מצוין, אבל החשבון הוא אחרי הבדיקה.
<דידי רוזנפלד: אחרי שהוא גמר לבדוק, אז הוא מוציא חשבון לבעל הרכב.
<דידי רוזנפלד: פה הוא צריך להציג חשבון למכון הבדיקה.
<שרית זוכוביצקי-אור: לכן האסמכתה כן במקום.
<שרית זוכוביצקי-אור: יכול להיות שתהיה בדיקה, יידרשו תיקונים, זה יחזור למוסך ובסוף הוא יוציא לו חשבון, אבל רוצים לאפשר - - -
<שמעון אלקיים: אם אפשר, אני אבהיר את העניין.
<שמעון אלקיים: רכב שניזוק ותוקן במוסך ומחויב לעשות בדיקה במעבדה מוסמכת לאחר תאונה, התנאי של המעבדה לקבל אותו לבדיקה זה שהמוסך ימלא איזה טופס, שהכתבנו איך ייראה, שהוא מצהיר שלמעשה הרכב תוקן על-ידו במוסך המורשה, ולא מספיק שהוא רק ממלא את הטופס, אלא הוא מצרף לזה גם חשבונית, ואם יש, גם דוח שמאי.
<שמעון אלקיים: השמטנו את זה, כי בחברת ליסינג לא תמיד יש שמאי, אבל חשבונית הוא תמיד חייב לצרף, ואם אין חשבונית, האסמכתה פה מתייחסת כמובן או לחשבון או להזמנת תיקון, שבה הפרטים של המוסך, והוא כותב שם בדיוק מה הוא עשה בזמן התיקון.
<שמעון אלקיים: כך שהוא לא יכול להתקבל לבדיקה, כמו שאבי גלנצר אומר, בלי שיהיה לו קודם האישור מוסך והאסמכתה או החשבונית שמצורפת אליו.
<שמעון אלקיים: זה התנאי לקבל אותו לבדיקה בכלל, בלי זה הוא לא מתקבל.
<שמעון אלקיים: כך אנחנו מבטיחים שרכבים יטופלו רק במוסכים מורשים.
<רונן לוי: אנחנו מקבלים שאפשר לכתוב במקום "חשבון עם פירוט ולא חשבונית" או "אסמכתה עם פירוט תיקון".
<מרב תורג'מן: כשיש חשבונית, עדיף לצרף את החשבונית.
דוד צור: איך הנוסח?
דוד צור: עוד פעם, אסמכתה - - -
<רונן לוי: עם פירוט.
<רונן לוי: עם פירוט של התיקון.
<שרית זוכוביצקי-אור: אסמכתה כוללת פירוט התיקון.
<רונן לוי: אז המכון יודע מה לבדוק.
<שמעון אלקיים: רונן, כרטיס עבודה יפתור את הבעיה?
<רונן לוי: אין פירוט.
<רונן לוי: באיזה כרטיס עבודה כתוב "תיקנת"?
<שמעון אלקיים: כרטיס עבודה שמפורטים התיקונים שבוצעו.
<רונן לוי: לא, שהמכון ידע מה תוקן.
<רונן לוי: סליחה, כבוד היושב-ראש - - -
דוד צור: הנוסח שבסעיף 3, שמדבר על אסמכתה לביצוע התיקון או אסמכתה לפירוט התיקון - - -
<שרית זוכוביצקי-אור: אסמכתה הכוללת פירוט התיקון.
<רונן לוי: פירוט זה מצוין.
<רונן לוי: פירוט זה עושה התאמה בין הבודק לבין - - -
דוד צור: אנחנו מסכמים על זה.
דוד צור: תקראי עוד פעם.
<שרית זוכוביצקי-אור: הנוסח יהיה לסעיף 1 ו-3.
<שרית זוכוביצקי-אור: "לטופס זה יש לצרף תמיד חשבון/חשבונית, קבלה, או אסמכתה הכוללת פירוט התיקון".
<יערה למברגר: או אסמכתה אחרת.
<דידי רוזנפלד: או המילה "או", או סלש.
דוד צור: או סלש.
<שרית זוכוביצקי-אור: "או", בלי סלש.
<יערה למברגר: יש נסחות של חקיקת משנה במשרד המשפטים שתקרא את זה בסוף ותגיד אם פסיק או סלש.
<שרית זוכוביצקי-אור: "או" זה גם "ו-".
דוד צור: מי בעד הנוסח שהוקרא עכשיו?
דוד צור: חברת הכנסת רוזין?
<מרב תורג'מן: אושרה למעשה כל התוספת, כולל כל הטפסים.
<מרב תורג'מן: עכשיו נשאר סעיף תחילה.
דוד צור: לא יכול להיות.
מיכל רוזין: לא קיבלתי תשובה למכוני הרישוי.
דוד צור: את צודקת.
דוד צור: מזל שיש פה - - -
מיכל רוזין: מרצ עוסקת במהות, לא רק בסעיפים.
<אבי גלנצר: קטעו אותי באמצע, ואני אענה לך.
<אבי גלנצר: שמענו את תלונתה של הגברת כאן.
<אבי גלנצר: לא ראינו את טופס הבדיקה, לא ראינו מה כתוב.
<אבי גלנצר: כולנו מסתמכים על מה שהיא אמרה.
<אבי גלנצר: אני חושב שבמקרה כזה יש כתובת לתלונות, יש כתובת של בית משפט על מנת לטפל בזה.
מיכל רוזין: זו לא תשובה.
מיכל רוזין: לשלוח אזרחים לבית משפט על כל דבר?
<אבי גלנצר: יש גם משרד התחבורה, לא רק בית משפט.
<אבי גלנצר: קודם כול, יש משרד התחבורה - -
דוד צור: אני אגיד לך מה הייתי מצפה ממך, דבר נורא פשוט.
<אבי גלנצר: - - אבל אני אשמח מאוד לקבל את הפרטים מהגברת הזאת ולטפל בזה כמו שצריך לטפל.
דוד צור: זה מה שציפינו לשמוע.
דוד צור: לא קשה להגיד את זה.
מיכל רוזין: אני רוצה שתכתבי אותי בבקשה על העברת הפנייה אליו, ואני אעקוב אתך לגבי מה טופל ומה נעשה.
<אבי גלנצר: ברצון רב.
<רונן לוי: זה היה אתמול בערוץ 10.
<רונן לוי: העלינו את הכתבה הזאת לדף הפייסבוק שלנו.
<רונן לוי: אפשר לראות את זה שם.
דוד צור: אם אתם רוצים לבדוק את זה בפייסבוק או בווטסאפ, זה גם בסדר, אבל בסוף גם תעדכנו את חברת הכנסת מיכל רוזין.
דוד צור: תחולה.
<שרית זוכוביצקי-אור: תחילה – "תחילתן של תקנות אלה ביום ג' בסיון התשע"ד (1 ביוני 2014)".
<מרב תורג'מן: התקנות הועברו לכאן לפני כמעט חצי שנה.
<מרב תורג'מן: אולי יש מקום לבחון להאריך בהתאמה את התחילה, על מנת לאפשר - - -
<קריאות: מה יש להיערך?
דוד צור: 1 באוגוסט?
<אבנר פלור: 1 באוגוסט.
<יערה למברגר: אפשר להאריך מעט.
<שרית זוכוביצקי-אור: באוגוסט.
<יערה למברגר: 1 באוגוסט?
<אבנר פלור: יש בעיה מחשובית, אז אנחנו בתהליך עבודה כבר כמה חודשים.
דוד צור: 1 באוגוסט.
<לאה ורון: תחילתן של התקנות 1 באוגוסט.
דוד צור: - - בעד.
דוד צור: מישהו מתנגד?
דוד צור: אני סוגר את הישיבה.
דוד צור: תודה על ההשתתפות.
דוד צור: אנחנו תיכף מתחילים בדיון הבא.
דוד צור: הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (הגבלת תשלום למורה נהיגה בעד שימוש ברכבו במבחן נהיגה), התשע"ד-2013, של חבר הכנסת חמד עמאר.
דוד צור: אני אתן לחבר הכנסת חמד עמאר להציג.
דוד צור: אנחנו כמובן בדיון בוועדה בהכנה לקריאה הראשונה.
דוד צור: ניתן לחבר הכנסת עמאר להציג גם את הרציונל של החוק ונפתח דיון.
חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, הצעת החוק נולדה אחרי שקיבלתי הרבה פניות מהרבה תלמידים.
חמד עמאר: היא התחילה להתבשל אחרי שראיתי שהנושא לא נוגע לתלמיד אחד או שניים או שלושה או ארבעה או חמישה.
חמד עמאר: קיבלתי הרבה פניות ואחת הפניות שנגעה ממש ללבי היתה פנייה של אחת התלמידות שאמרה לי שהיה לה טסט עשירי והיא נכשלה, והיא התחייבה לשלם על כל טסט 400 שקל.
חמד עמאר: כשעשינו חישוב פשוט, התברר שהיא כבר שילמה יותר מ-4,000 שקל רק למורה הנהיגה על מנת להשאיל לה את הרכב בנוסף לאגרת טסט שהיא 138 שקל, אם אני לא טועה, או 136 שקל.
חמד עמאר: זה בנוסף.
חמד עמאר: אנחנו יודעים, אדוני היושב-ראש, שרוב התלמידים ולומדי הנהיגה הם בחורים צעירים, תלמידים בתיכון, שרוצים לעשות רישיון, חיילים - -
דוד צור: עם מורים יותר ותיקים.
חמד עמאר: - - שכל נושא העלות של לומדי הנהיגה עובר להורים שלהם, וההורים שלהם צריכים לשאת בעלות הזאת.
חמד עמאר: לכן ההצעה שלי היא הצעה פשוטה וברורה.
חמד עמאר: הרי הטסט הוא בסך-הכול 20 דקות, והעמדת הרכב הוא ל-20 דקות, שיעור הוא בסביבות 40 דקות, המורה נמצא ברכב, בטסט המורה לא נמצא ברכב, לכן העלות של הטסט תהיה בעלות של שיעור נהיגה.