GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אבישי ברוורמן: מזמן לזמן אני פוגש את שר האוצר ואנחנו שואלים אחד את השני איפה הכסף.
אבישי ברוורמן: אז כמה כסף מתגלגל פה בעסק הזה?
<אבנר פלור: ברמה הכוללת, לפחות מהנתונים שבידי, ולא אתייחס ספציפית: ענף הרכב מגלגל – דלק והכול ביחד – למעלה מ-100 מיליארד שקל, כולל דלק.
<יעקב אנוך: ענף הרכב מגלגל, כולל השותף שזה רשות המסים 30 מיליארד.
<יעקב אנוך: צריך לזכור שבערך מחצית זה מסים.
<יעקב אנוך: מה שאבנר הציג זה את נושא הדלק.
אבישי ברוורמן: שירה, מה שאומר מר אנוך הוא שיש 30 מיליארד - - - 15 הולכים לרשות המסים וגם לאגף שוק ההון.
אבישי ברוורמן: מה עם ה-70 האחרים?
<שירה ברגמן: יש לנו חלפים שזה נתח - - -
אבישי ברוורמן: לישיבה הבאה, אני מבקש לקבל את החלוקה איך ה-100 מיליארד מתחלקים.
<קריאות: אין 100 מיליארד.
<דידי רוזנפלד: אין 100 מיליארד.
<אבנר פלור: אנחנו נביא את הנתונים.
אבישי ברוורמן: שירה ברגמן אמרה 100 מיליארד, אני רוצה לראות את החלוקה.
<אבנר פלור: אני שוב מדגיש, מדובר ברשיונות היבוא.
<אבנר פלור: הרישיונות שניתנים היום הם לשנה קלנדרית – מינואר עד סוף השנה או מאמצע השנה, תלוי באותו אחד שמבקש.
<אבנר פלור: מה שאנחנו עושים בחקיקה פה - - -
<שרית זוכוביצקי-אור: כי זה רשיונות יבוא, אין רשיונות לעיסוק היום.
<אבנר פלור: בדיוק, זה רשיונות יבוא.
<אבנר פלור: כמו שאמרתי, התנאי לאותו מתן רשיון יבוא זה עמידה בין היתר גם בדרישות תקינה.
<אבנר פלור: בתקינת הרכב דרישות החובה שלנו מתעדכנות מדי שנה, בינואר השנה הקלנדרית הבאה או אחריה.
<אבנר פלור: אבל מה שכאן אנחנו עושים בחוק הזה, אנחנו עושים את ההבחנה בין רשיון יבואן לגבי העיסוק עצמו שזה יהיה ל-3 שנים, זאת אומרת הוא לא יצטרך להגיע אלינו כל שנה, רשיונות היבוא יהיו כל שנה - - - מהרשות המוסמכת.
<איתי עצמון: אדוני, יש לי שתי שאלות ביחס להסבר שנתנו כאן נציגי הממשלה.
<איתי עצמון: קודם כל, אני מציע שתפרסו בפני הוועדה מה הכשלים שזיהיתם במצב המשפטי הקיים שבעצם מחייב לשיטתכם שינוי בתפיסה.
<איתי עצמון: כי בעצם, לפי מה שאני מבין, הדרישה שאתם מציעים לקבוע כאן בהצעת החוק היא שבעל רשיון ייתן שירותים לבעלי רשיונות אחרים ביחס למוצרים שהוא לא ייבא בעצמו.
<לאה ורון: הם לא בהכרח מאותו דגם.
<חיים פילצר: אתה צודק.
<איתי עצמון: אבל קודם כל מה הכשלים במצב הקיים מבחינת תחרות והתייחסות לשאלה השנייה.
<אבנר פלור: לשאלתך, אני רוצה קודם שנמקד מה בדיוק – בעצם מה שאנחנו מטילים בחקיקה החדשה, נושא של מימוש אחריות וביצוע הריקול, אנחנו רוצים להטיל את זה על היבואן הישיר שהוא ייתן לאותם תוצרים שמיובאים על ידי בעלי רשיונות אחרים, ובנוגע לנושא של שירותי התחזוקה לרכב, זה כמו שראית בסעיפים 35-37, אנחנו מטילים על כל יבואן את אותה אחריות לביצוע שירותי תחזוקה.
<אבנר פלור: זאת אומרת, לגבי המוסכים, הפריסה וכל מה שנגזר מכך, וראינו את זה גם לגבי היבואן הזעיר.
<אבנר פלור: לשאלתך, אנחנו זיהינו במהלך השנים שאחד החסמים בייבוא כלי רכב בתוספת הסוגים השונים, זה בעצם שאותם יבואנים לא מקבלים מהיצרנים ישירות את הנושא של מימוש האחריות.
<אבנר פלור: היצרן לא יכול לבצע מימוש אחריות - היצרן בחו"ל לא מבצע מימוש אחריות באמצעות היבואן העקיף.
<אבנר פלור: יש לי דוגמה העכשווית בשנה האחרונה, כשנכנס לפה יבואן עקיף והוא יושב כאן.
<אבנר פלור: גם היבואן העקיף הזה – היצרן העביר מכתב שהריקול בביצוע מימוש האחריות יהיה באמצעות היבואן הישיר, לא באמצעות יבואן עקיף.
<אבנר פלור: היבואן העקיף מצדו רצה והיה בתהליכים, אבל היצרן מבחינתו אמר שמימוש האחריות והריקול יהיה בביצוע היבואן הישיר.
<אבנר פלור: יחד עם זאת, מה שאנחנו גם בדקנו במסגרת הדרקטיבה האירופאית שמתייחסת - - - גם שם נקבע שבין היתר מימוש אחריות וביצוע הריקולים או/וגם שירותי התחזוקה, יכול להיות בכל מקום.
<אבנר פלור: כלומר, אדם שקונה את הרכב בגרמניה, יכול לטפל בבלגיה, יכול לטפל במדינות נוספות, ולא באותו מקום, ולא על ידי אותו יבואן שהוא רכש ממנו.
<אבנר פלור: זה לפחות הנתונים שמצויים כאן.
<איתי עצמון: כלומר, מה שאתה אומר הוא שהמודל שאתם מציעים כאן, דומה למודל שקיים באירופה.
<אבנר פלור: דומה למודל.
<דידי רוזנפלד: היצרן הוא האחראי.
אבישי ברוורמן: חבר'ה, יש לכם משקל גדול.
אבישי ברוורמן: עכשיו התווכחנו אם אתם 30 מיליארד – יש לכם משקל.
אבישי ברוורמן: יש לכם את עורכי הדין הכי טובים.
אבישי ברוורמן: רק את זכות הדיבור לחלק בשווה.
<אבנר פלור: אדוני היושב ראש, עוד עובדה שרציתי לציין פה.
<אבנר פלור: הועבר אליך מכתב על ידי איגוד יבואני הרכב, ממר אנוך.
<אבנר פלור: בסעיף 10 הוא כותב: למצער, ניתן לקבוע כי היבואנים הישירים יטפלו בכלי רכב שיובאו על ידי יבואנים אחרים, ובלבד שמדובר בדגמים עם מפרט טכני זהה שמיובאים על ידי היבואן הישיר.
<אבנר פלור: כלומר, מבחינת המסמך הזה העובדה קיימת היא שנכון לרגע זה היבואנים מבחינתם ישנה הסכמה לגבי אותם דגמים, רק המחלוקת היא לאותם דגמים - - -
<יורם בונן: זה דרך מאוד מסוימת לקרוא את המכתב.
<קריאה: אבנר, זה לא מה שכתוב שם.
<אבנר פלור: אני לא משפטן.
<אבנר פלור: עוד משהו אדוני היושב ראש, אנחנו נשמע תיקף את הגורמים השונים, אבל גם נתנו את הדעת בנוגע לאותם סעיפים שהעלו היבואנים במסגרת השימוע שהיה בהיבט של אבטחת מידע, ה-back to back, הנושא של מנגנון תשלום – איך אתה מחייב אותי במשהו, יש לי איזשהן עלויות כאלה ואחרות, גם בהיבט שמדובר אך ורק באותם כלי רכב שהיצרן נותן אחריות, אבל רכב שמגיע לפה ללא אחריות, אנחנו לא מתייחסים.
<אבנר פלור: לא נחייב את היבואנים הישירים ברכב שמגיע לפה ללא אחריות יצרן.
<איתי עצמון: יגיעו לפה כלי רכב גם ללא אחריות.
<אבנר פלור: כן, יגיעו, אנחנו מחייבים רק כלי רכב כאלה.
<אבנר פלור: עוד נקודה חשובה – גם בהיבט של אספקת מוצרי תעבורה.
<אבנר פלור: הועלתה טענה במסמכים ובמסגרת הדיונים עם איגוד יבואני הרכב ובכלל, לגבי נושא של זמן אספקת מוצרי תעבורה, להגדיל את זה מ-7 ימים למספר יותר גבוה, וגם לזה התייחסנו.
אבישי ברוורמן: אני רואה שיש לך פתיחות רבה פה בנושאים האלה.
<איתי עצמון: מה הצעתכם לעניין שיפוי של היבואנים הישירים על ההוצאות שייגרמו להם.
<איתי עצמון: בכל זאת, הם יידרשו להוציא הוצאות עבור הטיפול בכלי רכב שהם בכלל לא ייבאו, דגמים שהם אפילו לא ייבאו, כל עוד מדובר על אותו תוצר הם יחוייבו לטפל ברכב.
<אבנר פלור: מבחינתנו, אחד התנאים לגבי אישור יבואן זה שהיצרן בעצם יתחייב לבצע את מימוש האחריות והריקולים לכלל התוצרים שמיובאים לפה.
<איתי עצמון: הדבר ישים?
<אבנר פלור: עובדה שנתתי את המקרה של היבואן העקיף הנוכחי.
<יורם בונן: מה עם התחזוקה והחלפים?
אבישי ברוורמן: שואל עורך דין בונן, שלא בזכות דיבור – מה עם התחזוקה והחלפים?
<יורם בונן: עם העלויות לגבי התחזוקה.
<אבנר פלור: אדוני היושב-ראש, אם אפשר שנשמע ואז אגיב.
אבישי ברוורמן: לכן, אני פותח את הדיון להערות.
אבישי ברוורמן: אני מבקש הערות בקצרה.
אבישי ברוורמן: נפתח לאותו נחשון בן עמינדב, שקפץ והפך ליבואן מקביל.
<ניל סמולט: אני אשתדל בקצרה למרות שאפשר להגיד על זה הרבה.
<ניל סמולט: שמענו את זה בדיונים קודמים.
<ניל סמולט: מנסים פה להפיץ איזושהי אגדת עם כאילו במסווה של קושי טכני לוגיסטי מחשבתי – אי אפשר לטפל ברכבים.
<ניל סמולט: כל הקושי פה הוא קושי של רצון.
<ניל סמולט: אנחנו יודעים שזה קורה, אנחנו מכניסים לשירות הרכבים גם דגמים שלא מייבאים כאן בישראל, ונותנים את השירות ללא שום בעיה, ומקימים אותם ישירות במחשבים ושמחים לטפל בזה כי זה עוד מקור פרנסה.
<ניל סמולט: ואנשים שלא יבכו כאן.
<ניל סמולט: אם אנחנו ניתן את השליטה לגורמים שמתחרים במכירה או בארץ או בחוץ לארץ, לחסום את האפשרות להביא רכבים ממקור אחר זה מה שיקרה במוקדם או מאוחר.
<ניל סמולט: מה לעשות, אם לא נחייב זה לא יהיה.
<ניל סמולט: זה יהפוך להיות חסם, תהיה כאן אפליה בין צרכנים שהם אלה שמקבלים את השרות על בסיס ממי הם קנו את הרכב ומי הרוויח מהם כסף.
<ניל סמולט: אסור שזה יקרה.
<ניל סמולט: עוד הערה קטנה: חשבנו שנוכל לפנות בעצמנו ליצרן ולקבל אפשרות להכשיר עובדים, ולתת בעצמנו את השרות.
<ניל סמולט: היצרן פסל את זה, אסר את זה.
<ניל סמולט: הוא אמר: היבואן שלי לא מסכים.
<חיים פילצר: אני מסכים לחלוטין עם מה שאמר עורך דין סמולט.
<חיים פילצר: אני מבקש שלא תהיה זריית חול בעיניים.
<חיים פילצר: אני לא אתן את הפרטים, אבל אנחנו חתמנו הסכם עם יצרן בחו"ל של רכבים, שמספק ליבואן בארץ כלים.
<חיים פילצר: כיוון שזה דרך סוכן מורשה אחר, הסוכן המורשה האחר קיבל את אישור היצרן בחו"ל להביא את הרכבים לישראל, כאשר הוא משפה את היבואן המקומי בתשלום באחוזים על השרות ועל האחריות.
<חיים פילצר: זאת אומרת, אנחנו משחקים באותו מגרש, ונהיה קלפים על השולחן – כולם רוצים למכור.
<חיים פילצר: היצרן בחו"ל אומר אני נותן במחיר שאני מוכר לך דרך הסוכן המורשה שאתה איתו קשור ליבואן בארץ.
<חיים פילצר: אין לו ברירה.
<חיים פילצר: הוא ייתן לך שרות על הציוד שלו גם אם אתה יבואן עקיף, אתה מביא דגמים אחרים, הוא מקבל אחוזים.
<חיים פילצר: זה בחוזה של הסוכן המורשה עם היצרן בחו"ל.
<חיים פילצר: אני בכלל לא בסיפור.
<חיים פילצר: זאת אומרת שזאת מציאות קיימת, ומה שאתה אומר, אני לא ניצב לידך, אלא מחבק אותך, הולך איתך ביחד למלחמה, אם יש מלחמה.
<חיים פילצר: זו עובדה קיימת.
<חיים פילצר: כולם רוצים למכור, וכולם בסיפור הזה, רק צריך לדעת איך ללכת.
אבישי ברוורמן: עורך דין שניידר.
<אודי שניידר: הצעת החוק מנסה בעצם לאכוף על יבואני כלי הרכב הישירים לתת שירותים למתחרים שלהם או לכלי רכב שמיובאים על ידי המתחרים שלהם, תוך הטלת חובות שבעיניי לפחות הן חסרות תקדים, ואני רוצה לפרט למה.
<אודי שניידר: אבל מה שאבנר פלור לא אמר לנו זה איך הם הגיעו למסקנה הזאת שאפשר להטיל על היבואנים הישירים את החובות האלה.
<אודי שניידר: משרד התחבורה רואה ביבואנים הישירים את נציג היצרן, ואבנר אמר את זה בישיבה האחרונה.
<אודי שניידר: זה כתוב בפרוטוקול.
<אודי שניידר: הוא אמר את זה הרבה פעמים נוספות.
<אודי שניידר: מבחינת משרד התחבורה, היבואנים הישירים הם נציג היצרן.
<אודי שניידר: אבל נשאל את שרית זוכוביצקי, שקוראת כל הסכם שבין יבואן לבין היצרן, וכתוב בכל הסכם, אחד הסעיפים הראשונים והבסיסיים הוא שהיבואן בישראל הוא לא נציג היצרן.
<אודי שניידר: הוא בסך הכול מי שקונה מהיצרן ומוכר בישראל.
<אודי שניידר: אז הוא לא נציג היצרן וזו טעות להתייחס אלינו כך.
<חיים פילצר: He is the sole distributor.
<אודי שניידר: - - -
<חיים פילצר: בכל אחד מהחוזים האלה - - -
אבישי ברוורמן: לגבי ה-sole, אולי נסתכל על הנשמה – soul – ולא על ה-sole.
אבישי ברוורמן: לכן אני מבקש שתצמצם, כי הנקודה שלך ברורה.
אבישי ברוורמן: אנחנו נגיע לסעיפים.
אבישי ברוורמן: הדברים האלה נאמרו גם בעבר.
אבישי ברוורמן: רק אם יש הערה כללית.
<אודי שניידר: כמה הערות כלליות.
<אודי שניידר: אנחנו רואים שבעצם אין חובה להטיל על היבואן הישיר לטפל בכלי רכב שהוא לא מייבא.
<אודי שניידר: ברמה עקרונית זו טעות.
<אודי שניידר: למה לפטור אדם שמייבא כלי רכב, בין אם הוא יבואן זעיר ובין אם הוא יבואן עקיף, למה לפטור אותו מאחריות למה שהוא ייבא?
<אודי שניידר: למה להטיל את האחריות על אדם אחר?
<אודי שניידר: אם יבואן עקיף רוצה לעשות עסקים, שיתכבד וגם ייתן את השרות למה שהוא מייבא.
<אודי שניידר: מעבר לזה, אנחנו גם רואים שמשרד התחבורה יודע להטיל אחריות על היבואן העקיף – כשהתוצר איננו מיובא על-ידי יבואן ישיר.
<אודי שניידר: אז פתאום אין בעיה להטיל את האחריות על אותו יבואן עקיף?
<אודי שניידר: אז מדוע לא להטיל עליו את האחריות?
<אודי שניידר: למה היבואן הישיר צריך לעזור לו - - - הערה כללית אחרונה מתייחסת לדבר שאמר אבנר בסוף, לסעיף שהוא הקריא.
<אודי שניידר: עם כל הכבוד, יש פה הנחה מסוימת שהיא לא נכונה.
<אודי שניידר: יבואנים ישירים – זה שיבואן ישיר מייבא דגם מסוים של רכב, זה לא אומר שהוא יודע לטפל בדגמים אחרים של רכב שהוא לא מייבא.
<אודי שניידר: מעבר לזה, זו בחירה שלו.
<אודי שניידר: למה יבואן ישיר שבוחר, נניח, לא להביא דגם מסוים של רכב בגלל שהוא חושב שהיבוא של הרכב הזה הוא לא כלכלי, או בגלל שהוא חושב שהרכב הזה לא יימכר בכמויות מספיקות – אם היבואן בוחר שלא לייבא דגם מסוים של רכב, פתאום הוא מוצא את עצמו בכל זאת נאלץ לטפל בכלי רכב שהוא עצמו בחר לא לייבא.
<אודי שניידר: מדוע?
אבישי ברוורמן: בבקשה, שתי הערות אחרונות לפני שאני סוגר.
אבישי ברוורמן: יקי אנוך ראש היבואנים.
אבישי ברוורמן: אחר-כך עו"ד הר אבן.
אבישי ברוורמן: בישיבה הבאה נעבור לקריאת סעיף-סעיף ולהצבעה.
<לאה ורון: בהתאם להנחיה של היושב ראש, המכתב שלך הועבר לכל חברי הועדה.
<לאה ורון: אני מניחה שבישיבה הבאה השתתפו יותר חברי כנסת כי זה יהיה יום של כנסת.
<יעקב אנוך: אני מודה ליושב ראש על זה שהמכתב שלי הועבר.
<יעקב אנוך: לא הייתה כוונה אחרת.
<יעקב אנוך: אדוני היושב ראש, מה שקורה פה, כשמסתכלים על פניו הוא שמשרד התחבורה מנסה לקחת אחריות שהיא עליו ולהעביר אותו לגורם מסחרי, בזה שהוא פוטר את עצמו מאחריות לכל מה שיגיע לארץ, טוב או לא טוב אני לא שופט, אבל הוא מוצא מישהו שעליו הוא מטיל את האחריות.
<יעקב אנוך: בוא נדבר על המישהו - יבואנים זו לא מלה שכולם שווים, ולא כולם מביאים אותו דבר, ולא כולם באותם כללים מול היצרנים שלהם.
<יעקב אנוך: כל חוזה הוא בפני עצמו.
<יעקב אנוך: אז קודם כל, על פי הדין במדינת ישראל חייבו אותנו, את היצרנים, לבטל את הנושא של חוזה בלעדי.
<יעקב אנוך: שרית, אם את לא מכירה את זה, תעייני בבקשה בכתובים.
אבישי ברוורמן: סליחה רבותיי, הוויכוח על ה-sole distributor – אנחנו נכריע בו.
<יעקב אנוך: לא, אין sole, יותר מזה - - -
אבישי ברוורמן: אתה אמרת אין, הוא אמר יש, זוכוביצקי אמרה יש.
אבישי ברוורמן: זה יכול להיות או שיש או שאין.
אבישי ברוורמן: בשבוע הבא - - - .
<יעקב אנוך: אין.
אבישי ברוורמן: אם אתם צודקים, האמת תצא לאור.
<יעקב אנוך: אני לא הפרעתי לאחרים, ואני מבקש מראש שלא יפריעו לי.
<יעקב אנוך: יבואן רכב מסוים החליט שמתוך מגוון הדגמים שיש ליצרן, ויש הרבה – ופה אני הולך לצד של היבואן, אחר כך אגיע לצד של היצואן – מתאים לו לשווק בשוק הזה מספר דגמים, והוא בחר את אותם דגמים.
<יעקב אנוך: הוא נערך בחלקי חילוף, הוא נערך בידע טכני, הוא נערך בהדרכות, הוא נערך בכל מה שקשור לאותם דגמים.
<יעקב אנוך: לא בהכרח כשאומרים "תוצר", ויש לו סמל שברולט או טיוטה, כל הדגמים זהים – לא בחלפים, בטוח שלא בחלפים, ויש פה מספיק אנשים מקצועיים שיעידו, לא במכלולים, לא בצורת תפעול, ולא בכללי.
<יעקב אנוך: כלומר, אין ספק שיבואן יכול לטפל במה שהוא מביא.
<יעקב אנוך: בזה הוא יודע לטפל.
<יעקב אנוך: הוא בנוי לזה.
<יעקב אנוך: אבל כאשר מטילים על יבואן לטפל בדברים שלא רק שהוא לא מביא כי הוא מצא שזה לא כלכלי ולא כדאי לו, אלא היצרן בכלל לא מסכים לספק לו.
<יעקב אנוך: היצרן אומר לו, אדוני, סליחה, בתכנית העסקית שלי מולך זה מה שאתה מייבא לישראל מסיבות אל"ף או מסיבות בי"ת.
<יעקב אנוך: אין שום אפשרות שהיבואן הזה יוכל לטפל בכלים בצורה כמו שמשתמע או כמו שצריך להיות.
אבישי ברוורמן: אני רוצה לחדד, אבנר: זה בעצם סלע המחלוקת העיקרי ואנחנו נצטרך לעבור בסעיף, להקשיב טוב.
אבישי ברוורמן: יקשיבו חברי הכנסת ונחליט, האם גירסת אנוך, או גירסה שלכם, או שיש לזה דרך אמצע.
אבישי ברוורמן: אני אמרתי, אני המפא"יניק האחרון שנשאר בכנסת, גם הפרופסור האחרון, אז אנסה בכל זאת למצוא איזה דרך ביניים אם ישנה.
<יעקב אנוך: מה עוד, שיש איזושהי חובה פלילית בנושא אספקת שירותים לרכב.
<יעקב אנוך: כלומר, אתה רוצה ממני שאני אתן שרות למשהו שאני לא מכיר, בשביל לעשות - - - לחלקי חילוף אני צריך לדעת מה מגיע.
<יעקב אנוך: אני עושה את זה 9 חודשים מראש, אני נערך לחלקי חילוף לפי רשימות המלצות של היצרן פלוס הנסיון שלנו, להרבה זמן מראש, שהחלפים יהיו על המדף, שאני אוכל לעמוד באותם 6 ימים או כל דבר אחר שהחוק קובע.
<יעקב אנוך: אתה רוצה להטיל עליי את החובות האלה, שאין לי שום דרך בעולם להיערך לזה.
אבישי ברוורמן: אמרת את דבריך בבירור.
אבישי ברוורמן: בבקשה, עו"ד הר אבן.
<אינגריד הר אבן: ראשית, איגוד המוסכים מברך על הקונספציה של הטלת האחריות על היבואן הישיר, כי בלי זה לא יהיה פה יבוא עקיף, והשוק לא ייפתח.
<אינגריד הר אבן: אנחנו מבקשים במסגרת הסעיפים הללו לטפל בעוד בעיה אנטי תחרותית שמאוד כואבת לנו וזה הנושא של בעלות יבואנים על מוסכים.
<אינגריד הר אבן: בעצם היום רוב השירותים שיבואנים נותנים זה באמצעות מוסכים בבעלותם, וכך הם חונקים את המוסכים העצמאיים והורגים אותם.
<אינגריד הר אבן: אפשר פשוט לבדוק סטטיסטית כמה מוסכי יבואן בבעלות יבואן יש לעומת מוסכים פרטיים שנותנים כביכול שירותים.
אבישי ברוורמן: את יכולה לתת לנו סדר גודל.
<אינגריד הר אבן: אני יכולה לצטט מהמלצות ועדת זליכה שמינה שר התחבורה בעצמו ואימץ אותן במלואן, וזליכה קבע חד משמעית שליבואן לא יהיה יותר ממוסך אחד בבעלותו.
<אינגריד הר אבן: לא סתם הוא קבע את זה ולא סתם השר כץ אימץ את זה.
<יעקב אנוך: לא סתם זה לא בהצעת החוק ולא אימץ אותם ולא קבע להיפך.
אבישי ברוורמן: עורך דין הר אבן בזכות דיבור ואף אחד לא ייכנס לדבריה.
<אינגריד הר אבן: כל הצעת החוק הזאת באה לעולם על רקע המלצות ועדת זליכה ורצונו של שר התחבורה לפתוח את השוק לתחרות.
<אינגריד הר אבן: מדובר פה על אחריות, מימוש אחריות, שירותי תחזוקה.
<אינגריד הר אבן: בואו תפתחו גם את השוק של המוסכים באותה הזדמנות כשכבר עשיתם חוק לתחרותיות, ופתיחת השוק ופיזור השוק הכול-כך ריכוזי הזה.
<אינגריד הר אבן: אני פונה לאבנר ולשרית – תוסיפו את הסעיפים הרלבנטיים לגבי הנושא של בעלות על מוסכים, לאמץ את המלצת ועדת זליכה לתוך הסעיפים הללו בחוק של היבואן – לא יהיה יותר מבעלות על מוסך אחד מרכזי שלו, ושבאמת השירותים יינתנו באמצעות מוסכים עצמאיים.
<אינגריד הר אבן: אני גם מפנה לחוק לעידוד עסקים קטנים, הרשות לעידוד עסקים קטנים.
<אינגריד הר אבן: בשביל מה עושים את זה אם בסופו של דבר פה נותנים ליבואן את הרשיון להמשיך בעצם – לא רק שהוא מייבא והוא כמעט בלעדי בייבוא, הוא גם למעשה הופך לבלעדי במתן שירותי התחזוקה.
אבישי ברוורמן: אבנר, שמעת את כל הערות האלה, הן יועלו בסעיפים.
אבישי ברוורמן: היה פה הנושא שחלק מכל החוק הזה הוא גם נושא רלבנטי לגבי התחרות, כי תיאורטית, הנושא של מה שנקרא vertical integration, שאדם גם בעל הבית, גם נותן את השרות, הכול ביחד, יש פה פגם תחרותי.
אבישי ברוורמן: לכן אני רוצה שגם תשקלו את כל הנושאים האלה לגבי המוסכים, תענו לנו.
אבישי ברוורמן: אני מודה לכל אלה שעלו לירושלים ביום חמישי.
אבישי ברוורמן: אני חושב שתצטרכו לעלות לירושלים ביום חמישי פעם נוספת.
אבישי ברוורמן: אני פותח את ישיבת הוועדה.
אבישי ברוורמן: על סדר היום הצעת חוק תחבורה ציבורית (תיקוני חקיקה), התשע"ג-2013.
אבישי ברוורמן: כפי שכולנו יודעים, הצעת החוק עוסקת בהסרת חסמים לקידום מערכות הסעת המונים, רכבות ואוטובוסים: הסרת חסמים מתחום התכנון והבנייה, הקמת מסילות ברזל וחניונים ליד תחנות רכבת או אוטובוסים, וכן סמכויות אכיפה לרשויות מקומיות כדי למנוע נסיעה של רכב פרטי בנתיבי תחבורה ציבורית.
אבישי ברוורמן: סעיף זה הוא קצת יותר במחלוקת בגלל החשש שיוטלו יותר קנסות על הציבור כאשר לפעמים השילוט של נתיבי התחבורה הציבורית לא ברור מספיק.
אבישי ברוורמן: הדבר המרכזי – ואני אומר את זה כאדם שעולה כל בוקר לירושלים – בכל תחום הסעת ההמונים אנחנו בפיגור לעומת כל המדינות המתוקנות שאנחנו טוענים שאנחנו רוצים להיות חלק מהן.
אבישי ברוורמן: הלא גם ירושלים, שהיא עיר הבירה שלנו, התנועה בה צריכה להיות כבר הרבה יותר מהירה, אבל אנחנו יודעים שבדרך כלל בישראל מה שקורה, יש שתי תמונות נפרדות.
אבישי ברוורמן: תמונה אחת, שראש הממשלה וגם נשיא המדינה טוענים לעתים שאנחנו המדינה מספר אחת בכלכלה בעולם – צמיחה גבוהה מרוב ארצות אירופה, אבטלה נמוכה, אין אינפלציה, מספר אחת בסטארט-אפים, יחס חוב-תוצר בסדר, גירעון לא גדול.
אבישי ברוורמן: אנחנו מספר אחת.
אבישי ברוורמן: ואז מסתכלים ביתר הפרמטרים.
אבישי ברוורמן: קודם כול, רוב האזרחים, 50% מהם, השכר שלהם נמוך מ-6,400 שקלים, ויש אומרים 6,100 שקלים.
אבישי ברוורמן: זאת מדינת עולם שלישי.
אבישי ברוורמן: זאת אומרת, רוב האנשים לא מקבלים את פירות הצמיחה.
אבישי ברוורמן: זאת המדינה הענייה ביותר בעולם המפותח ובין האי-שוויוניות ביותר, ואנחנו גם רואים לצערנו שיוקר המחיה גבוה, הדיור הוא היקר ביותר בעולם.
אבישי ברוורמן: רוב האזרחים שואלים: אם זאת המדינה הכי טובה בעולם איך זה שאנחנו לא יכולים עם מה שיש לנו להיות במקום הכי טוב בעולם?
אבישי ברוורמן: מכיוון שזה טוב רק לקבוצה קטנה.
אבישי ברוורמן: ואז בא המשתנה האחרון, שמדינת ישראל היא לא בתחתית העולם המפותח, היא נמצאת נמוך בעולם השלישי.
אבישי ברוורמן: כשבוחנים במדינת ישראל כמה זמן לוקח לקבל אישור בנייה, אישור עסק, ואפילו מדד השחיתות, אנחנו נמצאים במקום נמוך יחסית לעולם השלישי, וחלק מזה נובע בשל הצורה שלעתים כל שר עובד לעצמו.
אבישי ברוורמן: הצגתי את הדוגמה ואני חוזר עליה, שר התחבורה שם כביש, ושר החינוך שם בתי-ספר, ושר המים את הביוב, וכל אחד מושך, ארבעה סוסים מושכים למקום אחר, ובאמצע נכנסים כל-כך הרבה פקידים, כל-כך הרבה יועצים משפטיים.
אבישי ברוורמן: התוצאה היא שכאשר צריך להזיז פרויקט – הפרויקט לא זז.
אבישי ברוורמן: מכיוון שבימי חלדי הזזתי פרויקטים ועבדתי אני רוצה מאוד לעזור כאן בוועדה להעביר כמה שיותר דברים כדי שהפרויקטים יזוזו, כי פשוט מבייש שבארץ פרויקטים נתקעים שנים על גבי שנים.
אבישי ברוורמן: שרים חותכים סרטים ארבע פעמים ושום דבר לא קורה.
אבישי ברוורמן: אני זוכר בעצמי, כאשר הייתי בבאר-שבע היה בא שר וחותך סרט, חותך, חותך, אבן פינה, אבן פינה, אבן פינה, ושום דבר לא קורה.
אבישי ברוורמן: לכן אני מעוניין מאוד שהדיונים כאן יהיו ענייניים, ממצים, ואם אפשר להוציא את האבנים מהגלגלים כדי שהפרויקט הזה של נת"ע, נתיבי תחבורה ציבורית, יזוז קדימה אעשה את כל מה שאני יכול, עם יתר חברי הכנסת, וכפי שאתם רואים אני לבד כרגע.
אבישי ברוורמן: אני מקווה שבישיבות הבאות יהיו עוד חברי כנסת, כי הנושא הזה חשוב.
אבישי ברוורמן: הוא מסמל את התקיעוּת הישראלית, הוא מסמל מדוע ישראל היא לא הכלכלה הכי טובה בעולם, היא רק כלכלה לאותם אלה שלוקחים הרבה ומתפתחים וגם לסטארט-אפיסטים.
אבישי ברוורמן: הקמתי הרבה מאוד סטארט-אפים לתשתית, אבל זה רק לקבוצה קטנה.
אבישי ברוורמן: הבעיה האמיתית, רוב אזרחי ישראל תקועים בלי הפרויקטים הגדולים.
אבישי ברוורמן: אנא הציגו את הצעת החוק.
אבישי ברוורמן: אעשה כל שביכולתי כדי שהדברים יעברו מהר ככל הניתן, כי אחרת יתחלפו עוד 3-4 שרים וישימו אבני פינה ולא ישתנה דבר.
<לאה ורון: מי ממשרד התחבורה מציג את הצעת החוק?
דולב: ההצעה פוצלה מחוק ההסדרים האחרון ולכן אנחנו נציג אותה.
דולב: אני אדבר ממש בקצרה ומר ויז'ניצר יציג את כל החלק שקשור לפרק הראשון והעיקרי של הצעת החוק, שמדבר על הסרת חסמים בפני הקמה של מערכות להסעת המונים.
אבישי ברוורמן: ההצעה הזאת לא עוסקת רק בנת"ע.
אבישי ברוורמן: היא עוסקת בעניינים רבים.
אבישי ברוורמן: אני אומר שוב, אנחנו רוצים להחיש את התהליך.
דולב: מצוין.
דולב: נשמח מאוד, כמובן.
דולב: קודם כול, ההצעה הזאת באה בתיאום מלא עם כל משרדי הממשלה, בראשם משרד התחבורה.
דולב: אנחנו חזית אחת לגמרי בנושא הזה ומבינים את הצורך, גם הכלכלי-משקי וגם התחבורתי.
דולב: אם אפשר לומר מספר אחד כדי להציג את סדרי הגודל.
דולב: אנחנו מדברים בכל שנה על נזק למשק בהיקף של כ-40 מיליארד שקל מהתלות הבלתי סבירה של אזרחי מדינת ישראל בשימוש ברכב הפרטי, לאור המצוקה שנמצא בה כל עולם התחבורה הציבורית, נזק שבא לידי ביטוי בראש ובראשונה באובדן אדיר של שעות אדם ב"פקקים" בכבישים.
<לאה ורון: שעות עבודה.
דולב: שעות בכלל, שעות עבודה בעיקר וגם שעות פנאי.
דולב: אני יכול להשתמש במונח מהתחבורה, אבל גם בשעות הפנאי וגם בנסיעות לעבודה ובעבודה.
דולב: הכול מצטבר ביחד להיקפים גדולים מאוד.
אבישי ברוורמן: פגיעה באיכות החיים, ירידה בתוצר, כל הדברים האלה.
דולב: זיהום אוויר, תאונות דרכים.
דולב: הכול נכנס פנימה.
אבישי ברוורמן: בדברים האלה אנחנו לא אור, לא לנו ולא לגויים.
דולב: הפער גדול, והצעת החוק הזאת, על שני סעיפיה, באה לשפר את המצב.
דולב: הפרק הראשון והעיקרי, שתיכף מר ויז'ניצר יציג, מדבר על הסרה של חסמים, שברובם נובעים מן העובדה שמערכת החוקים, שתיכף ידובר עליהם, אינה מותאמת להקמה של פרויקטים כל-כך גדולים בלב אוכלוסייה אורבנית.
דולב: מדברים בעיקר על כניסה למקרקעין ועל קניית זכויות במקרקעין על-ידי שר התחבורה.
דולב: הפרק השני, כפי שהצגת, מדבר על מתן זכויות לרשויות מקומיות לאכוף בעניין נסיעה בלתי חוקית בנתיבי תחבורה ציבורית, ואולי בהמשך גם בתחומים נוספים.
דולב: אני רק רוצה לציין, לגבי החלק הראשון של הצעת החוק, יש פה פרק שמתעסק בחוק התכנון והבנייה, שמתקן שם 2-3 הגדרות, וההגדרות הללו כבר תוקנו במסגרת הדיונים על תיקון מספר 101, במסגרת הרפורמה בתכנון ובנייה.
אבישי ברוורמן: כבר תוקנו בוועדת הפנים והגנת הסביבה וכבר אושרו?
דולב: אני לא יודע אם היתה ממש הצבעה, אבל הם עברו והגיעו לנוסחים מוסכמים ולכן תהיה כפילות לדון בנושא הזה פה.
אבישי ברוורמן: אנחנו רוצים כמה שיותר לפשט.
אבישי ברוורמן: מר דולב, תודה.
<לאה ורון: אולי שמר דולב יתייחס לאיזו ועדה שלא סיימה את עבודתה לטענתם של ראשי הרשויות המקומיות ובעיקר של פורום ה-15.
דולב: ראינו את ההתכתבויות.
אבישי ברוורמן: בבקשה תפרש לציבור.
אבישי ברוורמן: הנושא הזה, על התקיעוּת הבלתי פוסקת של נתיבי התחבורה, מטריד את רוב האזרחים.
דולב: החלטת הממשלה, שבעקבותיה הוגשה הצעת החוק הזאת, מכילה שני סעיפים.
דולב: בסעיף הראשון היא אומרת: להגיש הצעת חוק בנוסח שמצורף פה, שמדבר על היכולת של רשות מקומית לאכוף במקרה של נסיעה לא חוקית בנת"צים באמצעות מצלמות.
דולב: הסעיף השני של אותה החלטת ממשלה מדבר על הקמת ועדה, בראשות מנכ"ל משרד התחבורה, שכבר התכנסה מספר פעמים ונמצאת להערכתי בשלבים אחרונים של הדיונים שלה לקראת הגשת המלצות שמציעות להרחיב חלק מן הסמכויות האלה לעבירות נוספות או אולי לשיטות נוספות.
דולב: הדיונים טרם הסתיימו ולכן לגבי עבירות נוספות או שיטות אכיפה נוספות טרם הגענו לבשלות.
דולב: לגבי אכיפה בנת"צים – זה הצעת החוק שנמצאת כרגע על השולחן.
<אתי בנדלר: האם תרצו לעכב את החלק הזה בהצעת החוק עד לסיום הדיונים?
<אתי בנדלר: זאת אומרת, ככל שהוועדה תתקדם בדיונים ותסיים את החלקים האחרים, אתם מציעים לפצל את הצעת החוק?
דולב: אני מקווה מאוד שלא נגיע לסיטואציה הזאת.
<אתי בנדלר: מה הצפי?
<אתי בנדלר: מתי הוועדה אמורה לסיים את עבודתה?
אבישי ברוורמן: עו"ד ראובני, מה את לוחשת באוזן?
<חוה ראובני: אם לחשתי באוזן של אשר דולב אז כנראה התכוונתי שהוא ישמע.
<חוה ראובני: ..
<חוה ראובני: אני מעורבת בפעילות של הוועדה הזאת.
<חוה ראובני: אין זה סוד, וזה עלה מן המכתב של פורום ה-15, שיש מחלוקות מסוימות, שחלקן מחלוקות של תפיסה, לגבי התפקיד של הרשויות המקומיות וסמכויות שלגיטימי לתת להן.
<חוה ראובני: למעשה הוועדה פחות או יותר מיצתה את היכולת שלה לעבוד בפורום שלה ובשבוע שעבר הוחלט שאת המחלוקת על השקפת עולם לגבי סמכויות אכיפה של רשויות מקומיות נעלה למשנה ליועץ המשפטי לממשלה (פלילי), מר רז ניזרי.
<חוה ראובני: אני מציעה לא לקבל כרגע החלטה ולא לקבוע מסמרות בעניין הפיצול.
<חוה ראובני: בואו נראה.
<חוה ראובני: יש לנו סעיפים רבים קודם לכן.
<לאה ורון: ממילא יושב-ראש הוועדה הבטיח שהחלק הזה בהצעת החוק לא יידון היום.
<אתי בנדלר: רציתי לדעת רק מה הצפי שלהם לגבי ההתקדמות.
דולב: גם מבחינת חשיבות, אני רוצה להגיד שהחשיבות של הקמת מערך של רכבות קלות בגוש דן, זה אולי הפרויקט התחבורתי הכי חשוב שיש היום במדינת ישראל והוא צריך להיות ראשון בסדר הדברים.
אבישי ברוורמן: אני זוכר היטב כמה אנשים כבר הכריזו על זה, כל פעם יש הכרזות.
אבישי ברוורמן: מר ויז'ניצר, אנחנו שמחים לראות אותך.
אבישי ברוורמן: פגשנו אותך גם בעבר בתור יושב-ראש "מקורות" ובכל מיני תפקידים שעשית נאמנה.
אבישי ברוורמן: קיבלת חתיכת תיק עכשיו.
אבישי ברוורמן: הוא מתקדם?
<אלכס ויז'ניצר: הוא מתקדם.
<אלכס ויז'ניצר: הוא יתקדם, ותיכף נציג את זה.
<אלכס ויז'ניצר: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, תודה גברתי מנהלת הוועדה וחברי הכנסת שאולי יגיעו בהמשך.
אבישי ברוורמן: אני לא יודע אם נוכל להצביע היום, אבל אם נצביע זה יהיה פה אחד...
<אלכס ויז'ניצר: בהמשך למה שאמרת, אני חייב להציג שתי דוגמאות מאפיינות מאוד מבחינת התהליכים.