GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
גלעד ארדן: הנטייה שלי היא להכניס חובת פרסום פרוטוקולים.
גלעד ארדן: אני מבקש שאדוני יאפשר לי לחזור עם תשובה לוועדה בדיון הבא.
אבישי ברוורמן: רבותיי, שמענו.
אבישי ברוורמן: אנחנו מקבלים את הבקשה שלכם לחזור.
גלעד ארדן: הממשלה תיתן תשובה בדיון הבא לסוגיה הזאת.
<דנה נויפלד: אבל כן לקבל את ההצעה של חבר הכנסת רוזנטל - נצרף את זה גם לפה - שההחלטות יפורסמו.
<אתי בנדלר: ההחלטות בכל מקרה יפורסמו.
<אתי בנדלר: לגבי פרוטוקולים וסדרי היום - -
<שי באב"ד: אני חושב שיש פה 3 רבדים.
<שי באב"ד: יש את הרובד של ההחלטות שמפורסם היום בכל מקרה, יש רובד של פרוטוקול מצומצם שאומר את הנושא, את הדעה של כל אחד ובסופו של דבר את ההחלטה, ויש את התמליל המלא של כל ישיבת המועצה.
<שי באב"ד: פה צריכים לקבל החלטה - -
גלעד ארדן: לא פה.
גלעד ארדן: הממשלה תקבל החלטה.
אבישי ברוורמן: במה שנאמר פה יש היגיון לכאן ולכאן.
אבישי ברוורמן: בתור אדם שישב בלא מעט דירקטורים בחיים שלו אני בעד שקיפות, אבל לפעמים כשמפרסמים כל תמליל זה גורם לאנשים לא להיות עם חוש הומור, לא להתבטא.
אבישי ברוורמן: חלק מהצמצום של הפרוטוקול זה שמציגים את הדעות של כל אחד ואת הדברים, אבל לא כל בדיחה וכל מילה שבעידן התקשורת המודרנית יכולות להיות כותרת ראשית.
אבישי ברוורמן: גם פה צריך איזו שהיא חוכמת צמצום מסוימת.
אבישי ברוורמן: אנשים ידברו מצונזרים.
אבישי ברוורמן: כל אחד יגיד: אם כותבים, אני לא אומר ככה ולא אומר ככה.
אבישי ברוורמן: גם פה שקיפות זה דבר טוב, אבל במידה.
אבישי ברוורמן: אנחנו נדון על זה בפעם הבאה.
<אתי בנדלר: אני לא יודעת מה זה בתחילת כל שנה.
<אתי בנדלר: האם לא ראוי לקבוע עד איזה מועד יפרסמו את יעדי הרשות לאותה שנה?
<דנה נויפלד: את רוצה להציע מועד?
<אתי בנדלר: מחודש ינואר עד סוף חודש פברואר.
<אתי בנדלר: תגידו אתם, אני לא יודעת מה ריאלי לצורך העניין הזה.
אבישי ברוורמן: לגבי תחילת כל שנה, עד חודש אפריל - -
<אתי בנדלר: חודש אפריל - -
גלעד ארדן: עד סוף ינואר.
גלעד ארדן: .
אבישי ברוורמן: מקובל מה שהשר אמר.
<אתי בנדלר: עד 31 בינואר בכל שנה.
<שי באב"ד: בעולם הפרטי עושים את זה עד 31 בדצמבר.
<אתי בנדלר: מה שכתוב ברישה זה שהרשות תפרסם באתר האינטרנט.
<אתי בנדלר: צריך לוודא שזה פרוטוקולים וסדרי היום של הרשות ושל המועצה.
<דנה נויפלד: רק של המועצה.
<מיכל רפאלי כדורי: אני לא נכנסת לעניין של הפרוטוקולים והשקיפות הציבורית, אבל הציבור הוא עם ישראל וציבור המפוקחים.
<מיכל רפאלי כדורי: יש היום מצב שאנחנו, הגופים המפוקחים, לא יודעים מה נמצא על סדר היום של המועצה שמפקחת עלינו.
<מיכל רפאלי כדורי: יש על שולחנה בקשות שלנו.
<מיכל רפאלי כדורי: אצלנו זה יכול להיות אישורים לערוצים, דברים שמאוד מכתיבים את התפקוד שלנו.
<מיכל רפאלי כדורי: אנחנו צריכים לגשש ולחפש.
אבישי ברוורמן: זאת אומרת, ההתנהגות שמצפים.
מיקי רוזנטל: את תומכת בזה.
<מיכל רפאלי כדורי: אני לא חושבת שבהכרח מעניין את הציבור סדר היום.
<מיכל רפאלי כדורי: אנחנו חיים מסדר היום הזה.
אבישי ברוורמן: קיבלנו את הערתך.
<טלי גורן: וגם שקיפות בתקציב.
אבישי ברוורמן: אני מצביע על סעיף 29.
<אתי בנדלר: חוץ מסעיף קטן (ה).
גלעד ארדן: בנושא הפרוטוקולים, לא בנושא העברת סדר היום מראש.
<אתי בנדלר: האם מדובר על סדר יום או לא?
גלעד ארדן: עם כל הכבוד, המועצות הציבוריות האלו פועלות מכוח חוק.
גלעד ארדן: מה שמותר להם להחליט בלי שימוע עדיף שיחליטו בלי לחצים, לגבי מה שאמור לפגוע במישהו יש להם חובות של שימוע.
<אתי בנדלר: אני מבקשת להצביע בסעיף 1 על ההגדרה "חוק השידורים המסחריים הניתנים לציבור", למרות שאני מבקשת מנדט מראש לשנות את המילים "הניתנים לציבור".
<אתי בנדלר: אינני יודעת אם צריך או לא.
מיקי רוזנטל: איך אנחנו מצביעים על משהו שלא הוחלט?
<אתי בנדלר: אנחנו מתאימים את זה.
<רועי ברית: תיקון סעיף 1 1.
<רועי ברית: בחוק התקשורת (בזק ושידורים), התשמ"ב-1982 (להלן – החוק העיקרי), בסעיף 1 – אחרי ההגדרה "בעל רישיון לשידורי כבלים" יבוא: "בעל רישיון לשידורי לוויין" – מי שקיבל רישיון לשדר שידורי טלוויזיה באמצעות לוויין לפי פרק ב'2;"; בהגדרה "בעל רישיון לשידורים", המילים "לפי פרק ב'2" – יימחקו; אחרי ההגדרה "בעל רישיון לשידורים" יבוא: "בעל רישיון לשידורים מסחריים" – בעל רישיון לשידורים, וכן מורשה לשידורים כהגדרתו בחוק השידורים המסחריים הניתנים לציבור;"; אחרי ההגדרה "היתר כללי" יבוא: "המועצה" – המועצה לשידורים מסחריים שמונתה לפי פרק ב'3;"; אחרי ההגדרה "הפקודה" יבוא: "הרשות" – הרשות לשידורים מסחריים שהוקמה לפי פרק ב'3;"; אחרי ההגדרה "חוק החברות" יבוא: "חוק השידורים המסחריים הניתנים לציבור" "חקיקת התקשורת" "יושב ראש המועצה" – יושב ראש המועצה ומנהל הרשות שמונה לפי פרק ב'3; "כללי המועצה" – כללי המועצה או הרשות, לפי העניין, שהותקנו לפי הוראות חוק זה;"; אחרי ההגדרה "פעולת בזק" יבוא: "קרוב" – בן זוג לרבות ידוע בציבור, הורה, הורי הורה, ילד וילדו של ילד, אחר, ובן זוג של כל אחד מאלה;"; אחרי ההגדרה "שידורים" יבוא: "שידורים מסחריים" – שידורים, וכן שידורים כהגדרתם בחוק השידורים המסחריים הניתנים ציבור;";
מיקי רוזנטל: למה מתייחס העניין הזה של קרוב?
<דנה נויפלד: ההגדרה הזאת קיימת כבר היום בחוק, פשוט הזזנו אותה להגדרות.
<דנה נויפלד: אנחנו נגיע לזה גם אחר כך בעניין של ניגודי עניינים.
<דנה נויפלד: זאת הגדרה מאוד מרחיבה.
<דנה נויפלד: כאשר מתייחסים למילה "קרוב" אנחנו מתייחסים - -
מיקי רוזנטל: ניגודי עניינים של מי?
מיקי רוזנטל: במינוי של חברי המועצה?
<דנה נויפלד: כן, הרחבנו את - -
אבישי ברוורמן: סעיף 1 אושר
אבישי ברוורמן: אנחנו חוזרים לסעיף 29, סעיף 6סג (א), (ב),(ג), (ד).
אבישי ברוורמן: אנחנו לא מצביעים על פסקה (ה).
אבישי ברוורמן: סעיף 6סג(א), (ב),(ג) ו-(ד) אושר
<רועי ברית: מינוי המועצה 6סד.
<רועי ברית: (א) הממשלה, לפי הצעת השר, תמנה לרשות מועצה לשידורים לשידורים מסחריים מסחריים ובה 11 חברים; הצעת השר לעניין מינוי חברי המועצה, למעט יושב ראש המועצה ונציגי הממשלה, תינתן לאחר קבלת המלצות הוועדה לאיתור מועמדים לפי סעיף 6סו.
<רועי ברית: (ב) ואלה חברי המועצה: יושב ראש המועצה שייבחר בהתאם להוראות סימן ב'; שני נציגי הממשלה שהם עובדי המדינה; אחד שימונה לפי המלצת השר ואחד שימונה לפי המלצת שר התרבות והספורט; שני נציגי ציבור בעלי מעמד ובעלי ניסיון של חמש שנים לפחות, בתחום הכלכלה והניהול; שני נציגי ציבור בעלי מעמד ובעלי ניסיון של חמש שנים לפחות בתחום היצירה הטלוויזיונית או הקולנועית; ארבעה נציגי ציבור בעלי מעמד ובעלי ניסיון של חמש שנים לפחות בזיקה לעבודת המועצה, בתחום התרבות, החינוך, התקשורת או מדעי החברה, כל נציג מתחום שונה.
<רועי ברית: (ג) הודעה על מינוי המועצה והרכבה תפורסם ברשומות.
אבישי ברוורמן: אני חושב שזה מדבר בעד עצמו.
<ירמיהו קדושי: צריך להיות שם גם נציג מהפריפריה החברתית.
אבישי ברוורמן: חלק מאלה יכולים להיות מהפריפריה החברתית.
<ירמיהו קדושי: חשוב שזה יהיה בחוק, כי ברגע שזה לא נמצא בחוק אוטומטית נמצאים שם אנשים שונים.
מיקי רוזנטל: איך מתמנת הוועדה?
<דנה נויפלד: זאת המועצה.
<דנה נויפלד: אנחנו נגיע יותר מאוחר - -
מיקי רוזנטל: הוועדה ממליצה על מועמדים.
<דנה נויפלד: הסעיף שקראנו עכשיו זה חברי המועצה, זה לא הסעיף שדן בחברי הוועדה.
<דנה נויפלד: עוד שני סעיפים נגיע לסעיף שדן בוועדה.
מיקי רוזנטל: את אומרת שהחברים ימונו לפי המלצות הוועדה.
מיקי רוזנטל: אני שואל איך ימנו את הוועדה.
מיקי רוזנטל: אני לא יכול להצביע על זה לפני שאני יודע איך ממנים את הוועדה.
אבישי ברוורמן: אני מקבל את הצעתו של חבר הכנסת רוזנטל.
אבישי ברוורמן: בואו נתקדם לגבי הוועדה, רק אז נחזור לכאן.
<אתי בנדלר: האם בפסקה (3) זה הכלכלה והניהול, או כלכלה או ניהול?
<דנה נויפלד: אפשרי גם זה וגם זה.
<אתי בנדלר: מה אתם מעדיפים?
<דנה נויפלד: מתחום כלכלה או מתחום ניהול.
<דנה נויפלד: נעשה אחד לפחות מכל תחום.
<אתי בנדלר: או אחד מכל תחום?
מיקי רוזנטל: אני רוצה להבין איך הגעתם למספר 11.
מיקי רוזנטל: למה לא 7?
מיקי רוזנטל: למה לא 13?
<דנה נויפלד: דווקא קיבלנו טענה לגבי גודלה של המועצה.
<דנה נויפלד: תמיד יש שאלה מה הוא ההרכב הטוב ביותר.
<דנה נויפלד: כשיש יותר מידי חברים זאת בעיה מכיוון אחד, כשיש מעט מידי חברים זו בעיה מהיבט של קוורום ומהיבט של ריבוי דעות.
<דנה נויפלד: אין תשובה מתמטית.
<דנה נויפלד: זה היה נראה נכון לראות את ההרכב כך שלא יהיה גדול מידי.
<דנה נויפלד: נהוג ומקובל בין 9 ל-11, שזה גודל טוב.
מיקי רוזנטל: הייתי מבקש מסמך מהמ.מ.מ - לא סתם ביקשתי שיהיה מסמך - לגבי כמה חברים יש בוועדות כאלו בעולם.
מיקי רוזנטל: אין לנו בסיס עובדתי לקבל החלטות מעניינות וחשובות כאלו.
מיקי רוזנטל: הייתי שמח אם היה מסד עובדתי שעל פיו היינו פועלים.
אבישי ברוורמן: ד"ר אלטשולר, יש לך נתונים בדברים האלה, או שלא בדקת?
<תהילה שוורץ אלטשולר: בדקתי, אבל זה לא נמצא תחת ידי ברמה של מספרים.
אבישי ברוורמן: תבדקי ותשלחי לכולנו.
<תהילה שוורץ אלטשולר: ודאי.
<תהילה שוורץ אלטשולר: צריך לשים על השולחן את העניין שמועצות ציבוריות ברשויות רגולטוריות בישראל זה מוסד שנכשל.
<תהילה שוורץ אלטשולר: כך לפי הספרות.
<תהילה שוורץ אלטשולר: את הדבר הזה כדאי להגיד.
<תהילה שוורץ אלטשולר: יש פה יצירה של דבר שדומה למה שקיים היום.
<תהילה שוורץ אלטשולר: עדיין זה דבר בעייתי.
<תהילה שוורץ אלטשולר: הרעיון של הייצוגיות הוא רעיון נכון וראוי, מצד אחד.
<תהילה שוורץ אלטשולר: מצד שני, קשה בפועל לייצר דינמיקה טובה בתוך המועצות האלו ברמה שמאפשרת לקבל החלטה.
אבישי ברוורמן: העסק לא עובד בהמון דברים במדינת ישראל, בעולם.
אבישי ברוורמן: מה ד"ר אלטשולר מציעה כדי לשפר?
אבישי ברוורמן: לי יש חוק.
אבישי ברוורמן: אני לא מבקר עד שיש לי הצעה.
<תהילה שוורץ אלטשולר: יכול להיות שההצעה לא מחייבת מועצה ציבורית.
<תהילה שוורץ אלטשולר: יכול להיות שהעניין של יושב-ראש ומנכ"ל שהם אותו אדם זה דבר שעשוי לפתור בעיות.
אבישי ברוורמן: אני מבקש שתשלחי לי הצעה ספציפית.
אבישי ברוורמן: עכשיו אני מצביע.
מיקי רוזנטל: אם אתה מצביע, בשביל מה אנחנו צריכים את ההצעה?
מיקי רוזנטל: אני מציע שלא נצביע על זה.
מיקי רוזנטל: זה לב העניין.
אבישי ברוורמן: בואו נעבור לוועדה ונחזור.
אבישי ברוורמן: אני יושב פה בוועדת יוקר המחייה.
אבישי ברוורמן: אני יושב פה עם כל הצוות הנהדר והמסור הזה מהבוקר עד הלילה כדי לקדם לעם ישראל.
אבישי ברוורמן: אני לא מנסה לעשות גימיקים פופוליסטיים בשום מקום.
אבישי ברוורמן: אני רוצה להתקדם, כי בכל זאת אני רוצה שהחוקים האלה יקרו.
<אתי בנדלר: אולי כדאי להסביר את התהליך, מה היא הוועדה לאיתור מועמדים, על מה היא ממליצה, על כמה מועמדים היא ממליצה.
אבישי ברוורמן: דנה, תסבירי עכשיו מי ממנה את הוועדה, את התוכן.
אבישי ברוורמן: אחרי זה נלך לפרוצדורה.
<דנה נויפלד: המועמדים לכהן כחברים, נבחרים על ידי ועדה לאיתור מועמדים.
<דנה נויפלד: בוועדה הזאת יש 3.
<דנה נויפלד: את הוועדה הזאת ממנה הממשלה.
<דנה נויפלד: כיו"ר הוועדה עומד אדם שנבחר על ידי שר התקשורת.
<דנה נויפלד: הוא אמור להיות נציג ציבור שיש לו מעמד ציבורי והוא בעל ידע בתחום שידורי הטלוויזיה המשודרים על פי דין.
<דנה נויפלד: הוא יושב ראש הוועדה.
<דנה נויפלד: מדובר במישהו שמבין בתחום, שיש לו - -
גלעד ארדן: בוועדה לאיתור מועמדים לא יכול להיות שר, סגן שר, חבר כנסת, ראש רשות לשעבר, סגנו, חבר בהנהלה של מפלגה או בגוף בוחר, מי שב-3 שנים אחורה הייתה לו איזו שהיא זיקה אישית, עסקית או עסק באיזו שהיא פעילות פוליטית.
<דנה נויפלד: כמו שאמר השר, ניסינו לנטרל את הוועדה מכל מיני השפעות שיכולות להשפיע על שיקול דעתה.
<דנה נויפלד: אמרנו שבתור יו"ר יש לנו מישהו שיש לו מעמד ציבורי והוא מכיר את תחום השידורים.
<דנה נויפלד: הנציג השני הוא נציג ציבור בעל מעמד ומומחיות בתחום התרבות או החינוך, כשמי שבוחר אותו הוא המנהל הכללי של משרד התרבות והספורט.
<דנה נויפלד: הנציג השלישי הוא נציג ציבור, חבר הסגל האקדמי במוסד להשכלה גבוהה, כשמי שבוחר אותו זאת המועצה להשכלה גבוהה.
<דנה נויפלד: הניסיון הוא שהוועדה לא מתמנת על ידי גורם אחד.
<דנה נויפלד: יש פה 3 גורמים ממנים.
<דנה נויפלד: כל גורם ממנה חבר אחד בוועדה.
<דנה נויפלד: שר התקשורת ממנה רק את היו"ר.
<דנה נויפלד: זה לנסות ולפזר את ההשפעה.
<דנה נויפלד: זה אומר שזה מפזר את ההשפעה כך שלא כל חברי הוועדה מסתכלים לכיוונו של השר, אלא כל אחד מתמנה על ידי שר אחר.
אבישי ברוורמן: יש פה 3 שרים שמעורבים.
<דנה נויפלד: הגורם השלישי זה המועצה להשכלה גבוהה.
אבישי ברוורמן: היו"ר במועצה להשכלה גבוהה הוא שר החינוך.
גלעד ארדן: באיזה שהוא מקום בקצה תמיד תהיה ממשלה, אין מה לעשות.
גלעד ארדן: יש פה גוף חוצץ שהוא מפוזר.
<אתי בנדלר: מה יקרה אם המשרדים יאוחדו שוב באופן כזה שיהיה שר החינוך, התרבות והספורט?
<אתי בנדלר: שר אחד ימנה 2?
גלעד ארדן: איך הגעת לזה?
<דנה נויפלד: זה המועצה להשכלה גבוהה.
גלעד ארדן: מועצה היא גוף עצמאי.
מיקי רוזנטל: אם זאת העצמאות של המועצה החדשה אנחנו בבעיה.
גלעד ארדן: היא הכירה באוניברסיטת אריאל?
גלעד ארדן: זאת ההוכחה שהיא עצמאית.
גלעד ארדן: הם נאלצו ללכת למל"ג יש"ע.
גלעד ארדן: סימן שהמל"ג עצמאית תחת גדעון סער כשר חינוך.
אבישי ברוורמן: אני לא רוצה לפתוח פה דיון פוליטי, אבל מהניסיון שלי אני אומר לך שיש השפעה של שר החינוך על המל"ג.
גלעד ארדן: אם השר הוא נורמאלי צריך שתהיה לו השפעה.
גלעד ארדן: השאלה אם יש איזונים נגדה.
אבישי ברוורמן: שאלו אותך על 3.
אבישי ברוורמן: השאלה הייתה טכנית.
אבישי ברוורמן: אמרו לך שאם ממשלת ישראל תצמצם את השרים ויהיה שר החינוך, התרבות והספורט, אז אותו שר יהיה - -
גלעד ארדן: לא, יש פה את שר התקשורת, את שר החינוך ואת המועצה להשכלה גבוהה.
גלעד ארדן: על המועמדים שלהם יש את כל המגבלות שהחוק מטיל.
<אתי בנדלר: יכול להיות ששר התקשורת יהיה גם שר החינוך, התרבות והספורט.
גלעד ארדן: אפשר להשאיר את המצב הקיים.
<קריאה: גם במצב הקיים המינויים הם ממילא בדיוק אותו דבר.
אבישי ברוורמן: תציעי לי הצעות קונקרטיות.
אבישי ברוורמן: קיבלתי את ועדת האיתור של השלישיה הזאת.
<דנה נויפלד: ועדת האיתור בוחרת מועמדים ומציעה אותם לשר.
<דנה נויפלד: יש הליך של איתור.
<דנה נויפלד: היא בוחרת אותם ומעלה אותם הלאה.
<דנה נויפלד: יש פה כל מיני כללים.
מיקי רוזנטל: לשר התקשורת?
<דנה נויפלד: לשר התקשורת.
<דנה נויפלד: הוא מגיש את זה לממשלה.
<דנה נויפלד: הממשלה צריכה לקבל את זה מידי שר.
<דנה נויפלד: מי שמגיש את זה לממשלה זה שר התקשורת.
<אתי בנדלר: עדיין בעניין התהליך הזה.
<אתי בנדלר: ועדת האיתור מאתרת מועמדים וממליצה עליהם לשר התקשורת.
<אתי בנדלר: שר התקשורת ממליץ עליהם לממשלה.
<אתי בנדלר: בסופו של דבר ממונים 11 חברי מועצה.
<אתי בנדלר: על כמה מועמדים היא ממליצה?
<אתי בנדלר: האם בסופו של דבר ההמלצה שלה מחייבת או לא?
<דנה נויפלד: הכוונה הייתה שהוועדה ממליצה על המתאימים ביותר, כלומר על 8.
<דנה נויפלד: אני מזכירה 8 מתוך 11, כי יש לנו 2 שהם נציגי ממשלה ועוד 1 שהוא היו"ר שנבחר בדרך אחרת.
<אתי בנדלר: היא ממליצה על 8 מועמדים?
אבישי ברוורמן: אם היא ממליצה על 8, שיהיה כתוב 8.
<דפנה גלוק: כתבנו שהיא תעבוד לפי הכללים הנהוגים בשירות המדינה.
אבישי ברוורמן: היא מגישה 8 לממשלה.
<דנה נויפלד: יש סעיף נוסף שאומר שהכללים הם הכללים הנהוגים בשירות המדינה לגבי העבודה של ועדת האיתור, לכן היא יכולה להמליץ גם על יותר.
אבישי ברוורמן: הממשלה תבחר 8.
<אתי בנדלר: אנחנו לומדים מניסיון לגבי כל מיני ועדות.
<אתי בנדלר: השאלות האלו הן לא סתם כדי להטריד.
<אתי בנדלר: האם היא חייבת להמליץ על יותר?
<אתי בנדלר: אם נניח היא תמליץ על 8, האם השר יכול להגיד: אני לא רוצה, תביאו לי 36 מועמדים?
מיקי רוזנטל: התהליך הזה חייב להיות כתוב במפורש.
אבישי ברוורמן: תסכמו ביניכם.
אבישי ברוורמן: אתם זוכרים את הבחירה של הדירקטוריון של בנק לאומי, איך בחרו אנשים, איך לא בחרו אנשים?
אבישי ברוורמן: בדברים האלה מתחילים כל הדברים.
אבישי ברוורמן: תנו תהליך מאוד ברור איך הוא קורה.
<דפנה גלוק: אני יכולה להסביר לגבי מספר המועמדים לפי הכללים של נציבות שירות המדינה.
<דפנה גלוק: ועדות איתור רשאיות אך אינן חייבות להמליץ על יותר ממועמד אחד למשרה.
<דפנה גלוק: כשאנחנו מדברים על מועמד אחד למשרה בהקשר של מכסה, זה מועמד אחד פר תקן.
<דפנה גלוק: השר רשאי לקבל ולהגיד שלא מקובל עליו.
<דפנה גלוק: כשלא מקובל עליו זה חוזר לוועדת האיתור שעושה המלצה מחודשת.
<דפנה גלוק: המלצה מחודשת לא חייבת להיות ליותר ממועמד אחד.
<אתי בנדלר: האם המועצה יכולה להחליט שהיא ממליצה על 36 מועמדים?
<דפנה גלוק: כן, היא רשאית.
<אתי בנדלר: השאלה אם רוצים להשאיר מנעד כל כך רחב, כן או לא.
<אתי בנדלר: אינני מביעה עמדה, אבל צריכים - -
<דפנה גלוק: בדרך כלל ועדות איתור לא כך עובדות.
<דפנה גלוק: אנחנו מדברים על מקסימום 3 מועמדים.
<אתי בנדלר: אנחנו לא מדברים על בדרך כלל, דפנה.
<אתי בנדלר: יש כאן איזה שהוא מתווה כדי להבטיח מינויים מקצועיים וחוסר פוליטיזציה, לכן אני חושבת שיש חשיבות בהתייחסות לנושאים האלה.
<דנה נויפלד: הרעיון היה לתת מרחב של שיקול דעת לגורם הממנה.
<דנה נויפלד: בואו נחזור למה שהוועדה נועדה לעשות.
<דנה נויפלד: הוועדה נועדה לאתר את המועמדים הראויים ביותר, לבדוק שלאנשים שיהיו מועמדים לכהן כחברי מועצה יהיו את הכשירויות, את הידע.
<דנה נויפלד: הקראנו את הרשימה של הדרישות.
גלעד ארדן: ושלא יהיו להם זיקות שאנחנו לא רוצים.
<דנה נויפלד: יש פה גם עניין של ניגודי עניינים מסחריים.
מיקי רוזנטל: עד כאן ברור.
מיקי רוזנטל: מה לגבי שאלתה של אתי?
<דנה נויפלד: יכולה הוועדה להציע יותר מועמדים, ובלבד שכולם מתאימים וכשירים לכהן כחברי מועצה.
מיקי רוזנטל: ברור שאם יהיו 100 מומלצים ההמלצה תהיה חסרת משמעות.
אבישי ברוורמן: אי אפשר לחוקק כל דבר.
אבישי ברוורמן: אתם מכירים חוק שאומר שמגישים רק 8?
אבישי ברוורמן: אין חוק כזה.
<אתי בנדלר: אפשר להגיד שלא יהיו יותר מ-x מועמדים, מה שהוועדה מחליטה.
גלעד ארדן: יש פה איזו שהיא בעיה בין האחריות הציבורית שיש לי כשר תקשורת.
גלעד ארדן: אני מתנגד שהחוק ייתן מתכון למה זאת החברה הישראלית: אם זה עולים בני העדה האתיופית, הרוסית, הערבית, פריפריה.
גלעד ארדן: בסוף השר צריך להגיש לאישור הממשלה איזה שהוא תמהיל שהוא עומד מאחוריו ושמול הציבור הוא נושא באחריות.
גלעד ארדן: אי אפשר לעשות מתכון.
גלעד ארדן: בזה אבישי צודק.
גלעד ארדן: כדי שלא יהיו שם אנשים עם פעילות מפלגתית יש פה מסננת כפולה או משולשת.
גלעד ארדן: פעם אחת זה לא השר ישירות מבצע את הסינון, אלא גוף מפוזר שלא הוא ממנה את כולו.
גלעד ארדן: פעם שנייה מכניסים כאן כל מיני דרישות יותר רחבות ממה שהיה קודם.
גלעד ארדן: פעם שלישית הם יצטרכו לעבור את ועדת ברנר שמורכבת מסוג מסננת אחר של חוק החברות הממשלתיות שמוחל על זה.
גלעד ארדן: בסוף יש תוצאה שאם היא עברה את כל המועצות האלו השר צריך לעמוד מאחוריה ציבורית.
אבישי ברוורמן: עמדתי ברורה בנושא הזה.
אבישי ברוורמן: פה צריכה להיות חוכמה.
אבישי ברוורמן: השר הסביר את הדברים.
אבישי ברוורמן: זאת גם עמדתי.
מיקי רוזנטל: הוא שר נאור, אבל מחר כאני אהיה השר אני אגיד שלא נראים לי כל המועמדים שמביאים לי.
אבישי ברוורמן: מה אני אעשה?
אבישי ברוורמן: זו הממשלה.
מיקי רוזנטל: צריך שהחוק יענה - -
אבישי ברוורמן: תן לי הצעה.
אבישי ברוורמן: איך הוא יכול לענות על זה?
גלעד ארדן: כשמישהו יעתור לבג"ץ תצטרך להסביר למה לא נראה לך.
גלעד ארדן: אתה צריך שיקולים סבירים למה לא נראים לך האנשים הראויים שנבחרו.
אבישי ברוורמן: לא תוכל למנוע את זה.
<דפנה גלוק: זה המצב הנוכחי היום.
<דפנה גלוק: ועדות האיתור פועלות היום באותן הדרכים.
<אתי בנדלר: האם יש לכם התנגדות בסעיף 6סד(ג) על כך שהודעה על מינוי המועצה והרכבה תפורסם ברשומות ובאתר האינטרנט של הרשות?
אבישי ברוורמן: אני מצביע על 6סד.
אבישי ברוורמן: סעיף 6סד אושר
<רועי ברית: סייגים למינוי חבר 6סה.
<רועי ברית: לא ימונה לחבר המועצה – המועצה (1) מי שאינו אזרח ישראלי או תושב ישראל;
אבישי ברוורמן: יש המון אנשים שהם אזרחים ישראלים אבל לא תושבים.
אבישי ברוורמן: אני חושב שחייב להיות תושב ישראל.
אבישי ברוורמן: יש המון ישראלים שחיים עשרות שנים בגולה ובאים לפה יום בשנה.
<קריאה: אזרח ותושב.
אבישי ברוורמן: אתם רוצים נוכח נפקד, בקשה.
<דנה נויפלד: אנחנו לא רוצים שהוא יהיה אזרח ולא תושב.
<אתי בנדלר: הוא רוצה את ו' החיבור, מי שאינו אזרח ישראל ותושב.
גלעד ארדן: הוא יכול להיות כאן בעל מניות בערוץ ולא להיות - -?
<אתי בנדלר: חבר מועצה?
אבישי ברוורמן: אני עדיין ציוני במובן הישן של המילה.
אבישי ברוורמן: במועצה המפוקחת צריך שיהיו אנשים שיגורו פה.
<דפנה גלוק: הכוונה של הוועדה לחייב שיהיה תושב?
אבישי ברוורמן: אזרח ותושב.
<דפנה גלוק: מכיוון שתושבי מזרח ירושלים אינם אזרחים, מקובל להגיד או או.
<דפנה גלוק: אין התנגדות לחייב תושב, אבל בנקודה הזאת - -
<אתי בנדלר: זה יהיה מי שאינו תושב ישראל?
<אתי בנדלר: מוחקים את האזרח הישראלי?
<אתי בנדלר: לא יכול להיות – הוועדה מחליטה - שאזרח ישראלי שחי בחו"ל יהיה חבר מועצה.
<דפנה גלוק: בנושא התושבות יש היגיון.
<דפנה גלוק: מבחינתי אפשר גם מי שתושב ואינו אזרח.
<אסף אמיר: למה?
<אסף אמיר: מי זה יכול להיות?
<דנה נויפלד: יש תושבים שאינם אזרחים.
<אסף אמיר: למה מישהו שהוא לא אזרח יהיה?
אבישי ברוורמן: השאלה היחידה היא ערביי מזרח ירושלים?
<דפנה גלוק: זאת שאלה אקוטית.
אבישי ברוורמן: אני מעדיף אזרח ותושב.
אבישי ברוורמן: אפילו אם קונים את כל הרשתות אזרחים זרים אני לא רוצה שהם יהיו במועצה הציבורית.
אבישי ברוורמן: אני רוצה אזרח ותושב.
אבישי ברוורמן: רבותיי, יש לנו בעיה של ערביי מזרח ירושלים.
אבישי ברוורמן: אני רוצה שהאדם יגור פה ויהיה אזרח ישראלי.
<אסף אמיר: הם לא במועצה.
<אמיר וונג: לפי סעיף 41 לחוק הרשות השנייה, השליטה בבעל זיכיון צריכה להיות בידי מי שהוא תושב ואזרח.
אבישי ברוורמן: רבותיי, אני יכול להצביע על תושב ואזרח?
<דפנה גלוק: אני מבקשת לבוא לדיון הבא עם פתרון.
אבישי ברוורמן: אני נותן לך.
אבישי ברוורמן: אם לא, אנחנו נצביע על תושב ואזרח.
אבישי ברוורמן: אנחנו לא מצביעים על סעיף (1).
<רועי ברית: (2) מי שהוא שר, סגן שר, חבר הכנסת, ראש רשות מקומית או סגנו, או חבר בהנהלה פעילה של מפלגה או בגוף בוחר כהגדרתו בחוק שירות המדינה (סיוג פעילות מפלגתית ומגבית כספים), התשי"ט-1959, וכל אדם אחר שיש לו זיקה אישית או עסקית לשר משרי הממשלה או מי שבשלוש השנים שקדמו להצגת המועמדות עסק בפעילות פוליטית; 3) מי שהוא חבר הוועדה לאיתור מועמדים; 4) מי שהוא עובד של בעל רישיון לשידורים מסחריים או בעל עניין בתאגיד שהוא בעל רישיון לשידורים מסחריים, ולעניין חבר המועצה שאינו יושב ראש המועצה – גם מי שהוא עובד הרשות;
גלעד ארדן: ואם הוא סיים לעבוד שם לפני חצי שנה?
גלעד ארדן: הוא רוצה לחזור לעבוד אצל בעל רישיון אחר.
גלעד ארדן: אין כמה שנים?
<דנה נויפלד: הוא לא יכול לפי הסעיף שאומר שמי שהוא עובד של בעל רישיון לא יכול להיות חבר - -
גלעד ארדן: הוא יקבל שם החלטה שטובה לבעל הרישיון, הוא יתפטר ואז יהיה עובד רם דרג שלו.
<דנה נויפלד: זה נכון לגבי כל חבר מועצה.
גלעד ארדן: למי שעבד שם יש יותר קשר אליהם.
גלעד ארדן: למה מי שהיה בפוליטיקה 3 שנים צריך להיות נקי מפעילות ציבורית כי משרד המשפטים חושב שפעילות פוליטית זה דבר גס, אבל אם הוא היה עובד של ערוץ 2 או 10 הוא יכול מיד להיכנס יום אחרי זה?
גלעד ארדן: איך זה ייראה ציבורית?
מיקי רוזנטל: צריך את אותה תקופת צינון.
מיקי רוזנטל: אני מסכים עם השר.
<דנה נויפלד: זה לא בא להחליף את - -
גלעד ארדן: לא 3 שנים, שנתיים.
אבישי ברוורמן: רבותיי, השעה 13:00, יש לי עוד ישיבות.
אבישי ברוורמן: אני מבקש את העניין של אזרח ותושב לשבוע הבא, אחרת נצביע על אזרח ותושב.
אבישי ברוורמן: אנחנו נמשיך בפעם הבאה.
אבישי ברוורמן: רבותיי, הצעה לסדר היום (דיון מהיר): סכנת הפגיעה בשוק היצירה המקורית הטלוויזיונית בעקבות עסקת המכירה של הזכיינית רשת לחברת אנדמול.
אבישי ברוורמן: ההצעות האלו הן של חברת הכנסת מיכל רוזין, שאיננה נמצאת איתנו, ושל חברת הכנסת גילה גמליאל שהתכבדנו בנוכחותה.
<לאה ורון: אדוני, חבר הכנסת רונן הופמן שהיה שותף לבקשות, משך את בקשתו.
אבישי ברוורמן: משיכתו מכובדת.
אבישי ברוורמן: הדיון היום יעסוק ברכישת 33% מרשת על ידי חברת ההפצה הבינלאומית אנדמול.
אבישי ברוורמן: הרשות השנייה אמורה לאשר את העסקה.
אבישי ברוורמן: אנחנו רוצים להבטיח כי אישור העסקה יתבצע תוך חיובה של רשת להמשיך ולהפיק 65% הפקות מקור על פי חוק הרשות השנייה.
אבישי ברוורמן: אנדמול ידועה כחברה שפיתחה את "האח הגדול".
אבישי ברוורמן: חשוב לנו כנבחרי ציבור שישראל לא רק תהפוך למעבדה ליצירת פורמטים עבור הצופה בחו"ל, אלא חשוב לנו מאוד, לאור ההידרדרות, שנמשיך להפיק כאן תוכן ישראלי מקורי שמשקף את העומק והיופי של התרבות הישראלית וטעמו של חלק מהציבור שלא רק רוצה לראות כוכב נולד וריאליטי.
גילה גמליאל: אנחנו אפילו מברכים על עצם הרכישה.
גילה גמליאל: מבחינתנו אנחנו לא נכנסים לשיח אם יש רכישה או אין רכישה.
גילה גמליאל: אם זה מוסיף משאבים ויסייע לחברה, מבחינתנו זה לא הנושא.
גילה גמליאל: הנושא זה לשמר את היצירה המקורית הישראלית, האיכותית, הטובה והנכונה שאנחנו רוצים לוודא - על כן העלינו את זה לסדר היום - שהיא זאת שתקבל את המקום הראוי והנכון לה, כפי שאמור ומתחייב על פי החוק הקיים.
גילה גמליאל: הנושא היה להעלות את הנושא על מנת להבהיר את הדברים.
גילה גמליאל: אם הדברים יהיו מספיק בהירים, אשרינו וטוב לנו.
מיכל רוזין: אני רק רוצה להוסיף.
מיכל רוזין: אני מתנצלת שלא שמעתי את תחילת דברייך.
מיכל רוזין: אנחנו מדינה קטנה.
מיכל רוזין: היכולת של ההפקה הישראלית להיות משודרת, להגיע לציבור הישראלי היא מצומצמת.
מיכל רוזין: צריך לזכור את זה.
מיכל רוזין: הבוקר דנו בכבלים ובלוויין.
מיכל רוזין: הפלטפורמות הן מצומצמות, הן לא גדולות.
מיכל רוזין: זה לא שמפיק ישראלי ויצירה ישראלית יכולים בקלות כזאת להגיע לציבור.
מיכל רוזין: יש חשיבות מאוד מאוד גדולה - גם הרגולטור קבע את זה בחוק – לשמור על היצירה הישראלית ועל ההפקה הישראלית במסגרת הרשות השנייה.
מיכל רוזין: זאת הדאגה העיקרית שלנו.
מיכל רוזין: אנחנו כמובן רוצים שחברות יוכלו לחיות, להיות רווחיות ולהביא לנו יותר ויותר איכות בשידור.
מיכל רוזין: זאת המטרה העיקרית שלנו.
<נגה רובינשטיין: אנחנו מודים לכם על הדיון.
<נגה רובינשטיין: אנחנו לא מתנגדים לעצם קיומה של העסקה, אבל אנחנו חושבים שיש בעסקה שני היבטים מאוד חשובים.
<נגה רובינשטיין: ההיבט הראשון שהעסקה הזאת מציבה זרקור על סוגיה בעייתית מאוד.
<נגה רובינשטיין: הסוגיה היא העדר קיומה של הפקה עצמאית בישראל והידרדרות של ההפקה העצמאית בישראל.
<נגה רובינשטיין: מה הבינה אנדמול העולמית?
<נגה רובינשטיין: אנדמול הבינה שבשביל להיות מפיק בישראל, בשביל ליצור פורמטים בישראל, אתה חייב להיות בעל זיכיון.
<נגה רובינשטיין: הרכישה הזאת היא נקודת הזמן שבה יש זרקור על הבעיה.
<נגה רובינשטיין: אם אתה לא בעל זיכיון, היכולת שלך להיות מפיק עצמאי לא קיימת.
<נגה רובינשטיין: מכיוון שיש רק שני בעלי זיכיונות, ומכיוון שלא כל המפיקים העצמאיים יכולים להיות בעלי זיכיונות בגלל מיעוט בעלי הזיכיונות ובגלל שזה עולה הרבה כסף, אנחנו נמצאים כאן.
<נגה רובינשטיין: לא סתם חוק הרשות השנייה מחייב ש-65% מההפקות הישראליות שמשדר בעל זיכיון תהיינה עצמאיות.
<נגה רובינשטיין: החוק ראה בזיכיון פלטפורמה, אמצעי על מנת להביא אל הקהל הישראלי מגוון של קולות, מגוון של צבעים, כאשר הכוונה לא הייתה שבעל הזיכיון בעצמו יהיה מפיק שיעשה את הפקותיו בעצמו ויהפוך את כל היוצרים לשכירים שלו.
<נגה רובינשטיין: המציאות כפי שאנחנו לומדים אותה בעת האחרונה שונה לחלוטין.
<נגה רובינשטיין: במהלך 10 השנים האחרונות חלה הידרדרות דרמטית בסוגי התקשרויות בין הזכיינים למפיקים.
<נגה רובינשטיין: היום מפיקים עצמאיים שמכונים עצמאיים מתקשרים עם בעל זיכיון.
<נגה רובינשטיין: אין להם שום דרך אחרת להתקשר, אלא אם כן הפורמט או התכנית שמעלים תימכר על ידי בעל הזיכיון ל-VOD, לאתר האינטרנט, לחו"ל.
<נגה רובינשטיין: אין באמת יכולת אמיתית להתקשר אחרת.
<נגה רובינשטיין: יש כאן התניה של בעל הזיכיון: על מנת שאתה תשודר על הפלטפורמה שלי, אתה חייב למכור את התוצרת שלך באמצעותי, או שאני אמכור את התוצרת.
<נגה רובינשטיין: יש הסכמים רבים אשר בהם בעלי זיכיונות כופים על מפיקים עצמאיים להשתמש בטאלנטים, להשתמש בחברה כזאת או אחרת שנותנת - -
אבישי ברוורמן: נגה, בואי אני אחזק את מה שאת אומרת.