GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אבישי ברוורמן: הלא התשובה שלו היתה, כך הבנתי, שכרגע מבחינה טכנולוגית הצמצום לא כדאי מבחינת cost-benefit, אבל מכיוון שאלה כללים צופי פני העתיד אז כדאי להשאיר את אפשרות הצמצום, שאולי בעתיד זה יהיה רלוונטי.
<אלכסנדר קושניר: אל"ף, תודה, זה נכון.
<אלכסנדר קושניר: בי"ת, אם אנחנו נמצא – הכוונה שלנו כאן, כל הפעולה כאן נועדה באמת להקל על הצרכן, במידת האפשר.
<אלכסנדר קושניר: ואז אם נראה בעתיד שיש מדי מים בהם ניתן לשלוט וניתן להגביל אותם וזה לא יוביל למהפכה דרמטית או לעלויות גבוהות, נגיד שכל מד מים יעלה 200-300 דולר ואז אי אפשר להתקין לכל המערכת, אם נראה שפתרון טכנולוגי מאפשר לנו את זה נעדיף לעשות זאת.
<אלכסנדר קושניר: איש מאתנו לא שש לנתק מים.
אבישי ברוורמן: מר קושניר, מכיוון שהעיר עו"ד עצמון שאנחנו נכנסים פה לכל הלקסיקוגרפיה עדיף, מכיוון שבעתיד אנחנו מעדיפים, כפי שחבר הכנסת שמולי אמר, את צמצום הניתוק, אני מציע שתחליפו את סדר הפסקאות, תכתבו קודם "פעולת צמצום" ואחרי זה "פעולת ניתוק", גם לצורך הסימבוליות.
<איתי עצמון: זה יותר מידתי.
<אלכסנדר קושניר: בהחלט.
<זמר בלונדהיים: איפה לכתוב את זה?
אבישי ברוורמן: בהגדרת "פעולה להגבלת אספקת מים", להחליף את סדר הפסקאות, זה הכול.
איציק שמולי: אתה יכול לומר לפרוטוקול איזו בדיקה נעשתה אצלכם לגבי צמצום, גם לגבי הטכנולוגיה וגם לגבי העלויות ומה העלתה הבדיקה הזאת?
איציק שמולי: מתי נערכה בדיקה כזאת ברשות המים?
<יסמין סהר: במהלך שלוש השנים האחרונות אנחנו בוחנים אחת למספר חודשים טכנולוגיות הקיימות במשק המים.
<יסמין סהר: אנחנו בוחנים היתכנות, באמת אפשרות לצמצם.
<יסמין סהר: לצערנו, באמת לצערנו, זה עדיין לא אפשרי, ולא בכדִי גם הכנסנו את הסעיף הזה כי אנחנו צופים התקדמות טכנולוגית, מה גם שמשרד האוצר ורשות המים תומכים בעידוד טכנולוגיות של מים.
<יסמין סהר: אנחנו מקווים שבאמת בעתיד יהיו טכנולוגיות שיתאימו לצמצום.
<יסמין סהר: נכון להיום אין יכולת מעשית לצמצם את המים לצרכן שגר בבית משותף מבלי לפגוע ביתר הדיירים בבניין.
איציק שמולי: לגבי העתיד היושב-ראש ענה ואמר דברי טעם.
איציק שמולי: אבל אני שאלתי שאלה מדויקת ואני מבקש תשובה מדויקת.
איציק שמולי: האם נערכה בדיקה כזאת ברשות המים שבוחנת, אל"ף, את הטכנולוגיה, ובי"ת, את העלות?
איציק שמולי: אם כן, מתי נערכה?
איציק שמולי: זאת היתה השאלה שלי.
<יסמין סהר: עניתי לך.
<יסמין סהר: בחנו.
איציק שמולי: אני מבקש למען הסדר הטוב לקבל – אני חושב שזה רלוונטי לכל הוועדה – את ההסבר שלכם גם למה זה לא כלכלי.
<אלכסנדר קושניר: זה לא ישים.
איציק שמולי: לא ישים מבחינה כלכלית וגם טכנולוגית.
<אלכסנדר קושניר: טכנולוגית.
אבישי ברוורמן: אני מודה לחבר הכנסת שמולי, לפרוטוקול, ולהבא אם יש לכם את האינפורמציה תעבירו לנו.
<אתי בנדלר: אני מבקשת להעיר עוד הערה.
<אתי בנדלר: אני חוששת מאוד שאם הוועדה תאשר בסופו של דבר את הסעיף כפי שהוא אז לא יהיו תמריץ לאף תאגיד, לאף חברה להתקין מתקנים כאלה שיאפשרו את צמצום אספקת המים, גם אם תהיה אפשרות כזאת, כי זה כרוך בעלויות.
<אתי בנדלר: לכן שקלתי האם לא ראוי – ואני מבקשת התייחסות להצעה הזאת – להוסיף בסוף: "לעניין זה, אפשרות טכנולוגית ומעשית, לרבות אפשרות להתקין מתקנים או אביזרים לצורך פעולת צמצום המים אף אם לא הותקנו בפועל".
<יסמין סהר: את מציעה להכניס את זה בסעיף ההגדרות?
<אתי בנדלר: לא, אני מדברת על סעיף 5.
איציק שמולי: אתי בנדלר, בהתייחס לדבריך, יש לי אולי הצעה שיכולה לעזור.
איציק שמולי: אני מבקש לדעת מה עמדתך לגביה.
איציק שמולי: בוודאי יש פה בעיה של תמריץ, שבגלל העלויות, גם אם תהיה אפשרות בעתיד לא יכניסו את זה.
איציק שמולי: מה בדבר האפשרות את הכללים שאנחנו מדברים עליהם כרגע לתקף במסגרת הוראת שעה לזמן מוגבל, של שנה, או אינני יודע כמה – הרי אתה אומר שזה עניין של זמן עד שהטכנולוגיה תהיה – במקום עכשיו לעגן את הכללים האלה, שהם מבחינתי מאוד-מאוד קשים.
איציק שמולי: במקום לעגן את זה בחקיקה קבועה בואו נקבע מסגרת זמן של הוראת שעה, של שנה או שנתיים.
אבישי ברוורמן: רעיון יפה מאוד.
<יסמין סהר: מה הערך המוסף בזה?
<יסמין סהר: רק תן לי להשלים את המשפט ואז אשמח שתתייחס.
<יסמין סהר: בין אם נִקבע עכשיו בכללים ונְקבֵע אותם, כלשונך, ובין אם נקבע הוראת שעה, עדיין בין כה ובין כך נצטרך להגיע לוועדה.
<יסמין סהר: לכן לא משנה אם נגיד עכשיו שזאת הוראת שעה לשנה או כללים בכלל, כי אתה יכול פעם בחצי שנה, כפי שהוועדה עושה במקרים אחרים, לדרוש עדכון – דיווח לגבי טכנולוגיה.
איציק שמולי: זה לא נכון, ממש לא נכון.
<אתי בנדלר: התשובה ברורה מאוד.
<אתי בנדלר: היושב-ראש אמר שזה רעיון מצוין.
אבישי ברוורמן: אני בטוח שזה רעיון טוב מאוד, שנגיע אליו, כדי לתחם את זה.
אבישי ברוורמן: מכיוון שאני מאמין בצמצום גם בתורת הקבלה אז גם בנושא הזה צמצום יקדם.
אבישי ברוורמן: אני מציע שנאמץ את הרעיון של חבר הכנסת שמולי.
אבישי ברוורמן: אבל עכשיו אנחנו בהגדרות.
<רן מלמד: ברשותכם, אני מצטער שאני חוזר קצת אחורה, לדיון שהיה בנושא חברות פרטיות שנכנסות, והסבו פה את תשומת לבי לכך.
<רן מלמד: מבדיקה ראשונה שאני עושה כרגע, ויכול להיות שזה כבר לא מעודכן, בפרדס חנה כרכור התאגיד שפועל הוא תאגיד פרטי.
<רן מלמד: אני רוצה לדעת אם זה עדיין קיים או לא.
<רן מלמד: קודם כול, זה אומר שהיו תאגידים פרטיים למרות האמירה שלכם שלא.
<רן מלמד: אני רוצה לדעת אם זה עדיין מתקיים או לא.
<תהל ברנדס: בפרדס חנה וכרכור פועל גוף שלא הוקם לפי חוק התאגידים.
<תהל ברנדס: הכללים האלה לא חלים עליו מכיוון שהוא לא פועל לפי חוק התאגידים.
<תהל ברנדס: הוא שייך לקבוצה שדיברתם עליה קודם.
אבישי ברוורמן: זאת אומרת, אסור לו לנתק מים?
<רן מלמד: זה אומר שאין לכם פיקוח עליו.
<תהל ברנדס: יש לנו פיקוח עליו מכלים אחרים, באותם כלים שבמסגרתם גם נקבעו הכללים לניתוק למי שאינו תאגיד מים וביוב.
אבישי ברוורמן: הבנתי שאין בכלל גופים פרטיים.
אבישי ברוורמן: רן מלמד גילה שיש גוף פרטי.
<זמר בלונדהיים: האמירה היתה שאין תאגידי מים וביוב מכוח חוק תאגידי מים וביוב שהכללים האלה חלים עליהם שהם פרטיים.
אבישי ברוורמן: לא כך הבנתי.
<רן מלמד: זה התחכמות לגמרי.
<זמר בלונדהיים: לא הכרתי את המציאות בפרדס חנה.
<זמר בלונדהיים: זה בוודאי לא התחכמות.
אבישי ברוורמן: עו"ד בלונדהיים, תקשיב לי, אני לא הבנתי.
אבישי ברוורמן: כאשר שאלתי את השאלה, הבנתי מכם – ואני לא משפטן – שאין גופים פרטיים, שהכול הוא באמצעות הגופים הציבוריים.
אבישי ברוורמן: אתם אומרים כעת שזה לא נכון.
<זמר בלונדהיים: זה דווקא נכון מאוד.
<זמר בלונדהיים: הכללים האלה, שמטרתם להתוות- - -
אבישי ברוורמן: לא הכללים.
אבישי ברוורמן: יש גופים פרטיים שעוסקים בדברים האלה?
<רן מלמד: הכללים האלה לא שווים כי הם לא שוויוניים.
<חנה זיכל: אני יכולה להסביר כהיסטוריונית?
<חנה זיכל: בפרדס חנה כרכור הפריטו את משק המים עוד כרשות מקומית הרבה לפני הקמת חוק תאגידי מים וביוב ומשרד הפנים אישר להם את זה.
<חנה זיכל: כאשר נחקק חוק תאגידי מים וביוב הוא השאיר סעיף ספציפי שמגן על גופים כאלה, בדיוק כפי שהוא הגן על אגודות המים, שגם הן גופים פרטיים והחוק לא חל עליהן.
<רן מלמד: מה זה אומר לגבי הניתוקים אצלם?
<רן מלמד: מה המשמעות שלהם לגבי היכולת לנתק מים?
<חנה זיכל: המשמעות היא, כפי שאומר עו"ד בלונדהיים, שאי אפשר היום להפריט תאגיד מים וביוב בלי כללים.
אבישי ברוורמן: יש שתי שאלות.
אבישי ברוורמן: פרט לפרדס חנה אין דבר כזה יותר, זה רק בפרדס חנה?
<חנה זיכל: לא, רק אגודות המים הפרטיות, שהן אגודות שיתופיות חקלאיות.
אבישי ברוורמן: ושם יש ניתוקי מים?
<טלי ניר: יש, אנחנו מכירים תלונות כאלה.
<חנה זיכל: אני מניחה שיש.
<חנה זיכל: בעיניי גוף פרטי בלי שאתה מגביל אותו יכול לנתק.
<חנה זיכל: גוף פרטי – אתה צריך להגביל אותו בחוק.
אבישי ברוורמן: לכן אנחנו צריכים פה, אם זה לא ברור, לחוקק, שאם גוף פרטי מנתק הוא עבריין וייענש.
<רן מלמד: אדוני, אבל אתה צריך להבין שחקיקה פרטית תיארך זמן.
<רן מלמד: ייווצר מהר מאוד מצב שייכנסו כללים לתוקף- - -
<לאה ורון: מה אדוני מציע?
<רן מלמד: מה שאמרת בהתחלה, לא להעביר את הכללים לפני שסוגרים את כל החבילה.
<אתי בנדלר: מה שמבטיח, מר מלמד, שלא יהיו כללים וימשיכו לנתק לפי הנחיות משרד הפנים.
<רן מלמד: לכן אני חוזר להצעה של טלי ניר, שאומרת:
<רן מלמד: בואו נתקן את חוזר מנכ"ל משרד הפנים ונעשה אותו הרבה יותר פשוט.
<אתי בנדלר: בסמכות הוועדה לתקן את חוזר מנכ"ל משרד הפנים?
<רן מלמד: שתלך רשות המים ביחד עם משרד המשפטים ויתקנו את חוזר המנכ"ל בהקשר הזה.
<זמר בלונדהיים: נבדוק את זה.
<זמר בלונדהיים: הבנו את ההצעה, נבדוק אותה ונחזור אל הוועדה לפני שהדיון על הכללים יסתיים.
<טלי ניר: צריך לבדוק גם מה חל על האגודות השיתופיות במועצות האזוריות.
<רן מלמד: אתם מביאים חלקים.
אבישי ברוורמן: עו"ד בלונדהיים, המטרה שלי, היתה לי גם שיחה עם השר סילבן שלום, אני באמת רוצה – הרי יש לי אפשרות פשוטה מאוד, אני יכול לעשות פה פיליבסטר עד אין סוף.
אבישי ברוורמן: יבוא בעוד שנה יושב-ראש ועדת כלכלה חדש, הכללים יהיו מונחים על שולחנו, בינתיים מרוב כל התיקונים פה אוכלוסיות שלמות, שאנחנו רוצים לשפר את מצבן, ינותקו להן המים.
אבישי ברוורמן: לכן אני מבקש ממך, אני רוצה להעביר את הדברים כדי שהכללים ייכנסו לתוקף.
אבישי ברוורמן: מצד שני, ברגע שיש דברים שגם יעזרו לנו, אנא תתייחס אל זה לא רק בצורה היורידית, שאומרים: "כן, זה יהיה בתהליך", אלא אם יש חוזר מנכ"ל וזה הערה טובה – ליישם את זה.
<זמר בלונדהיים: נבדוק את האפשרות הזאת.
אבישי ברוורמן: תחזור אלינו לישיבה הבאה עם תשובה.
<אלכסנדר קושניר: אדוני היושב-ראש, עדכון קטן.
<אלכסנדר קושניר: נכון, יש מאות לא מעטות של אגודות ועמותות, במגזר הכפרי במיוחד.
<אלכסנדר קושניר: זה מגרש בעייתי מאוד ואנחנו ברשות המים בדיוק עובדים על ההסדרה שלו.
<אלכסנדר קושניר: הגופים השונים שם, הרי יש מגזר חקלאי.
<אלכסנדר קושניר: לא הצעה.
<אלכסנדר קושניר: אני פשוט מעדכן את הוועדה.
אבישי ברוורמן: אנחנו מבינים שיש אגודות.
אבישי ברוורמן: כך אמרה עו"ד זיכל.
אבישי ברוורמן: הבנתי את זה.
<אלכסנדר קושניר: מכיוון שהדבר הזה מחייב תיקון, לפחות כניסת הרגולטור למגרש הזה, אנחנו עכשיו מגבשים, ואני מניח שבמהלך השנה- - -
אבישי ברוורמן: רק ביקשתי שאולי בעזרת חוזר מנכ"ל משרד הפנים אפשר לעשות את זה בפשטות.
אבישי ברוורמן: אני לא אוהב את התשובה "מגבשים" ו"יבוא" ו"חודשים" כי זה לא יקרה.
<אתי בנדלר: יש לי רק עוד הערה אחת להצעתו של חבר הכנסת שמולי, שהיושב-ראש תומך בה.
<אתי בנדלר: רשמנו את זה לפנינו וכשנגיע לסעיף האחרון נזכיר לוועדה להחליט לאיזו תקופה היא רוצה שהכללים האלה יהיו בתוקף.
אבישי ברוורמן: איך אנחנו דואגים לתת תמריץ, שהאפשרות לצמצום המים תבוא בזמן המתאים.
<יסמין סהר: בסעיף 3 היתה טעות הקלדה אז אקרא אותו בצורה תקינה.
<יסמין סהר: חברה רשאית לבצע פעולה להגבלת אספקת מים לפי סעיפים 4, 5 או 11 רק לאחר משלוח דרישות בהתאם לקבוע בפקודת המסים (גבייה) (להלן – פקודת המסים); נוסף על האמור, לגבי צרכן ביתי, לא תבצע החברה פעולה להגבלת אספקת מים כאמור, אלא בחלוף 30 יום לפחות ממועד ביצוע לפחות אחת מפעולות הגבייה המנויות בסעיפים 5 ו-7 לפקודת המסים במטרה לגבות את חובו של הצרכן הביתי.
<איתי עצמון: קודם כול הסבר.
<הילה גיל: אנחנו רוצים שלפני שמתחילים בפעולות ניתוק ינסו לגבות את החוב בדרכים אחרות, שזה פקודת המסים (גבייה).
<חנה זיכל: גם לגבי עסקים?
<הילה גיל: חד-משמעית כן.
<הילה גיל: להיפך, כאן בעצם שוב ההדגשה והדיפרנציאציה בין עסקים ובין צרכן ביתי, שבעסקים בעצם אנחנו לא דורשים פעולה בפועל אלא רק התרעות לפי פקודת המסים (גבייה) ולצרכן ביתי, כפי שקראה יסמין סהר בסיפה של הסעיף, אנחנו דורשים גם פעולה אחת לפחות של ניסיון גבייה בפועל.
<חנה זיכל: אבל בצורה שזה מנוסח אין את ההפרדה הזאת.
<חנה זיכל: תקראי את זה שוב, זה לא מובן.
<חנה זיכל: אין את ההפרדה מן הבחינה הזאת שכפי שאת אומרת לעסקים מספיק לשלוח הודעות ולא צריך להפעיל פעולה של ממש.
<הילה גיל: למה?
<הילה גיל: זה כתוב.
<חנה זיכל: כי נכתב "כאמור".
<חנה זיכל: זה מפנה לאותם סעיפים.
<יסמין סהר: כתוב: "נוסף על האמור", זאת אומרת, בהתחלה יש רק את הכלל שקובע שאת שולחת את ההודעות, בין אם למפעל ובין אם לצרכן ביתי, ומעל זה יש בעצם- - -
<חנה זיכל: הבנתי את מה שאת אומרת.
<חנה זיכל: אני אומרת שבצורה שזה מנוסח כעת, כפי שקראת את זה, אם תיקחי את זה לבית המשפט – זה לא מובן.
<חנה זיכל: יבוא העסק ויגיד שזה לא חל עליו.
<חנה זיכל: זה לא מנוסח נכון.
<יסמין סהר: נבחן את זה.
<חנה זיכל: אנחנו לא מבינים, הכוונה פה להגן על צרכנים ביתיים מניתוק.
<חנה זיכל: למה עסק, שלא צריך הגנה, צריך לצרוך מים לתקופה ארוכה בלי לשלם וחייבים קודם להפעיל עליו אמצעי זה או אחר?
<טלי ניר: למה צריך את ההתניה הזאת?
<טלי ניר: אנחנו מתנגדים להתניה הזאת.
<טלי ניר: באופן כללי, אנחנו מתנגדים לשימוש בפקודת המסים (גבייה).
<טלי ניר: יש אמצעים נוספים, הליכים משפטיים והליכי הוצאה לפועל, שהם הרבה יותר מאוזנים, מבחינת זה שרואים את החייב.
<טלי ניר: אנחנו שומעים על תלונות, ויש כאן גם צרכנים שאולי אפשר לשמוע אותם, אנשים שאומרים: לעקל לי את חשבון הבנק, לבוא אליי הביתה ולעקל לי את המטלטלים זה לא פחות גרוע מלנתק לי את המים.
<טלי ניר: השאלה היא מה האיזון והאם צריך בכלל להשתמש בפקודה הזאת.
<טלי ניר: אני יודעת שזה בחקיקה הראשית וזה בחוק תאגידי מים וביוב.
<טלי ניר: היינו שמחים מאוד אם הוועדה היתה יוזמת תיקון לדבר הזה ולא מאפשרת את זה.
<טלי ניר: אבל בוודאי אי אפשר לעגן התניה של חובה להשתמש בפקודה הדרקונית המנדטורית הזאת, שיש עליה ביקורת מפה ועד להודעה חדשה, גם בהקשר הזה.
<טלי ניר: לפחות שלא תהיה ההתניה הזאת.
<לינור דויטש: אני היועצת המשפטית של התאחדות האיכרים בישראל.
<לינור דויטש: אני רוצה להבהיר כאן נקודה.
<לינור דויטש: כאשר אתם כל הזמן מדברים על "נכס אחר", מדברים כאילו יש צרכן ביתי ויש נכס אחר שהוא מפעל או תעשייה.
<לינור דויטש: בפועל בהגדרה "נכס אחר" נכנסים גם הרבה מאוד חקלאים.
<הילה גיל: אמרתי שגם חקלאים.
<לינור דויטש: אלה חקלאים פרטיים שהם לא חלק מאגודות שיתופיות, שההשלכות עליהם, גם בהתאם להערות שהעברתי לוועדה, וגם כשנגיע לסעיפים הרלוונטיים אעיר את ההערות הללו, ההשלכות של ניתוק מים לחקלאי אינן כמו ניתוק צרכן ביתי.
<לינור דויטש: זה ערך כל-כך בסיסי, שניתן להרוס חממה שלמה בניתוק של כמה שעות.
<לינור דויטש: הפואנטה היא שבגלל שלכאורה חקלאים נכללים באותה קטגוריה, כנכס אחר, מתייחסים אליהם כאל מפעל.
<לינור דויטש: הם לא מפעל.
<לינור דויטש: האם אפשר לעשות פה איזו קטגוריה נפרדת לעניין הזה?
<הילה גיל: לא.
<הילה גיל: זה תשומה, כמו זרעים לחקלאי וכל דבר אחר.
<הילה גיל: הם בפירוש מפעל.
<שעיה קרפ: אני מבקש, ברשותך, להעיר.
<שעיה קרפ: בעצם הלוגיקה שמסתתרת מאחורי מה שמוצע כאן בכללים, ולכאורה זה נכון:
<שעיה קרפ: אל תגיע למיצוי של פעולות לנתק לפני שאתה קודם מנסה לממש מנופים אחרים.
<שעיה קרפ: אבל מה קורה בפועל?
<שעיה קרפ: ההצעה שמונחת כאן היא בעצם הצעה לסדר פעולות בטור.
<שעיה קרפ: תעשה עכשיו את ההודעות על-פי פקודת המסים (גבייה), תנסה לפחות פעם אחת.
<שעיה קרפ: ברגע שלא הצלחת, עכשיו תבוא ותנסה את הצעד הבא: עוד פעם הוצאת דרישה ראשונה, הוצאת דרישה שנייה, ואז תתחיל ועדת עררים וכל הסיפור.
<הילה גיל: אנחנו אומרים שפעולת הניתוק המים עצמה לא תהיה לפני שביצעת פעולה לפי פקודת המסים (גבייה).
<שעיה קרפ: האם- - -
<הילה גיל: רק שנייה, תן לי לענות לך.
<שעיה קרפ: אבל את קטעת אותי באמצע.
<שעיה קרפ: אני רוצה להשלים את הטענה שלי.
<הילה גיל: אמרתי שלא נכון מה שאתה אומר.
<הילה גיל: אני רוצה להבהיר לוועדה את מה שכתוב.
<חנה זיכל: אפשר במקביל.
<הילה גיל: הנה, עורכת-הדין שלך אומרת לך, אפשר במקביל לשלוח את כל ההתרעות, אבל לבצע את הניתוק בפועל לא היום.
<שעיה קרפ: זה מה שרציתי לשאול, האם נכתב במפורש שבמקביל לפעילות על-פי פקודת המסים (גבייה) ניתן לבצע גם את הפעולות לגבי מה ש- - -
<חנה זיכל: כי חיפשנו את זה בנוסח ולא ראינו.
<שעיה קרפ: האם זה מופיע?
<זמר בלונדהיים: להבנתי, לא צריך לכתוב את זה.
<זמר בלונדהיים: אנחנו כותבים כאן את ההגבלה.
<זמר בלונדהיים: מה שלא הגבלנו בוודאי אפשר.
<זמר בלונדהיים: אבל אם הוועדה תחשוב שצריך לכתוב את זה, אפשר לכתוב את זה.
<זמר בלונדהיים: בעיניי זה לא מוסיף כלום כי זאת המשמעות.
<חנה זיכל: בפועל בבתי-משפט, וטוב שכך, זה הולך כנגד מי שגובה, מטבע הדברים, ולטובת צרכנים.
<חנה זיכל: הדברים האלה צריכים להיות ברורים.
<זמר בלונדהיים: זאת לא היתה הכוונה.
<שעיה קרפ: מה הכוונה?
<שעיה קרפ: הרי בסופו של דבר העסק מתמשך ובינתיים צוברים ריבית והצמדות.
איציק שמולי: רק רגע, הדיון פה מתפזר.
איציק שמולי: תסביר שוב את הטענה שלך ואז תוכלי לענות לו.
איציק שמולי: לא הבנתי, תסביר לי.
<שעיה קרפ: מה שבעצם קורה זה סדר פעולות שבא בטור.
<שעיה קרפ: ההצעה פה, לפני שאתה מגיע לנתק, שזה הצעד הכי דרסטי, בואו נמצה קודם תהליכים אחרים, למשל לממש את פקודת המסים (גבייה), למשל להיכנס לו לחשבון הבנק או דברים כאלה.
<שעיה קרפ: פעולות לפי פקודת המסים (גבייה) אורכות זמן, הן דורשות לשלוח הודעה ראשונה, לאחר זמן לשלוח הודעה שנייה, לאחר מכן לגשת לחשבון הבנק, שזה אורך זמן, והיה ולא הצלחת בכל הדברים תעבור לסט המנופים הבא, המנוף הבא שיש לך, להתחיל לשלוח דרישה על מנת להיכנס למודם של הניתוק: הודעה ראשונה, הודעה שנייה, ועדת ערר, ועדת חריגים, כל הסיפור הזה.
<שעיה קרפ: כל העניין הזה במקרה הטוב נמשך שנה, עם כל הערעורים וכל הדברים.
איציק שמולי: אתה אומר שזה גם צובר ריבית בינתיים.
<שעיה קרפ: ריביות והצמדות וכל הדברים.
<שעיה קרפ: אמרנו, מעבר לזה שלאחר מכן נתייחס למה צריך שתי ועדות, כל מה שאפשר לעשות במקביל נעשה במקביל לטובת הדברים, על מנת לחסוך ריביות ועלויות.
<יסמין סהר: זה קיים כבר היום כיוון שבסעיף 4(ב)- - -
אבישי ברוורמן: לאה ורון אומרת: הוא תוקע לעצמו כדור ברגל.
אבישי ברוורמן: מכיוון שהיית גם לוחם- - -
<לאה ורון: אתה רוצה לטפל בריבית, בהצמדה וכולי, אז למה אתה מקצר טווחים, מקצר זמנים, מקצר תהליכים?
<שעיה קרפ: אני לא מבין את הגישה.
<שעיה קרפ: אנחנו רוצים ריביות והצמדות?
<שעיה קרפ: כל העמדה הזאת ממש לא נכונה, כאילו אנחנו בצד השני של המתרס.
<שעיה קרפ: שלילי, ממש לא נכון.
<שעיה קרפ: אנחנו מסתכלים בראייה של החייבים.
<שעיה קרפ: אנחנו אלה שמתמודדים איתם.
<שעיה קרפ: לוחם יותר בכיר אמר שאנחנו מסתכלים בלבן שבעיניים של אותם אנשים.
<שעיה קרפ: לכן אני אומר, צריך לראות איך כל השיטה הזאת וההצעה הזאת צריכה להיות הכי פשוטה שבעולם, הכי קצרה שבעולם.
<שעיה קרפ: בסופו של דבר זה ייתן את המענה הכי טוב לטובת האוכלוסייה הזאת.
<זמר בלונדהיים: אחדד.
<זמר בלונדהיים: הכוונה היא שהתהליכים האלה יבוצעו במקביל.
<זמר בלונדהיים: צריך לקרוא את הסעיף: "חברה רשאית לבצע פעולה להגבלת אספקת מים".
<זמר בלונדהיים: הפעולה הזאת מוגדרת כפעולת ניתוק או צמצום, רק זה מוגבל בהודעות ובדרישות לפני כן.
<זמר בלונדהיים: לכן כל דבר אחר- - -
<חנה זיכל: אבל זה לפי הסעיפים שמפורטים.
<חנה זיכל: הסעיפים אומרים שהיא יכולה לעשות את זה רק עם ההתרעות.
<חנה זיכל: זאת אומרת, בעצם חברה יכולה לבצע את הפעולה הזאת רק אחרי שעשתה את כל התהליך.
<זמר בלונדהיים: נכון, אבל אנחנו מגבילים פעולה שמוגדרת.
<זמר בלונדהיים: לא אמרנו הגבלת מכתבים.
<זמר בלונדהיים: אמרנו: הגבלת ניתוק.
<אבנר עורקבי: אני מבקש לשאול שאלה.
<אבנר עורקבי: כתוב פה לנתק, לחבר, לצמצם.
<אבנר עורקבי: איך לחבר?
<אבנר עורקבי: אם טעית, מתי תחבר?
<זמר בלונדהיים: יש בהמשך הוראות.
<אבנר עורקבי: לא סיימתי.
<אבנר עורקבי: יש מקרה חריג של אישה נכה עם ילד נכה שניתקו לה את המים.
<אבנר עורקבי: היא התקשרה אלי בשעה 8 בערב.
<אבנר עורקבי: שאלתי אותה: למה את מתקשרת בשעה כזאת?
<אבנר עורקבי: היא אמרה: ניתקו לי את המים.
<אבנר עורקבי: עכשיו הגעתי מטיפולים וקניתי לילד שלי תרופות, אני רוצה לקלח אותו ואין מים.
<אבנר עורקבי: אל מי היא תפנה?
<אבנר עורקבי: מי יחבר לה אז את המים?
<אבנר עורקבי: לאחר מכן אמרו לי מהרשות: נפלה טעות מצערת.
<אבנר עורקבי: בגלל הטעות המצערת הזאת הילד לא ישתה, לא יוכל להתקלח?
אבישי ברוורמן: השאלה שלך היא אם עושים טעות איך מחברים.
<אבנר עורקבי: איך דואגים שיהיה חיבור מחדש 24 שעות ביממה.
<אבנר עורקבי: הנה, האישה הזאת נמצאת כאן.
אבישי ברוורמן: מה שם גברתי?
<אלכסנדר קושניר: קודם כול תסביר איפה היא גרה, באיזה תאגיד היא מטופלת.
אבישי ברוורמן: אסתר רוצה להסביר את המקרה שלה ואתם תשמעו, כי סביר שהיא לא היחידה שעוברת חוויות כאלה.
<אסתר חגואל: יש רבים כמוני.
<אסתר חגואל: אני מבת-ים.
<אסתר חגואל: אני מתמודדת עם מחלת סרטן, עם לימפומה, כבר 3 שנים.
<אסתר חגואל: בנוסף לזה יש לי ילד נכה בן 10 שנים, סיעודי לגמרי.
<אסתר חגואל: אני אמא לשבעה.
<אסתר חגואל: יש לי הנחה במים, יודעים את זה בעירייה.
<אסתר חגואל: חזרתי מהטיפולים, הילד הגיע בשעה 6, הוא היה אצל השכנה, באתי לקלח אותו בשעה 7:20 בערב ולא היו לי מים.
<אסתר חגואל: הילדים אמרו: אמא, למה?
<אסתר חגואל: אמרתי: אני לא יודעת, כנראה לא שילמתי, אך לא קיבלתי התרעות, לא שום דבר.
<אסתר חגואל: אם אני אמא ל-7 ילדים, אנחנו 8 נפשות בבית, ואני פונה לעירייה ואומרת לה: מגיעה לי הנחה, יש לי ילד נכה.
<אסתר חגואל: אומרים: לא.
<אסתר חגואל: זאת התשובה שקיבלתי.
<אסתר חגואל: אמרו לי: יש לך מכסה, בגלל שיש לך 7 ילדים יש לך מכסה, את לא יכולה לקבל הנחה על הנחה.
<אבנר עורקבי: גם לא מגיעה לה הנחה.
<לאה ורון: היא מעלה שני נושאים.
<לאה ורון: בתוך כמה זמן החזירו לך את המים?
<אסתר חגואל: למחרת ב-12 בצהרים.
<אסתר חגואל: אבל לא קיבלתי התרעות.
<אסתר חגואל: כרגע קיבלתי הודעה לפלאפון מעיריית בת-ים: "יש לך חוב של 1,700 שקל, נא להגיע להסדר לפני ניתוק".
<אסתר חגואל: אחרי שמנתקים כן אפשר לשלוח הודעה, אבל לפני הניתוק לא? למה לא?
אבישי ברוורמן: תודה, אסתר, תודה שהטרחת את עצמך לבוא לכאן.
<אלכסנדר קושניר: אדוני היושב-ראש, בנושא הזה, קודם כול, אני מתנצל, טיפלנו.
<אלכסנדר קושניר: ברגע שקיבלנו את ההתרעה, תוך יממה- - -
<אסתר חגואל: למה 7 ילדים צריכים להישאר בלי מים?
<אבנר עורקבי: לילה שלם, בלי להתקלח.
איציק שמולי: על זה אין לו תשובה.
אבישי ברוורמן: היתה טעות שלכם.
<אלכסנדר קושניר: טעות לא שלנו, של תאגיד בת-ים.
<אלכסנדר קושניר: הגברת נמצאת ברשימה.
אבישי ברוורמן: יש לכם מושג – לכן דיברתי פה לגבי האינפורמציה – כמה טעויות כאלה קורות בתאגידים?
אבישי ברוורמן: למישהו יש איזו מערכת בקרה ואכיפה על הדברים האלה?
<אלכסנדר קושניר: קודם כול, אין לנו מקור מכיוון שבדרך כלל כשזה מגיע אלינו זה מטופל.
<אלכסנדר קושניר: באותה יממה קיבלנו הודעה ממנכ"ל התאגיד.
<אלכסנדר קושניר: זאת היתה טעות, הם ניתקו בטעות.
<אבנר עורקבי: איך אפשר לנתק בטעות?
<אלכסנדר קושניר: זה טופל באותו יום.
<אלכסנדר קושניר: אנחנו כמובן חידדנו.
<אלכסנדר קושניר: זה אותם מקרים שאסור להם לקרות.
<אבנר עורקבי: האם יש מוקד שפועל 24 שעות ביממה ויכול לחבר את האדם?
<אבנר עורקבי: האדם בלילה לא התקלח, לא שתה, לא אכל.
<אבנר עורקבי: יש מוקד שפועל 24 שעות ביממה?
אבישי ברוורמן: כאשר קורים מקרים כאלה, האם יש מוקד שפועל לטפל בהם?
אבישי ברוורמן: שעיה קרפ, יש לך תשובה על זה?
אבישי ברוורמן: למה התאגידים לא דואגים לתקן את זה?
<שעיה קרפ: דבר ראשון, מה שציירה כאן הגברת הוא דבר חמור ביותר.
<שעיה קרפ: זה תקלה קשה מאוד.
אבישי ברוורמן: זאת אומרת, תאגיד בת-ים פעל שלא כשורה ולא תיקן את זה בזמן.
<שעיה קרפ: אני לא יודע אם תאגיד בת-ים פעל שלא כשורה.
<שעיה קרפ: לפי מה שמצטייר פה, זה דבר שלא ייעשה.
אבישי ברוורמן: אתה בתור יושב-ראש מנכ"לי התאגידים, האם מה שקרה עם אסתר הוא דבר שיש לו תשובות?
אבישי ברוורמן: האם זה מקרה נדיר או חזון נפרץ?
<שעיה קרפ: אני לא יכול להגיד שזה מקרה בדיד וחד-פעמי.
<שעיה קרפ: תקלות יש.
<שעיה קרפ: למשל בכנס שבו השתתפנו, שהיית אמור להיות בו, היה ברור שנושא ניתוקי המים, לפחות בראייה שלי ובראייה שלנו כמנכ"לים, בוער בעצמותינו ואנחנו מאוד חרדים לו.
<שעיה קרפ: קיימים מקרים, קיימות תקלות.
אבישי ברוורמן: איך אפשר לדאוג, אם קורה חס וחלילה מקרה, שיחברו אותו מהר?
<שעיה קרפ: בכל תאגיד ותאגיד יש מוקד שפועל 24 שעות ביממה, 364 ימים בשנה.
אבישי ברוורמן: מה שאני מבקש ממך, אני רוצה תשובה מחר.
<קריאה: השירות לא מיידי, זה לא נכון.
<אליהו יצחק: חייבתם אותי ב-1,000 שקל.
אבישי ברוורמן: אני מבקש עכשיו תשובה איך הנוהל בכל תאגידי המים כאשר עושים בטעות ניתוק, איך המוקד הזה פועל.
אבישי ברוורמן: הרושם שלנו, שזה הגיע לכאן ולכאן, אבל זה לא עובד 24 שעות ביממה.
<שעיה קרפ: אגיד לך לפחות מה קורה אצלי, וזה די משליך על כולם, וזה די על-פי הכללים של רשות המים.
<שעיה קרפ: בואו נעשה הפרדה בין מקרה של חייב רגיל לבין מקרה שכזה, שאסור מלכתחילה לנתק אותו.
<שעיה קרפ: במקרה הזה, שאסור מלכתחילה היה לנתק אותו, ברגע שהמוקד מקבל הודעה על תקלה, ואנחנו מקבלים הודעות על תקלות כל הזמן ויוצאים באופן מיידי לתקן, צריך באופן מיידי לחזור ולחבר אותו.
אבישי ברוורמן: הבנו שצריך.
אבישי ברוורמן: בבת-ים זה לא קרה.
<שעיה קרפ: אני לא יודע מה קרה שם, אני צריך לבדוק את זה ואעדכן אתכם.
אבישי ברוורמן: אז תבדוק את הדברים ותעדכן אותי.
<שעיה קרפ: לגבי חייבים רגילים, הכללים של ניתוקי מים, באילו ימים מבצעים אותם – לא עושים אותם בסופי שבוע ובערבי חגים, כדי שלא יקרה מצב שמנתקים ביום חמישי ואין עם מי לדבר.
<שעיה קרפ: גם כשמנתקים יש צוות שעומד כל הזמן בכוננות ואנחנו מאריכים את שעות הפעילות של מרכזי שירות הלקוחות.
<שעיה קרפ: אם למשל מישהו רוצה להסדיר, יוכל לבוא ולהסדיר את התשלומים, כולל אם הוא יגיע עד שעות הפתיחה, עד 7 בערב, שעות הפתיחה של מרכז שירות הלקוחות.
<שעיה קרפ: גם אם המשמעות של זה חיבור לאחר מכן, יחברו אותו לאחר מכן כל עוד הוא הגיע להסדר.
<שעיה קרפ: אבל במקרה של הגברת אין לזה שום תירוץ.
<שעיה קרפ: ברגע שמקבלים את ההודעה צריך באופן מיידי לחבר אותה.
אבישי ברוורמן: ברור שהיה כאן כשל והשאלה אם יש עוד דברים אחרים.
איציק שמולי: אדוני היושב-ראש, הוא אמר בעצמו שזה לא מקרה בודד, הוא אמר בהגינות.
אבישי ברוורמן: לכן ביקשתי שהוא ידווח לנו.
<שעיה קרפ: בבת-ים זה הליך מורכבוייחודי, לפחות בראייה שלי, מכיוון שכל מערך הגבייה של בת-ים, למיטב ידיעתי, מבוצע על-ידי העירייה.
<שעיה קרפ: זאת אומרת, זה לא במעגל הסגור.
<שעיה קרפ: צריך לראות איפה בדיוק עובר הגבול.
<ליליאנה סירקיס: הוא מבוצע על-ידי חברות פרטיות.
<ליליאנה סירקיס: זה עוד שרשרת.
אבישי ברוורמן: יש לי שאלה לצוות של רשות המים ולעו"ד בלונדהיים.
אבישי ברוורמן: האם אפשר להכניס לכללים גם התייחסות לזמן תגובה במקרה של טעות?
<אתי בנדלר: יש.
<אתי בנדלר: לאו דווקא למקרה של טעות.
אבישי ברוורמן: לכל דבר.
אבישי ברוורמן: זה צריך להיות מיידי.
<אתי בנדלר: מה שמוצע כאן לא מיידי.
<אתי בנדלר: זה מופיע בסעיף 22.
אבישי ברוורמן: אני חושב שהיו צריכים להפריד.
אבישי ברוורמן: במקרים כאלה, שהם באמת מקרי חירום, צריך שזמן התגובה יהיה מיידי.
אבישי ברוורמן: אולי לדברים אחרים הוא לא מיידי.
<שעיה קרפ: במקרים כאלה תוך שעה צריכים לדעת לתת לו מענה.
אבישי ברוורמן: תוך שעה, לא תוך 24 שעות.
אבישי ברוורמן: כאשר הילד שלה התחיל לבכות, היתה אומרת לו: עכשיו 7:30, בעוד שעה תוכל להתקלח.
<אסתר חגואל: זה ילד שחייב שטיפה אחרי האוכל.
<אסתר חגואל: אני רוצה לראות מה היה קורה אם הוא היה מקיא.
<שרה זילברשטיין-היפש: אני מן המשרד לאזרחים ותיקים.
<שרה זילברשטיין-היפש: אני רוצה להתייחס לנושא ניתוקי מים, באופן מקרי או לא מקרי.
<שרה זילברשטיין-היפש: גם בשבוע האחרון קיבלנו הרבה מאוד פניות למוקד שלנו, כוכבית 8840, של אזרחים ותיקים שנותקו ממים.
<שרה זילברשטיין-היפש: זה דבר אחד.
<שרה זילברשטיין-היפש: דבר שני, גם אזרחים ותיקים שאחרי זמן, ולא ביום ולא בלילה אלא אחרי כמה זמן הוחזרו להם המים, איימו עליהם בהחלט בהמשך ניתוקי המים.
<שרה זילברשטיין-היפש: כל הנושא הזה של ניתוק מים לאזרחים ותיקים הוא שערורייה ממדרגה ראשונה.
<שרה זילברשטיין-היפש: אבל מעבר לזה, הנושא הזה, שבו אפילו להסדר לא מצליחים להגיע, ואז האיום המתמיד- - -
אבישי ברוורמן: מכיוון שאת גם בקואליציה, ואילו אנחנו באופוזיציה, והשר אורבך סמוך על שולחנו של השר שלום, מה ההצעה הקונקרטית לגבי השינוי שנעשה בכללים שמונחים על שולחננו?