GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אלכס ויז'ניצר: אחת נמצאת באזור רוסיה, מוסקבה ולנינגרד, והשנייה נמצאת באנדרגראונד של ניו-יורק.
<אלכס ויז'ניצר: לפני כ-6 שנים ממשלת רוסיה, פוטין החליט להקים כביש מאוד-מאוד מאפיין, כביש שהוא הגאווה של רוסיה, מסן-פטרסבורג למוסקבה, 700 קילומטרים, 7 נתיבים בכל כיוון, אומדן תקציבי 20 מיליארד דולר.
<אלכס ויז'ניצר: הם הגיעו אלינו, למע"צ, והיתה התייעצות רחבה למדי.
<אלכס ויז'ניצר: הם רצו להקים כביש ראשון ברוסיה שהוא PPP, BOT, רק הם שכחו ש-BOT זה הסקטור הפרטי ולא הממשלה.
<אלכס ויז'ניצר: הם רצו שהממשלה תהיה מעורבת ב-45%.
<אלכס ויז'ניצר: אבל לא זאת הנקודה.
<אלכס ויז'ניצר: כשהתחלנו לעבוד איתם, המשפט הראשון של מנכ"ל מע"צ הרוסי היה: השטח פנוי, כל המטרדים הוסרו, תגידו לנו מה לעשות.
<אלכס ויז'ניצר: הם באו רק להתייעץ איך להתחיל לבצע את הכביש.
<אלכס ויז'ניצר: זאת אומרת, אם רוצים לבצע עבודה במקרו, מגנום-פרויקט, קודם כול צריך להסיר את כל מה שאפשר להסיר.
<אלכס ויז'ניצר: למי שיודע, היום באזור מנהטן מבצעים קו רכבת מאוד-מאוד חשוב שאמור לפתור את הבעיה של הגודש שקיים שם באנדרגראונד.
<אלכס ויז'ניצר: מנהל הפרויקט הוא בחור ישראלי ושני הסגנים שלו בחורים ישראלים.
<אלכס ויז'ניצר: השוני בינינו ובינם, שהם התחילו לעבוד עם תוואי פנוי לחלוטין, גם בתת הקרקע.
<אלכס ויז'ניצר: דוגמאות בישראל, כביש 431, שכל-כך נהנים לנסוע בו היום, או כביש איכסאל-נצרת עילית, לפני שהתחלנו לבצע אותו ככביש תקציבי השקענו 15 שנים בפינוי התוואי ובקידום סטטוטורי וכך הלאה.
<אלכס ויז'ניצר: אני חושב שאחרי שנקדם את הפתרון של הסעת המונים במטרופולין תל-אביב, במטרופולין באר-שבע יהיה קל יותר לעשות את זה מכיוון שאז יחכימו לעשות את זה.
אבישי ברוורמן: אתם מבינים שזאת כמובן הערה רטורית.
אבישי ברוורמן: יש אומרים כי אהבת ארץ ישראל נקנית בייסורים.
אבישי ברוורמן: במקרה הזה גם כן בציפייה לתחבורה.
<אלכס ויז'ניצר: משמאלך רואים את הפרויקט של הסעת המונים במטרופולין תל-אביב.
<אלכס ויז'ניצר: שווי הפרויקט הזה, נכון להיום, כ-100 מיליארד שקל ויש בו 9 קווים.
<אלכס ויז'ניצר: מה שנמצא היום בביצוע הוא הקו האדום, בין פתח-תקווה ותל-אביב, ותיכף אתייחס לנקודות.
<אלכס ויז'ניצר: הנתונים של כל אנשי המקצוע, נכון להיום, כלומר כלכלני תחבורה טוענים שאם הפרויקט הזה לא יתבצע במהלך 10 השנים הקרובות הגודש בתל-אביב יהיה כגודש במוסקבה, שם עדיף ללכת ברגל ולא לנסוע בתחבורה.
<אלכס ויז'ניצר: הייתי בוועדה לענייני ביקורת המדינה, שם אמרתי אותו משפט, וזה מה שפרסמו, רק את זה.
אבישי ברוורמן: ואז בעוד 10 שנים תהיה כותרת ראשית בתקשורת ויזמנו את הוועדה לענייני ביקורת המדינה: איך זה ש-20 ו -30 שנים לא עשו את זה?
אבישי ברוורמן: למי צריך להוריד את הראש?
אבישי ברוורמן: וימצאו איזה ש"ג שלא העביר את המכתב, והבעיה תיפתר.
<אלכס ויז'ניצר: אני 4 חודשים בתפקיד.
<אלכס ויז'ניצר: אני לא יודע לפני כמה זמן משרד האוצר ואנחנו, או משרד האוצר לבד ביקש את החקיקה לגבי הפרויקט הזה.
<אלכס ויז'ניצר: אבל, אדוני, אין פרויקט יותר מורכב מן הפרויקט הזה במדינת ישראל היום.
אבישי ברוורמן: אני רואה גם את גברת מיטל להבי שמכירה את הדקיקוּת של גוש דן.
<אתי בנדלר: יש חקיקה לגבי מסלול?
<אתי בנדלר: אני לא זוכרת שנתקלתי בדבר כזה.
<אתי בנדלר: על איזו חקיקה אתה מדבר?
<אלכס ויז'ניצר: אני מדבר על מצב שבאנו אנחנו כמבצעים לכנסת וביקשנו לחוקק חוק, שקובע שהפרויקט הזה הוא מעל כל נושא אחר.
אבישי ברוורמן: שיקבל עדיפות כמו פרויקט חירום.
<אתי בנדלר: במסגרת חוק התכנון והבנייה, אתה מדבר.
<אלכס ויז'ניצר: שתי ועדות מחוזיות, אדוני היושב-ראש, 30 רשויות מקומיות, 30 ועדות מקומיות בפרויקט הזה.
אבישי ברוורמן: מר ויז'ניצר אומר שאם לא יתייחסו אל הפרויקט הזה כמו אל מבצע צבאי מיוחד, פתאום יש סיכון ביטחוני בצפון או בדרום שאז מגייסים את הכול ועושים, אם הוא ייעשה בצורה הישראלית הרגילה, מה שנאמר לפני שנכנסת לכאן, גברת להבי, בעוד 10 שנים בתל-אביב כולם ייסעו בקורקינט.
<אלכס ויז'ניצר: תיכף נדבר על מספרים יבשים.
<אלכס ויז'ניצר: אובייקטיבית אני לא יודע אם מישהו יכול להתנגד לעזור בקידום הפרויקט הזה במסלולים חשובים מאוד.
<אלכס ויז'ניצר: ועוד נקודה סופר-חשובה, אשר דולב מאגף התקציבים הציג את הנושא, בינת שוורץ, מנהלת מינהל התכנון במשרד הפנים מאוד-מאוד מעורבת, בנצי ליברמן, מנכ"ל רשות מקרקעי ישראל מעורב.
<אלכס ויז'ניצר: כלומר, היום גם הסיבות האובייקטיביות וגם הסיבות הסובייקטיביות נמצאות בהצטלבות מאוד-מאוד ברורה על מנת שהפרויקט הזה יוכל לצאת לדרך.
<אלכס ויז'ניצר: מבחינת התחזיות, ב-4 החודשים האלה מרב השאלות שנשאלתי היו האם תהיה רכבת או לא תהיה רכבת.
<אלכס ויז'ניצר: כאשר ראית אותי הופתעתי שלא שאלת אותי את השאלה הזאת.
אבישי ברוורמן: אני חסיד של ספרות, ואחד המחזאים האהובים עליי הוא סמואל בקט האירי, שכתב את אחד המחזות החשובים ביותר: "מחכים לגודו".
אבישי ברוורמן: בדרך כלל כשמחכים לו אז אומרים: הוא לא יבוא אף פעם, אבל צריך לחכות.
אבישי ברוורמן: אם אנחנו יושבים פה ומחכים אולי הוא יבוא, אבל הוא לא יבוא.
אבישי ברוורמן: לכן אני מחכה לרכבת.
<אלכס ויז'ניצר: בכל מקרה, נכון לעכשיו הפרויקט הזה תרתי משמע יצא לדרך.
<אלכס ויז'ניצר: הקו האדום הוא בביצוע של ממש, יש לו תקציב, יש לו לוחות זמנים.
<אלכס ויז'ניצר: לוחות הזמנים המוכתבים והקשיחים שלו הם סיום עבודה בשנת 2021.
<אתי בנדלר: יש לו כבר את כל האישורים הסטטוטוריים?
<משה בן אלון: כן.
אבישי ברוורמן: כלומר, 8 שנים מהיום, אלכס ויז'ניצר אומר, האדומים בפעולה.
אבישי ברוורמן: אחר-כך תספר לנו על הירוקים, הכחולים והצהובים.
<אלכס ויז'ניצר: אבל הקו האדום בכל המכלול הזה – הסעת המונים זה לא רק רשת של הרכבת הקלה.
<אלכס ויז'ניצר: הסעת המונים זה רשת הכבישים הבין-עירונית, זה רשת הרכבות הכבדות, זה הרשת הזאת, זה שאטלים, זה הסעות וכך הלאה.
<אלכס ויז'ניצר: אנחנו מכירים מהעולם שהכול מסונכרן עד לדקות כשזה עובד כפי שצריך.
<אלכס ויז'ניצר: לכן הליבה של כל הפרויקט הזה היא הפרויקט הזה, כי הרכבת הכבדה עובדת, רשת הכבישים הבין-עירונית תיתן מענה בקרוב וזה חייב להתבצע.
<אלכס ויז'ניצר: החוכמה והפתרון של ההסעה הזאת היא שלקראת שנת 2021 שאר הצבעים רובם יתבצעו.
<אלכס ויז'ניצר: הקו הירוק פיזית לא יכול להתבצע קודם לכן.
<לאה ורון: אלה התוואים הסופיים של הקווים?
<אלכס ויז'ניצר: כן.
<אלכס ויז'ניצר: אם את רוצה שאסמן לך איפה את גרה ברשת הזאת- - -
<לאה ורון: פשוט ישבתי בוועדת הכלכלה כאשר הוויכוחים על התוואים נמשכו לאורך תקופות ארוכות מאוד.
<אלכס ויז'ניצר: אלה התוואים.
<אלכס ויז'ניצר: יכולות להיות קצת תזוזות בגלל ראשי רשויות מקומיות, וזה לגיטימי, אבל עדיף לעשות את זה כך מאשר אף פעם לא.
אבישי ברוורמן: אני מוציא צו שעד שנת 2021 לא אתי בנדלר ולא לאה ורון משוחררות מהוועדה.
אבישי ברוורמן: אני כבר לא אהיה אז בבית הזה אבל שנוכל לנסוע בקווים האלה.
<לאה ורון: אנחנו יכולות כבר לנסח את הנוסח של הצו?...
<אתי בנדלר: דבר אחד אני יכולה לספר מהניסיון שלי, שלא קשור דווקא לפרויקט הזה.
<אתי בנדלר: פרויקטים בממשלה עם כל מה שצריך וחקיקה בוועדות אחרות נמשכים שנים על גבי שנים.
<אתי בנדלר: בסופו של דבר יש איזה נושא שקשור לוועדת הכלכלה ושטעון חקיקה, באותו רגע זה הופך להיות בהול.
<אתי בנדלר: לא משנה שקודם זה נמשך שנים על גבי שנים.
אבישי ברוורמן: זאת פנייה למשרדי הממשלה.
אבישי ברוורמן: פתאום אומרים: הסורים על הגדרות, תעבירו לנו את הצעת החוק.
אבישי ברוורמן: אומרים שהסורים על הגדרות כבר כל-כך הרבה שנים עד שאף אחד כבר לא מסתכל על הסורים.
<אלכס ויז'ניצר: את צודקת, אבל את רוצה שאגיד לך מה עשו במוסקבה, איך הם קיבלו החלטה לפרוץ כביש?
<אתי בנדלר: בדיוק כתבתי פתק, שהייתי בסין כאשר סיפרו לנו איך פיתחו את השטחים לצורך בניית הכפר האולימפי בבייג'ינג.
<לאה ורון: גם את סוצ'י לא נזכיר עכשיו.
אבישי ברוורמן: בכל זאת במדינות דמוקרטיות רציניות פרויקטים זזים.
אבישי ברוורמן: גם בדמוקרטיות דברים זזים, בונים פרויקטים, ויש את ההגנה, שגם יש את זכות הכלל.
אבישי ברוורמן: לא הכול זה זכות הפרט, כי הפרטים האחרים הם כללים.
אבישי ברוורמן: ברגע שאנחנו הורסים את כל המבנה העירוני שלנו ונוצר גודש – צריך להתקדם.
אבישי ברוורמן: אי אפשר שמישהו יתקע את זה כל הזמן.
<אלכס ויז'ניצר: יש עוד נקודה חשובה מאוד.
<אלכס ויז'ניצר: נכון להיום, ואני יכול להגיד את זה באופן אובייקטיבי, כבר אין לי לאן ללכת מן הבחינה הזאת, אגף התקציבים במשרד האוצר, החשב הכללי, משרד התחבורה וכל המוסדות האחרים אחד הם היום לגבי הפרויקט הזה, אין כבר ויכוחים כאלה ואחרים.
אבישי ברוורמן: זה התקדמות גדולה.
<אלכס ויז'ניצר: הכסף שצריך, יימצא.
<אלכס ויז'ניצר: כל הדברים האלה יימצאו, אבל קודם כול צריך להכין את הקרקע.
<אלכס ויז'ניצר: מבחינת לוחות הזמנים, המשימה שלנו היא לקראת שנת 2021-2022 לבצע את כל הקווים האחרים.
<אלכס ויז'ניצר: יש פה קווים שלא כל-כך תלויים באחרים, הם פשוטים יותר.
<אלכס ויז'ניצר: הרכבת הקלה זה מה שנוסע למעלה.
<אלכס ויז'ניצר: הקו האדום, חצי ממנו נוסע למטה, הקו האדום הוא תת-קרקעי, אם אני לא טועה 14 קילומטרים הם תת-קרקעיים.
<אתי בנדלר: מאין לאין?
<משה בן אלון: ממנשייה ועד גהה.
<אלכס ויז'ניצר: חלק מן הקו הוא תת-קרקעי, השאר הוא עילי.
<אלכס ויז'ניצר: חלק מן הקו האדום, באזור שבו הסגול, האדום והירוק נפגשים, דהיינו במרכז, החלק היותר עבה בירוק הוא גם תת-קרקעי.
<אלכס ויז'ניצר: בכל מקרה, אדוני היושב-ראש, אנחנו פונים בבקשה לעזור לנו קודם כול על-ידי זה שתקדמו את החקיקה.
אבישי ברוורמן: אני כבר אומר לך, אנחנו דנים פה על כל הרפורמות, על הרכב, על הגז, על יוקר המחיה, אנחנו עובדים יום ולילה, הצוות הזה, אני, חלק מחברי הכנסת.
אבישי ברוורמן: אני מבטיח לך שבשביל הדברים האלה, אם צריך, ב-11 בלילה אכנס את האנשים.
<לאה ורון: עצם העובדה שהוועדה יושבת ביום חמישי.
<אלכס ויז'ניצר: יש כנראה חברי כנסת שלא יודעים שהם צריכים להיות פה.
אבישי ברוורמן: כולם יודעים.
אבישי ברוורמן: מבחינתי זה אחד הפרויקטים החשובים.
אבישי ברוורמן: אם דיברתי על הכתם של העוני והאי-שוויון ורמת הפריון הנמוכה בישראל, זה כתם אחד, אבל מה שלפנינו הוא הכתם השני.
<אלכס ויז'ניצר: הרכבת הזאת משרתת את שכבת הביניים, כאשר אדם רוצה להגיע מהשוק הביתה ומהבית לשוק.
<אלכס ויז'ניצר: אם תרצה, יש לנו פה פירוט מה הנזק.
אבישי ברוורמן: אני רוצה שתציג את הדברים בקצרה.
אבישי ברוורמן: כבר אמר מר דולב לגבי הנזק, זה מיליארדים על מיליארדים אם לא נתקדם.
אבישי ברוורמן: ברור שנצטרך להתקדם.
אבישי ברוורמן: תגיד לנו מה הדברים המרכזיים, תציג אותם פה.
אבישי ברוורמן: מבחינתי נתחיל להתקדם.
<לאה ורון: מה הקשיים שאתם צופים?
<לאה ורון: מה היחס של התושבים?
אבישי ברוורמן: איפה הבעיות?
אבישי ברוורמן: אנחנו עדיין בדיונים הכלליים לפני שנתחיל בקריאה.
אבישי ברוורמן: מי מפריע?
אבישי ברוורמן: את מי צריך לפצות?
אבישי ברוורמן: כדי שהנתיב המרכזי יוכל להתקדם.
<אלכס ויז'ניצר: אומר מידע כללי, ואחר-כך יש כאן צוות מקצועי מאוד והוא יוכל להתייחס.
אבישי ברוורמן: אם יש לך עוד משהו להוסיף.
<אלכס ויז'ניצר: אציג לך דוגמה.
<אלכס ויז'ניצר: שלושה קווים הם ליבה: האדום, הירוק והסגול, כולם בסופו של דבר מתכנסים לתל-אביב מהאזור המזרחי יותר, מהאזור הצפוני ומהאזור הדרומי.
<אלכס ויז'ניצר: בדקתי לא מזמן עם הצוות את הסטטוסים של הפרויקט.
<אלכס ויז'ניצר: הקו האדום "רץ", בקו האדום מרב המכרזים בחוץ, ואלה מכרזים בהיקפים גדולים מאוד.
<אלכס ויז'ניצר: מרב החברות מכל העולם הגיעו לפה להציע הצעות.
<לאה ורון: זה מכרזים תכנוניים?
<לאה ורון: זה מכרזים לביצוע?
<אלכס ויז'ניצר: זה מכרזים לתכנון מפורט.
<אלכס ויז'ניצר: על הקו אדום, להערכתי, עבדו למעלה מ-10 שנים מבחינת פינוי התוואי וכן הלאה.
<אלכס ויז'ניצר: לגבי הקו הסגול, בשלב מסוים החליטו מחוסר ברירה להירתע.
<אלכס ויז'ניצר: מדוע?
<אלכס ויז'ניצר: בשכונת כפר שלם יש לפנות חלק מן האנשים מהתוואי, שהם פולשים, ואתה מכיר את הסיפור הזה.
<אלכס ויז'ניצר: בעבודה הזאת, או במלחמה הזאת, מתמודדת החברה לבד.
<אלכס ויז'ניצר: המשטרה צריכה צווים מתאימים, העירייה עכשיו נכנסה לתמונה, רון חולדאי נותן כתף, אבל בכל זאת כל המנגנון המשפטי והאחר צריך לעבוד על מנת לפנות את התוואי.
<אלכס ויז'ניצר: זה לא עניין של כסף.
<לאה ורון: התוואי עובר בתוך כפר שלם?
<אלכס ויז'ניצר: הרכבת הקלה היא בתוך הישוב.
אבישי ברוורמן: צריך גם לתת פיצויים גבוהים, זה שווה.
<סטלה אבידן: זה קו שבכלל אין מה לדבר.
<קריאה: זה קו שהוא עוד לא סטטוטורי.
<אלכס ויז'ניצר: הוא עדיין לא סטטוטורי אבל הוא יהיה סטטוטורי, לכן אנחנו כאן.
<אלכס ויז'ניצר: אודי לרמן, בבקשה תציג את הפרויקט.
<אודי לרמן: אני מנהל אגף הביצוע של נת"ע.
<אודי לרמן: ב-6 השנים האחרונות אנחנו מקדמים את הפרויקט דרך העבודות שעשינו עד היום.
אבישי ברוורמן: כמה שנים אתה כבר בנת"ע?
<אודי לרמן: אני בנת"ע 3 שנים.
<אודי לרמן: לפני זה עבדתי עוד כ-6 שנים ב"מסילות", החברה שניהלה את הפרויקטים עבור נת"ע.
<אודי לרמן: כלומר, אני 10 שנים בפרויקט הזה במגוון תפקידים.
<אודי לרמן: התפקיד הנוכחי הוא מנהל אגף הביצוע.
<אודי לרמן: ב-6-7 השנים האחרונות אנחנו עסוקים בעיקר בפינוי התשתיות לקו האדום.
<אודי לרמן: היקף עבודה של כמעט 1.5 מיליארד שקל שעבדנו בכל הרשויות לאורך כל הקו.
<אודי לרמן: נתקלנו בעשרות בעיות, חלקן בעיות שאתאר עוד מעט.
<אודי לרמן: למרות כל הבעיות פינינו את כל התשתיות עבור המקטע העילי של הרכבת, כך שביום שיהיה לנו קבלן מבצע הוא יוכל להיכנס ולא להיתקל בכל הבעיות הלא ידועות של תשתיות שעוברות מתחת לקו, או של קווי חשמל וקווי "בזק" שעוברים מעל הקו.
<אודי לרמן: כל התוואי העילי, מהתחנה המרכזית של פתח-תקווה ועד גהה, ובצד השני ממנשייה ועד בת-ים או ההתחברות לראשון-לציון, מנוכה בתשתיות ב-99%.
<אודי לרמן: היקף הביצוע, 1.5 מיליארד שקל.
<אודי לרמן: כלומר, אנחנו יודעים להיכן אנחנו הולכים.
<אודי לרמן: הבעיות שאנחנו נתקלים בהן, ואתאר רק שתי בעיות קטנות מאוד, מה שאשר דולב הציג לפני כן, למשל הנושא של כניסה למקרקעין.
<אודי לרמן: אנחנו מקימים תחנות תת-קרקעיות.
<אודי לרמן: בשנים האחרונות אנחנו מקימים שלושה פירי שילוח עבור מכונות ה-TBM (Tunnel Boring Machine), הן המכונות שעובדות היום בקו המהיר לירושלים או אלה שחיברו את אנגליה וצרפת בקו המקשר.
<אודי לרמן: על מנת לשגר את המכונות האלה אנחנו מקדמים את לוח הזמנים ובונים אותן היום ולא השארנו לקבלן המבצע שיבצע את זה.
<אודי לרמן: אחד המקומות שאנחנו בונים את הפיר הזה הוא באזור רחוב הרצל-בן יהודה בתל-אביב, ליד בתים.
<אודי לרמן: עובדים 60 סנטימטרים ליד בתים.
<אודי לרמן: אם אתם יכולים לפתוח את המצגת, יש שם תמונה של כלוב ברזל, של הקיר, שהוא יותר ארוך מכל החדר הזה, הוא שוקל 18 טון ונמצא במרחק 60 סנטימטר מבית.
<אודי לרמן: אורכו 53 מטרים, שזה בערך פי שתיים מאשר החדר הזה.
<אודי לרמן: צריך להכניס אותו לאדמה.
<אודי לרמן: בשביל שנכניס אותו לאדמה עלינו לבצע ניטור על הבתים הסמוכים, שהם לא זזים, שאין להם סדקים, שאין להם שום דבר.
<אודי לרמן: היום אנחנו תלויים בחסדיהם של בעלי הבתים שייתנו לנו להגן עליהם.
<אודי לרמן: אותו דבר קורה גם כשאנחנו צריכים לחפור.
<אודי לרמן: גמרנו את החפירה של הפיר.
<אודי לרמן: החפירה היא כזאת שהיום אנחנו נמצאים 7 מטרים מתחת למי תהום.
<אודי לרמן: על מנת לבצע את העבודה באותו פיר הבאנו קבלן שמתמחה בעבודה הזאת.
<אודי לרמן: העבודה נעשתה 7 מטר מתחת למים, העבודה הגדולה ביותר שנעשתה עד היום בארץ ואחת המסוכנות ביותר.
<אודי לרמן: הסכנה היא בזמן שאיבת המים ברדיוס שהוא למעלה מ-100-150 מטרים מהפיר, שתהיה זליגה של חולות לתוך הפיר ואז בתים סמוכים יכולים ליפול, יכולים להתמוטט.
<אודי לרמן: לכן אנחנו צריכים להציב מכשירי ניטור ומכשירי מדידה סביב כל האזור הזה ברדיוס של 100-150 מטר.
<אודי לרמן: עשינו את זה, אבל הפעלנו את קשרי קהילה של נת"ע, שפנו באופן פרטי לבעלי הבתים, הסברנו להם את העניין והם הסכימו.
<אודי לרמן: אם מישהו היה מסרב לזה רמת הסיכון היתה גדלה מאוד-מאוד-מאוד.
<אודי לרמן: הניטור שלנו עובד שם 24 שעות ביממה, כולל ביפרים, כולל תוכניות לפינוי תושבים במקרה שקורה משהו, כולל הזמנת חדרים בבתי-מלון כדי שהפינוי הזה יהיה מסודר וכפי שצריך.
<אודי לרמן: שני גשרים סמוכים לפיר אחר שאנחנו עובדים עליו.
<אודי לרמן: מעל נתיבי איילון יש את גשר שיפמן.
<אודי לרמן: אנחנו עובדים גם שם סמוך מאוד ליסודות של גשר שנבנה בזמן הבריטים.
<אודי לרמן: אין לנו תוכניות של היסודות האלה.
<אודי לרמן: על מנת לנטר את הגשר הזה יש לנו מה שנקרא Total station.
<אודי לרמן: Total station זה רובוט שסוקר נקודות ידועות מראש שהצמדנו להרבה מאוד מקומות, כולל נקודות ייחוס שלא זזות.
<אודי לרמן: אני חייב את נקודות הייחוס שלא זזות כי אלה בניינים או גשרים שלא זזים שאני יודע שהם נקודת הייחוס שלנו לביצוע העבודות.
<אודי לרמן: על מנת לתלות את אותם מדידים קטנים, שגודלם יכול להיות סנטימטר על סנטימטר, מה שמחזיר למד הלייזר את המידע, אני חייב אישור של בעלי הבתים לתלות אותם.
<אודי לרמן: אין לי שום יכולת סטטוטורית היום להקיש על הדלת ולהגיד: חברים, אתלה לכם את הדבר הקטן הזה, אחרי כן אתקן את זה ואחזיר את המצב לקדמותו, נתעד את זה, נחתום, בעוד 5 שנים כשיסתיים הפרויקט נחזיר את המצב לקדמותו לשביעות רצון בעלי הבתים.
<אודי לרמן: אני לא יכול לעשות את זה היום.
<אודי לרמן: אם מישהו מסרב לכך – יש לנו בעיה.
<אודי לרמן: אותו דבר גם בעתיד, אם לא תהיה לנו יכולת לעשות את הדברים האלה במידה ותהיה איזו התמוטטות- - -
אבישי ברוורמן: אני עוצר אותך פה.
אבישי ברוורמן: עד עכשיו כמעט קיבלתי התקף לב.
אבישי ברוורמן: מי צריך לעשות את זה, ראש העירייה?
<משה בן אלון: אנחנו בנת"ע.
<אודי לרמן: בזה עוסקת הצעת החוק.
<אודי לרמן: בשביל זה הגענו לפה.
אבישי ברוורמן: יהיו התנגדויות מכאן ועד הודעה חדשה אבל אני אומר לכם, אשים את כל משקלי כדי שהדברים האלה יקרו.
אבישי ברוורמן: אחרת, חבל לבזבז את המיליארדים, נגיד לחברות: ישראל לא בנויה לזה, ישראל היא ארץ להולכי רגל, אנחנו לא מעוניינים בפרויקט.
אבישי ברוורמן: אין מקום בעולם שפרויקטים מן הסוג הזה – ברור שהם פוגעים בחלק מזכויות הפרט.
אבישי ברוורמן: מפצים ככל היותר, מתחשבים ככל היותר, אבל אם נמשיך בדרך שכל אחד לעצמו לא יהיה פה כלום והמדינה הזאת תהיה תקועה.
אבישי ברוורמן: לכן אני אתכם.
אבישי ברוורמן: אני מקווה שרוב חברי הכנסת יהיו אתכם.
אבישי ברוורמן: צריך להתקדם.
אבישי ברוורמן: כבר בושה וחרפה שזה קורה בצורה הזאת.
<אודי לרמן: לכן אנחנו כאן ומבקשים את עזרתכם על מנת לקדם את הצעת החוק הזאת.
אבישי ברוורמן: יש לך את עזרתי.
אבישי ברוורמן: סגנית ראש עיריית תל-אביב, בבקשה.
<מיטל להבי: אני ממונה על תיק התחבורה בעיריית תל-אביב.
<מיטל להבי: אני נציגת מפלגת מרצ.
אבישי ברוורמן: אתם הסיעה הכי גדולה בתל-אביב.
אבישי ברוורמן: מיטל להבי, צריך להזיז את הפרויקט.
<מיטל להבי: בשבילי זה פתיחת מעגל וסגירת מעגל, כי בשנת 1997, אם מותר לי לספר, כאשר הוקמה מינהלת מטרופולין תל-אביב על-ידי איליק רוז'נסקי, בתקופתו של רוני מילוא, הייתי שם יד ימינו ובזמנו הכנו את האמנה והיו תוכניות לרכבת העילית ועשינו את גזירת הסרט בבית הדר.
<מיטל להבי: בשבילי לבוא לכאן היום- - -
אבישי ברוורמן: זה 14 שנים.
<מיטל להבי: זה 14 שנים.
<מיטל להבי: יש היסטוריה שמתחילה בגולדה מאיר ויש היסטוריה שמתחילה בימי המנדט הבריטי.
<מיטל להבי: באמת הגיע הזמן.
<מיטל להבי: אני נמצאת פה כדי שהדברים יקרו.
<מיטל להבי: אני רק בתחילת הדרך והלימוד.
<מיטל להבי: אני מבינה דבר אחד.
<מיטל להבי: כרגע הקו היחיד המתוכנן סטטוטורית הוא הקו האדום ואפשר לצאת לעבודות.
<מיטל להבי: מחכים ל-9 המכרזים ואז נצא לעבודות.
<מיטל להבי: הקווים האחרים לא מתוכננים סטטוטורית, וכמי ששמעה את אלכס ויז'ניצר, אנחנו עוד לא הכרנו, אבל אני מזדהה עם כל מילה שהוא אמר על כך שכל קו עובר בשני מחוזות של משרד הפנים ושהסוגיה הסטטוטורית היא סוגיה מורכבת.
<מיטל להבי: היא לא רק עוברת בוועדות מקומיות רבות אלא גם בוועדות מחוזיות מגוונות.
<מיטל להבי: צריך לתת פה סיוע לסוגיה הסטטוטורית.
<מיטל להבי: מה שמבקשים פה כעזרה נוגע בהפקעות.
<מיטל להבי: כאשר מדברים פה על הפקעות לא מדברים רק על הפקעות מגורמים פרטיים אלא, כפי שקראתי, גם הפקעות מעירייה.
<מיטל להבי: הקשבתי קשב רב לאודי לרמן, שסיפר שבעזרת קשרי קהילה ותהליכי שיתוף ציבור נכנסתם לבתים ואנשים שיתפו פעולה.
<מיטל להבי: שמעתי בקשב רב שכל הנתיב כבר פנוי ואין לך אפילו בעיות עם חברת החשמל.
<מיטל להבי: אני חושבת שאלמנט ההפקעות צריך להיבדק בכובד ראש.
<מיטל להבי: יש את חוק הפקעת המקרקעין של הרכבת.
<מיטל להבי: פה מבקשים מעבר, כולל מעיריות.
<מיטל להבי: העירייה שלי והשלטון המקומי לא עברנו על הצעת החוק הזאת מספיק.
<מיטל להבי: אני מבינה שקיבלת אפילו בקשה מפורום ה-15 בנושא ההפקעות.
אבישי ברוורמן: מי שלא יודע, פורום ה-15 זה 15 הרשויות המקומיות הגדולות בארץ.
<מיטל להבי: נתבקשת לעכב את ההצבעה על הדבר הזה.
<מיטל להבי: קודם כול אני מבקשת לומר, ראש העירייה שלי, רון חולדאי, מחויב לנושא הזה.
<מיטל להבי: זה פרויקט שהוא בדמה של העיר תל-אביב-יפו.
<מיטל להבי: אנחנו עושים ככל יכולתנו לסייע, ונעשה ככל יכולתנו לסייע.
<מיטל להבי: אבל כשמדובר בהפקעות צריך לייצר קודם כול את הכלים של תהליכי שיתוף ציבור, לבחון עד כמה צריך להפקיע מעיריות, עיריות השותפות לדבר הזה, ולהסתכל על הנושא הזה בזהירות.
<מיטל להבי: בקו האדום, שהוא קו מאושר סטטוטורית, אני לא רואה בעיות, פרט לצורך להיכנס לניטור ולתיאומים, כי הקו עצמו פנוי.
<אודי לרמן: אני מבקש להתייחס.
אבישי ברוורמן: מר לרמן, תלמד דבר אחד בוועדה שלנו, כל אחד מדבר בזכות דיבור.
אבישי ברוורמן: כאשר מיטל להבי תסיים אם תרצה להגיב תבקש רשות דיבור.
<מיטל להבי: אני מדברת בזהירות.
<מיטל להבי: אני פחות מ-3 שבועות בתפקיד, אני לא מכירה את הקווים היטב, למעט הדברים שאמרתי.
<מיטל להבי: אבל אני בהחלט חושבת שקשרי קהילה עשו עבודה טובה, כפי שאתה הצגת, ושבנושא ההפקעות – אנחנו לא ברוסיה עכשיו.
אבישי ברוורמן: את אומרת שעכשיו הנושא המרכזי הוא ההפקעות, הפיצויים, ההסדרים וכדומה שצריכים להיות על הפרק.
<מיטל להבי: אני אומרת שבזה עוסקת הצעת החוק, מעבר לנושא המצלמות והאכיפה של נת"צים, שזה החלק השני.
<לאה ורון: אבל בנושא הזה חבר הכנסת פרופסור ברוורמן קיבל פנייה ממר חולדאי וממר ביבס, על אכיפת הנסיעה שלא כדין בנתיבי תחבורה ציבוריים, קרי: נת"צים.
<מיטל להבי: עוד לא דיברנו על זה.
<מיטל להבי: דיברנו כרגע רק על החלק הראשון.
<איתן אטיה: הפנייה היתה רק על זה.
<איתן אטיה: אני מנכ"ל פורום ה-15.
<איתן אטיה: אני יכול להבהיר את זה.
אבישי ברוורמן: כלומר, הפנייה לא היתה בנושא ההפקעות.
<איתן אטיה: לחלוטין לא.
אבישי ברוורמן: כלומר, אתה אומר שתהיה פנייה נוספת?
<איתן אטיה: לא.
<מיטל להבי: אלה שני חלקים של הצעת חוק שצריך להתייחס אליהם בנפרד.
<מיטל להבי: השיחה היתה עכשיו על נושא ההפקעות.
<מיטל להבי: נושא האכיפה במצלמות הוא נושא אחר.
<מיטל להבי: אנחנו תומכים בו בוודאי.
<מיטל להבי: אני רק רוצה לומר לך משהו כיושב-ראש ועדת הכלכלה וכמי ששמעתי אותו עכשיו אומר כאלה משפטים מחויבים לתחבורה הציבורית.
<מיטל להבי: אדוני, עד שלא נשנה את תלושי המשכורת במדינת ישראל באופן שלא יחייב כל פקידה שרוצים לשפות אותה בכמה שקלים נוספים בתלוש השכר – ה"גששים" קראו לזה "ישראבלוף" – באמצעות החזקת רכב- -
<לאה ורון: גם את הפקידים.
<מיטל להבי: - -ועד שלא נאפשר לאנשים לקבל החזר הגעה ירוקה לעבודה במקום החזר הוצאות רכב, אני אומרת לך שבקומה שבה אני יושבת יש הרבה מאוד אנשים שקונים רכב טרנטה שעומד ברחובות העיר תל-אביב, תופס חניה לשווא, גורם לעיריית תל-אביב הוצאות חניה לשווא, וכל זה בשביל ה-1,500, 2,500, 4,000 שקל החזר הוצאות רכב.
<מיטל להבי: אני לא נלחמת נגד הליסינג, אני לא רוצה לפגוע בתפקודי העובדים, אבל אני רוצה שתלוש המשכורת במדינת ישראל יוותר על המושג "החזקת רכב" לטובת עידוד נסיעה ברכב ציבורי.
<מיטל להבי: כאשר יעשו את זה נראה שיפור.
אבישי ברוורמן: על זה נדון כאשר אהיה בתל-אביב.
אבישי ברוורמן: מר לרמן רוצה להגיב, או אולי מר ויז'ניצר?
<אלכס ויז'ניצר: אני אגיב במקומו.
<אלכס ויז'ניצר: גברתי, נגענו רק בחלק מן הדברים, לא הצגנו את מרב הדברים שקשורים לעבודה הקשה שהולכת להתבצע.
<אלכס ויז'ניצר: אז להגיד שזה רק סנסורים על הבתים או משהו כזה, זה פשוט מוטעה.
<אלכס ויז'ניצר: יש צוות שלם, בראשו עומד אלדד מרחב עם עודד גבולי, שהוא חבר דירקטוריון.
אבישי ברוורמן: את עודד גבולי אנחנו מכירים היטב.
<אלכס ויז'ניצר: הוא ממש בתמונה.
<אלכס ויז'ניצר: אני מציע לך לבדוק את זה איתם מכיוון שהם ממש שותפים אמיתיים.
<אלכס ויז'ניצר: הם לא נמצאים באיזה ספסל כמה מדרגות מעל, אלא הם באותה רמה.
אבישי ברוורמן: הדבר הכי חשוב שיקרה בוועדה הזאת, שאחרי הדיון תשבו ביחד ותכירו זה את זה.
<אלכס ויז'ניצר: אין שום בעיה.
<מיטל להבי: אמרתי שאני בתקופת למידה.
<מיטל להבי: אני סומכת לחלוטין על אלדד מרחב.
<מיטל להבי: אני באה כנציגה.
<מיטל להבי: רק דיברתי על ההפקעות.
<מיטל להבי: על-פי הידוע לי בעיריית תל-אביב-יפו ביקשו כרגע את נושא ההפקעות ללמוד קצת יותר לעומק.
<אודי לרמן: בנושא ההפקעות, את כל המקטע התת-קרקעי טרם התחלנו במלואו.
<אודי לרמן: מה שציינתי לגבי פינוי תשתיות היה במקטע העילי.
<אודי לרמן: במקטע התת-קרקעי – ואם אני משווה אפילו לארצות-הברית, לניו-יורק, ואני חושב ששם אין יתר על המידה שרירות-לב, להם יש גם את היכולת לבצע הפקעות בהליך מזורז.
<אודי לרמן: לעולם זה לא נעשה בשרירות-לב.
<אודי לרמן: גם כל ההפקעות שעשינו עד היום מעולם לא נעשו בשרירות-לב.
אבישי ברוורמן: בלי הליך מזורז לא יהיה פה כלום.
<אודי לרמן: בדיוק.
<אודי לרמן: דוגמה קטנה, אם אנחנו צריכים מקום יציאה מהתחנות – כל התחנות שלנו הן מתחת לצמתי התחבורה הראשיים והמרכזיים.
<אודי לרמן: אחת התחנות שלנו נמצאת מתחת לגשר "מעריב" בתל-אביב.
<אודי לרמן: לצורך הפרויקט אנחנו הורסים את גשר "מעריב", בונים שם תחנה, וראש עיריית תל-אביב-יפו נתן את אישורו שכל צומת "מעריב" יהיה סגור 5 שנים.
<אודי לרמן: אם אני צריך יציאה מאותה תחנה ל-20-40 המטרים המרובעים הסמוכים, אחרת התחנה לא תקום, אז חייבים לבצע שם הפקעה, אין ברירה.
אבישי ברוורמן: רבותי, יש עוד הערות כלליות או שנתחיל בהקראה?
דולב: אני מציע שאולי אגיד רק כמה מילים על ראשי הפרקים של הצעת החוק ואז אפשר יהיה ביתר קלות להתקדם.
דולב: הפרק שאנחנו מדברים עליו עכשיו, שקשור להסרת חסמים בפני הקמה של מערכות להסעת המונים, שדרך אגב, רלוונטי גם למערכות הסעת המונים בירושלים, אבל באמת עיקר העיסוק הוא בכל ההיבטים שקשורים גם לתת-הקרקע, שאת זה יש כמעט רק בגוש דן, הפרק הזה מכיל שני סעיפים עיקריים.
דולב: הסעיף הראשון קובע כי יש לתת למקים של מסילת ברזל את הזכות להיכנס למקרקעין לצורך ביצוע של מספר סוגי עבודות, ואפרט.
דולב: קודם כול, ביצוע של סקרים הנדסיים, כמובן הרובד הכי בסיסי; אחר-כך מה שדובר פה על הצבת מכשירי מדידה וניטור; ובהמשך ביצוע קידוחי קרקע וקידוחי ניטור, הכוונה לבורות, בדרך כלל קטנים מאוד, בקרקע כדי לדגום את מי התהום ואת סוג הקרקע וכן הלאה, שלפי זה בעצם מתכננים את כל התכנון ההנדסי של המערכות התת-קרקעיות והעיליות; ובהמשך, במידת הצורך, ביצוע עבודות לחיזוק של מבנים.
דולב: אם מכשירי הניטור מראים תזוזות אז יש צורך לבצע חיזוק, שזה כמובן לטובת התושבים קודם כול; חיבור כבלי חשמולת – הרי הרכבת הקלה, כפי שהנוסעים בירושלים מכירים, מוזנת ממתח עילי, מעל הרכבת, וכבלי החשמולת האלה בחלק מן המקומות מחוברים בצדדים לבניינים.
<אתי בנדלר: כאשר קראתי את זה לא הבנתי את הכוונה ואני חושבת שיהיו עוד כמה שיקראו ולא ידעו מה זה כבלי חשמולת.
<אתי בנדלר: אני מבקשת שתהיה הגדרה של העניין.
אבישי ברוורמן: שיהיה כתוב גם פירוש בלשון בני אדם, שמי שיקרא יבין.
דולב: בסדר גמור.
דולב: ועריכת בדיקות בכל הנוגע למים המצויים במקרקעין.
דולב: זה דבר חשוב מאוד באמת, כי המים, להבדיל מן הקרקע, נוטים לזוז ממקום למקום ואם פתאום כל המים מאזור מסוים, כפי שתראו פה, נסחפים לאזור של החפירה אז פתאום במרחק שיכול להיות גדול למדי מתחילים לשקוע בתים, כבישים וכן הלאה.
אבישי ברוורמן: מישהו פה מבוגר מספיק וראה את הסרט "תעלת בלאומילך" של קישון?
דולב: וכמובן עריכת בדיקות אחרי שכבר הוקמה המסילה, או כשנמצאים תוך כדי תהליך ההקמה וכבר מונחת מסילה.