GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד צור: הוא לא יודע את חוקי התנועה.
בועז טופורובסקי: בדיוק, זה לא מסתדר לי.
בועז טופורובסקי: אני מבין את הסכנה כשהוא נוסע על המדרכה, מה קורה, והסכנה להולכי הרגל, אבל פשוט לא מסתדר לי ילד בן 14 עם אופניים ב-25 קמ"ש נוסע על הכביש.
בועז טופורובסקי: הוא באמת לא יודע לקרוא תמרור.
דוד צור: הרעיון הוא שייסע על שבילי אופניים.
בועז טופורובסקי: אבל אין, עד שיהיו שבילי אופניים.
<ערן שחורי: עד 25 לרוכבי אופניים.
<ערן שחורי: לכן, אם תהיה הגבלה של 25 - - -
בועז טופורובסקי: אתה יודע, אנחנו בעד שבילי אופניים, אבל ברוב המקומות אין שבילי אופניים, השאלה מה אנחנו עושים.
דוד צור: אני רוצה לשמוע את איגוד היבואנים ואחרי כן את חבר הכנסת דב חנין, ואחרון שקיפחתי אותו, ערן שחורי.
דוד צור: נציג היבואנים, בבקשה.
<זיו גולדשמידט: שמי זיו גולדשמידט, מחברת מצמן את מרוץ, אנחנו מטעם לשכת המסחר, יבואני אופניים.
<זיו גולדשמידט: אני הייתי היושב-ראש של ועדת מומחים במכון התקנים שכתבנו את התקן המקורי לאופניים, ומה שהנחה אותנו זה לאמץ תקן אירופאי כדי לדעת מה קורה בעולם ומה קורה במיוחד באירופה.
<זיו גולדשמידט: באירופה נמכרים יותר אופניים חשמליים מאופניים רגילים.
<זיו גולדשמידט: השימוש באופניים חשמליים רחב מאוד.
<זיו גולדשמידט: עצרו אותנו.
<זיו גולדשמידט: התקן שנכתב, או התקנה שנכתבה ואומצה בוועדת הכלכלה בכנסת הקודמת, זה לא מה שקרה בפועל כיוון שהיינו צריכים להביא כלים שנמכרים באירופה, וזה לא ניתן היום.
<זיו גולדשמידט: זה לא ניתן כי באיזשהו תרגיל סיבובי, מכון התקנים תפס בעלות וכתב איזשהו תקן ישראלי, שלא ניתן להביא כלים מובילים בעולם.
<זיו גולדשמידט: הכלים שנעים בישראל הם לא תקניים גם לפי התקנה הקודמת.
דוד צור: הם איזה חיבור, מוטציה כזאת של אופניים עם מנוע, שגם יכול להגיע ל-60–70 קמ"ש, כמו שראינו?
<זיו גולדשמידט: זה אם עושים שינוי, אבל דבר יותר פשוט, ה-Pedelecs, מה שדיברו, שצריך לדווש.
<זיו גולדשמידט: מרכיבים מצערת, שהיא לא לפי התקנה הקודמת.
דוד צור: שהיא מווסתת, כן.
<זיו גולדשמידט: לא, אתה יושב והופך את הכלי לסוג של אופנוע או קטנוע לכל דבר, וזו לא הייתה הכוונה.
<זיו גולדשמידט: זה נוצר ברגע שאתה מביא מוצר לא תקני, אתה כבר עושה מה שאתה רוצה, ומוכרים אותו איך שרוצים בשוק והוא מאוד מסוכן.
דוד צור: אתם גם יבואנים של הקורקינטים?
<זיו גולדשמידט: לא.
<זיו גולדשמידט: אסור לייבא קורקינטים לישראל.
<זיו גולדשמידט: ואם אתה מדבר על הקורקינטים, התקנה שאולי כמאל ירחיב על זה – זה מאוד חשוב – התקנה שבהתהוות, עוד פעם, זה תקן ישראלי שאי-אפשר להביא מוצר מהעולם.
<זיו גולדשמידט: צריך להביא מוצר שהוא מותאם לתקן הישראלי, וכשאתה לא מביא מוצר מהעולם אתה לא תביא מוצר איכותי.
<זיו גולדשמידט: כדי להביא מוצר איכותי, אנחנו עדיין לא יצרנים בישראל ואם נהיה, נהיה יצרנים קטנים, וצריך לאמץ תקנים כפי שקיים בעולם כדי שנוכל לייבא דברים שקיימים בעולם.
דוד צור: אז בוא נשמע, שיאיר את עינינו.
<זיו גולדשמידט: עוד מילה אחת, ברשותך, בנושא המודעות.
<זיו גולדשמידט: דיברו על הקסדה.
<זיו גולדשמידט: היום בספורט, כל מי שרוכב על אופניים מעבר לעיר משתמש בקסדה, לא תמצאו בשטח רוכבים ללא קסדה, וזה בזכות המודעות, בזכות הפרסומות הטובות.
דוד צור: תראו מה קרה לשומאכר – איש המרוצים, שחי על הקצה כל הזמן – הדבר היחידי שעוד משאיר אותו בחיים זה הקסדה.
<זיו גולדשמידט: הבעיה היא שאנחנו רואים לקוחות שהם לא מודעים לתקנות, לא מודעים למה מותר.
<זיו גולדשמידט: נניח שהתקנה תהיה עוד פעם בתוקף, לא מודעים.
<זיו גולדשמידט: אם אנשים ידעו איך מותר לילדים שלהם לרכוב, יהיה הרבה יותר קל.
<זיו גולדשמידט: המודעות חסרה היום בציבור כי יש אנשים שכן רוצים לקנות מוצרים חוקיים.
דוד צור: בואו נשמע על התקנות שמתגבשות וניתן גם לדב חנין לדבר.
דוד צור: ממש בכותרות.
<כאמל קייס: כאמל קייס, ראש תחום תקינה, אגף הרכב.
<כאמל קייס: אני אתחיל באופניים עם מנוע עזר, התקן הישראלי שאומץ והוא יהיה בהוראת שעה שכבר בשלבי אישור במשרד המשפטים.
<כאמל קייס: הוא מאמץ אחד לאחד את התקן האירופאי.
<כאמל קייס: מנוע העזר של האופניים צריך להיות 250 ואט לכל היותר, הפעלת המנוע תיעשה רק באמצעות דיווש, לא באמצעות מצערת שזה מה שעושים היום, שמשתמשים במצערת כמו אופנוע – עוקפים את הדוושות ורק נעים בזה עם אופנוע.
<כאמל קייס: השינוי היחידי הוא שאסרנו את המצערת.
<כאמל קייס: מדובר על אימוץ אחד לאחד חוץ מעניין המצערת, בגלל השימוש שלה לרעה.
דוד צור: מה המהירות המרבית שתהיה?
<כאמל קייס: 25 קמ"ש.
<כאמל קייס: צריך כאן להיות זהירים עם המהירות המרבית.
<כאמל קייס: המנוע החשמלי מנתק ב-25 קמ"ש - -
דוד צור: בדיווש, ברור.
<כאמל קייס: - - הרוכב יכול כמובן להגיע למהירויות יותר גבוהות.
דוד צור: קסדה?
<כאמל קייס: הקסדה היא לא חלק מהאופניים, היא לא בתקן.
דוד צור: אבל בתקנות תהיה חובת חבישת קסדה?
<כאמל קייס: לאופניים יש חובה של חבישת קסדה.
<קריאה: רק לילדים.
<קריאה: לא גורף.
<אביטל אפל-פנקס: עד גיל 18.
דוד צור: תגבשו עמדה בעניין הזה.
<כאמל קייס: הקסדה היא לא חלק מהאופניים.
<כאמל קייס: אני מדבר על האופניים עצמם.
<כאמל קייס: זה עומד אחד לאחד לפי התקן האירופאי.
<כאמל קייס: לגבי הקסדה אני יכול לברר את זה, אני לא מומחה בענייני נהיגה אלא בענייני האופניים עצמם.
<כאמל קייס: לגבי הקורקינט החשמלי.
<כאמל קייס: הקורקינט החשמלי שמותר היום בחוק הוא עד 12 קילוגרם, עד 12 קמ"ש, עד 100 ואט.
<כאמל קייס: כל הקורקינטים היותר גדולים שאנחנו רואים הם אסורים על-פי חוק.
<כאמל קייס: כיום יש ועדה במכון התקנים שבימים אלה תפרסם להערות הציבור את הטיוטה של התקן שברצוננו לאשר, והוא מיועד לקורקינט שיהיה אסור בנסיעה על המדרכה, הוא יהיה עם הספק עד 800 ואט, מהירות מרבית עד 25 קמ"ש, ותוך כמה ימים זה כבר יהיה בהערות הציבור.
דוד צור: איפה הוא ייסע, אגב?
דוד צור: רק בשבילים?
<כאמל קייס: בשבילי אופניים הקורקינט, ובדרך עירונית אם אין שביל אופניים, בצד ימין.
דוד צור: חבר הכנסת חנין.
דב חנין: אני מצטרף להערכה על חשיבותו של הדיון הזה.
דב חנין: אכן, אנחנו נמצאים בפיגור מאוד גדול בהתייחסות הציבורית, ההסדרית שלנו לשאלות של נסיעה בכלי רכב דו-גלגליים לעומת העובדה שהציבור כבר מצביע בהמוניו בעד האמצעי הזה.
דב חנין: מאוד מאוד חשוב בדיון הזה לעשות הבחנות, דיברו על זה גם לפניי – חברת הכנסת זנדברג בצדק הציעה לנו לחשוב על היררכיית ההגנה על אנשים שנמצאים בדרכים, שחייבת להיות הפוכה בכיוונה להיררכיית הכוח.
דב חנין: אם אנחנו מדברים על רכב שהוא הכי חזק, אז הוא צריך פחות הגנה מהולך הרגל שהוא הכי חלש, ועל-פי ההיררכיה הזו, שני צירים הפוכים בכיוונים, צריכה להיות היררכיית ההתייחסות שלנו.
דב חנין: אני רוצה להוסיף לדיון הזה איזושהי הבחנה שהיא לטעמי הרבה יותר דיכוטומית.
דב חנין: יש הבחנה מאוד בסיסית, חייבת להיות הבחנה מאוד בסיסית בין כלי רכב מנועיים לבין כלי רכב שאינם מנועיים.
דב חנין: כלי רכב שהם מנועיים, הם עוברים את הגבולות במובן הזה שהיכולות שלהם חורגות מיכולות הגוף שלנו, ולכן הם שונים ברמה המהותית.
דב חנין: זה לא משנה אם זה שני גלגלים, שלושה גלגלים או 50 גלגלים.
דב חנין: כלי רכב מנועיים ראויים לסוג אחר של הסדר ברמה המהותית מכלי רכב שבהם אנחנו משתמשים בסך הכול בגוף שלנו ולא באמצעים נוספים.
דב חנין: ולכן, ההבחנה הזו אני חושב צריכה להדריך אותנו מאוד.
דב חנין: אני בעד בהחלט הסדרה ותקנים של כל כלי הרכב המנועיים, כולל הדו-גלגליים.
דב חנין: בעניין האופניים חשוב מאוד תמיד להקפיד ולומר שאופניים הם לא בעיה, הם חלק מרכזי מהפתרון.
דב חנין: הם הדבר הנכון סביבתית, הם הדבר הנכון תחבורתית, הם הדבר הנכון בריאותית, אופניים זה דבר מצוין.
דב חנין: כדי שאופניים יהיו בטוחים אנחנו צריכים מסה קריטית של רוכבי אופניים.
דב חנין: בעוונותיי, לפני הרבה שנים, עשיתי פוסט דוקטורט באנגליה, באוקספורד, כולם נוסעים שם באופניים, לא היה שם אף אחד שנוסע עם קסדה.
דב חנין: התנאים שם הרבה פחות נוחים לנסיעה מאשר בארץ כי יורד גשם, הכבישים חלקים, אין תאונות.
דוד צור: בכלל, הייאוש שם יותר קל.
דב חנין: אני לא אמרתי את זה.
דב חנין: אין שם תאונות, והסיבה לכך היא שהרבה יותר אנשים נוסעים באופניים.
דב חנין: אנשים נוסעים באופניים.
דב חנין: כשאנשים רבים נוסעים באופניים, הסביבה כולה תואמת, מתאימה לאופניים.
דב חנין: ולכן, אדוני היושב-ראש, חוק הקסדות – שהיו עליו ויכוחים קשים מאוד בכנסת – אנחנו סיכמנו בסופו של דבר שהוא מהלך מזיק.
דב חנין: אני בעד נסיעה עם קסדות, אני ממליץ לנסוע עם קסדות כשנוסעים על אופניים, אבל כשהופכים את זה לחובה בחוק, אנחנו יוצרים הרתעה מנסיעה באופניים, אנחנו מפחיתים את כמות רוכבי האופניים, אנחנו בסופו של דבר פוגעים בבטיחותם של רוכבי האופניים.
דב חנין: ולכן, התשובה חייבת להיות תשובה של שינוי גדול מאוד בתרבות הנהיגה, שינוי גדול מאוד בתשתיות.
דב חנין: רוכבי אופניים לא יכולים לנסוע על מדרכות, בוודאי לא בתל אביב-יפו, שבה המדרכות בכלל כבר נעשו לתחרות בלתי אפשרית בין פחי זבל, תחנות אוטובוס, אימהות עם עגלות ורוכבי אופניים, וכמה הולכי רגל קשישים שעדיין מנסים לשרוד בתוך הג'ונגל הזה, זה בלתי אפשרי.
דב חנין: לזה צריכים שבילי אופניים על הכביש, על חשבון כלי הרכב בהחלט.
דב חנין: כדי שהדברים האלה יקודמו, אדוני היושב-ראש, אין מנוס אלא מלקדם חקיקה מתקדמת שתיצור מסגרת נורמטיבית אחת במדינת ישראל, שתעודד את הרכיבה באופניים וגם תגן על הבטיחות של רוכבי האופניים.
דוד צור: ערן שחורי, ממש בקצרה.
<ערן שחורי: ערן שחורי, אני מרכז את פעילות "רוכבים לעבודה" בעמותת ישראל בשביל אופניים.
<ערן שחורי: האמת שבמידה מסוימת אני מרגיש שהדיון הזה היה מתייתר אם הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים הייתה עושה את תפקידה נאמנה, דבר שהיא לא עשתה בשנים האחרונות.
<ערן שחורי: לפני שנתיים וחצי, ב-22 בספטמבר 2011, שלחתי מכתב לרון, למנכ"ל הרשות, והעליתי בפניו את הבעיה שבגללה התכנסנו היום.
<ערן שחורי: הסיבה המרכזית לשליחת המכתב הייתה שמייד אחר שהתקבל השינוי המבורך בחוק קסדה, שאפשר לרוכבי אופניים בגירים לרכוב בדרכים עירוניות ללא חובת חבישת קסדה - אני בעצמי רוכב בעיר עם קסדה ואני ממליץ לכולם לעשות כך, אבל ללא החובה כפי שציין חבר הכנסת חנין - זיהיתי את הבעיה שעומדת לפתחנו של גידול בכמות האופניים החשמליים הלא חוקיים, אלה שרוכבים מהר, מעל 25 קמ"ש, והם בעצם מעדיפים לבוא על שבילי האופניים ועל המדרכות, ואז מכיוון שהקסדה אמורה לגרום לגידול במספר רוכבי האופניים הרגילים, אם תהיינה תאונות מול כלים כבדים ומהירים, אז הכלל שהוא נכון בעולם לא יהיה קיים בישראל ואז כמות רוכבי האופניים תלך ותקטן.
<ערן שחורי: אותו דבר בעצם לגבי הפגיעה בהולכי הרגל.
<ערן שחורי: בעצם, הנחתי בפניו לפני שנתיים וחצי בעיה, ובאחד המיילים אמרתי: זה אקדח ששמו במערכה הראשונה והוא יירה במערכה הרביעית, ואנחנו עכשיו כבר במערכה – אולי לא במערכה הרביעית כי עדיין אין הרבה הרוגים, כמו שציין שי סופר, אבל אנחנו הולכים לכיוון הזה.
דוד צור: וקיבלת תשובה?
<ערן שחורי: זה לא בתוכנית העבודה שלנו, נבחן את זה.
<ערן שחורי: תיכף אני אצטט עוד משהו שהוא ציטוט הזוי שאמר שי סופר לדה-מרקר לפני בערך שנה, אבל אני הצעתי אז שני דברים.
<ערן שחורי: האחד, כיוון שהבעיה עוד לא הייתה חמורה – בואו נעשה שולחן עגול של כל הגורמים הרלוונטיים, כל שרשרת המזון שרלוונטית לאופניים החשמליים.
<ערן שחורי: זה צריך להיות המכס, צריך להיות הורים – אותם הורים חסרי אחריות שקונים כלי משחית לילדים שלהם בגלל שזה מה שמגיעים אתו לבית-ספר, מנהלי בתי-ספר, מערכת החינוך, היבואנים - -
דוד צור: אני לא בטוח שהשולחן העגול הזה יכול להכיל את כל הגורמים.
<ערן שחורי: - - המשטרה.
<ערן שחורי: זאת אומרת, זה לא רק אכיפה.
<ערן שחורי: זה אכיפה וחינוך, זה סיפור מורכב אבל שאפשר להתמודד אתו.
<ציפי רון: גם הולכי רגל.
<ערן שחורי: ואפשר להתמודד אתו.
<ערן שחורי: זה דבר אחד, וליצור איזשהו פתרון - והולכי רגל, כולם – כדי לבחון מה כדאי לעשות, כל אחד.
<ערן שחורי: מה המכס צריך לעשות, מה ההורים צריכים לעשות, וכו' וכו', מה המשטרה צריכה לעשות.
<ערן שחורי: נקודה נוספת – היום בעצם תאונות דרכים נרשמות במאגר סודי כזה של המרכז לרישום טראומה, שעומד בראשו פרופ' קובי פלג, והוא מחזיק אותו כמאגר פרטי.
<ערן שחורי: אל"ף, להוסיף פרמטרים לרישום של תאונות דרכים כך שאפשר יהיה לזהות תאונות דרכים של אופניים רגילים מול אופניים חשמליים שאינם חוקיים, ועל-ידי זה ניתן יהיה לזהות איפה יש לנו בעיות.
דוד צור: ערן, זה לא בית-דין שדה עכשיו.
דוד צור: תחתור לסיום.
<ערן שחורי: מה שאני אומר צריך לעשות היום – הרי את הבעיות אנחנו לא נפתור בשולחן הזה אלא אני עדיין מציע ליצור את אותו שולחן עגול שיעלה את הפתרונות המשותפים והמשולבים, אל"ף.
<ערן שחורי: בי"ת, להוסיף לרישום תאונות הרישום בבתי-החולים גם את הנושא של הפרדה של אופניים חשמליים לא חוקיים.
דוד צור: ולסיום.
<ערן שחורי: צריך לזכור – אופניים חשמליים עד 25 קמ"ש הם יהיו אחרי התקנות כן אופניים חוקיים, הם צריכים להיות על שבילי אופניים.
<ערן שחורי: כל השאר, במטותא, לכביש.
<ערן שחורי: יחד עם זה, מכיוון שהיום החקיקה אומרת בעצם, איפה שאין שביל אופניים – עם אופניים רגילים אתה צריך לרכוב על הכביש, אני חושב שאנחנו צריכים לעשות גם כאן איזושהי חשיבה, ובניגוד לחלק מהדוברים - -
דוד צור: זה מה שאמר חבר הכנסת טופורובסקי.
<ערן שחורי: - - לא לזרוק אותם לכביש.
<ערן שחורי: להשאיר אותם עד שתהיה חקיקה חדשה, על המדרכה.
<ערן שחורי: תודה.
דוד צור: תגובה מהירה, וגם להמשך.
<רון מוסקוביץ: מעבר לפעילות שנעשתה בנושאי תשתית אני רק אמנה ב-brief מה שנעשה ב-2013: פרסום ושיתוף פעולה בתחנות רדיו, קמפיין בגלגל"צ, מסרים לרוכבי אופניים, קמפיין יציאת ילדים לחופש, פעילות בנכסים הדיגיטליים שלנו, הפקת חוברת לילדים בני חמש ותשע שנקראת "בטוח שיהיה כיף", פרסום ושיתוף פעולה במגזר החרדי, שיתוף פעולה עם ערוצי הילדים, פיתוח תוכניות הדרכה, העלאת פורטל לפעילויות רק באוקטובר האחרון, והשיא, שגם נותן תשובה לנושא הכשרה, אלה הם 19 מרכזי הדרכה שלנו שפרוסים בכל הארץ.
<רון מוסקוביץ: זה לא מספיק.
<רון מוסקוביץ: כיום מגיעים 130,000 ילדים בשנה ללמוד כיצד לרכוב על אופניים.
<רון מוסקוביץ: אני חושב שזאת תשתית שיכולה לאפשר לנו גם ללמד אותם לרכוב על אופניים חשמליים, אם וכאשר התקנה תאושר.
<רון מוסקוביץ: ודבר אחרון, לנושא הפנייה שלך – חייבים לציין שמ-2008, שהייתה שנת שיא בהיפגעות רוכבי אופניים בכלל, של 457, ירדנו ב-2012 ל-269, שזה על-פי תיקי תאונות דרכים של משטרת ישראל, וב"כללי עם נפגע" משיא של 1,645 ירדנו ל-1,103, כך שאי-אפשר לומר שלא נעשו דברים.
דוד צור: קודם כול, תודה לכל אלה שהגיעו לדיון.
דוד צור: אני אומר, בראש ובראשונה אני מצטרף למה שנאמר גם על-ידי חברת הכנסת תמר זנדברג וגם על-ידי דב חנין.
דוד צור: אנחנו בעיקרון מאוד מעודדים מהשימוש באופניים כחלופה להרבה מאוד מאפשרויות תחבורה ותעבורה שונות, ומכל הסיבות שנמנו כאן – גם כמובן בריא יותר, גם ירוק יותר וגם מוריד מכמות הנסועה – וככלל, אנחנו מאוד מרוצים מהמגמה הזאת.
דוד צור: אנחנו גם מרוצים מהמגמה של השקעה בתשתיות בנושא הזה, אם כי צריך לומר שמדובר במעט מאוד ערים ובמעט מאוד מקומות, זאת אומרת עדיין יש הרבה מאוד מה לעשות.
דוד צור: הפרויקט של אופניים בתל-אביב, למשל, הוא פרויקט שמאוד מוכיח את עצמו.
דוד צור: אני גם ראיתי נתונים, גם עוקב אחריו, ואני חושב שהיינו אפילו חלוצים, עוד לפני ניו-יורק ולפני עוד הרבה מאוד מקומות אחרים, והשימוש בו הוא יוצא מהכלל טוב.
דוד צור: זה אני אומר ככלל.
<קרן קסטנבנד: השבילים הם רק בצפון העיר.
דוד צור: זה לא נכון.
<קרן קסטנבנד: בדיזנגוף, רחוב ראשי, אין שם אופניים.
דוד צור: הרברט סמואל עד הסוף.
<קרן קסטנבנד: - - - כמעט נהרגתי שלוש פעמים.
<קרן קסטנבנד: ארלוזורוב, מהרכבת להגיע לדיזנגוף, אין שביל, אתה נוסע על הכביש.
<קרן קסטנבנד: אבן גבירול יש שביל - - -
דוד צור: נתתי לך להתפרץ, לדבר ללא רשות, אמרת את מה - - -
דוד צור: אז עדיין אני אומר – עם כל הביקורת, ואפשר תמיד לבוא, הרשויות משקיעות לא מעט בעניין הזה, גם בירושלים וגם בתל-אביב, במיוחד בתל-אביב.
דוד צור: הנושא הזה בסך הכול בסדר עדיפות גבוה, וצריך לומר את זה.
דוד צור: זה לא היה לפני ארבע שנים, חמש שנים.
דוד צור: עם כל זה, אנחנו מאוד לא מרוצים – אני אומר את זה ככה בלשון המעטה – מכל מה שקשור להסדרה של הנושא הזה מבחינת משרד התחבורה, הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, וגם ממשטרת ישראל.
דוד צור: אני ממש מקווה – בני, מה שאמרת – שזה על דעתך בלבד ולא מייצג את עמדת משטרת ישראל.
דוד צור: הרי בעצם מה ששמענו ממך – מדובר בילדים – הלוא נרצח פה ילד בגיל 16 על-ידי ילד בגיל 16.
דוד צור: לא נורא?
דוד צור: יש פה תופעה שצריך לאכוף אותה, זה לא הגיוני.
דוד צור: זה שזה לא מוסדר בחוק – נכון.
דוד צור: הסדרה בחוק תעשה את זה הרבה יותר קל, אבל כל זמן שזה לא מוסדר בחוק, זה לא חוקי.
דוד צור: כל הקורקינטים למיניהם שחוצים קווים אדומים, ההשתוללות של אופניים חשמליים שפוגעים בילדים, אנשים קשישים – שמענו פה את הגברת צוקרמן.
דוד צור: ואמרת – בשרשרת המזון.
דוד צור: לצורך העניין, איפה נמצא התינוק שלה, הילד שלה?
דוד צור: הוא נמצא בתחתית, אף אחד לא דואג לו במובן הזה.
דוד צור: אז אנחנו מעודדים, רוצים שהכול יהיה יותר ירוק, אבל בואו, כפי שאמרה תמר, לא נשפוך את התינוק עם המים, אז בואו לא נטיח את התינוק על המדרכה שהראש שלו יתנפץ.
דוד צור: לכן, באיזונים האלה קודם כול אנחנו מצפים מהר מאוד שתביאו את התקנות וגם את תקנות הייבוא והרישוי, גם את הנושא של מי יכול לנהוג, איך יכול לנהוג.
דוד צור: הוראת השעה אמורה לכסות הכול, כדי שזה קודם כול יוסדר, ואז משטרת ישראל גם תדע יותר קל מה לאכוף, איך לאכוף, באיזה סדרי עדיפויות, ואז גם אפשר יהיה לקדם את כל נושא השבילים כי אני גם מודה שבעניין הזה אין לי תשובה חד-משמעית, וזה לא clear cut האם אנחנו את רוכבי האופניים בגיל 14 – שהם לא חשמליים – נוריד לכבישים, נשמע לי הזוי.
דוד צור: נשמע לי הזוי, אבל מצד שני לא נרצה לאסור נהיגה באופניים שהם לא חשמליים על ילדים, כי זה פתרון שאנחנו רוצים לאפשר אותו.
דוד צור: עד שבכל העיריות יהיו שבילי אופניים שייקחו אותם ממקום למקום, או כפי שאמרה הגברת הנכבדה הצעירה, שרק מארלוזורוב וצפונה יש את זה, למרות שזה לא נכון, כל עוד שלא, אני מבקש מהעיריות ומהמשטרה, פשוט לאכוף.
דוד צור: סתם, אני שולח אתכם למשה דיין - - -
דוד צור: רק צריך למצוא.
דוד צור: שפירא.
<קרן קסטנבנד: העניין הוא כזה שכשיש תשתיות טובות לא צריך אכיפה.
דוד צור: לגבי שימוש בקסדה אני מסכים לגמרי עם תמר.
דוד צור: למרות שאנחנו גם הרבה חלוקים, אני מסכים לגמרי עם תמר שבנושא השימוש בקסדה צריך להשאיר את זה כמו שזה, אלא אם כן הרשויות יגיעו למסקנה אחרת ותבואו עם איזה הצעה, כי אני אומר לכם – זה לא יעודד שימוש באופניים.
דוד צור: בתוך העיר, להשאיר את זה עד גיל 18, זה נראה לי סביר מאוד וזה מידתי ואני חושב שלא צריך לשנות את זה, אלא אם כן הרשויות יביאו לנו הצעת חוק אחרת ונראה.
דוד צור: לגבי הגבלות נסיעה, אני חושב שהתקנות שמתגבשות הן תקנות נכונות – שתהיה הגבלה עד 25 קמ"ש בשבילי אופניים, ואסור שתהיה נסיעה בכבישים שמותר בהם 50 קמ"ש, מה שקורה היום.
דוד צור: קורקינטים למעשה נוסעים – אני אומר לכם, כמי שגר, נכון, בצפון תל-אביב, רחמנא ליצלן, אבל כביש לוי אשכול, פחד אלוהים לנסוע בו על הכבישים שחוצים אותו, כמות הקורקינטים שעוברת שם, זה נראה כמו סרט מצויר זוועתי.
דוד צור: לכן, בעניין הזה אני מצפה – הישיבה של הסמפכ"ל מחר, אחרי כן אתם תגבשו את זה.
<רון מוסקוביץ: אנחנו נדווח גם.
דוד צור: ואנחנו מבקשים דיווח איפה זה עומד, מתי זה עומד להיות מובא לוועדת הכלכלה כדי שנוכל לאשר את התקנות.
אבישי ברוורמן: יש לנו פחות מעשרים דקות והנושא הוא חיבור השכונות הערביות בלוד לחשמל, פרוטוקול מס' 180, הצעה לדיון של חבר הכנסת ד"ר חנא סוייד.
אבישי ברוורמן: ד"ר סוייד, בבקשה.
חנא סוייד: אני חושב שאני הולך לדבר על לוד, אבל כל ראשי הרשויות שנמצאים כאן מרגישים גם שלוד היא כמשל.
חנא סוייד: זה מתאים להם פר-אקסלנס.
חנא סוייד: אחוז ניכר מהתושבים של לוד הם אזרחים ערביים ואחוז ניכר מהבתים של האזרחים הערביים בלוד הוא ללא חיבורי חשמל.
חנא סוייד: אני אקצר כי זו לא הפעם הראשונה שאנחנו מעלים את העניין הזה.
חנא סוייד: כפי שאמרתי, זו לא בעיה ייחודית של לוד אבל לוד ממש בעייתית כי מדובר בכל זאת בעיר במרכז הארץ שנמצאת רק מספר קילומטרים משדה-התעופה שמקשר עם הגלובל.
אבישי ברוורמן: ללוד עבר מפואר לשלוש הדתות.
חנא סוייד: אדוני ראש העיר, שלום לך.
אבישי ברוורמן: אדוני ראש העיר מר רביבו, בוא.
חנא סוייד: אני גם מברך את ראש העיר על בחירתו לראשות העיר.
חנא סוייד: הוא ראש עיר brand new.
אבישי ברוורמן: כן, אבל הוא היה מנכ"ל לפני זה.
חנא סוייד: אנחנו התחלנו לתאר את הבעיה של חיבורי בתים של האוכלוסייה הערבית בלוד.
חנא סוייד: הבעיה היא היעדר חיבורי חשמל ראויים לחלק ניכר מהבתים, ולא הייתי מגזים אם הייתי אומר לאלפי בתים של משפחות ערביות בעיר לוד.
חנא סוייד: כידוע האוכלוסייה הערבית בלוד היא אוכלוסייה ותיקה.
חנא סוייד: חלק מהשכונות הערביות בלוד הן שכונות ותיקות עוד לפני קום המדינה.
חנא סוייד: כמובן שהם המשיכו לגור בהן והחזיקו בהן והגיעו עוד תושבים נוספים מהנגב ומיישובים עקורים להתגורר גם בלוד.
חנא סוייד: השכונות התפתחו בצורה לא מוסדרת, ללא תכנון, ללא תוכניות מתאר, ולכן נוצרו בעיות רבות.
חנא סוייד: כפי שאמרתי, חלק ניכר מהבתים נבנו ללא היתרים בגלל היעדר אפשרות לבקש היתרי בנייה ובגלל היעדר תכנון מתארי, ולכן אותם בתים זכו בצווי הריסה.
חנא סוייד: ואכן\
חנא סוייד: עד עצם היום הזה מבוצעים צווי הריסה ובתים של משפחות ערביות בלוד נהרסים לעיתים קרובות.
חנא סוייד: יחד עם זה, לכל בית שהוקם ללא היתר בנייה במרוצת השנים גם אסור לחבר חשמל באופן מוסדר.
חנא סוייד: הבתים האלה לא שהם בלי חשמל.
חנא סוייד: כולם יודעים - מהעירייה, וועדת התכנון והבנייה וחברת החשמל ומהמשטרה - רשויות החוק יודעות במדינת ישראל שרוב הבתים הערבים של המשפחות הערביות בלוד מחוברים ללא היתר ובצורה פיראטית, זה לא סוד.
חנא סוייד: אבל אף אחד לא נוקף אצבע בשביל לפתור את הבעיה הזאת.
חנא סוייד: מדובר במצב עגום, במצב לא בטיחותי לחלוטין.
חנא סוייד: מדובר במצב שהוא לא אסתטי לחלוטין.
יעקב אשר: על כמה דירות בערך מדובר?
חנא סוייד: אלפים.
חנא סוייד: אין לי סטטיסטיקה מדויקת, אבל מדובר באלפים.
חנא סוייד: אני מעריך 2,000 - 3,000 בתים שזה הרבה.
חנא סוייד: כמעט מחצית האוכלוסייה הערבית בלוד חיה בבתים ללא חיבורי חשמל.
באסל גטאס: הם מחוברים למים, משלמים ארנונה.
חנא סוייד: הם מחוברים למים, הם משלמים ארנונה.
<קריאה: לא, מחוברים למים בלי שעונים.
אבישי ברוורמן: רבותי, אחד אחד.
חנא סוייד: בטוח שהם משלמים ארנונה.
חנא סוייד: אף אחד לא מעז לא לשלם ארנונה כי יעשו בו שפטים אם הוא לא משלם ארנונה.
חנא סוייד: הם משלמים ארנונה.
חנא סוייד: הם מחוברים באופן מסוכן ובעייתי ולא בטיחותי לרשת החשמל.
אבישי ברוורמן: חבר הכנסת, מה הציפייה שלך?
חנא סוייד: הציפייה שלי היא פשוטה לחלוטין.
חנא סוייד: אני מחפש כאן פתרון והיוזם של הפתרון, הדינמו שלו, צריך להיות ראש העיר שהוא ראש הוועדה המקומית לתכנון ולבנייה.
אבישי ברוורמן: אני רק אזכיר לאלה שנכנסו שחבר הכנסת ד"ר חנא סוייד הוא גם דוקטור לתכנון ערים, הוא במקצוע.
יעקב אשר: עם עבר מוניציפאלי.
חנא סוייד: אני חושב שמדובר בארבעה צעדים: צעד ראשון, צריך להטיל על חברת החשמל לשקם את רשת החלוקה והאספקה בשלוש השכונות הערביות תוך מתן מענה לסכנות הבטיחותיות והאסתטיות.
חנא סוייד: את הסכנות האסתטיות אני שם בשוליים אבל בכל זאת, כי אחד שמבקר שם חושב שפה היתה מלחמה ושאנחנו בשדה מערכה לאחר תום הקרבות.
חנא סוייד: אם כן, להטיל על הוועדה המקומית להכין רשימה של בניינים שאין מניעה תכנונית לחברם לרשת החשמל.
חנא סוייד: אני מתכוון לבית שלא הוקם באמצע הכביש וכולם יודעים שזה לא מקום ראוי, אלא בניינים.
חנא סוייד: אני מדבר על 99% של בניינים, אפילו יותר, שנמצאים בשכונות שיודעים בסופו של תהליך שהכול יאושר כי יש תוכניות.
חנא סוייד: אפילו תוכניות בקנה יש, אבל הן מתעכבות.
חנא סוייד: יש תוכנית מ-99' שמבקר המדינה זכה לראות אותה ולבקר אותה ולמה לא מסיימים אותה.
חנא סוייד: כבר 16 - 17 שנים והתוכנית לא מסתיימת.
חנא סוייד: הוועדה המקומית היא הגוף הסטטוטורי הקרוב ביותר לאותם בניינים.
חנא סוייד: היא מכירה אותם, היא צריכה להכיר אותם.
חנא סוייד: היא צריכה להכין רשימה של אותם בניינים שאין מניעה חוקית בסופו של תהליך לחבר אותם ואותם בתים לא מתנגשים עם תוכניות ארציות או תוכניות מחוזיות.
חנא סוייד: הוועדה המקומית צריכה להכין רשימה של בניינים שאין מניעה תכנונית לחברם לרשת החשמל תוך נקיטת כל הצעדים הבטיחותיים וההנדסיים הדרושים.
חנא סוייד: ראש העיר יפנה לשר הפנים ולוועדה המחוזית, זה תהליך חוקי, לקבל אישורם לחיבור הבתים על-פי סעיף 157א(ח)(1).
חנא סוייד: יש פתרון, לא צריך לעשות שום דבר.
חנא סוייד: החוק מאפשר לשר על-פי ההמלצה של הוועדה המקומית והוועדה המחוזית להוציא צו: חברו את הבתים האלה שהוועדה המקומית בדקה שאין מניעה לחבר אותם.
חנא סוייד: ובמקביל, יפעל ראש העיר באמצעות הוועדה המקומית לקידום התכנון המתארי של השכונות וסיומו בהקדם.
אבישי ברוורמן: חבר הכנסת סוייד, תודה.
אבישי ברוורמן: קודם כל, אני מברך את מר רביבו ראש עיריית לוד.
אבישי ברוורמן: זה לא סוד, כבר אמרנו בעבר שללוד יש עבר מפואר של שלוש הדתות, זה משהו מדהים.
אבישי ברוורמן: היא סבלה שנים על שנים מהזנחה.
אבישי ברוורמן: זו עיר שהיתה צריכה להיות מקור גאווה לכול, היא קרובה לשדה-התעופה.
אבישי ברוורמן: אתה לקחת את המושכות עכשיו, שמעת את ההצעות האלה.
אבישי ברוורמן: איך אנחנו יכולים לעזור לך כאן?
<ראש עיריית לוד יאיר רביבו: צהריים טובים, אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני אפתח בשורה התחתונה מבחינתי.
<ראש עיריית לוד יאיר רביבו: אני בעד כל מה שאמר חבר הכנסת סוייד.
<ראש עיריית לוד יאיר רביבו: עמדתי היא שחשמל, בטח בשנת 2014, זה מוצר חיוני לפחות כמו חמצן.
<ראש עיריית לוד יאיר רביבו: חשמל זה לא מותרות, היום זה אחד הרכיבים המרכזיים, בטח ובטח לאוכלוסיות מוחלשות ולאנשים חולים.
<ראש עיריית לוד יאיר רביבו: אני מקצר את הוויכוח.
אבישי ברוורמן: כולנו בעד, איך מתקדמים?
<ראש עיריית לוד יאיר רביבו: אני אתן רקע.
<ראש עיריית לוד יאיר רביבו: אותה תוכנית שמדבר עליה אדוני משנת 99' לשמחתי, ונמצאים פה גם נציגי משרד התכנון, משרד הפנים, נמצאת כבר בשלבים הסופים.
<ראש עיריית לוד יאיר רביבו: מדובר בתוכנית לד/1300 שבאה למסד כ-2,500 בתים לא חוקיים שנבנו במרוצת 15 השנים האחרונות כמצוקה במגזר הערבי.
<ראש עיריית לוד יאיר רביבו: רובם ככולם נבנו על אדמותיהם שלהם, אדמות חקלאיות, אבל באופן לא מוסדר כיוון, ואני אומר את זה פה כ"נו"ן" גדול למדינה שלא דאגה במשך אותן שנים לתכנן תוכנית מתאר ולמסד את השכונות ואנשים בצר להם בנו.
<ראש עיריית לוד יאיר רביבו: חלקם בנו בצורה שנראית עם תכנון עתיד לבוא, וחלקם ממש כמו שאתה אומר במקומות שקשה בכלל לחשוב על כל מיני תשתיות של מים, חשמל וצינור ראשי של מקורות וכו'.
<ראש עיריית לוד יאיר רביבו: אגב, אתמול היינו בוועדה המחוזית - התוכנית היא אחת התוכניות הגדולות לד/1300/ 6.
<ראש עיריית לוד יאיר רביבו: זה מחולק לשש תוכניות.
<ראש עיריית לוד יאיר רביבו: אני מניח, כי לא התפרסמה החלטה, שגם היא אושרה אתמול - 1,400 יחידות דיור שאמורה להיות עכשיו מופקדת.
<ראש עיריית לוד יאיר רביבו: אני מניח שבטווח של שלושה חודשים הקרובים אנחנו נמצאים במצב שיש לנו את כל התוכניות מופקדות ומאושרות.
<ראש עיריית לוד יאיר רביבו: משרד ראש הממשלה פרסם בימים אלה מכרז לפרויקטור שילווה את העניין הזה של עזרה לעיר לוד, בייחוד בתחום התכנון והבנייה ובדגש מאוד על הפרויקט הזה.
<ראש עיריית לוד יאיר רביבו: נמצאים פה נציגי ציבור, חברי מועצה מהמגזר הערבי.
<ראש עיריית לוד יאיר רביבו: אנחנו אמורים להקים מינהלת משותפת יחד עם התושבים על מנת לשבת ולראות תוכנית, תוכנית, מה הולכים לעשות שם.
<ראש עיריית לוד יאיר רביבו: יש דברים שבהסכמה חייבים להגיע אליהם.
<ראש עיריית לוד יאיר רביבו: למשל, אם רוצים שיעבור פה אוטובוס אז צריך פה בית, שם בית - תיקונים.
<ראש עיריית לוד יאיר רביבו: אבל עמדתנו שכל 2,500 הבתים יישארו על כנם, למעט תיקונים קלים שאין מה לעשות אם רוצים שיהיו גני ילדים ופארקים וסטנדרט.