GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<עמוס האוזנר: אמנם אמרת את זה במרומז, אבל זה - - -
יצחק וקנין: לא, לא, לא, זה ישר ולעניין.
יצחק וקנין: למה אני צריך במרומז?
<עמוס האוזנר: ובצדק.
יצחק וקנין: רק אין לזה לובי כזה, לצערי הרב.
<עמוס האוזנר: יש.
יצחק וקנין: ואתם יודעים מה הטרגדיות שיש כל יום.
<עמוס האוזנר: חבר הכנסת וקנין, אתמול הצלחתם להעביר עונש של חמש שנות מאסר על הפצה של תמונות ארוטיות.
<עמוס האוזנר: כל הכבוד, העברתם.
יצחק וקנין: אבל מה תעשה עם האינטרנט?
יצחק וקנין: יש לך פתרון?
<עמוס האוזנר: אתם מתחילים לפחות.
<עמוס האוזנר: פרסומות ארוטיות הן באמת בעייתיות, אבל פה זה משהו שהורג אחד מכל שני משתמשים.
יצחק וקנין: שם אני גם לא שומע את הנשים שמתקוממות.
יצחק וקנין: אבל זה לא לעניין שלנו.
<עמוס האוזנר: ברגע שמישהו עשה accept כדי לקבל את האתר שלו, הוא יקבל פרסומות כל החיים שלו, מכיוון שזה הנוסח הקיים של הסעיף.
<עמוס האוזנר: אני מציע שינוי לסעיף, ואני מציע את הנוסח הבא: "פרסומת שנמסרה לנמען שמלאו לו 18 שנה ואשר הביע בכתב שנוסח על-ידו – לא שכתבו לו accept – את רצונו בקבלת הפרסומת המסוימת הזו, ומבלי שההסכמה נתקבלה במסגרת של פנייה אל אותו הנמען וכן מבלי שהסכמתו ניתנה כתנאי כלשהו למטרה אחרת.
<עמוס האוזנר: " זה לא יכול להיות שאת ההסכמה שלו ישיגו בדרך של תנאי מסוים, כפי שזה נעשה לפי ההצעה הנוכחית.
יצחק וקנין: אני מציע שתחזור על ההקראה כדי שעורך הדין עצמון ירשום וגם שהאחרים יוכלו לרשום.
<עמוס האוזנר: או שאמסור לו אותה.
<לאה ורון: העברת את הנוסח לוועדה?
<עמוס האוזנר: העברתי לעורכת הדין גולדברג.
<עמוס האוזנר: לוועדה לא העברתי.
<לאה ורון: אז זה לא good enough.
יצחק וקנין: תקריא את זה לאט.
יצחק וקנין: רבותי, יש פה יותר מדי רעש.
<עמוס האוזנר: ההצעה שלי לפטור הדיוור הישיר אומרת ככה: "פרסומת שנמסרה לנמען שמלאו לו 18 שנה ואשר הביע בכתב שנוסח על-ידו את רצונו בקבלת הפרסומת המסוימת הזו, ומבלי שהסכמה זו נתקבלה במסגרת של פנייה אל אותו הנמען וכן מבלי שהסכמתו ניתנה כתנאי כלשהו למטרה אחרת.
<עמוס האוזנר: "
<לאה ורון: אתה רוצה לתת לנו את הנוסח כדי שנצלם?
<עמוס האוזנר: בשמחה.
<עמוס האוזנר: מכל מקום, הרעיון הוא שלא יהיה שום תנאי להסכמה הזו.
<לאה ורון: האינטרנט מאפשר להתנהל ככה?
<לאה ורון: כאשר אתה רוצה לקבל מידע מהאינטרנט, הוא מאפשר לך להציע נוסח של הבעת הסכמה וכו', את מה שאדוני מציע?
<עמוס האוזנר: האינטרנט אומר לך לעשות accept.
<לאה ורון: את זה הבנתי, ולחילופין אתה מציע נוסח.
<עמוס האוזנר: גברת ורון, מה יעשו חברות הסיגריות?
<עמוס האוזנר: חברות הסיגריות יעברו על מרשם האוכלוסין וישלחו למיליונים של אנשים הצעות נהדרות לאתרים יוצאים מן הכלל, רק תעשה accept שאתה מוכן לקבל פרסומות לסיגריות, וכולם יעשו את זה.
<איריס אפשטיין: זה אסור על פי חוק.
<איריס אפשטיין: אי אפשר לשלוח סתם דברים לאנשים.
<עמוס האוזנר: כולם יקבלו אז פרסומות לסיגריות, ואז הם יפעילו פרסומות לסיגריות בדיוור ישיר למיליוני אנשים.
<עמוס האוזנר: לכן זה נראה לי ניסוח שלא יכול לעבוד.
<איריס אפשטיין: דנו על זה בישיבה הקודמת.
<איריס אפשטיין: מדובר על מאגרי מידע.
<עמוס האוזנר: לא בצורה הזו, לא בצורה שאתם מציבים את זה כתנאי לזה שמישהו יקבל משהו אחר.
<עמוס האוזנר: זה לא יכול להיות, אי אפשר להתנות את ההסכמה של מישהו לקבל פרסומות לסיגריות - - -
יצחק וקנין: תיכף נדון על הסעיף, כאשר הוא יחולק לכולם ונוכל לדון בו.
יצחק וקנין: חבר הכנסת הופמן, בבקשה.
רונן הופמן: בעודנו מדברים, חברת הכנסת גמליאל מנסה להשיג הסכמה לגבי הקצאת שטח פרסום מסוים למשרד הבריאות אל מול שטח למפרסמים.
רונן הופמן: אני מתנגד לעניין של הקצאת שטח פרסום בעד לעומת שטח של פרסום נגד מכל מיני סיבות, אבל אין דרך שמשרד הבריאות יוכל להתמודד בפרסום אל מול מפרסמים, שזה התחום שלהם, זה המקצוע שלהם והם יודעים לפרסם.
רונן הופמן: זה לא רק טקסט מול טקסט, מילה מול מילה.
רונן הופמן: אני מתנגד לעניין הזה, שכדי לאפשר פרסום נגטיבי תהיה הקצאה כאילו פוזיטיבי.
רונן הופמן: אני חושב שצריך להגביל את הפרסום.
רונן הופמן: כל הטיעון שזה יהרוג את העסקים הקטנים או את העיתונים הוא טיעון שבעיניי הוא לא תקף.
רונן הופמן: אני חושב שאי אפשר לצפות שפרסום של משרד הבריאות יוכל להתמודד באמת עם פרסום של מפרסמים שזה תחומם וזה תפקידם.
יצחק וקנין: תודה, חבר הכנסת הופמן.
יצחק וקנין: חברת הכנסת מיכל רוזין, בבקשה.
מיכל רוזין: אני רוצה להצטרף לדברים של חבר הכנסת הופמן, וגם להתנצל שאני חייבת לרוץ לנהל ועדה שלי.
מיכל רוזין: אני רוצה להגיש שבאמת מאוד כואב לנו וקשה לנו לשמוע על אובדן מקומות עבודה, גם בעיתונות ובוודאי בעסקים הקטנים, ותמיד נעשה הכול כדי לעזור בעניין הזה.
מיכל רוזין: אבל אתן רק את הדוגמה – ונתתי אותה גם למי שפנה אלי מעולם התקשורת – של סחר בנשים וזנות, נושא שבעבר הייתי מעורבת בו מאוד, בעניין של הפסקת הפרסומות לשירותי זנות בעיתונים.
מיכל רוזין: אי אפשר לכתוב בעיתונים כה זה נורא, כתבות שלמות על הסחר ועל הזנות וכמה זו תופעה קשה ונוראית, ומצד שני להרוויח כסף בפרסום מודעות זנות.
מיכל רוזין: זה, במידה רבה, אותו דבר.
מיכל רוזין: יש פה בעיה מאוד קשה, אין פה - - -
קארין אלהרר: זה יותר גרוע.
רוברט אילטוב: איסור הפרסום עצר את הזנות בארץ?
מיכל רוזין: קודם כול, זה הפחית את הסחר, הסחר נעצר.
מיכל רוזין: עם כל הכבוד, השאלה היא אם אתה מוכן שבאופן לגיטימי בעיתון ארצי יהיו לצד כתבות שמזועזעות - - -
רוברט אילטוב: הבעיה היא שהאיסורים האלה לא פותרים את הבעיה.
רוברט אילטוב: צריך להילחם בתופעה.
מיכל רוזין: תרשה לי לסיים.
מיכל רוזין: כל המחקרים מראים שפרסומות כן מעודדות עישון.
מיכל רוזין: אם הייתי חושבת שזה לא מעודד לא היינו רבים על זה פה.
מיכל רוזין: הרי זה ברור שאנחנו רבים על זה פה מכיוון שזה כן משמעותי, גם לצד של המפרסם וגם לצד של מי שמתפרנס מכך, ואני לא מזלזלת בשום פרנסה.
מיכל רוזין: עדיין, הטיעון עומד בעינו ועל כך אין לנו תשובה, על זה שפרסום כן מעודד עישון.
מיכל רוזין: זה שאנחנו מעלים פרסומות כקונטרה למה זה מזיק, אז מה עשינו בזה?
מיכל רוזין: איזנו?
מיכל רוזין: בטח לא שלוש לאחת, יש פה איזו הצעת פשרה - - -
מיכל רוזין: גם זה לא קיים על השולחן, כל העניין של שלוש לאחת, זה טיפה בים.
מיכל רוזין: משרד הבריאות לא יכול בתקציבים שלו, לצערי, להתמודד מול הפרסום.
יצחק וקנין: חברת הכנסת גמליאל, ואחריה – קארין אלהרר.
גילה גמליאל: אני חושב שההשוואה לעניין פרסום הזנות היא השוואה שהיא לא נכונה.
<עמוס האוזנר: בית המשפט העליון של ארצות-הברית עשה אותה, את יודעת.
מיכל רוזין: גם בארץ - - -
גילה גמליאל: אני נגד השוואה לשירותי זנות ואני גם נגד פרסום לשירותי זנות.
גילה גמליאל: לדעתי, ההשוואה אינה ראויה.
גילה גמליאל: יש מעין חוסר הלימה בשיח בוועדה.
גילה גמליאל: מצד אחד, דיברנו קודם על מתן אפשרות לבגירים מעל גיל 18 לממש את הזכות שלהם בכך שיוכלו לפנות אליהם יצרני הסיגריות ויוכלו לבצע פרסום, במידה שקיבלו את האישור, ולהגיע אליהם ישירות.
גילה גמליאל: כאן, בהצעת הפשרה שמרבית חברי הכנסת של הוועדה הצטרפו אליה, אנחנו מדברים בדיוק על כך, שבעיתונים שהם לא לבני הנוער ולא בעיתוני הספורט והבילוי, ששם יש פוטנציאל לכך שמתחת לגיל 18 יקראו את העיתונים, אלא בעיתונים שמיועדים לאנשים מעל גיל 18, יהיה פרסום.
גילה גמליאל: אני רוצה להזכיר לכולם ולכולן שהפרסום היום מאוד מאוד מוגבל, הוא לא פרסום שמוכר עם דוגמנים ודוגמניות, אלא מדובר במוצר עצמו.
גילה גמליאל: בנוסף לכך, אנחנו אומרים בצורה חד-משמעית - היום הפן של הפרסום הוא נתח עיקרי בהכנסה של העיתונים ולכן זה עלול לגרום לכך שהעובדים ייפגעו והעיתונים עלולים להיות במצב של סגירה, וזה חלק מהתפקיד של ועדת הכלכלה, להסתכל על המכלול בהיבטים כאלה.
גילה גמליאל: על כן, בהצעת פשרה אנחנו מחייבים את העיתונים להקצות במקביל שטח פרסום בחינם למשרד הבריאות.
גילה גמליאל: שטח הפרסום, בהצעת הפשרה שאנחנו מובילים ומובילות, הוא על מנת ליצור מצב שבו שליש משטח הפרסום, גם יהיה ניתן לצבור אותו, לא יהיה חייב לקחת את שטח הפרסום בפעם אחת.
<שבי גטניו: למה רק שליש?
גילה גמליאל: אפשר להתווכח על זה.
גילה גמליאל: זה כבר נתון להחלטת הוועדה.
יצחק וקנין: זה הגבול.
<לאה ורון: אדוני לא קיבל רשות דיבור.
יצחק וקנין: אני מבקש שאתה לא תתפרץ.
יצחק וקנין: פעם אחרונה שאני אומר לך את זה, בפעם הבאה תהיה בחוץ.
גילה גמליאל: על בסיס אותו שטח פרסום, ניתן שמשרד הבריאות יקבל שטח גדול יותר, במידה שהוא אוסף את שטחי הפרסום המוקצים, ולפרסם בפעם אחת פרסום יותר מסיבי.
גילה גמליאל: אני חושבת שזו בהחלט הצעה שהיא אמנם אידיאלית.
גילה גמליאל: אני לא מעשנת, אני נגד עישון, אני בעד חוקים שאוסרים עישון בציבור הרחב, אבל עדיין מדובר כאן בשיקול, כפי שאני רואה אותו בעת הזאת, כשיקול שרואה את כל ההיבטים.
יצחק וקנין: תודה לחברת הכנסת גמליאל.
יצחק וקנין: חברת הכנסת קארין אלהרר, בבקשה.
קארין אלהרר: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.
קארין אלהרר: אני אמנם לא חברת הוועדה, אבל הנושא מספיק חשוב על מנת שאומר את הדברים.
קארין אלהרר: אני חושבת שעלתה פה טענה שהיא טיפה מופרכת, שאומרת שבלאו הכי הפרסום הזה לא עובד, אז אם הוא לא עובד למה צריך אותו?
יצחק וקנין: מה זאת אומרת לא עובד?
קארין אלהרר: הם אומרים: כמה זה כבר עובד?
קארין אלהרר: הרי יש את פרסום הנגד של משרד הבריאות, זה מאזן.
קארין אלהרר: אם זה מאזן, אז למה צריך את האיזון הזה?
קארין אלהרר: אל תפרסמו בכלל.
קארין אלהרר: יש מספיק מוצרי צריכה אחרים, אני יכולה לחשוב על כמה דוגמאות פשוטות, שיכולים להביא את אותם כספים נדרשים.
קארין אלהרר: אני חושבת שהטיעון הזה שהעיתון ייסגר אם לא יפרסמו סיגריות הוא טיעון קשה, אבל אני לא בטוחה שהוא לגמרי מוצדק.
קארין אלהרר: הנושא של עישון הסיגריות הוא לא רק העישון, אבל הפרסום הוא חלק מאוד משמעותי בעניין.
קארין אלהרר: אי אפשר שמצד אחד מדינת ישראל תשלח את המסר בחוקים רבים, שאומרים שהעישון הוא לא טוב ולכן אנחנו לא מעודדים אותו, ומצד שני, כשהדבר מגיע לוועדת הכלכלה – האם לאפשר את הפרסום של אותן סיגריות - נגיד שזה מותר כי זה מביא כסף למישהו.
קארין אלהרר: אני חושבת שצריך לקבל החלטה אמיצה, לומר שהעישון הוא דבר לא טוב, אנחנו לא מעודדים אותו, מדינת ישראל לא מעודדת את העישון, וזה גם צריך לבוא לידי ביטוי בעניין של הפרסום.
יצחק וקנין: מנכ"ל משרד הבריאות, מר גמזו, בבקשה.
<רוני גמזו: אני מקשיב קשב רב לכולם, לחברי הכנסת שיש להם כמובן אחריות כבדה, לכל הדוברים – לתעשייה - - -
יצחק וקנין: אני רק רוצה להעיר הערה צדדית.
יצחק וקנין: שאלתי אותו האם הדבר הזה מרוקן את הצעת החוק, והוא אמר לי שכן.
יצחק וקנין: הייתי רוצה שתסביר את זה.
<רוני גמזו: שמעתי גם את סגן השר לשעבר, ליצמן, שיחד אתו קידמנו את החלטת הממשלה, ושמעתי את כל האנשים שיש להם דעה.
<רוני גמזו: נכנסתי לתפקיד ב-2010.
<רוני גמזו: אני מזכיר לכולם, ב-2010 העסק הזה היה תקוע.
<רוני גמזו: היתה ועדה שישבה כמעט עשור, היה על זה בג"ץ, היו על זה טענות, מבקר המדינה אמר שלא עושים כלום.
<רוני גמזו: ואז פעלנו בנחישות, במרץ, עם הרבה מאוד עבודה.
<רוני גמזו: ראינו מה קורה בעולם, ובסופו של דבר הוועדה הציבורית הוציאה דוח.
<רוני גמזו: הלכנו עם הדוח הזה לממשלת ישראל ואמרנו: זה הדוח, מאמצת או לא? יש בעיה.
<רוני גמזו: בארבע השנים האחרונות שיעור המעשנים כמעט לא יורד.
<רוני גמזו: יש בעיה.
<רוני גמזו: בסטטוס קוו יש בעיה.
<רוני גמזו: את זה צריך להבין.
רוברט אילטוב: ישבנו ואמרנו שאם נעלה מס זה ירד; אם נעשה הגבלות זה ירד; נעשה עוד משהו זה ירד.
רוברט אילטוב: שום דבר לא קרה.
רוברט אילטוב: הסיפור הוא לא פה בכלל, הסיפור הוא בהסברה, בגמילה, בפעילות מול אחד-אחד.
<רוני גמזו: חבר הכנסת אילטוב, אני רוצה להזכיר לך מתי העלו את המסים.
<רוני גמזו: זה היה בשנתיים האחרונות, וגם לזה - - -
רוברט אילטוב: כל הזמן העלו.
<רוני גמזו: לא, לא.
<רוני גמזו: חבר הכנסת אילטוב, אם תלך אחורה תראה שהיה קיפאון ומספר שנים לא בוצעו שום הליכי רגולציה.
יצחק וקנין: המנכ"ל, אני חבר ועדת הכספים ואני בין הוותיקים פה.
יצחק וקנין: אתה יודע כמה העלאות העליתי בשבע השנים האחרונות במס הסיגריות, וכל המגבלות?
יצחק וקנין: אני אומר את זה לא מתוך - - -
<רוני גמזו: חברי הכנסת - - -
יצחק וקנין: האמן לי שהנושא הזה - - -
רוברט אילטוב: אני לא מעשן - - -
<רוני גמזו: חברי הכנסת, אתם אומרים את התשובה בעצמכם.
<רוני גמזו: כשאתה בא לשנות התנהגות ואתה נוגע רק באספקט אחד, שינית אנשים שהם רגישים לאותו אספקט.
<רוני גמזו: צריך לבצע פעולה כוללנית, לגעת בכל הכיוונים, לעשות שינויים בכל ההסדרה, לבצע הסדרה מלאה גם בצד של המגבלה במקומות ציבוריים, גם בצד של הפרסום, גם בצד של השיווק, גם בצד של ההתנהגות, גם בצד של הכסף - - -
רוברט אילטוב: - - - לא עושים שום דבר.
<רוני גמזו: צריך לעשות שינויים במספר דברים.
<רוני גמזו: יצרנו שני הליכי חקיקה.
<רוני גמזו: הצו שמגביל עוד יותר את העישון במקומות ציבוריים עבר לפני כשנה.
<רוני גמזו: עשינו מהלך אחד, גם כן לא היה פשוט.
<רוני גמזו: ישבתי כאן, בוועדת הכלכלה, לגבי המהלך של הגבלת המכונות האוטומטיות.
<רוני גמזו: היה גם כן סיפור, היתה גם כן פגיעה בעסקים, אבל עשינו את המהלך הזה.
<רוני גמזו: החוק הנוכחי כולל שלושה-ארבעה מרכיבים: קודם כול, גבלת הפרסום.
<רוני גמזו: מה שנשאר בהגבלת הפרסום זה שני מקומות עיקריים: קודם כול, העיתונות, בעיקר היומית; ונקודות המכירה.
<רוני גמזו: אלו שני המרכיבים העיקריים.
<רוני גמזו: לכו עשור וחצי אחורה, הגבילו את הפרסומת המשודרת.
<רוני גמזו: מה לדעתכם אז היה?
<רוני גמזו: יכול להיות שבהרכב הנוכחי של ועדת הכלכלה הייתם אומרים: בואו נעשה פרסום לסיגריות ולמולו פרסומת אנטי סיגריות.
<רוני גמזו: זה מה שהייתם מחליטים.
<רוני גמזו: אבל זה בוצע כבר, והמערך לא קרס.
<רוני גמזו: הדבר השני, הסימון על הקופסאות, שהוא הדבר השולי בתוך התהליך הזה.
<רוני גמזו: אתם יודעים הרי שיש פרסומת וכתוב שם: העישון יהרוג אותך או יעשה לך אימפוטנציה.
<רוני גמזו: אף אחד לא קורא את זה, הם לא זוכרים את זה כבר.
<רוני גמזו: זה הפך להיות שחוק, נשחק.
<רוני גמזו: את הפרסומת הוא זוכר, את האזהרות כבר לא.
<רוני גמזו: אז אין ברירה.
<רוני גמזו: הבנתי את בעיית העיתונות והייתי רגיש לזה.
<רוני גמזו: אמרו שזה מקור הכנסה.
<רוני גמזו: שאלתי: כמה מקור הכנסה?
<רוני גמזו: אמרו לי: שישה-שבעה מיליון.
<רוני גמזו: על זה אנחנו מדברים.
<רוני גמזו: ברור שיש אנשים שמושפעים מהפרסום הזה.
<רוני גמזו: אם זה סדרי הגודל האלה, משרד הבריאות – בלי להגיד מספרים כרגע, אני צריך לעשות את זה בתיאום עם האוצר - נתחייב לפרסם פרסום נגדי.
<רוני גמזו: למה אני צריך לסיים את החוק הזה כשאני מאשר – זה מה שאתם תעשו: תאשרו פרסום שמעודד עישון.
<רוני גמזו: למה אתם צריכים לאשר אותו?
<רוני גמזו: אנחנו נפתור את הבעיה הכלכלית של העיתונות, נפרסם אנחנו.
יצחק וקנין: כמה אתה מפרסם היום נגד העישון?
יצחק וקנין: בוא נרד למקרו.
<רוני גמזו: אני לא מפרסם, חבר הכנסת וקנין.
יצחק וקנין: כמה אתה מפרסם נגד העישון.
<רוני גמזו: כרגע אני לא מפרסם.
יצחק וקנין: אתה יודע מה, אני מסכים עם כל מה שאמרת.
יצחק וקנין: בוא נאשר את מה שאתה אומר.
יצחק וקנין: אבל אני אומר לך, כמי שאין לו טלוויזיה – אין פרסום בטלוויזיה לעישון, הורדתם אותה.
יצחק וקנין: אנחנו יכולים לעשות מהלכים מסוימים, ויכול להיות שבקצה לא נביא שום תועלת בירידה בעישון, כי כל המטרה של כולנו פה היא להוריד את העישון.
יצחק וקנין: מה שהוא אומר מחזק אותי עוד יותר - העישון לא ירד עם כל זה שהורדנו את העישון בטלוויזיה.
יצחק וקנין: אני יושב פה 17–18 שנים, אני מכיר את כל החקיקה בנושא הסיגריות ואת כל המסים בוועדת הכספים.
יצחק וקנין: רבותי, אל תספרו לי סיפורים.
יצחק וקנין: אתם אומרים את הנתונים, לא אני.
יצחק וקנין: אתם לא עושים שום דבר נגד עישון, אתם לא עושים את זה בפרסום, כמשרד בריאות.
יצחק וקנין: אם הדבר הזה כל כך הורג וכל כך קריטי, איפה אנחנו?
יצחק וקנין: איפה משרד הבריאות?
יצחק וקנין: הרי אני שומע פה רופאים; בבתי-החולים אני רואה רופאים שמעשנים.
יצחק וקנין: חבר'ה, או שנהיה רציניים פעם אחת ולתמיד או שלא, והרצינות בשבילי זה איך מטפלים בבעיה כדי להוריד את מספר המעשנים.
יצחק וקנין: מבחינתי, אם העליתי את המס על הסיגריות ביותר מ-400%, וגם בדיוטי פרי כבר אי אפשר להוציא יותר מחפיסה אחת – אם בן-אדם נתקע הוא קונה את זה בארצות-הברית ומביא לכאן ובזה נגמר העניין.
יצחק וקנין: אפילו לא משאירים פה את הכסף.
יצחק וקנין: זאת אומרת, אני פוגע גם בכלכלה בכמה מקומות.
יצחק וקנין: אני שם יד על לבי – אני לא קורא עיתון "הארץ" ולא "ידיעות אחרונות", את העיתון של ש"ס אני לא מוציא מהניילון - העיתונות במצב קריטי.
יצחק וקנין: היא עומדת על כרעיים של תרנגולת, היא עומדת להתחסל לגמרי.
יצחק וקנין: תגמרו לה עוד פלח ועוד פלח ותגמרו את העיתונות לגמרי – ואני לא מחסידי העיתון.
יצחק וקנין: אתם רוצים?
יצחק וקנין: יש פה כמה דברים שצריכים את האיזונים המינימליים עליהם.
יצחק וקנין: אני לא אומר שכן תאפשרו או לא תאפשרו, אבל צריך לחשוב: אם זה לא עוזר וזה לא עוזר, אז רק מה שנשאר בעיתון?
יצחק וקנין: שיבושם לכם, תעשו מה שאתם רוצים.
אבישי ברוורמן: רבותי, אני רק רוצה להגיד לכם את כללי המשחק כפי שאני הולך לתחום אותם.
אבישי ברוורמן: ב-10:55 תסתיים הישיבה היום כי יש לנו ישיבה נוספת ב-11:00 על עוד נושאים חמים שהם על הפרק.
<קריאה: ב-11:30 יש דיון ברדיו על הנושא של היום.
יצחק וקנין: אתן למספר דוברים לדבר, אגיד לכם מה שיש לי להציע ונצביע.
יצחק וקנין: אולי חברי הכנסת יקבלו את ההצעה שלי ואולי לא יקבלו אותה.
יצחק וקנין: חבר הכנסת אילטוב, בבקשה.
רוברט אילטוב: שמעתי את מנכ"ל משרד הבריאות, שכל הדברים שנעשו עדיין שומרים על סטטוס קוו, אז רק אני משתכנע שכנראה אנחנו הולכים בכיוון הלא נכון, בהסברה לא נכונה ובטיפול באותם אנשים שמעשנים, שהם בעצם מכורים, כמו נרקומנים, והבעיה היא לא רק פרסום אלא דברים יותר עמוקים.
רוברט אילטוב: אני יכול לתת כדוגמה את אשתי שנגמלה מעישון דווקא מטיפול שהיא עברה בקופת-חולים כללית לא מזמן.
רוברט אילטוב: ברוך השם, כארבעה-חמישה חודשים היא כבר לא מעשנת בכלל, והיא עישנה כשתי חפיסות סיגריות ביום.
רוברט אילטוב: היא לא עישנה בגלל הפרסום וגם לא הפסיקה לעשן בגלל הפרסום ובגלל המגבלות, אלא בגלל שהיתה החלטה שלה וטיפול נכון פרטני-אישי בתוך הקופה.
רוברט אילטוב: אני לא חושב שכל הנושא של המסים וההגבלות עוזר.
רוברט אילטוב: יכול להיות שיש שיקול כספי כלכלי אצל בן-אדם זה או אחר בשלב ראשוני, אבל בשלב מאוחר הוא חוזר לאותן כמויות של עישון ובסוף אנחנו לא פותרים את הבעיה אלא מכניסים את היד לכיס של אותו בן-אדם, שמבחינתי הוא בן-אדם חולה, כמו מחלה כרונית.
רוברט אילטוב: לכן אני חושב שכל הטיפולים האלה לא יעילים, הם לא מביאים לשום דבר חוץ מזה שאותם אנשים ממשיכים לסבול ובכל פעם הם מרגישים עצמם נרדפים.
רוברט אילטוב: אני שוב אומר שמעולם לא עישנתי, אני גם לא מתכוון ואני גם לא מתכוון על אנשים שמעשנים, אבל אני מבין שהם אנשים לא בריאים, זה סוג של מחלה כרונית.
רוברט אילטוב: שאני מסתכל על הפרסום כשבא בן-אדם לאותה חנות כדי לקנות, אז אוקיי, אלה פרסומים.
רוברט אילטוב: אבל יש גם אנשים שהם חולי סכרת.
<צבי הרציג: העובדה היא שבניוזילנד החוק הזה עבד.
רוברט אילטוב: אני לא שואל אולך.
<צבי הרציג: בניוזילנד זה עבד.
<צבי הרציג: זו עובדה.
רוברט אילטוב: לכן אני חושב שהטיפול בנושא הזה, ברמה העקרונית, הוא בכיוון הנכון.
רוברט אילטוב: הערכתי היא שכל הדברים האלה לא מביאים לשום דבר ולא משפרים את הסטטוס קוו, כבוד המנכ"ל.
אבישי ברוורמן: רבותי, תחמתי את הזמן.
אבישי ברוורמן: אתן לשלושה דוברים, כל אחד חצי דקה, אם הוא לא יכול חצי דקה – לא ידבר.
אבישי ברוורמן: בסדר הזה: דן פרידמן, עורך הדין של "דובק", עורך דין צביקה שטוירמן מ-JTI, שניר מרום מנכ"ל העמותה לשמירת זכויות המעשנים.
אבישי ברוורמן: כל אחד חצי דקה.
אבישי ברוורמן: עורך הדין האוזנר, דיברת?
<לאה ורון: הוא דיבר.
<עמוס האוזנר: סליחה, הפסיקו אותי באמצע.
<עמוס האוזנר: דיברתי רק על הנושא של הדיוור הישיר, אני רוצה לדבר על העיתונים.
<אלעד שפר: גם לי יש הצעה למשרד הבריאות.
אבישי ברוורמן: עורך הדין האוזנר, אתה יודע שאני כל כך מעריך אותך ואני תומך במאבק שלך והערצתי את אביך המנוח, אבל אני רוצה לסיים את הדיון הזה ב-10:55.
<עמוס האוזנר: אבל אין פה הסכמה על העניין של העיתונים, אדוני היושב-ראש.
אבישי ברוורמן: אתה מצביע?
<עמוס האוזנר: לא, אבל יש פה ויכוח בין חברי הכנסת.
אבישי ברוורמן: עורך דין דן פרידמן, "דובק", בבקשה.
<דן פרידמן: תודה רבה.
<דן פרידמן: כבוד היושב-ראש, אבקש קצת יותר מחצי דקה כי - - -
אבישי ברוורמן: לא, אתה לא תקבל יותר.
אבישי ברוורמן: אז לא תדבר.
<דן פרידמן: 90% מהדוברים היו מהצד השני, אז טיפה - - -
אבישי ברוורמן: חצי דקה.
<דן פרידמן: אין לנו כמעט הערות להצעת החוק הזאת, אני גם לא רוצה להתווכח עם הנתונים שנזרקו לחלל האוויר, למרות שאפשר לשאול לגביהם שאלות רבות.
<דן פרידמן: כל מה שאנחנו מבקשים זה אך ורק במישור שלא להפלות את "דובק" לעומת היבואנים.
אבישי ברוורמן: זה לא בסעיף הזה.
<דן פרידמן: זה בסעיף הזה.
אבישי ברוורמן: איפה זה מופיע?
<דן פרידמן: הפרסום.
<דן פרידמן: הבקשה שלי היא שבכל מה שנוגע לאיסור על לפרסום "דובק" לא תופלה, ומיד אסביר איפה נמצאת האפליה.
<דן פרידמן: דיברנו על זה גם בישיבה הקודמת - בעוד שבפני היבואנים והיצרנים הזרים קיימים אפיקי פרסום, אפילו באינטרנט, ממדינות אחרות, ממקומות אחרים, כל אחד מאתנו שנוסע - - -
<דן פרידמן: אני מציע שככל שמדובר על איסור פרסום מוחלט, כפי שכרגע רוצים לעשות, אנחנו מבקשים שיתאפשר לכל חברת טבק למשך שישה חודשים – וזה קיים במקומות אחרים בעולם - לפרסם בערוצים הקיימים היום, שזה פרסומות מאוד מצומצמות – בעיתונות, שרק רואים תמונה של החפיסה עם אזהרה ענקית ועוד אזהרה על החפיסה.
<דן פרידמן: להגיד שזה גורם למישהו להתחיל לעשן נראה קצת מרחיק לכת.
<דן פרידמן: המטרה של "דובק" היא אך ורק לגרום שאנשים שמעשני ממילא יעשנו את המותגים שלה, ולכן למשך שישה חודשים לאפשר לפרסם מותגים חדשים, הא ותו לא.
אבישי ברוורמן: עורך הדין עצמון יצטרך להתייחס לזה.
<דן פרידמן: אדוני, היתה פה הצעה לפשרה שחשוב לי להתייחס אליה.
<דן פרידמן: היתה כאן הצעה שיותר פרסום בעיתונים.
<דן פרידמן: אנחנו מתנגדים לרעיון הזה מכיוון שהוא יטיל על "דובק" - שגם כך נמצאת במאבק כלכלי מאוד מאוד קשה ומעסיקה מאות עובדים ישראלים - עוד נטל כלכלי, מכיוון שאותו שטח נוסף בסופו של דבר העלות שלו תתגלגל על המפרסם.
<דן פרידמן: אם רוצים להגדיל – אין שום בעיה.
<דן פרידמן: לקחת את אותו עמוד קיים, כבר היום יש שם אזהרה מאירת עיניים, אפשר להגדיל את זה עוד יותר ושמשרד הבריאות יחליט איזה טקסט הוא רוצה להכניס שם.
אבישי ברוורמן: חיים גבע אומר שזה מסודר.
אבישי ברוורמן: נבדוק את זה.
אבישי ברוורמן: עורך דין שטוירמן, בבקשה.
<צביקה שטוירמן: תודה, אדוני.
<צביקה שטוירמן: אני מבקש להעיר שתי הערות נקודתיות.
אבישי ברוורמן: מה זה JTI, רק בשביל הציבור?
<צביקה שטוירמן: JTI היא יצרנית מוצרי טבק זרה, משווקת בישראל מותגים שונים.
<צביקה שטוירמן: אני מבקש להעיר שתי הערות נקודתיות לגבי (ב)(2) ו-(ב)(3).
<צביקה שטוירמן: יהיה כתוב המוצגת בתוך חנות פטור ממכס.
<צביקה שטוירמן: בסעיף (ב)(2) אנחנו מציעים שההחרגה תוחל גם לגבי חנויות פטורות ממכס, כך שאחרי המילים "מוצרי עישון ומשקאות משכרים בלבד" יהיה כתוב "או המוצגת בתוך חנות פטורה ממכס".
<צביקה שטוירמן: ההערה השניה לגבי סעיף קטן (ב)(3), משהו שהיה בהצעה המקורית ונמחק בנוסח האחרון - - -
חנא סוייד: אדוני היושב-ראש, יש לי שאלה לפרופסור גמזו.
חנא סוייד: מהדברים שהוא אמר הבנתי שהוא מוכן להתחייב לפצות את העיתונות בסכום הכסף שהם מרוויחים מפרסום לטבק בכך שהוא יפרסם קמפיין נגד עישון.
חנא סוייד: האם הבנתי את זה נכון?
<רוני גמזו: כשאני מתקרב למילה "סכומים" אני צריך לידי הסכמות אוצר.
<רוני גמזו: אבל כן, זה העיקרון.
<רוני גמזו: העיקרון הוא להגדיל ולהתחייב על פרסום של משרד הבריאות נגד עישון כדי שבסופו של דבר החקיקה החשובה הזו לא תפגע בעיתונות.
<אלעד שפר: יש לי הצעת ייעול נקודתית בקשר לזה.
<צביקה שטוירמן: כבוד היושב-ראש, יש לי עוד 20 שניות.
<צביקה שטוירמן: תאפשר לי לפחות למצות את 20 השניות הללו.
<צביקה שטוירמן: לגבי סעיף קטן (ב)(3), בהצעת החוק המקורית הסעיף הזה הונח לפתחה של הוועדה.
<צביקה שטוירמן: בנוסח האחרון הסעיף הזה נמחק לפתע.
<צביקה שטוירמן: להבנתנו, מדובר בסעיף שהוא גזירה שהציבור אינו יכול לעמוד בה.
<צביקה שטוירמן: מבקשים לאסור דה פקטו שיח בין הקמעונאי לבין המפיץ, וזה דבר בלתי הגיוני שפוגע בחיי המסחר.
<צביקה שטוירמן: לא ייתכן שמילים - - -
אבישי ברוורמן: אני מתחיל להיות קצת לא בעניינים פה.
אבישי ברוורמן: עורך דין עצמון, תעשה לי סדר.
<איתי עצמון: אתייחס למחיקה של פסקה (3) בסעיף קטן (ב)(3) המוצע.
<איתי עצמון: הפסקה אומרת כדלקמן: "פרסומת במסגרת העיסוק בסחר במוצרי טבק, הנמסרת לאדם אחר העוסק בסחר במוצרי טבק".
<איתי עצמון: מכיוון שפרסומת גם היום היא פרסומת שמיועדת לציבור, אינטראקציה בין שני אנשים היא לא פרסומת שמיועדת לציבור.
<איתי עצמון: ולכן אני חושב שנכון היה למחוק את הפסקה הזאת, אלא אם כן אתה סבור שכן מדובר על פנייה לציבור.
<חגית אברהמי: כלומר שזה מותר?
אבישי ברוורמן: אחרון הדוברים – שניר מרום, מנכ"ל העמותה לשמירת זכויות המעשנים.
<שניר מרום: בוקר טוב, אני המנכ"ל ואחד המייסדים של העמותה לשמירת זכויות המעשנים בישראל.
<קריאה: שומעים בקול שלך.
<שניר מרום: כן.
<שניר מרום: אני מחזק את דברי חבר הכנסת אילטוב שאמר, לטעמי, דברים נכונים.
<שניר מרום: אני אכן מכור, אני מעשן.
<שניר מרום: אני לא בעד עישון, הנושא של בעד או נגד הוא לא קריטי מבחינתי.
<שניר מרום: אני רוצה שאת המעט שיש לי היום, בתור נרקומן של ניקוטין - - -
<קריאה: יש מכוני גמילה.
<שניר מרום: אוקיי, אני אצטרף, אקח את הכדורים שמשרד הבריאות מציע לי לקחת ונראה מה האפקטים אחר כך.
<שניר מרום: אני בן-אדם בגיר, יש לי ילדים קטנים וילדות קטנות ואני בוחר לעשן, ואני יודע את המשמעות של העישון.
<שניר מרום: אני מעוניין שהמוצרים שעומדים על המדף, שלא יופיעו עליהן האזהרות למיניהן, כמו שלא מופיעות על דברים אחרים.
<שניר מרום: אבל אני לא פותח פה דיון, כמו שפתחו פה כל הזמן, האם זה כמו חוק הזנות.
<שניר מרום: אני גם לא עורך דין ולא לוביסט.
<שניר מרום: אני מציע להסיר את כל ההגבלות, כולל את כל המסים, מהיום והלאה.
<שניר מרום: אני יודע שזה מעורר חיוכים, אבל ממילא אנחנו מוצאים פתרונות לעקוף את המיסוי שהטלתם עלינו – את שתי הגזירות האחרונות שהוטלו - אנחנו יודעים לקנות את הטבק במקומות אחרים.
<שניר מרום: שכרכם יצא בהפסדכם.
אבישי ברוורמן: תודה רבה, הבהרתם את דבריך.
אבישי ברוורמן: כשנעדרתי מכאן ישבתי עם כמה אנשים בכירים מהולנד, יחד עם חבר הכנסת הרצוג שהוא ראש מפלגתי ויושב-ראש האופוזיציה, ושוחחנו אתם קצת לגבי הולנד.
אבישי ברוורמן: שאלנו אותם מה קורה אותם לגבי הסיפר של הקנביס, ה-legalization..
אבישי ברוורמן: הם אומרים שאצלם זה לא הסיפור הגדול, אצלם זה כבר דה פקטו חוקי.
אבישי ברוורמן: אז אמרתי שאני חוזר פה לטבק.
אבישי ברוורמן: שם המריחואנה זה פאסה, אנחנו בטבק.
אבישי ברוורמן: לכן צריך גם קצת חוש הומור, לחייך, עם כל הכאב.
אבישי ברוורמן: אנחנו רוצים להתקדם.
אבישי ברוורמן: האויב של הטוב הוא הטוב ביותר.
אבישי ברוורמן: הרוח שלי היא לגמרי עם פרופ' גמזו, לא בגלל שאני גר על יד בית-חולים "איכילוב".
אבישי ברוורמן: כמו שאמרתי, נשארתי עדיין מפא"יניק, אולי האחרון.
אבישי ברוורמן: אני מבקש, חברת הכנסת גמליאל, מה ההצעה שאת וחברי הכנסת ליצמן, שקד, סוייד, אילטוב ושמולי הגשתם לי?
אבישי ברוורמן: אנא תקראי אותה כלשונה.
גילה גמליאל: "תיקון סעיף 3 לחוק העיקרי - (3) אחרי סעיף קטן (א) יבוא: (ב) הוראות סעיף קטן (א) לא יחולו לגבי כל אחד מאלה: פרסומת בעיתונים – הפרסומת כוללת גם פרסום באמצעים אלקטרוניים – שאינם מיועדים לילדים ולבני נוער גיל 18 ובמדור או במוסף שאינו מוקדש בעיקרו לספורט, לבידור או לבילוי, ובלבד שיתקיימו לגביה התנאים הבאים: כנגד שטח הפרסומת למוצר טבק או לשם מסחרי למוצר הטבק" – או שאתם רוצים להפוך את זה ל"מוצר עישון", כמו שאמור להיות בחוק - - -
<איתי עצמון: בכל מקום שכתוב "טבק" יהיה "מוצר עישון".
גילה גמליאל: אין שום בעיה.