GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<ג'וש פדרסן: לגבי שיעור מזערי, יש את הרף לפי משקל, לפי קילוגרמים, אבל בגלל שאנחנו רואים שזה כולל קבוצות סיווג רבות, תחומים רבים של מוצרים חשמליים ואלקטרוניים – ממקררים ומוצרים כאלה בגודל, ועד טלפון נייד או מחשבים קטנים או מוצרים אלקטרוניים קטנים – נוצרה הבחנת משנה לפי מספר פריטים, מספר מוצרים.
<ג'וש פדרסן: קבוצות סיווג 1 ו-4 אלה קבוצות סיווג של המכשירים הגדולים, לפי משקל ממוצע של מכשיר הגענו ל-25 מוצרים, לדוגמה קבוצות הסיווג של מקררים, ולקבוצות הסיווג של המוצרים הקטנים יותר, 200 מוצרים, שזה יכול להיות כמו מחשבים.
חנא סוייד: יש לי אליך שאלה, כן או לא.
חנא סוייד: אחד שמוכר 999 קילוגרמים, 24 מוצרים מקבוצות סיווג 1 ו-4, ו-199, מה דינו?
<ג'וש פדרסן: הוא פטור.
חנא סוייד: הוא פטור.
חנא סוייד: אתם לא מכניסים איזושהי סיבולת מסוימת?
חנא סוייד: מודדים מכשירי חשמל בקילוגרמים, בכל זאת זה לא עסק קל.
חנא סוייד: זה לא חד-חד ערכי, מה שנקרא.
<ג'וש פדרסן: אבל ההנחה היא שכל מוצר, הוא מיוצר לפי מפרט.
חנא סוייד: אני רק רציתי להבין שהצירוף הזה הוא Free Rider על-פי חוק, כן?
<יורם הורוביץ: וגם אם נקבע סף של סיבולת, הרי גם הקו של הסיבולת יהיה נתון לוויכוח לאחר מכן.
חנא סוייד: אני גם שם לב, 3 נעלם כאן.
חנא סוייד: סיווג 3 הוא לא משמעותי?
<ג'וש פדרסן: סיווג 3 זה המנורות.
חנא סוייד: לא קראתי מספיק.
<ג'וש פדרסן: שאלה נכונה.
חנא סוייד: אני רואה שכולם - - -
<אתי בנדלר: האמת היא, אדוני, שאנחנו היינו בקשר עם הלשכה המשפטית וליבנו את כל ההערות מראש.
חנא סוייד: יפה.
<אתי בנדלר: והם עשו עבודת הכנה עם כל הגופים קודם.
חנא סוייד: כל המוסיף גורע.
<אתי בנדלר: אני חושבת שנעשתה כאן עבודה מאוד יפה, וזה באמת נדיר שאנחנו יושבים בשקט, אבל זה מסיבות טובות.
<ג'וש פדרסן: כבוד היושב-ראש, אז נציין לרקורד, כפי שנכתב בדברי ההסבר, זה מתואם עם הסוכנות לעסקים קטנים ובינוניים ומשרד הכלכלה, שנציגים שלהם נמצאים פה.
חנא סוייד: מצוין.
<ג'וש פדרסן: גם עם איגוד לשכות המסחר שנציגים שלהם נמצאים פה.
חנא סוייד: למרות מזג האוויר, שכולם הגיעו בשעה מוקדמת זו, זה מראה שכולם להוטים לאשר, והם שמחים על העשייה.
<יורם הורוביץ: אדוני, אולי עוד משפט אחד כרקע.
<יורם הורוביץ: אני רוצה להגיד שהחוק למעשה קובע מטלות שונות לגופים השונים.
<יורם הורוביץ: בין השאר, אנחנו צריכים להכיר בגוף יישום מוכר או בגופי יישום מוכרים לצורך ביצוע התפקידים על-פי החוק, והתהליך הזה, אנחנו כבר התקדמנו בו.
<יורם הורוביץ: פרסמנו נוהל קבלת בקשות, הוגשו בקשות, שני גופים מוכרים כבר הוכרו על-ידינו, ויש לנו עוד חמישה בבדיקה, כך שאנחנו מתקדמים במקביל עם כל הפעולות לצורך יישום החוק.
חנא סוייד: יפה, מצוין.
חנא סוייד: בהיעדר הערות והארות, אני מעמיד את זה להצבעה.
חנא סוייד: בעד – 1
חנא סוייד: נמנעים – אין
חנא סוייד: כחבר כנסת יחידי שיושב כאן, אני מאשר, יש לי את הכבוד לאשר.
חנא סוייד: הלאה, 2.
<ג'וש פדרסן: "2.
<ג'וש פדרסן: יצרן או יבואן בהיקף מוגבל (א) יצרן או יבואן של ציוד חשמלי ואלקטרוני יהיה יצרן או יבואן בהיקף מוגבל, אם היקף המכירות השנתי שלו אינו עולה על השיעור המזערי.
<ג'וש פדרסן: " לגבי סעיף קטן (ב) יש לנו הצעת נוסח חלופית, שהיא רק הבדל בנוסח, וברשות
<ג'וש פדרסן: כם אני אקרא את הנוסח המוצע, שזה בתיאום עם משרד המשפטים: "(ב) על יצרן או יבואן בהיקף מוגבל ימשיכו לחול" – ומפה זה בהמשך לסעיף המקורי – "סעיפים 3, 4, 5, 7 ו-8 לחוק לגבי הסוללות והמצברים והמנורות שמכר.
<ג'וש פדרסן: " הביטוי "סוללות ומצברים" זה הביטוי בחוק, לכן איפה שכתוב "סוללות", זה צריך להיות "סוללות ומצברים".
חנא סוייד: למה היה צריך לשנות את הנוסח?
<אתי בנדלר: כי הנוסח הזה פשוט לא ברור.
<ג'וש פדרסן: להבהרה.
<אתי בנדלר: זה אומר אותו דבר, זה פשוט מנוסח יותר נכון.
<ג'וש פדרסן: זה סעיף 2, ומבחינת המהות בסך הכול זה בעצם עיקר ההוראה המהותית של התקנות, ואז אם מישהו מוכר בהיקף המוגבל שדיברנו עליו קודם מבחינת הקילוגרמים ומספר הפריטים, הוא יצרן או יבואן בהיקף מוגבל.
<ג'וש פדרסן: סעיף קטן (ב) מדגיש שבעצם אין פטור, או אין היקף מוגבל לעניין סוללות ומצברים ולעניין מנורות.
<אתי בנדלר: זה ממש מדהים.
חנא סוייד: זה מורה על עבודה מקדימה שהיא מאוד יסודית.
חנא סוייד: בכל זאת אני אשאל שאלה.
חנא סוייד: אחד שמוכר בכל זאת מנורות וסוללות – בהיקף קטן, לא גדול – מה דינו?
חנא סוייד: כל אחד שמוכר מנורות וסוללות הוא - - -
<ג'וש פדרסן: צריך להבדיל בין יצרנים ויבואנים, לבין משווקים.
חנא סוייד: משווק.
חנא סוייד: אני מדבר על משווק.
<ג'וש פדרסן: על משווק.
<ג'וש פדרסן: בעיקרון, התשובה היא כן.
חנא סוייד: שהוא פטור.
<ג'וש פדרסן: הוא לא פטור.
<ג'וש פדרסן: לגבי סוללות ומצברים, החובה היא בכל מקרה יחסית בסיסית.
<ג'וש פדרסן: נקודת מכירה שמוכרים גם סוללות ומצברים מהסוג הרגיל שאנחנו מכירים לשימוש ביתי, ניידים, בסך הכול הוא צריך לשים מכל אצירה, שהציבור יוכל לבוא ולשים סוללות ומצברים שהוא לא רוצה.
חנא סוייד: זו החובה שלו.
<ג'וש פדרסן: זו החובה שלו, ואחרי זה הוא יתקשר עם גוף יישום מוכר לעניין הפינוי.
<ג'וש פדרסן: ברגע שזה מתמלא, הוא אמור ליצור קשר עם גוף יישום מוכר שיבוא ויפנה, על חשבון גוף יישום מוכר ויצרנים ויבואנים.
<ג'וש פדרסן: למשווק אין עלות, הוא לא נושא בשום עלות, הוא מקבל שיפוי העלויות שלו.
<ג'וש פדרסן: לגבי מנורות, זה יהיה מצב דומה, שמי שמוכר מנורות לגופי תאורה, זה כבר מישהו שמתמחה בתחום הזה, אבל הוא גם יצטרך לשים מכל אצירה ייעודי לעניין של מנורות.
<ג'וש פדרסן: אני רק מזכיר שחלק מהמנורות, בפנים יש חומרים לא פשוטים, שאם זה נשבר – הגזים שבפנים – יש לכך תוצאות.
<ג'וש פדרסן: צריך לנקוט זהירות יתרה לגבי מנורות לעומת מוצרים אחרים, בעיקר בגלל שזה נשבר, ואז זה גם מכוון למצב, גם אם זה בכמויות קטנות, שיהיו מכלי אצירה ייעודיים שאפשר לקבל חזרה את המנורות למיניהן אחרי שימוש, שהציבור לא רוצה אותן.
<אתי בנדלר: מר פדרסן, האם אתם תצאו באיזשהו פרסום לגבי מנורות, כי אני חושבת שהיום כמעט כולם יודעים כבר שסוללות משומשות הן מוצר מזיק ושיש מכלי אצירה, נתקלים בזה במקומות שונים.
<אתי בנדלר: לגבי מנורות, רוב הציבור לא מודע בכלל לכך שמנורות משומשות, יש בהן חומרים רעילים ואסור להשליך אותן לאשפה.
<ג'וש פדרסן: התשובה היא שבוודאי, אבל במובן מסוים זה נושא אחד מתוך, לא יודע, 20–30 פעולות נדרשות בכל צוות היישום במשרד ועם גופי היישום המוכרים ושאר הגורמים בשוק, לתת הסברים, הוראות ומידע על הרבה מאוד גורמים, שהמנורות יהיה אחד מהם.
<ג'וש פדרסן: יש עוד כל מיני דברים שהציבור לא מספיק מודע להם בכל מיני נושאים שקשורים לפסולת ציוד חשמלי ואלקטרוני בסוללות.
<לאה ורון: אתה יכול לפרט?
<ג'וש פדרסן: אני אומר שבעצם הציבור כולו יצטרך לשנות חלק מההרגלים.
<ג'וש פדרסן: כמו שראינו בחוק האריזות, עכשיו לומדים מה זאת אריזה, הציבור לומד איך להפריד סוגי אריזות שונים, מה שלא היה קודם לכן, עם מכלי אצירה מתאימים והסדרי הפרדה שמתאימים, אז יהיה תהליך דומה.
<אתי בנדלר: במקומות שזה כבר מתבצע.
<ג'וש פדרסן: היום, יכול להיות שיש חלק מאתנו שמודעים לצורך שלא לזרוק ציוד חשמלי ואלקטרוני מכל מיני סוגים בפח הרגיל, אבל לא כולם מספיק מודעים לזה.
<ג'וש פדרסן: זה תהליך שלם שעכשיו כולנו נצטרך כציבור במדינת ישראל לעבור אותו בהתייחס למוצרים האלקטרוניים והחשמליים.
<לאה ורון: לא, אני התכוונתי על אלו מוצרים אתם שמים דגש בהסברה, שיש לכם כוונה לצאת אתה לציבור.
<ג'וש פדרסן: אני חושב שסוללות, מצברים ומנורות זה העיקר.
<ג'וש פדרסן: רוב המכשירים האחרים, כמכשיר, כל עוד לא מפרקים אותו, הוא יחסית סביר.
<ג'וש פדרסן: הכי חשוב זה לא לשים אותו עם שאר הפסולת, להפריד אותו מהפסולת האחרת ולשים אותו רק במכלי אצירה ייעודיים.
<ג'וש פדרסן: אני חושב שסוללות, מצברים ומנורות זה הדבר העיקרי.
<ג'וש פדרסן: אחרי כן, במתקנים שבהם מפרקים את הציוד החשמלי, יש כל מיני דברים.
<ג'וש פדרסן: יש את המסכים עם ציפויים מיוחדים בחלק ממסכי הטלוויזיה היום, יש מקומות שיש כספית בתוך חלק מהמוצרים ומתכות אחרות, צריך לשים לב, ואולי דגש אחד – אבל זה לא לציבור – כל הגזים, גזי קירור למיניהם שהם גזי חממה, אם זה נפלט זה מהווה גורם משמעותי.
<ג'וש פדרסן: גזי קירור כמו שיש במקררים, מאוד חשוב לשאוב אותם, לשמור אותם במכלי אצירה ייעודיים ולא לשחרר אותם.
<ג'וש פדרסן: זה ברמה של הפירוק, הציבור עצמו פחות מעורב בזה.
<אתי בנדלר: הציבור אבל צריך לדעת שתחול חובה על מי שמשווק לו, שממנו הוא רוכש ציוד חשמלי ואלקטרוני, שתחול עליו חובה לפנות את הציוד המשומש מביתו כי זה חידוש שאני חושבת שהציבור לא מודע לו.
<יורם הורוביץ: אנחנו כמובן נפרסם את כל ההיבטים שמשפיעים על הציבור, עם הדגשים לאותם נושאים שהם רגישים והם מהווים סיכון סביבתי – נורות, הוזכר פה – אבל צריך לזכור שגם לגופים המוכרים, ליצרנים, ליבואנים ולגופים המוכרים מטעמם, יש חובת קיום פעולות הסברה.
<יורם הורוביץ: בתוך תנאי ההכרה שאנחנו ניתן לאותם גופים מוכרים יש להם חובה להסביר, כך שנסגור מכל הכיוונים את העובדה שהציבור יקבל את המידע שהוא צריך לקבל.
חנא סוייד: הגופים של הצרכנים, הם שותפים בתהליך הזה?
חנא סוייד: כי בסופו של דבר, חלק חשוב מהיישום המוצלח זה העצמה של הצרכנים עצמם, שידעו מה הזכויות שלהם.
חנא סוייד: בכל זאת כשאתה קונה ממישהו, העסקה הזו, על-פי החוק הזה ועל-פי התקנות האלו, כאילו היא לא הסתיימה.
חנא סוייד: אולי היא תסתיים עוד 10 או 15 שנה, כשאתה צריך לזרוק את המקרר.
<ג'וש פדרסן: השאלות הן באמת בדברים שדנו בהם פה במסגרת החוק, בדיונים על החוק עצמו.
<ג'וש פדרסן: נקבעו בחוק עצמו הוראות מפורשות לעניין פרסום לציבור, בכמה רמות.
<ג'וש פדרסן: ראשית, למשווק עצמו, הוא חייב לפרסם בחנות שלו וגם אם זה אתר אינטרנט שלו, בכל מקום, את העניין הזה שהציבור רשאי לעשות את ההחזרה של הציוד.
חנא סוייד: החובה הזאת, איפה היא מעוגנת?
<יורם הורוביץ: בסעיף 30(ג) לחוק: "משווק יציג במקום עסקו, במקום הנראה לעין ובאותיות ברורות וקריאות, את אפשרות ההחזרה של פסולת ציוד אלקטרונית מהמגזר הביתי בלא תשלום או תמורה אחרת.
<יורם הורוביץ: "
חנא סוייד: תקנה 2, אין הערות.
חנא סוייד: אני מאשר את תקנה 2.
<ג'וש פדרסן: "3.
<ג'וש פדרסן: משווק בגודל מזערי חובת קבלת פסולת ציוד וסוללות כאמור בסעיף 30 לחוק תחול על משווק אם התקיים אחד מאלה- (א) היקף המכירות השנתי שלו הוא השיעור המזערי או גבוה ממנו.
<ג'וש פדרסן: (ב) הוא מוכר סוללות ומצברים ניידים או מנורות.
<ג'וש פדרסן: " בעצם, אני חושב שעברנו על הדברים.
חנא סוייד: קדימה.
<ג'וש פדרסן: "4.
<ג'וש פדרסן: מסירת מידע ומסמכים המנהל או מי שהוא הסמיכו לכך מבין עובדי המשרד להגנת הסביבה, רשאי לדרוש מיצרן, יבואן או משווק להמציא לו כל מידע ומסמכים הנוגעים להיקף המכירות השנתי שלו; נדרש היצרן, היבואן או המשווק להמציא מידע או מסמכים כאמור, ימציאם במועד ובאופן שצוינו בדרישה.
<ג'וש פדרסן: " בדומה להוראות אחרות שיש, שיאפשרו למשרד להגנת הסביבה, למנהל, לעשות את הבקרה המתאימה על כל הגורמים הרלוונטיים בחוק, מוצע שתיקבע הוראה שיהיה ניתן לקבל את המידע בשביל לבחון מהו היקף המכירות השנתי של משווק או יצרן או יבואן, לבחון האם הוא באמת עומד בהיקף המכירות השנתי או לא.
<אתי בנדלר: מר פדרסן, אתם בדקתם לגבי השאלה של הסעיפים המסמיכים, האם הם מאפשרים להתקין את התקנה הזאת?
<אתי בנדלר: השתכנעתם שהדבר במסגרת הסמכות?
<אורן תמיר: בנקודה הזאת אני אשמח להשלים.
<אורן תמיר: אני רק מזכיר, התקנות האלה מתייחסות לשתי קבוצות, היצרנים והיבואנים המשווקים.
<אורן תמיר: לגבי היצרנים והיבואנים, החוק קובע הוראות מאוד מפורשות שמסמיכות את המנהל, את הרגולטור במשרד להגנת הסביבה, לפנות ולדרוש את המסמכים הרלוונטיים לגבי היקף המכירות המזערי, או היקף המכירות בכלל.
<אורן תמיר: לא כך לגבי המשווקים.
<אורן תמיר: לגבי המשווקים, למעשה החוק שתק.
<אורן תמיר: הוא מדבר רק על סמכות לדרוש מידע ונתונים לגבי היקף הפסולת שמועברת למתקנים או לחברות, להסדר בעצם שיוצר החוק.
<אורן תמיר: בנקודה הזאת בעצם מתחדדת השאלה האם יש סמכות לקבוע את ההוראה הזאת, ובעינינו זאת שאלה קשה ולא פשוטה כי אנחנו משקיפים על סמכויות לדרוש מידע ומסמכים כסמכויות פוגעניות, בעיקר כשמדובר במידע שהוא רגיש, כמו היקף מכירות.
<אורן תמיר: אבל, בנקודה זו נזכרנו בעצם בהיסטוריה החקיקתית, כלומר מה היה פה בדיונים בוועדה בשלב אישור הכנסת, בשלב הדיונים בוועדה.
<אורן תמיר: ובדיונים בוועדה, כמו שהזכיר הסמנכ"ל מהמשרד להגנת הסביבה, הנושא של הפטורים שניתנים גם ליבואנים והיצרנים וגם למשווקים, עלו פה לבקשת חברי הכנסת בוועדה.
<אורן תמיר: לגבי היבואנים והיצרנים הנקודה הזו עלתה בשלבים די מוקדמים של הדיונים, ולכן היה לנו זמן, ואורך רוח כנראה באותו שלב להסדיר את הסעיפים המסמיכים, ולגבי המשווק המזערי, ההערה ממש עלתה בסוף, רגע לפני האישור.
<אורן תמיר: ובנקודה הזו לא היה לנו הזמן כנראה לחשוב על כל ההסדר ולתפור אותו.
<אתי בנדלר: כל ההשלכות.
<אורן תמיר: כשאנחנו חושבים על הדבר הזה, בעצם אנחנו מבינים שהייתה כאן איזושהי קונסטלציה של אישור ההסדר לגבי המשווקים המזעריים ברגע האחרון, בלי שהייתה לנו הסדרה, מאחר שהמשרד להגנת הסביבה מדגיש שלמעשה אם נותנים פטור בלי סמכות לדרוש את המידע לגבי היקף המכירות, זה מעקר את הפטור, זה נותן בעצם פתח עברייני.
<אורן תמיר: בנקודה הזאת אנחנו משקיפים על זה כמשהו שהוא באמת כמעט השמטה – השמטה מהחוק המקורי, ולכן למרות שאנחנו מכירים בקושי ואני משקף אותו פה לפרוטוקול, אנחנו חושבים שאפשר להתקדם עם אישור התקנות.
<אורן תמיר: אני רק מדגיש שבמסגרת הסיכומים שלנו בממשלה, במסגרת הדרישות שלנו של משרד המשפטים, אנחנו מבקשים מהמשרד להגנת הסביבה בהזדמנות הראשונה לפעול לתיקון החוק - -
<אורן תמיר: - - ולהסדיר את הנושא של הסמכות, ואנחנו כבר חושבים על הזדמנות מסוימת של תיקון שאנחנו מקיימים כרגע בחקיקה סביבתית אחרת, להכניס את השילוב הזה, אבל אני רק משקף את זה כדי שיהיה ברור לוועדה.
<אורן תמיר: אנחנו חושבים שיש קושי, אנחנו משקפים אותו בוועדה, ואנחנו חושבים שאפשר יהיה לפתור אותו בהמשך.
<אורן תמיר: בהינתן הדבר הזה, אנחנו מבקשים לאשר את הסעיף.
<אתי בנדלר: אני חושבת שהתשובה היא מספקת כי אני ביני לביני התלבטתי בשאלה הזאת וביקשתי מהם לשוב ולבחון את הנושא הזה בלי שקבעתי עמדה נחרצת בעניין הזה שהנושא אפשרי או בלתי אפשרי.
<אתי בנדלר: ייתכן גם שזה במסגרת סמכויות העזר כדי לבצע את ההוראה, אז בעצם בלי הסמכות הזאת – אפילו אם היא לא הייתה מופיעה באופן מפורש בתקנה, ייתכן שכדי לבצע אותה הייתה להם סמכות אינהרנטית, הייתי אומרת, לקבל את הפרטים האלה, אבל כיוון שהדברים הם לא חד-משמעיים, אני חשבתי שראוי לברר את השאלה הזאת ולהציף אותה כאן בוועדה ואני שמחה על התשובה הזאת, לרבות - -
חנא סוייד: ההבטחה שיהיה שינוי חוק.
<אתי בנדלר: - - ההבטחה להביא לתיקון החוק כדי להבהיר את הנושא, למנוע ספק כלשהו.
חנא סוייד: כן, אדוני.
<גלעד אוסטרובסקי: גלעד אוסטרובסקי, אדם טבע ודין.
<גלעד אוסטרובסקי: אנחנו כמובן מברכים על התהליך של האישור ועל העבודה המקצועית ועל זה שכולם מצטרפים ומשנסים מותניים.
<גלעד אוסטרובסקי: יש לנו הערה.
<גלעד אוסטרובסקי: מכיוון שהנושא של החזרת ציוד משומש למחזור אצל המשווקים הוא אבן יסוד של החוק, והוא בעצם הפנים העיקריות של החוק מול הציבור, ומכיוון שאנחנו יודעים שהיו הרבה בלבולים בנושא חוק הפיקדון והיו בעיות בכך שחלק מבתי העסק לא קיבלו בקבוקים, על מנת להקל על הציבור אנחנו הצענו שמשווק שיהיה פטור בגלל שהוא עומד בסף המזערי, יהיה צריך להודיע באופן אקטיבי על כך שהוא מבקש את הפטור הזה, מכיוון שאנחנו מעריכים שיהיו מקרים כאלה ויהיו גם מקרים שתושבים, אזרחים, יבואו להחזיר ציוד, ויכול להיות שיפטרו אותם משווקים בטענה שהם פטורים.
<גלעד אוסטרובסקי: לכן, על מנת להקל, אנחנו חושבים שמשווקים שמעוניינים לקבל את הפטור, יצטרכו להודיע באופן אקטיבי למשרד להגנת הסביבה, וזה יפורסם באתר האינטרנט על מנת שהציבור ידע.
חנא סוייד: שמשווק פלוני פטור.
<גלעד אוסטרובסקי: כן.
<גלעד אוסטרובסקי: אני אומר שוב, זה לא איזושהי דקדקנות אלא זה על מנת להקל באחת מהחוליות היסודיות של החוק, של החזרת הציוד האלקטרוני.
<טל שוחט: קודם כול, המשווקים הגדולים גם, אין להם חובה אקטיבית בחוק.
<טל שוחט: יש להם חובה לאסוף, אבל אין להם חובה להודיע למנהל שום דבר, אין להם חובה לדווח למנהל, יש להם חובות רישום שלהם, שאותן אפשר לבדוק.
<טל שוחט: משווקים זעירים, כמו שאמרנו, זה משהו מאוד מינימלי למישהו שמוכר משהו מזערי מאוד, על פריטים בודדים בשנה, ודווקא עליו להחיל חובה אקטיבית של דיווח למנהל, זו איזושהי חובה שאנחנו לא רוצים להטיל עליו.
חנא סוייד: זה עניין של פרופורציה.
<טל שוחט: בדיוק.
<גלעד אוסטרובסקי: אבל אולי אפשר שדווקא הרשימה הפוזיטיבית של מי שכן בתוך זה תהיה מפורסמת מאחר שאנחנו צופים שעלולות להיות בעיות בקבלה, בחזרה של מוצרים.
<אתי בנדלר: השאלה היא כזאת.
<אתי בנדלר: אני פונה עכשיו למשרד, לאור הערתו של מר אוסטרובסקי.
<אתי בנדלר: נניח שאני כצרכנית מבקשת להחזיר לו איזשהו ציוד אלקטרוני והוא אומר: אני פטור, איך אני יכולה לדעת אם הוא באמת זכאי לפטור על-פי הקריטריונים שנקבעו במשרד?
<טל שוחט: זה מחזיר אותנו לסעיף הקודם, שאנחנו יכולים לבדוק.
<אתי בנדלר: זאת אומרת, את מצפה שהצרכן יפנה במקרה הזה אליכם, ואתם תודיעו לו אם אכן אותו משווק פטור?
<טל שוחט: כמו שאנחנו רואים את זה, בגדול, החובה קיימת והפטור הוא באמת מאוד מאוד מזערי, ואם צרכן שיבחר לקנות איזשהו מוצר דווקא בחנות שיש לה מספר מוצרים בודד בעניין הזה - - -
<אתי בנדלר: ודווקא באותה חנות שטוענת שהוא פטור.
<טל שוחט: כן.
<טל שוחט: קודם כול, אנחנו לא בטוחים שגם מי שפטור לא ירצה לעשות את זה כי הזכות עדיין קיימת לו כן לעשות את השירות הזה לצרכן מכיוון שזה נותן לו איזושהי עדיפות מול הצרכנים, כך שההנחה שלנו שמראש זה יהיה מאוד רחב, ומבחינת המשווקים זה משווה אותם תחרותית לאחרים, כך שאנחנו צופים שכולם יקבלו חזרה.
<טל שוחט: אם יהיה מצב כזה, באמת זה מחזיר אותנו לסעיף 4 שאנחנו כן יכולים לבדוק.
<אתי בנדלר: אני שואלת לגבי התהליך.
<אתי בנדלר: אני באה לחנות מסוימת, מוכר לי פריט, אני מבקשת להחזיר לו פריט אחר, הוא אומר לי: אני פטור, אז מה אני אמורה לעשות?
<אתי בנדלר: אני אמורה לפנות אליכם, ואז אתם תבדקו ותחזרו אלי בתשובה - -
<אתי בנדלר: - - אחרי חודש-חודשיים אם הוא היה פטור או לא, ועד אז המוצר ישב אצלי?
<טל שוחט: זה במידה שאין פרסום.
<טל שוחט: אני מניחה שהגופים המוכרים – ויושבים פה נציגים שלהם – גופי היישום המוכרים מפרסמים את אלה שקשורים אתם, גם היבואנים והיצרנים, ואני מניחה שגם את המשווקים כי זה חלק מהפנים שלהם לציבור ולכולם, ואז אני חושבת שהמידע הזה יהיה נגיש.
<טל שוחט: גם אנחנו נוכל לפרסם בעצם מי קשור עם הגופים המוכרים, איזה יצרן ויבואן קשור, איזה משווק קשור, והמידע הזה יהיה נגיש לציבור, גם באתר של המשרד ואני מניחה שגם באתרים של הגופים המוכרים.
<טל שוחט: לפני שאת רוכשת את הציוד, את תוכלי לבדוק.
<אתי בנדלר: אבל זה לא הולך.
<אתי בנדלר: כשמישהו נכנס לקנות איזשהו מכשיר, הוא לא נכנס לאתרים של המשרד להגנת הסביבה ובודק אם החנות הקטנה הזאת קשורה, לא קשורה.
<אתי בנדלר: זה לא ריאלי.
<יורם הורוביץ: אז התשובה היא שאנחנו נוכל לבדוק תלונה ספציפית מכיוון שזה לא אקטיבי.
<יורם הורוביץ: הרי אנחנו לא נותנים פטורים לכולם, ואם היינו נותנים פטורים לכולם אז היינו מפרסמים את הפטורים, ומכיוון שזה לא המנגנון שנקבע בחוק, אנחנו נוכל רק לבדוק תלונה ספציפית.
<טל שוחט: אני רק אוסיף שכשאת נכנסת לחנות באופן אקראי, את בדרך כלל לא סוחבת אתך את הציוד שאת רוצה להחזיר.
<טל שוחט: ואז, האופציה שלך קיימת גם ברשות המקומית שאמורה לתת לך מענה גם למצב כזה.
<טל שוחט: לא נשאר ואקום ליכולת שלך להשליך את הפסולת.
<אתי בנדלר: את יודעת מתי הציוד אתי – כשאני באה לתקן ואז משכנעים אותי לא לתקן אלא לקנות חדש.
<טל שוחט: אז הם לא זורקים את זה, הם משמישים את זה מחדש וזה לא פסולת.
חנא סוייד: אנחנו כאן דיברנו על אפשרות שעסק קטן כזה, בכל זאת אם הוא מעוניין, הוא רוצה לתרום למאמץ מתוך מודעות, אז שיתלה שלט ליד הקופה או בכניסה לעסק, בנוסח שהמשרד יקבע, שיעודד את האנשים, שיידע את האנשים מה הם יכולים לעשות ומה הם יכולים לצפות.
<יורם הורוביץ: לגבי הפטוּרים אתה מדבר?
<יורם הורוביץ: כי לגבי הלא פטוּרים יש חובה בחוק להציג את האפשרות לקבל - - -
<אורן תמיר: אדוני, פה גם מתעוררת איזושהי שאלה.
<אורן תמיר: ככל שההצעה של אדוני היא הצעה לחייב את המשווקים המזעריים, אנחנו שוב נכנסים לבעיה.
חנא סוייד: לא, לא, אני לא מחייב, אני לא רוצה לחייב.
חנא סוייד: לא לזה התכוונתי.
חנא סוייד: מי שרוצה, אולי תקבעו לו איזה נוסח סטנדרטי.
<אורן תמיר: אם אתם מוכנים לעשות דבר כזה.
חנא סוייד: המנהל יכול לעשות את זה.
<יורם הורוביץ: בוודאי, אנחנו נוכל לעזור באופן וולונטרי לכאלה שהחוק לא חל עליהם.
חנא סוייד: מתוך סמכויותיו האדמיניסטרטיביות הוא יכול לעשות את זה.
<יורם הורוביץ: זה אפילו לא עניין של סמכות.
חנא סוייד: המנהל – כבר אנחנו מכירים מי המנהל.
<אתי בנדלר: אדוני מאשר את תקנה 4.
<אתי בנדלר: בעד – 1
חנא סוייד: אני מאשר את תקנה 4.
חנא סוייד: ולסיום, תקנה 5.
<ג'וש פדרסן: "5.
<ג'וש פדרסן: תחילה תחילתן של תקנות אלה ביום כ"ט באדר א' התשע"ד (1 במרס 2014).
<ג'וש פדרסן: " – זה תוקן בהתאם לדחייה של הצו, של החוק.
חנא סוייד: תודה רבה, מאשרים.
חנא סוייד: אני רק רוצה לבקש משהו, בעצם להציב איזשהם קריטריונים של ביצוע.
חנא סוייד: אני מניח שיש לכם היום תמונת המצב הקיים – היקף הפסולת האלקטרונית, איזה חלק ממנה בעצם עובר, חוזר.
חנא סוייד: על מנת לבדוק את האפקטיביות ואת התפקיד שהתקנות האלה יעשו, כדאי לקבל תמונת מצב עכשוויות, וכעבור שנה-שנתיים, כי אני מניח שיש פה הרבה הנחות והרבה מושגים שהם לא ממש – לך תכמת בדיוק את ההשפעה של LCD על מחלות – אני מניח שזה לא עסק קל.
חנא סוייד: בכל זאת אני חושב שמן הראוי לצלם מצב נוכחי, על-פי פרמטרים מסוימים – אחוזים מסך הכול – ולבדוק כעבור שנה, שנתיים, שלוש, מה באמת התקנות האלה עשו מבחינה כמותית, ולא רק מבחינה ערטילאית תיאורטית, מכיוון שבהרבה מקרים אנשים חושבים שחקיקה היא בעצם רק בשביל להעסיק עורכי-דין וועדות בכנסת, וצריך להוכיח, חובת ההוכחה היא על היוזם להגיד: לא, זה בעצם תורם לגופו של עניין.
<יורם הורוביץ: אני מסכים לחלוטין עם דברי אדוני.
<יורם הורוביץ: אני מזכיר שבסעיף 69 לחוק יש חובת דיווח של השר לוועדה מדי שנה על יישום הוראות החוק, לרבות על יעדי המחזור וההשבה.
חנא סוייד: זה רק מראה שאני לא קראתי את כל החוק.
<אתי בנדלר: מי שקורא את כל החוק בלי להכיר את הרקע, אדוני, זה חומר נהדר להירדם, לא יכול להגיע לסעיף 69 בכל מקרה.
<יורם הורוביץ: ובהחלט הדיווחים שלנו מתבססים על הפרמטרים שאתה אמרת – על תמונת המצב, על ההתקדמות בכל אחד מההיבטים השונים.
חנא סוייד: אז קלעתי לדעת חכמים.
חנא סוייד: תודה רבה, הישיבה נעולה.
חנא סוייד: בוקר טוב.
חנא סוייד: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכלכלה.
חנא סוייד: אני מברך את כל אלה שהקדימו להגיע לישיבת הוועדה.
חנא סוייד: על סדר-היום: דיון ואישור תקנות המועצה לענף הלול (אגרות ושירותים), התשע"ד-2013, כפי שנשלחו לוועדה ממשרד החקלאות.
חנא סוייד: יש כאן מכתב שחתום עליו שר החקלאות יאיר שמיר.
חנא סוייד: כידוע, מדובר בתקנות של המועצה לענף הלול, על-פי סעיף 50א לחוק המועצה לענף הלול (ייצור ושיווק), סעיפים 36 ו-37.
חנא סוייד: עברתי קצת על החומר וראיתי מה היה עד שהגענו למצב שאנחנו דנים ולאשר את התקנות ואת התעריפים הכלולים בתקנות הללו.
חנא סוייד: אנחנו ניגש למלאכה שלנו.
<מרב תורג'מן: על פי סעיף המסמיך 50א האגרות האלה הן בהתייעצות עם הוועדה ולא האישור הרגיל ובאישור שר האוצר.
<מרב תורג'מן: קיבלנו את אישור שר האוצר לאגרות האלה.
חנא סוייד: משרד החקלאות, בבקשה.
<אפרת ורד: אני מהלשכה המשפטית במשרד החקלאות.
חנא סוייד: תנו הקדמה ותסבירו, בבקשה.
<אורי צוק בר: התקנות האלה באות להסדיר את הגבייה עבור שירותי בריאות העוף ושירותי הפיקוח במשחטות, שמועצת הלול עושה עבור ענף הלול.
<אורי צוק בר: על-מנת שאפשר יהיה להפעיל את אותם שירותים, הן במשחטות, כלומר, לפקח על המשחטה, שזה רופאים ופקחים בעיקר והן במעבדות המועצה לצורך ביצוע הבדיקות, יש לגבות מהמגדלים או מהמשחטות, בהתאמה, את העלות הנדרשת על-מנת לממן את אותן בדיקות.
<אורי צוק בר: אם תרצו הרחבה נוספת, אני מציע שמועצת הלול יפרטו.
חנא סוייד: אני רוצה להעיר הערה להתייחסותם הראשונית ואח"כ גם כשנעבור סעיף סעיף.
חנא סוייד: בשבילי המספרים שאתם נותנים הם סתומים.
חנא סוייד: גם העליות בסכומים של האגרות השונות הם בשבילי גם מספרים שאני לא יודע ממה נובעת כל עלייה.
חנא סוייד: יש עליות שהן לדעתי סבירות ויש עליות של 350% שלגביהן אבקש הסברים.
חנא סוייד: יש עליות סבירות של 20% עד 50% וכשאנחנו מדברים על תקופה של 5 שנים שהמספרים לא עודכנו, לעומת עלייה של 350% שאני לא יכול להסביר ואתם תסבירו.
<אורי צוק בר: אני רוצה להסביר משהו עקרוני.
<אורי צוק בר: הגבייה הזאת בסופו של דבר באה לידי ביטוי במאזן המועצה.
<אורי צוק בר: אנחנו בודקים את המאזן בכל שנה ואנחנו גם מאשרים את התקציב כל שנה.
<אורי צוק בר: כל הנושא הזה בא לידי ביטוי בתקציב המועצה ובמאזן המועצה והוא נבדק.
<אורי צוק בר: המצב שנוצר עכשיו הוא שיש גירעון בגבייה, בגלל חוסר העדכון הארוך.
<אורי צוק בר: חלק מהעדכון הוא בשביל לכסות גם את החוסר המצטבר שנוצר.
חנא סוייד: יש הערה של היועצת המשפטית לגבי תקציב המועצה והקשר שלו עם האגרות שאנחנו מדברים עליהן.
<מרב תורג'מן: אם כבר עסקינן בתקציב המועצה, אקדים ואומר שקיימנו מספר דיונים משפטיים עם גורמי הממשלה.
<מרב תורג'מן: ישנן שתי תקנות שמבקשים להתקין שנדרשת הבהרה לגביהן.
<מרב תורג'מן: האחת היא תקנה 4 שעניינה מס ערך מוסף כי לסכומי האגרות יתווסף מס ערך מוסף.
<מרב תורג'מן: בעניין זה אני סבורה שראוי להסביר מה מקור הטלת המע"מ?
<מרב תורג'מן: האם המועצה היא סוג של תאגיד או מלכ"ר?
<מרב תורג'מן: אני אשמח לשמוע.
<מרב תורג'מן: מדוע לא לקבוע סכומים כוללים את המע"מ?
<מרב תורג'מן: מבחינתי, התקנה היותר משמעותית היא תקנה 5, שעניינו, "סכומי האגרות לפי תקנות אלה יהווה חלק מתקציב המועצה".
<מרב תורג'מן: כעיקרון יש לציין שהחוק המסמיך אינו נוקט בלשון מפורשת בעניין הזה.
<מרב תורג'מן: לא נאמר במפורש שהאגרות יהוו חלק מתקציב המועצה.
<מרב תורג'מן: בהתאם לפרשנות ששמעתי ממשרד החקלאות וממשרד המשפטים, סעיף 50א לחוק, שהוא בעצם הסעיף המסמיך, כפי שאמרנו בתחילת הדיון, יחד עם סעיף 3 שעניינו תפקידי המועצה, הפרשנות שלהם יחד הביאה את המשרדים הרלוונטיים לקבוע שהאגרות משולמות למועצה ולכן הן גם מהוות גם חלק מתקציבה.
<מרב תורג'מן: אני סבורה שאם כך הפרשנות, וזאת עמדתה של הלשכה המשפטית, שאין מקום לקבוע את ההוראה כפי שמוצע בתקנה 5.
<מרב תורג'מן: אם זאת ממילא פרשנות של המשרדים ואם ממילא אתם קובעים שהחוק בעצם אומר שהאגרות האלה מהוות חלק מתקציב המועצה, ממילא גם אין צורך לקבוע את זה בתקנות.
<מרב תורג'מן: אם זאת לא הפרשנות המקובלת, ברור שאין כאן סמכות לקבוע שהאגרות יהוו חלק מתקציב המועצה.
<מרב תורג'מן: הסעיף קובע במפורש: "השר רשאי בכללים לקבוע אגרה בעד מתן שירותים כאמור בסעיף 3,2, 6 ו-7, למעט אגרה בעד שחיטה".
<מרב תורג'מן: הסעיף הבא קובע ש"כללים מכוח סעיף קטן, ייקבעו בהתייעצות עם ועדת הכלכלה של הכנסת.
<מרב תורג'מן: אין כאן שום התייחסות לעניין תקציב המועצה, כלומר, שהאגרות האלה יהוו חלק מתקציבה.
<מרב תורג'מן: כך גם לגבי סעיף התקציב שקבוע בחוק.
<מרב תורג'מן: גם שם אין התייחסות בעניין הזה.
<מרב תורג'מן: אשמח לשמוע התייחסות המשרדים הרלוונטיים.
חנא סוייד: השאלה כאן מאוד ברורה.
חנא סוייד: האם האגרות האלה מהוות חלק מתקציב המועצה או לא?
<אורי צוק בר: מכיוון שהמועצה היא גוף שמתוקצב והתקציב שלו מבוקר על-ידי השרים, אז כל כסף שהיא גובה צריך לתת לו ביטוי במסגרת התקציב שלה.
<אורי צוק בר: אם זה טריוויאלי וברור ואין צורך לכתוב, זה כבר עניין משפטי.
<אורי צוק בר: אבל מבחינה מהותית כל מה שהיא גובה וכל מה שהיא מוציאה זה חלק מתקציבה.
<מרב תורג'מן: כך פעלתם במהלך כל השנים.
<מרב תורג'מן: השאלה היא מה המקור המשפטי לעניין הזה?
<אורי צוק בר: לשאלה של המע"מ.
<אורי צוק בר: כמו שראינו בשנתיים האחרונות, המע"מ השתנה פעמיים.
<אורי צוק בר: את התקנות האלה, לצערנו, לקח 5 שנים לעדכן.
<מרב תורג'מן: אפשר לקבוע הוראת עדכון.
יצחק וקנין: מה זה שייך למע"מ?