GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<שרית זוכוביצקי-אור: זאת אומרת, אני מסייגת את הרישה.
אבישי ברוורמן: להבדיל מן הדיון על הטבק, אנחנו לא לוקחים את אוסטרליה וניו-זילנד בחשבון.
<רונן לוי: אבל קנדה אפשר.
<שרית זוכוביצקי-אור: מכיוון שאנחנו מבקשים דרישות רישום, יש כלי רכב שלא נרשמים בחוץ לארץ ולכן אין צורך לדרוש את הרישום שם.
אבישי ברוורמן: שאל פה רונן לוי מה עם צפון אמריקה, למשל קנדה.
אבישי ברוורמן: קנדה לא במסחר?
<אבנר פלור: את קנדה אין בעיה להכניס, אבל לגבי מקסיקו זה בעייתי.
אבישי ברוורמן: אז ארצות-הברית וקנדה.
אבישי ברוורמן: תוסיף את קנדה.
<אהוד שניידר: אבל הרישום צריך להיות לתנועה.
<אהוד שניידר: לא כתוב "לתנועה".
<אהוד שניידר: זה הביטוי שאתם משתמשים בו כל הזמן.
<שרית זוכוביצקי-אור: "כשיר לרישום לתנועה".
<שרית זוכוביצקי-אור: רק להבהיר, מדובר כאן על הכשירות התיאורטית לרישום.
<לאה ורון: זה גם תיאורטי לתנועה.
<איתי עצמון: יש לי שאלה לגבי התוספת שקראת.
<איתי עצמון: אם זה רכב שאינו חייב ברישום אז איך אתם בודקים אותו בעצם?
<איתי עצמון: אחת הדרישות היא שהרכב כשיר לרישום.
<אבנר פלור: אם זה רכב שלא נרשם באירופה או בארצות-הברית אני לא יכול לחייב שיביא לי רישום משם.
<אבנר פלור: אבל יש לנו את הסעיף הראשון, שבעצם אנחנו מנפיקים איזה מסמך, שהיצרן ממלא, שהוא עומד בהוראות כל דין.
<איתי עצמון: כלומר, יהיה לכם טופס?
<אבנר פלור: כן, בוודאי, יש טופס, גם היום הוא קיים.
<אבנר פלור: נעבה אותו.
יצחק וקנין: יש לי שאלה, איך אתם תפקחו על "200 קילומטרים"?
<אבנר פלור: היום גם כן יש רכבים שמגיעים לפה עם 50-60 קילומטרים, וגם במתחמי היבואן עושים כל מיני פעילויות כאלה ואחרות.
יצחק וקנין: איך תפקח על הדבר הזה?
יצחק וקנין: רכב נסע 100,000 קילומטרים ואתה לא יודע, כיילו לו את המד.
יצחק וקנין: איך אתה בודק את זה?
יצחק וקנין: אתם נותנים פה פתח לרכב משומש, אני מבין.
יצחק וקנין: אני לא מוכן לשום דבר אחר פרט לרכב חדש.
יצחק וקנין: אם תכניסו כאן משהו אחר, רבותי – מה אתם עושים פה?
יצחק וקנין: הפכנו להיות איזה כלבו?
אבישי ברוורמן: חבר הכנסת וקנין, אני רוצה להתייחס למה שאתה אומר.
אבישי ברוורמן: בבדיקת אלכוהול יותר ויותר הולכים על הגישה ההונגרית והשוודית, שמי שנוהג לא שותה, וזה פותר את כל הבעיה, "ינשוף" או לא "ינשוף".
אבישי ברוורמן: אני שואל, לאור ההערה שנאמרה פה, מדוע שרכב חדש לא יוגדר רכב שלא נרשם לנסיעה בכביש באף אחד ממדינות העולם?
יצחק וקנין: תראה למה זה לא בסדר.
יצחק וקנין: רבותי, תתחילו לפתוח עיניים טוב-טוב למה שאתם מביאים לנו פה.
יצחק וקנין: אני רוצה להגיד פה דברים חמורים מכיוון שאתם אומרים ליבואן הראשי: רק רכב חדש, לא נתתם לו אפשרות.
<קריאה: יכול להיות גם ייבוא מקביל.
יצחק וקנין: סליחה, אני יודע מה אני אומר.
יצחק וקנין: רבותי, לא יעלה על הדעת שדווקא ליבואן המקביל נותנים אפשרות להביא רכב לא חדש.
יצחק וקנין: אתם אומרים לו: חדש ועוד איזו אופציה.
יצחק וקנין: למה צריך לתת עוד אופציה?
יצחק וקנין: לשם מה?
יצחק וקנין: אולי תסבירו לי.
אבישי ברוורמן: "רכב שלא נרשם לנסיעה על הכביש".
<אבנר פלור: אני רוצה להסביר.
<אבנר פלור: חבר הכנסת וקנין, הכוונה פה בשני המקרים- - -
יצחק וקנין: האם הכוונה להביא רכב לא חדש?
<אבנר פלור: בשני המקרים זה רכב חדש.
יצחק וקנין: אז תכתוב "חדש" וזהו.
יצחק וקנין: אני לא מוכן שיהיה פה פתח אחר.
אבישי ברוורמן: חדש – זה נוגע לתנועה במדינת ישראל.
<אבנר פלור: בשני המקרים מדובר ברכב חדש.
<אבנר פלור: במקרה השני- - -
יצחק וקנין: אבל למה אתה לא כותב את זה במפורש?
<אבנר פלור: רוצים להסיר חסם.
<אבנר פלור: מה שאנחנו מבקשים כאן בפסקה (2), יש מדינות שבהן כדי להוציא את הרכב צריך לרשום אותו על שם הסוכן המורשה שם.
<אבנר פלור: אנחנו נותנים כאן אפשרות שהרכב יירשם על שם הסוכן המורשה.
<אבנר פלור: עובדה שהגבלנו אותו ב-200 קילומטרים ולא ב-200,000 קילומטרים.
אבישי ברוורמן: בדקתי את זה עם אנשים ואמרו לי שבאמת אפשר לנסוע כמה קילומטרים.
יצחק וקנין: גם את הרכב שאנחנו מקבלים פה מ"שלמה סיקסט" אנחנו מקבלים בליסינג.
יצחק וקנין: את הרכב מביאים על מוביל עד לכאן לאחר שנסע 4 קילומטרים בלבד, עד לפה.
יצחק וקנין: מצדי שיובילו אותו איך שהם רוצים.
יצחק וקנין: אל תפתחו פתח, אני אומר לכם.
אבישי ברוורמן: ההגדרה שהציעו לי, ולכן הבאתי אותה לכאן, כי החוכמה שלי היא רק החוכמה הקולקטיבית: "חדש – לא נרשם לנסיעה בכביש באף אחת ממדינות העולם" אלא הובילו אותו.
אבישי ברוורמן: זה מה שאני רוצה.
<שרית זוכוביצקי-אור: זה כתוב.
אבישי ברוורמן: אם הוא נסע 20 קילומטרים פה, בסדר.
אבישי ברוורמן: שהדבר הזה יהיה חלוט.
אבישי ברוורמן: אני שואל את ניל סמולט, היבואן העקיף שהולך לזעזע פה את התעשייה, ורבותי, אנחנו נגיע לשווייץ, יהיה לכם רק 50%.
<אהוד שניידר: יש הגדרה בחוק למה שכבוד היושב-ראש אמר, מה זה רכב חדש, בדיוק מה שהיושב-ראש אמר.
אבישי ברוורמן: בזה הייתי מעוניין.
אבישי ברוורמן: מר סמולט, בבקשה.
<ניל סמולט: אסביר.
<ניל סמולט: קודם כול, אני מצטרף לדברים שאמר חבר הכנסת וקנין.
<ניל סמולט: אני לא חושב שיש צורך לתת אפשרות של 200 קילומטרים.
<ניל סמולט: אפשר לקבוע מספר בודד של קילומטרים בפרמטרים שאנחנו מכירים היום, זה ותו לא.
<ניל סמולט: אין צורך ב-200 קילומטרים.
אבישי ברוורמן: רבותי, אם אין צורך אז לא צריך.
<ניל סמולט: לעומת זה הרישום מהווה היום חסם.
<ניל סמולט: בארצות-הברית ובאירופה יש מאגרים עצומים של כלי רכב שאפשר לספק אותם למדינת ישראל מהיצרן, מהמפעל דרך מחסן לוגיסטי של היצרן ישירות לישראל.
<ניל סמולט: יגיעו רכבים חדשים מהניילון.
<ניל סמולט: אלא מה, יש מקומות שסוכנים מורשים נתקלים בבעיה מול היצרן ומול השליטה של היצרן, שעצם האפשרות שלהם לרשום את זה על שמם, לא למכור את זה לצד ג', פותח אפשרויות שהיום לא קיימות.
<ניל סמולט: זה יפתח עוד חסם מהותי לגבי ייבוא מקביל, שזה אספקת רכבים חדשים.
<ניל סמולט: לכן יש לזה משמעות.
<ניל סמולט: היבואן הישיר לא נתקל בבעיות האלה.
<לאה ורון: אדוני מוכן לחזור שוב על הצעתו?
אבישי ברוורמן: דיברת עכשיו כעורך-דין.
אבישי ברוורמן: הייתי מעדיף, לאור מה שאמר חבר הכנסת וקנין, שחדש זה חדש.
אבישי ברוורמן: אם הוא נוסע כמה קילומטרים, בסדר, אבל שלא יתחילו לבוא עם תעשייה שמביאים כל מיני רכבים משומשים.
אבישי ברוורמן: מקובל עליך שההגדרה "רכב חדש" היא כפי שנאמר: רכב חדש?
אבישי ברוורמן: אמרנו שרוצים לעזור לך.
<ניל סמולט: אני מדבר על הרישום.
<ניל סמולט: לא צריך את ה-200 קילומטרים כי אין כוונה להביא רכב שנסע 200 קילומטרים.
<ניל סמולט: מביאים רכב מן הניילון.
ישראל כץ: מה הסיבה שכתבתם את זה?
<אבנר פלור: בכדי להסיר חסם.
<אבנר פלור: כפי שאמר ניל סמולט, יש מדינות שמהן לא ניתן לייצא את הרכבים אם הם לא נרשמים שם באמצעות היבואן העקיף.
ישראל כץ: זה הרישום שם.
ישראל כץ: זה מה שאמרת על 12 חודשים.
ישראל כץ: אבל למה 200 קילומטרים?
<אבנר פלור: אפשר להוריד את 200 הקילומטרים.
אבישי ברוורמן: אז אין "200 קילומטרים".
אבישי ברוורמן: למה 12 חודשים?
אבישי ברוורמן: למה לא לצמצם פה?
אבישי ברוורמן: כמה צריך?
<שרית זוכוביצקי-אור: שימו לב, זה מועד הייצור.
<אבנר פלור: אדוני היושב-ראש, אנחנו גם אישרנו בהגדרה, כתבנו מה זה "רכב שנרשם על שם הסוכן המורשה": "רכב אשר נרשם לראשונה בתנועה בדרכים במדינת חוץ על שם הסוכן המורשה וטרם חלפו שלושים ימים בין מועד הרישום האמור ובין מועד השטת הרכב לישראל".
<אבנר פלור: זאת אומרת, האקט הרישומי הוא אך ורק לשם ייבוא הרכב לישראל, לא יותר.
<שרית זוכוביצקי-אור: זה מאוד-מאוד מצומצם.
אבישי ברוורמן: ומה פה?
<שרית זוכוביצקי-אור: אנחנו מסירים חסם.
<שרית זוכוביצקי-אור: החסם שזיהינו בייבוא המקביל הוא שאם נכתוב "רכב חדש כהגדרתו בחוק", דהיינו רכב שלא נרשם במדינת החוץ, המדינה ממנה הוא מיובא, לא ניתן יהיה לייבא ציי רכב שלמים, לא ניתן יהיה לייבא אותם כי היצרן מחייב רישום שלהם בחוץ לארץ.
<שרית זוכוביצקי-אור: מה עשינו כדי להתמודד עם העניין הזה?
<שרית זוכוביצקי-אור: אמרנו: כן נתיר רכב שיירשם בחוץ לארץ, כיוון שאנחנו מבינים שהאקט של הרישום נדרש לצורך הייצוא והוא מגבלה שהטיל היצרן, אבל במסגרת ההגדרה "רישום" נצמצם ונגיד שמדובר בעצם ברכב שנרשם בחוץ לארץ, אל"ף, רק על שם הסוכן המורשה ולא על שם כל מיני גורמים אחרים, ובי"ת, יש פרק זמן מאוד-מאוד מצומצם בין הרישום בחוץ לארץ ובין ההשטה לארץ, 30 ימים, כך שבאמת מדובר באקט של רישום.
אבישי ברוורמן: אז מאיפה הגיע "200 קילומטרים"?
<שרית זוכוביצקי-אור: "200 קילומטרים" בעצם נועד לצמצם, הוא רק יצא מרחיב.
ישראל כץ: אז תורידו אותו.
<אבנר פלור: אבל אז לא תהיה הגבלת המקסימום.
<אבנר פלור: שיכתבו 150 קילומטרים.
אבישי ברוורמן: ניל סמולט, אני מסתכל עליך כי אתה האדם שיפתח לנו את התחרות.
<ניל סמולט: אפשר למחוק.
ישראל כץ: אנחנו רוצים מגבלה.
<שרית זוכוביצקי-אור: אם זה בלי הגבלה זה יכול להיות 200,000 קילומטרים.
יצחק וקנין: לא הייתי קובע מגבלה של קילומטרים, כפי שליבואן הראשי לא קבעתי מגבלה של קילומטרים.
<יערה למברגר: אבל עכשיו יש הגדרת "רכב חדש".
אבישי ברוורמן: יערה למברגר, את צריכה לתת לנו פתרון.
<יערה למברגר: חייבים לכתוב איזשהו מספר, כי אחרת מה שלא נכנס להגדרת "רכב חדש"- - -
אבישי ברוורמן: 20, 50?
ישראל כץ: עד 50, לא עולה על 50.
<קריאה: אם הוא חל על היבואנים העקיפים שיחול גם על היבואנים הישירים.
אבישי ברוורמן: "שאינו עולה על 50 קילומטרים".
אבישי ברוורמן: עזוב את היבואנים הישירים בצד עכשיו.
<שרית זוכוביצקי-אור: השאלה אם 50 קילומטרים זה סביר.
ישראל כץ: איך זה מתנהל בחיים?
<אבנר פלור: אגיד לך איך הגענו ל-200 קילומטרים הללו.
<אבנר פלור: היום בפועל גם יבואן ישיר שמוכר רכב לא מוכר עם אפס קילומטרים.
<אבנר פלור: אמרנו, יש גם תהליך בתוך המפעלים בחוץ לארץ אצל הסוכן המורשה.
<אבנר פלור: לכן קבענו 200 קילומטרים, שזה המקרה הכי קיצוני.
אבישי ברוורמן: יותר מדי גבוה.
<אבנר פלור: אז 150 קילומטרים, אבל חייב שייקבע איזה מספר נורמלי.
<אבנר פלור: 150 קילומטרים.
<חיים פילצר: זה סביר.
אבישי ברוורמן: בסדר, 150 קילומטרים.
ישראל כץ: ואם היבואן הישיר מביא רכב שנסע 150 קילומטרים זה גם עובר.
<יערה למברגר: נוסיף את זה גם בסעיף לגבי יבואן ישיר כדי שיהיה שוויון.
אבישי ברוורמן: מה קורה עם 12 החודשים?
<שרית זוכוביצקי-אור: 12 חודשים – זה מגבלה שקיימת היום בתקנות התעבורה.
<שרית זוכוביצקי-אור: לא ניתן לרשום רכב במדינת ישראל שחלפו יותר מ-12 חודשים ממועד ייצורו.
<שרית זוכוביצקי-אור: מדובר על מועד ייצור במפעל, ויש מגבלה.
<שרית זוכוביצקי-אור: בארץ אם חלפו יותר מ-12 חודשים לא ניתן לרשום.
<רון מלכה: למה התקנה?
<שרית זוכוביצקי-אור: אתה רוצה עכשיו לדון בתקנות התעבורה?
<רון מלכה: אני שואל למה, ממה זה נובע.
<אבנר פלור: קודם כול, זה המצב הקיים היום.
<אבנר פלור: למה המצב הזה קיים היום?
<אבנר פלור: בכדי לשמור על איזו רמה בטיחותית ותקינתית.
<שרית זוכוביצקי-אור: וגם על אחידות.
<אבנר פלור: אי אפשר בלי הגבלה.
<רון מלכה: אם אוטו יוצר לפני 3 חודשים והוא לא עומד בתקנות איכות הסביבה או הבטיחות, הוא לא ייכנס.
<רון מלכה: אז מה זה משנה אם הוא יוצר לפני שנתיים אם הוא עומד בתקנות?
<אבנר פלור: אי אפשר.
<אבנר פלור: זה נוהג כך שנים.
אבישי ברוורמן: למה 12 חודשים ולא 6 חודשים או 8 חודשים?
<אבנר פלור: מכיוון שזה לפי מה שמקובל באירופה.
אבישי ברוורמן: ניל סמולט, זה מקובל עליך?
<רון מלכה: ההגדרה באירופה שונה ממה שהגדרתם פה.
<רון מלכה: באירופה מגדירים רכב חדש כרכב שנרשם לתנועה עד 6 חודשים לפני כן, או 6,000 קילומטרים.
<קריאה: לא נכון מה שאתה אומר.
<קריאה: אתה מטעה.
אבישי ברוורמן: יושב-ראש איגוד המוסכים בישראל, רונן לוי, בבקשה.
<רונן לוי: שאלה אחת.
<רונן לוי: קיבלנו באיגוד אנשים שדיברו על כך שדילרים מפחדים לרשום על שמם בארצות-הברית.
<רונן לוי: למה אי אפשר לעשות את הרישום על ה-tier 3, על רישום של היעד, על הסוכן-על, זה שהסמיך?
<שרית זוכוביצקי-אור: הוא עדיין סוכן מורשה.
<שרית זוכוביצקי-אור: זה עדיין במסגרת ההגדרה.
<רונן לוי: אין בעיה עם זה?
<שרית זוכוביצקי-אור: עדיין הוא נקרא סוכן מורשה.
אבישי ברוורמן: תיקון השרשור קיים.
אבישי ברוורמן: על זה דנו איתם אתמול.
<אהוד שניידר: רק כדי להבהיר את מה שרונן לוי אמר, צריך להוסיף באותו סעיף: "רכב שנרשם על שם הסוכן המורשה עמו התקשר בהסכם בהתאם לסעיף 36(א)(2)".
<אהוד שניידר: שזה לא יהיה רכב שנרשם על שם סוכן מורשה ערטילאי פוטנציאלי ומייבאים את זה ממישהו אחר.
<אהוד שניידר: לכן צריך לקשור את ההסכם.
אבישי ברוורמן: זה "גדול" עליי.
<קריאה: זה לא היה בהסכם.
<קריאה: הסכמתם להוריד את המילה "בכתב".
<אבנר פלור: זה חסם.
אבישי ברוורמן: הוא חסם לא טוב.
<אהוד שניידר: עכשיו אתה מחזיר את ה"בכתב", לפי סעיף 36.
<איתי עצמון: אדוני, יש לי שתי הערות קצרות.
<איתי עצמון: ההערה הראשונה היא יותר שאלת הבהרה.
<איתי עצמון: כל התנאים המנויים בסעיף 29 עניינם דגם הרכב, לא הרכב.
<איתי עצמון: צריך לעשות את התיקון.
<שרית זוכוביצקי-אור: כתבנו, הוספנו דגם.
<איתי עצמון: רק ברישה כתבתם.
<איתי עצמון: בפסקת משנה (6)(ג), כתוב: "אם לרכב לא קיימת אחריות בתוקף עומד לרשות היבואן המידע הדרוש לתיקון הרכב".
<איתי עצמון: אני מסב את תשומת לב הוועדה שמדובר על שינוי המצב המשפטי כפי שקיים היום.
<איתי עצמון: כיום לפי צו הפיקוח, שעניינו בייבוא רכב, יש חובה על יבואן מקביל לתת אחריות.
<איתי עצמון: כאן – ואני מסב את תשומת הלב שזה כמובן עולה בקנה אחד עם הסעיפים שמוצעים בהמשך – מוצע בעצם לתת אפשרות לייבא רכב ללא אחריות.
<יערה למברגר: רק להשלים.
<יערה למברגר: במקום אחר בחוק נוסיף סעיף שיבהיר חובת יידוע של הצרכן.
<יערה למברגר: חשוב מאוד שהיצרן יידע.
<יערה למברגר: זה יטופל.
<שרית זוכוביצקי-אור: זה כבר טופל בנוסח המתוקן.
אבישי ברוורמן: זה יטופל.
<איתי עצמון: השאלה אם הוועדה מקבלת את העיקרון.
אבישי ברוורמן: מקבלת.
<אהוד שניידר: אדוני, יש פה טעות.
<אהוד שניידר: כתוב "הרכב תוכנן ויוצר".
<אהוד שניידר: צריך להיות "או יוצר" במקום "ויוצר" מפני ששיניתם את ההגדרה "יצרן רכב" ויש יצרן ראשי ויצרן משנה או יצרן מוסמך.
<אהוד שניידר: יצרן מוסמך רק מייצר, הוא לא מתכנן ומייצר.
<איתי עצמון: זאת הערת נוסח.
<איתי עצמון: נבדוק את זה.
אבישי ברוורמן: עו"ד שניידר, במקרה הזה תפרת דבר נכון, הפעם היית בסדר.
<יורם בונן: אדוני, השאלה שלי, האם יש מניעה להחיל את אותו סעיף של רישום עד 12 חודשים גם על היבואנים הישירים?
<יורם בונן: למה זה אסור על היבואנים הישירים?
<יורם בונן: מה המניעה שגם הם יביאו?
<אבנר פלור: עשו שהוא יהיה יבואן מקביל.
אבישי ברוורמן: אתה יודע, החבר'ה האלה עם 100 מכוניות ואתה כזה ענק, תן להם.
<יורם בונן: אבל אם המטרה לייצר תחרות אז למה?
<חיים פילצר: את פסקת משנה (6)(א) צריך לתקן בהתאם לתיקון של- - -
אבישי ברוורמן: אתה מכיר את התחום בתחרות שנקרא infant industry?
אבישי ברוורמן: הם ינוקא.
אבישי ברוורמן: אתה דינוזאור והם ינוקא.
<יורם בונן: מה זה קשור?
<חיים פילצר: בפסקת משנה (6)(א) צריך לתקן את זה בהתאם למה שדובר קודם לגבי הייבוא המקביל: "הרכב תוכנן ויוצר בידי היצרן הקשור בהסכם עם הסוכן המורשה שעמו הוא התקשר בהסכם...".
<חיים פילצר: הרי סייגנו שזה חל גם אם הוא לא התקשר עמו בהסכם.
<שרית זוכוביצקי-אור: אמרנו: לא בכתב.
אבישי ברוורמן: הלא הלכנו אתך לאורך כל הדרך.
<זאב פרידמן: אדוני היושב-ראש, רק שתי הערות קטנות לניסוח שקשורות גם להערה שהעיר חבר הכנסת וקנין.
<זאב פרידמן: כאשר מדברים על נסיעה שהרכב נסע, מוסיפים בנוסח המוצע "כפי שמופיע במד הנסועה ברכב".
<זאב פרידמן: אני חושב שהתוספת הזאת גורעת משום שאם שינו את מד הנסועה אז בעצם מותר לעשות מה שרוצים.
אבישי ברוורמן: כל המוסיף גורע.
אבישי ברוורמן: אני חושב שזאת הערה נפלאה.
<זאב פרידמן: אני חושב שחבר הכנסת וקנין כיוון בדיוק לזה.
<זאב פרידמן: זאת הערה אחת.
אבישי ברוורמן: עו"ד פרידמן, מילה בסלע.
<זאב פרידמן: אגב, זה מופיע כמה פעמים בהצעת החוק אז אני חושב שצריך לתקן את זה בכל המקומות.
אבישי ברוורמן: עו"ד זוכוביצקי, עו"ד למברגר, מקובל?
<שרית זוכוביצקי-אור: אולי בכל זאת, כדי לטייב, אחר-כך נתקן את הנוסח, נגיד: "הרכב נסע מרחק שאינו עולה על 150 קילומטרים", אבל אני חושבת שאולי כן צריך לציין את מד האוּץ כאיזו אינדיקציה.
<שרית זוכוביצקי-אור: לא אמרתי שזה קובע, אבל זאת אינדיקציה.
<זאב פרידמן: זה מאוד פשוט.
<זאב פרידמן: אם תכתבו שמד האוּץ מהווה חזקה שהרכב כן נסע, זה בסדר, אבל אי אפשר להפוך את החזקה ולומר שהוא לא נסע.
<שרית זוכוביצקי-אור: נכון, לא צריך.
<זאב פרידמן: הערה שנייה, לגבי יבואן רכב עקיף אנחנו מדברים בפסקת משנה (6)(ג): "אם לרכב לא קיימת אחריות בתוקף עומד לרשות היבואן המידע הדרוש לתיקון הרכב".
<זאב פרידמן: אני פרופסור גדול ויש לי את כל המידע.
<זאב פרידמן: אני חושב שזה לא מספיק.
<זאב פרידמן: אני מציע ש"יהיו לו כל האמצעים הדרושים לביצוע התיקון".
אבישי ברוורמן: תודה רבה, תיקון פרידמן מקובל עליי.
ישראל כץ: מה זה אומר?
<אבנר פלור: זה מכשור וציוד.
אבישי ברוורמן: תודה עו"ד פרידמן, תיקון פרידמן מקובל.
<איתי עצמון: עוד הערה קצרה לגבי פסקה (7) על יבואן רכב זעיר.
<איתי עצמון: אני מסב את תשומת הלב שהוא יהיה מוגבל לסוג ותוצר שקבע השר.
<איתי עצמון: מדובר על תקנות.
<איתי עצמון: האם אדוני מבקש שהתקנות יגיעו לאישור ועדת הכלכלה?
אבישי ברוורמן: כל התקנות באישור ועדת הכלכלה.
אבישי ברוורמן: דברים טכניים אני נותן לשר להחליט, אבל תקנות יהיו באישור ועדת הכלכלה.
ישראל כץ: זה מקובל.
<איתי עצמון: אלה תקנות שבעצם יקבעו את היקף הייבוא הזעיר.
<איתי עצמון: בפסקת משנה (7)(ב) כתוב ש"מספר הקילומטרים שהרכב נסע"- - -
<אבנר פלור: נתקן בהתאם את הכול, עד 150 קילומטרים.
<איתי עצמון: עד 150 קילומטרים גם פה, ונוריד את מד הנסועה.
אבישי ברוורמן: אם כך, אני מצביע על סעיף 29, עם כל התיקונים.
אבישי ברוורמן: נמנעים – אין סעיף 29, עם התיקונים שהוכנסו בו, נתקבל.
<שרית זוכוביצקי-אור: לאחר המילים "מכונה ניידת" ברישה, מחקנו את המילים "שנרשמה לתנועה בדרכים במדינות חוץ".
ישראל כץ: זה חקלאים, קיבוצים, מושבים, דברים כאלה?
ישראל כץ: כדי לא להכביד עליהם?
אבישי ברוורמן: הסבר, בבקשה.
<אבנר פלור: מה שאנחנו עושים כאן, היום נושא המכונה הניידת לא מוסדר במסגרת התקנות.
ישראל כץ: היו שם אבסורדים, היו על זה תלונות רבות.
<אבנר פלור: כל כלי הצמ"ה וכן הלאה.
<אבנר פלור: בעצם כאן הכנסנו את זה למסגרת החקיקה, את המכונה הניידת, וכן עשינו הקלות באותם סעיפים לגבי היבואן המסחרי.
אבישי ברוורמן: למישהו יש הערות לסעיף?
ישראל כץ: ואם קיבוץ קונה מכונה ניידת, הוא צריך- - -
<אבנר פלור: כל אדם יכול לעשות את זה.
<אבנר פלור: הוא לא חייב להיות יבואן מסחרי.
<אבנר פלור: הוא יכול לעשות את זה במטרה של ייבוא אישי, אבל נתנו הקלות להיבט של היבואן המסחרי.
<רקפת ישי: אני ממונה על ייבוא אישי ברשות המסים.
<רקפת ישי: אני רק רוצה לשאול איזו מכונה ניידת אפשר להביא בייבוא אישי.
<רקפת ישי: אולי צריך לכתוב שם "צורך עסקי עצמי" ולא "ייבוא אישי".
<רקפת ישי: כלי צמ"ה שמייבאים בייבוא אישי משפחתי השימוש שלו לא אישי בהגדרה.
ישראל כץ: למה?
ישראל כץ: השימוש הוא ברפת שלו.
<רקפת ישי: לא, זה שימוש עסקי.
אבישי ברוורמן: אז "ייבוא עסקי".
<אבנר פלור: העניין הוא שלא יפריע להוראת השעה.
<איתי עצמון: צריך לראות מה התיקון בסעיף 31, זה בעצם התיקון שאת מבקשת.
<אבנר פלור: לא להוראת שעה, שלא יהיה מוגבל לשנתיים.
אבישי ברוורמן: רבותי, תנו לי פתרון.
<יערה למברגר: אז לא להגיד "לשימוש אישי".
<יערה למברגר: להוריד את המילים "לשימוש אישי" ולהשאיר "מייבא רכב כאמור בסעיף 31".
<שרית זוכוביצקי-אור: ואז אם יש שימוש עסקי זה נכלל בפנים.
אבישי ברוורמן: כאשר נגיע לסעיף 31 נדון בזה.
אבישי ברוורמן: אם כך, הסעיף הזה עם התיקון, אפשר להצביע עליו?
<איתי עצמון: בלי המילים "לשימוש אישי" ובלי המילים "שנרשמה לתנועה בדרכים במדינת חוץ" שעו"ד זוכוביצקי ביקשה למחוק.
אבישי ברוורמן: הסעיף, עם התיקונים שהוכנסו בו, אושר פה אחד.
אבישי ברוורמן: אני מודה לחוכמת השולחן, לכבוד השר.
אבישי ברוורמן: ניפגש בישיבה הבאה.
אבישי ברוורמן: רבותי, אני מתחיל.
אבישי ברוורמן: ידידי, חבר הכנסת חיים כץ, יושב ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, שלמען הגילוי הנאות גדלנו באותה שכונה, רמת יצחק.
אבישי ברוורמן: אני שמח שהצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון - קריאת טלפונית ממספר גלוי), התשע"ג-2013 של חבר הכנסת חיים כץ במחיצתנו.
אבישי ברוורמן: חבר הכנסת כץ, אנא פתח ואנחנו נתקדם.
חיים כץ: אתה יודע, כולנו מחוקקים מהחיים - -
אבישי ברוורמן: רק לפרוטוקול, הצעת החוק אושרה בקריאה טרומית ב-11.12.2013 ועברה אלינו מוועדת הכנסת ב-24.12.2013.
חיים כץ: - - אתה יודע, אנחנו בחיים מחוקקים מהחיים ואנחנו רואים מה קורה לנו.
חיים כץ: הצעת החוק הזאת משולבת בעוד הצעת חוק שתגיע אליך וזה בנושא טכנאי השירות.
חיים כץ: בדרך כלל, טכנאי שירות מגיעים אלינו כשאנחנו צריכים אותם והם אומרים לנו: אתם מחכים חצי יום בבית.
חיים כץ: נכון שנודיע לכם חצי שעה מראש אבל אותו טכנאי שירות, שמגיע ועושה בערך 14 קריאות ביום, הוא "דופק" 7 ימי עבודה במשק.
חיים כץ: הוא מצלצל אליך ואם בדיוק אתה לא רואה, אתה לא יכול לחזור אליו.
אבישי ברוורמן: כולנו חווינו את זה.
<לאה ורון: לפעמים אתה לא נמצא במרחק של חצי שעה.
חיים כץ: לא, אז הוא אומר לך תהיה בבית בין השעות 8:00 ל-12:00 או 13:00 ל-16:00 ואני אודיע לך.
חיים כץ: ואם אתה רוצה לצאת מהבית, תן לי טווח של חצי שעה עד 40 דקות ואני אגיע.
חיים כץ: אבל לפעמים הוא מצלצל ואתה לא יודע לענות לו כי הוא מצלצל בטלפון חסוי.
חיים כץ: באתי ואמרתי ששתי הצעות החוק, שהשנייה תגיע אליך - -
אבישי ברוורמן: משלימות האחת את השנייה.
חיים כץ: - - האחת - שתהיה משמרת שנייה כמו בכל מפעל מתוקן, שעובדים משמרת שנייה, ויהיו אנשים שירצו שירות בלילה ואז הם לא יעבדו ימי עבודה.
חיים כץ: השנייה - שיהיה מטלפון לא חסוי.
חיים כץ: ואז בא משרד התמ"ת, משרד הכלכלה, ואמר: אני מתנה את ההצעה בשלוש התניות, ואני הסכמתי להן.
חיים כץ: אני מכבד את מילותיי ואני הסכמתי להתניות, ואני מבקש שאכן החקיקה תיכנס.
חיים כץ: חובת הצגת המספר תהיה של מוקד שירות גלוי, שניתן לחזור אליו ובו יינתן מענה אנושי על מנת לרכז את הפניות במוקד אחד שינהל את הקשר בין הטכנאים לצרכנים.
חיים כץ: זאת אומרת, לכל חברה גדולה, אנחנו לא מדברים על מעסיק שמעסיק 3 עובדים או 5 עובדים.
חיים כץ: אנחנו מדברים על חברות גדולות, "חברת חשמל" ו"בזק" ושירותי טלוויזיה וכאלה, הם יעסיקו מקום עם טכנאי.
חיים כץ: אתה תודיע: אני, חיים כץ, מרחוב זה וזה - -
אורי מקלב: טכנאי או מוקדן?
אורי מקלב: התכוונת למוקדן.
חיים כץ: ֹֹֹ- - מוקדן, שיקבל את רשימת העבודה של הטכנאי באותו יום.
חיים כץ: הוא יגיד לך: הטכנאי שצלצל אליך יגיע בטווח של חצי שעה אליך הביתה, וזאת היתה התניה אחת.
אורי מקלב: הטכנאי יודיע את ההודעה דרך המוקדן.
חיים כץ: - - התניה השנייה שהם הכניסו: כל מוקדן כזה יזדהה וייתן את השם שלו.
חיים כץ: הוא יגיד שלא תפנה למישהו שאתה לא יודע מי זה והטכנאי שירות אמור להגיע אליך בטווח של החצי שעה הקרובה, ואם פקששת אז אתה אומר:
חיים כץ: תודיע לטכנאי השירות שלא שמעתי אותו אבל אני מחכה לו בבית.
אורי מקלב: לא הטכנאי יודיע לך את ההודעה אלא המוקד.
אורי מקלב: המספר הזה צריך להיות גם מפורסם.
חיים כץ: המספר הזה יפורסם.
אבישי ברוורמן: אמת ויציב.
חיים כץ: - - בא משרד הכלכלה ואומר: תשמע, אנחנו רוצים להרחיב את זה.
חיים כץ: אנחנו רוצים שנותן השירות לא יחול רק על פניות במסגרת אחריות ושירות לאחר מכירה, שגם זאת לא היתה הכוונה.
חיים כץ: הכוונה היתה שאם אתה רוצה שירות תיקונים של "חברת חשמל", "בזק" וכן הלאה.
חיים כץ: החובה תחול גם על כל נותן שירות כאמור בתוספת השנייה לחוק החשמל, גז, מים, אינטרנט, כבלים, לוויין, טלפון נייח ונייד, עוסק המספק שירותי רפואה דחופה.
חיים כץ: כל אלה, יהיו להם מוקדים ששם תוכל לקבל את המענה לזמן ההגעה שלו, לתכנית העבודה שלו - -
אבישי ברוורמן: ללא חיסיון והכל גלוי.
חיים כץ: - - ללא חיסיון, עם שם והכל גלוי.
חיים כץ: אני מכוון את המחויבויות שלי למשרד הכלכלה, אני מבקש שזה יוכנס בחוק כנוסח ההסכמות.
אבישי ברוורמן: חבר הכנסת כץ, אני מודה לך.
אבישי ברוורמן: ההצעה מצוינת שעונה לצורך שרבים מאתנו חווינו כבר שנים אבל לעתים ביקשנו אבל אמרנו שזאת גזירה משמים, אבל זו לא גזירה משמים.
אבישי ברוורמן: היום את הגזירה הזאת נתיר גם בעזרת כוהני צדק וגם בעזרת ישראלים פשוטים.
אבישי ברוורמן: מקלב, מכיוון שאתה ישראלי פשוט, אתן לך קודם לדבר.
אורי מקלב: חוץ מאורי קוראים לי גם ישראל-מאיר.
אורי מקלב: רק שתדע את זה, אתה הרי זוכר כל דבר.
אורי מקלב: קודם כל, אני מברך את המציע.
אורי מקלב: זאת הצעת חוק מהחיים.
אורי מקלב: כמעט כל אחד נתקל בדבר הזה ויודע כמה זה מקשה היום וכשאתה נמצא באמצע דיון ויש לך טלפון, אתה יכול להרים כל טלפון אבל אם אתה יודע שזה טכנאי, תרים אותו.
אורי מקלב: אני באתי לכאן לא רק לחזק את ידו של המציע אלא גם אולי לבקש להרחיב את זה מעבר למה שהוא אמר, שההרחבה לא רק לטכנאי אלא גם לנותני שירותים.
אורי מקלב: למשל, נניח מרפאה של קופת חולים, מה קורה - -
חיים כץ: הוא נותן לך פה אישור גם לזה.
<אתי בנדלר: שירותי רפואה דחופה לדעתי לא כוללים את קופת חולים.
אורי מקלב: בתי חולים זה נקרא רפואה דחופה?
אורי מקלב: בתי החולים עצמם?
אבישי ברוורמן: רבותי, אני מציע שבזה ניגע בסעיף עצמו.
אורי מקלב: אם אפשר להוסיף את זה, אני חושב שיש לך עוד הרבה שירותים היום שאומרים לך: תשאיר את המספר שלך אחרי שעמדת שלושת רבעי שעה, אין לנו עכשיו זמן לענות לך, תשאיר את מספר הטלפון ונחזור אליך.
אורי מקלב: הטלפון הזה בחזרה מאד מאד חשוב לך מכיוון שקשה מאד - -
אבישי ברוורמן: רגע, בואו נדון בזה.
אבישי ברוורמן: נשמע את משרד המשפטים ומקומות אחרים כמה אפשר להרחיב את היריעה.
אורי מקלב: אני אביא לך דוגמאות של מרפאות של בתי חולים, מרפאות של קופת חולים, קופת חולים בעצמה, מעבדות שיש לקופת החולים.
אורי מקלב: נניח חברת האשראי שלך, שאתה צריך לעשות בירור והשארת את המספרים והיא אומרת: אני אחזור אליך.
אורי מקלב: השאלה אם אתה יכול לקבל שהיא תחזור במספר מזוהה.
אורי מקלב: בזמנו, בקדנציה הקודמת הגשנו הצעת חוק של מסעוד גנאים, דב חנין ואני, והכותרת של זה: הצעת חוק חובת הזדהות רשות ציבורית בהתקשרות טלפונית.
אורי מקלב: אנחנו ביקשנו ממשרדי הממשלה לעשות את זה, והלכנו כנראה לגבוה וזה לא היה נכון מכיוון שבסופו של דבר הממשלה התנגדה, אמרה שהיא לא רוצה על אף שהיום, הכנסת היום מזוהה, מה שלא היה לפני שנה וחצי.
אורי מקלב: משרדי ממשלה, משרד הפנים והמשרד לשירותי דת מזוהים ועוד כמה משרדים מזוהים.
אורי מקלב: אתה יודע, אני גם אמרתי בהצעת החוק הזאת, מכיוון שיש לזה תועלת מאד גדולה, יש כאלה שמזדהים היום בשם גופים ואתה לא יודע אם זה נכון או לא.
אורי מקלב: זה מונע גם הזדהות - -
אבישי ברוורמן: רבותי, יש לי שאלה: אני הייתי מאד שמח לצמצם בהערות הכלליות.
אבישי ברוורמן: יש לי ישיבת סיעה שאני חייב להיות בה ב-2:45.
חיים כץ: כל השאלות אחרי קריאה ראשונה, בין שנייה לשלישית - -
<אתי בנדלר: אדוני, אני מצטערת, זו לא הפרקטיקה המקובלת כאן, בוועדת הכלכלה.
<אתי בנדלר: תמיד נשארות שאלות, גם אחרי הקריאה הראשונה - -
חיים כץ: אחרי השנייה את יכולה לשאול מה שאת רוצה.
<אתי בנדלר: אני שואלת שאלות.
אבישי ברוורמן: את תעשי את שלך.
אבישי ברוורמן: השאלה היא כזאת: האם לאנשים יש הערות או שאני יכול שההערות יהיו תוך קריאת סעיף סעיף ותיקונם.
אבישי ברוורמן: אם מקובל על חבר הכנסת מקלב, נעשה את זה בדרך הזאת וברור שאתה באת בגישת ההרחבה, שגם נובעת מהצעת החוק הראשונה שלך והיא ברורה אבל לעתים, ומי כמוך יודע, תפסת מרובה לא תפסת.
אבישי ברוורמן: אז בואו נראה איך אנחנו מתקדמים.
אבישי ברוורמן: מי הקורא?
אבישי ברוורמן: עורכת דין בנדלר תקרא.
אבישי ברוורמן: חבר הכנסת כץ, אנחנו נתחיל בהקראה.
<אתי בנדלר: אני עכשיו מתלבטת את מה לקרוא כי הצעתו של חבר הכנסת כץ היא מאד מאד מצומצמת ואיננה מתייחסת לכל ההרחבות שעליהן דובר כרגע, שמחייבות עוד התייחסויות.
חיים כץ: זה ההרחבות שבאו אלי, שאני לא אשכח, ממשרד הכלכלה.
חיים כץ: כדי שלא אשכח, חלילה, אני הקראתי אותן אחת לאחת.
חיים כץ: דרך אגב, אמרתי את זה בנאום במליאה כשהצגתי את הצעת החוק בקריאה הטרומית, שאני מתחייב, והקראתי את ההסכמות האלה ואת יכולה לראות את זה שם בפרוטוקול.