GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<הרצל קרן: אני אומר לכם כאן ועכשיו שהסיטונאים בישראל, במקטע של השווקים הסיטונאיים, תומכים תמיכה מלאה בחוק.
<הרצל קרן: אנחנו כסיטונאים מעולם לא תיאמנו מחירים ולכן החוק לא פוגע בנו.
<הרצל קרן: אנחנו תומכים תמיכה מלאה.
<הרצל קרן: באתי לוועדה הזאת על מנת להודיע ולהצהיר שאנחנו בעד החוק.
<הרצל קרן: לטעמי, הבעיה העיקרית היא דווקא במקטע של אותם 55% של שיווק פירות וירקות שבתחום השיווק של הרשתות השיווק, שמשמשות גם סיטונאיות וגם קמעוניות.
<הרצל קרן: למיטב ידיעתי זה לא קיים בשום מקום בעולם אלא רק בישראל.
<הרצל קרן: אם החוק אכן יתמודד עם הבעיה האנומאלית של היותו של אדם גם קמעונאי וגם סיטונאי, אני חושב שאזרחי מדינת ישראל ייהנו מהחוק הזה ובסופו של יום יראו בו ברכה.
אבישי ברוורמן: עו"ד צורי לביא, התאחדות חקלאי ישראל.
<צורי לביא: אני אתחיל מדבריו של יו"ר הוועדה שאמר שהוא המפא"יניק האחרון.
<צורי לביא: לדעתי החקלאות נשארה אחת משמורות הטבע האחרונות בישראל, אם לא האחרונה, שבה ההון עוד לא גבר על העבודה.
<צורי לביא: אחת הסיבות המרכזיות זה הפטור החקלאי.
<צורי לביא: הפטור החקלאי הוא אחת הסיבות המרכזיות לזה שאלפי חקלאים מסוגלים לעבוד, להתארגן ביחד.
<צורי לביא: צריך להבין שהחקלאות היא ענף מאוד ייחודי בעולם כולו.
<צורי לביא: בחקלאות יש חוסר ודאות בייצור.
<צורי לביא: יש משך זמן ארוך מאוד שבו אנחנו מגדלים.
<צורי לביא: אתה לא יכול להתארגן מיום ליום, זה פרק זמן ארוך.
<צורי לביא: מזג האוויר יכול להשפיע לכאן ולכאן.
<צורי לביא: זה לא מצב כמו במפעל שבו אתה שם מוצר ומוציא תוצרת.
<צורי לביא: פה אתה שם מוצר ואם תהיה קרה לא תהיה תוצרת.
אבישי ברוורמן: חלק מהמוצרים הם מתכלים.
<צורי לביא: מצד שני, יש צורך עליון באוכלוסייה ליציבות באספקה.
<צורי לביא: זאת אומרת, מצד אחד הייצור הוא בחוסר ודאות הרבה יותר גבוה מאשר בתעשייה, ומצד שני, הציבור, שיכול אולי בלי חולצה חדשה, לא יכול בלי כוס חלב.
<צורי לביא: כל הדברים האלה מחייבים התארגנות ומחייבים שליטה על הייצור ועל השיווק.
<צורי לביא: לכן החקלאים מוכרחים להתארגן.
<צורי לביא: אפשר כמובן לייצר מצב אחר.
<צורי לביא: יפתחו את הפטור החקלאי.
<צורי לביא: אני רוצה להגיד לחבר הכנסת וקנין, זה כמו שאמר רבי עקיבא: "במקום חיותנו אנחנו מתייראים".
<צורי לביא: אם יפתחו את הפטור החקלאי, ייווצרו פה חוות ענק דפקטו.
<צורי לביא: זה מה שיהיה.
יצחק וקנין: סליחה, אני לא אמרתי לפתוח.
יצחק וקנין: אני אתן דוגמה.
יצחק וקנין: חבר'ה, אני אתכם.
יצחק וקנין: אני אומר שצריך לשבת עם החקלאים והדברים צריכים להיעשות בזהירות רבה.
יצחק וקנין: אבל, רבותיי, אני חושש גם.
יצחק וקנין: אני אתן דוגמה מהענף שאני עוסק בו.
יצחק וקנין: לקחו חקלאי בקצה, בנו לו לול גדול.
יצחק וקנין: הוא הקצה שלהם והם המשווקים.
יצחק וקנין: בסוף גם הענף הזה ייצא מהתכנון.
יצחק וקנין: קחו את הפטם.
יצחק וקנין: אם לא היינו עושים את הוויסות בפטם, מזמן הענף הזה היה נגמר.
יצחק וקנין: צריך להגיד את האמת.
יצחק וקנין: אני אומר לכם שהנציגה מאיכות השלטון צודקת בחלק מהדברים.
יצחק וקנין: הם לא לרעת החקלאים.
יצחק וקנין: אני מדבר לטובת החקלאים.
יצחק וקנין: בשורה התחתונה שנינו יודעים שלא פעם מנצלים את זה המשווקים והקמעונאיים מנצלים את זה, אפילו לרעתנו.
יצחק וקנין: יש מקרים שזה לא לטובתנו.
יצחק וקנין: יושב פה רמי לוי.
יצחק וקנין: לפעמים הוא מוכר את העגבנייה בחצי שקל והוא קונה אותה בשקל.
יצחק וקנין: אני לא רוצה להגיד לך מה זה גורם בשרשרת ההפוכה.
יצחק וקנין: חבר'ה, אני מבין את הענף.
יצחק וקנין: לא פעם המצב הוא הפוך, וגם הוא מנצל את זה.
יצחק וקנין: רבותיי, אנחנו נעזור שמפה ייצא חוק שהחקלאים לא יפגעו ממנו.
יצחק וקנין: אני אומר לכם את זה באחריות ומי שמכיר אותי יודע את זה.
יצחק וקנין: אבל, רבותיי, אל תיתנו למערכת לגרום לכך שהצרכן ישלם על עגבנייה 8 ן-10 שקלים.
יצחק וקנין: אני מוכר את האבוקדו ב-2 שקלים.
יצחק וקנין: כמה הוא עולה על המדף?
יצחק וקנין: למה זה צריך להיות?
אבישי ברוורמן: צורי, אני מאוד מעריך אותך.
אבישי ברוורמן: אני אומר לך שהאיש הזה, פיו ולבו שווים והוא מכיר את הנושא.
אבישי ברוורמן: תקשיבו לדבר הזה.
אבישי ברוורמן: אנחנו רוצים פתרון.
אבישי ברוורמן: אנחנו רוצים פשרות חכמות אבל מצד שני הצרכן צריך לקנות עגבנייה ואבוקדו אפילו כמו את העוף בשקל אצל רמי לוי.
<צורי לביא: אני מסכים לכל מילה של חבר הכנסת וקנין.
<צורי לביא: כל מה שאני אומר הוא, שאם המצב הוא כזה שיש את הפטור החקלאי, קל וחומר שהמצב יחמיר כאשר לא יהיה את הפטור לחקלאים.
יצחק וקנין: אנחנו נדאג לחקלאים כמו שצריך.
מיקי רוזנטל: מי רוצה לפגוע בחקלאים?
אבישי ברוורמן: איך מגיעים לפתרון חכם?
<צורי לביא: מכיוון שלהבנתנו, בהצעת החוק הנוכחית, הרציונל שעומד מאחוריה רוצה לשמר את החקלאים ורוצה לשמר את היכולת של החקלאי הקטן להמשיך לעבוד ולא ליצור חוות ענק.
<צורי לביא: אנחנו באנו בדברים עם הממונה וגם הצגנו לו את הדברים ונציג אותם גם פה, כדי לתקן את הפטור.
אבישי ברוורמן: תן לנו את רוח ההתאחדות.
<צורי לביא: צריך לשים את המונח מגדל איפה שהוא.
<צורי לביא: המונח מגדל זה מגדל וגם התארגנויות של מגדלים.
<צורי לביא: מגדל קטן לבד לא יכול לעשות כלום.
<צורי לביא: אין בישראל מגדלים גדולים.
<צורי לביא: אין מגדל גדול בישראל.
<צורי לביא: המגדל הכי גדול הוא קטן.
<צורי לביא: אין מישהו פה ששולט.
<צורי לביא: אין מגדל גדול ומוכרחים להתארגן.
<צורי לביא: אתה רוצה לארוז?
<צורי לביא: אתה לא יכול להקים לבד, אתה צריך בית אריזה של מספר חקלאים.
<צורי לביא: זאת התארגנות חקלאית.
<צורי לביא: זה דבר אחד.
<רמי לוי: יש מגדלים גדולים.
יצחק וקנין: אני חוזר ואומר את הדברים.
יצחק וקנין: רבותיי, אם לא היינו מווסתים את ענף הפטם במדגרות, אז חלק מאותם מגדלי פטם – הוא לא חקלאים, הם בנו לחקלאי 18 יחידות גדולות.
יצחק וקנין: אני לא אגיד שמות כדי לפגוע באף אחד.
יצחק וקנין: החקלאים הקטנים היו נמחקים מזמן בשיטה הזאת.
יצחק וקנין: יש לו כבר מכון תערובת, הוא מגדל.
יצחק וקנין: הוא רק מחזיק איזה חקלאי קטן בקצה שנותן לו את הגושפנקא לפעול.
יצחק וקנין: חבר'ה, בואו נשמור על החקלאים באמת.
ישראל חסון: לגבי החוות בטקסס, מספרים שבעל חווה מטקסס בא לבקר את בן דוד שלו בעל חווה מיבנאל.
ישראל חסון: הוא שואל אותו: מה זאת החווה שלך?
ישראל חסון: עונה לו היבניאלי: אתה רואה את עמוד החשמל?
ישראל חסון: את העץ?
ישראל חסון: את הפרה?
ישראל חסון: איפה שאנחנו עומדים.
ישראל חסון: אומר לו הטקסני: תשמע, אצלי אני נכנס בבוקר עם הזריחה לצד אחד של החווה, השמש שוקעת אני רואה את הצד השני.
ישראל חסון: אז היבנאלי עונה לו: גם לי לפני שנה היה אוטו כזה.
אבישי ברוורמן: את הבדיחה הזאת סיפרו על הפגישה שהיתה בין לוי אשכול לבין לינדון ג'ונסון.
<צורי לביא: אנחנו נכנסנו לפרטים וירדנו לרזולוציה.
אבישי ברוורמן: מה העקרונות שהיית רוצה?
<צורי לביא: קודם כל, לשים את המונח מגדל במקום הנכון, כולל לדעת שבמקום שבו ההון שולט והמגדל הוא רק מטרת דמות, אז שזה לא יהיה.
<צורי לביא: מצד שני, להבין מה זה מגדל ולהבין שהתארגנות מגדלים היא חלק אינטגראלי מהמונח מגדל.
<צורי לביא: דבר שני.
<צורי לביא: מכיוון שהתהליך של הייצור והשיווק, בגלל כל הבעיות שהן אינהרנטיות לגידול החקלאי, לצורך להביא תוצרת נתונה בזמן נתון, כדי לא לייצר עליות ותנודות בשוק, במקום שבו מגדלים מתארגנים מול משווקים, זה צריך להיות בסדר.
<צורי לביא: גם על זה דיברנו עם הממונה ואני חושב שדעתנו בעניין הזה לא היתה נגדנו.
<צורי לביא: דבר שלישי.
<צורי לביא: אנחנו חושבים שכמו באירופה ובמדינות אחרות צריך להרחיב את זה גם לעיבוד ראשוני.
<צורי לביא: כלומר, לא להשאיר את זה כמו שזה היום רק בגידול אלא גם לעיבוד ראשוני, שזה מקובל בעולם כולו.
אבישי ברוורמן: מה זה עיבוד ראשוני?
<צורי לביא: זאת בדיוק השאלה המשפטית המסובכת מה זה עיבוד ראשוני.
<צורי לביא: תיאורטית, אם הולכים לדוגמה של חבר הכנסת וקנין, אפשר לומר שכששוחטים תרנגולת זה עיבוד ראשוני.
<צורי לביא: תרנגולת זה מוצר חי וכששוחטים אותה זה עיבוד ראשוני.
ישראל חסון: סנפרוסט?
<צורי לביא: יש פסיקה של בית המשפט העליון בעניין הזה.
<צורי לביא: המושג עיבוד ראשוני הוא מושג שמקובל בעולם המערבי.
אבישי ברוורמן: עד עכשיו זה הכול תרנגולות.
<צורי לביא: גם עיבוד של חלב לגבינה, לפחות בעולם המערבי, הוא מוכר כעיבוד ראשוני.
<צורי לביא: המונח עיבוד ראשוני הוא מונח שצריך להגדיר אותו.
<צורי לביא: אנחנו בהחלט צריכים להגדיר אותו בהגדרה ישראלית אבל אנחנו בעיקר מאמצים קריטריונים אירופאים.
<צורי לביא: אנחנו מדברים על עיבוד ראשוני שעושים המגדלים, לא על עיבוד ראשוני שנעשה על-ידי מישהו אחר.
<צורי לביא: זה רוח ההערות שהערנו.
<צורי לביא: הדבר הכי חשוב בעינינו זה להגדיר נכון את המושג מגדל.
<צורי לביא: לאפשר למגדלים להתארגן גם מול משווקים.
<צורי לביא: ברמת עדיפות אחרת זה להרחיב את ההגדרה לעיבוד ראשוני.
אבישי ברוורמן: רמי לוי, בבקשה.
<רמי לוי: קודם כל, צריך לשמור על החקלאים, הם ערך עליון למדינת ישראל.
<רמי לוי: מצד שני, צריך לשמור גם על הצרכן כי הצרכן זה היסודות גם של המשווקים, גם של הרשתות וגם של החקלאים.
<רמי לוי: אם לא יהיה צרכן שיוכל לקנות, לא יהיה חקלאי, לא משווק ולא כלום.
<רמי לוי: צריך למצוא את הדרך.
<רמי לוי: לנו באופן אישי יש שיתוף פעולה עם החקלאי כדי שנביא את המוצר למדף בצורה כזאת שהצרכן יוכל לקנות את זה במחיר הוגן וטוב.
<רמי לוי: בסופו של דבר, אם לא תאפשרו לנו לייצר שיתוף פעולה עם החקלאי, המחיר יעלה בין 15% ל-20%.
<רמי לוי: אם נצטרך לקנות את הסחורה ביד שנייה לא יהיה לזה שום ערך ונראה שהמחירים יעלו לשמים.
<רמי לוי: לכן, כל החוק הזה, להגביל אותנו מלקנות ישירות מהחקלאים, זה יזיק קודם כל לחקלאי.
<רמי לוי: לפני 30 שנה הייתי קונה בשוק הסיטונאי ואני יודע איך זה היה מתנהג בשוק הסיטונאי.
<רמי לוי: החקלאי היה מביא את הסחורה שלו לסיטונאי והסיטונאי שיחק בחקלאי איך שהוא רוצה.
<מאיר יפרח: מה עכשיו אתה עושה?
<מאיר יפרח: זה יותר טוב?
<רמי לוי: ממש לא.
<מאיר יפרח: פעם אחת מרוויח כסיטונאי ופעם אחת בתור קמעונאי.
<רמי לוי: אני לא מרוויח בתור סיטונאי, בשום פנים ואופן.
מיקי רוזנטל: מתי אתה לובש את הכובע הזה ומתי את הכובע הזה?
<רמי לוי: פעם אחת אתם מקטרים שאני מוכר בזול ומצד שני - - -
<מאיר יפרח: מזכיר ארגון מגדלי הירקות.
אבישי ברוורמן: אתה תדבר אחריו.
אבישי ברוורמן: תרשום את כל הדברים ותסביר לנו.
אבישי ברוורמן: רמי לוי עשה בשוק בית ספר לכולם ועזר לכולם.
אבישי ברוורמן: תסביר איפה הוא לא צודק.
<רמי לוי: מצד אחד אתם מקטרים שאנחנו מוכרים בזול ומצד שני, אתם אומרים שצריך למכור יקר.
<רמי לוי: זה לא עובד אותו דבר.
<רמי לוי: אם אתה רוצה שאני אקנה סחורה ביד שנייה, באופן אוטומטי אנחנו נמכור את הסחורה במחיר יקר יותר.
<מאיר יפרח: החקלאי משלם את המחיר.
<רמי לוי: תראה לי חקלאי אחד שלא שילמתי לו את המחיר.
<רמי לוי: אני מוכר מעל חיצי מיליארד שקלים ירקות ואני היחיד - - -
<מאיר יפרח: אתה חתכת את המחירים במלפפונים.
<רמי לוי: למה לא? למה לא?
<רמי לוי: אם אני יכול להביא מירדן מלפפון כדי למכור את זה – בסופו של אני דואג גם לחקלאי וגם לצרכן.
<רמי לוי: אתה רוצה שאני אמכור מלפפונים ב-10 שקלים?
<רמי לוי: אנחנו צריכים לשתף פעולה עם החקלאי כי החקלאי זה ערך עליון במדינת ישראל.
<רמי לוי: צריך למצוא את הדרך שאנחנו בסופו של דבר נביא את הסחורה לצרכן במחיר זול והוגן כדי שכולם ירוויחו.
אבישי ברוורמן: רמי, אתה אדם מאוד מתוחכם.
אבישי ברוורמן: לא בכדי הצלחת.
אבישי ברוורמן: יש לך גם מרץ וגם תחכום.
אבישי ברוורמן: אתה אומר: תיקח את החוק הזה שהציגו אלון מסר ופרופסור גילה, ותזרוק אותו?
<רמי לוי: אני לא יודע מה הוא אומר.
<רמי לוי: אני אומר דבר אחד.
<רמי לוי: כדי שנוכל למכור בזול - - -
אבישי ברוורמן: מה אתה מציע בקשר לחוק הזה?
<רמי לוי: מה, להוסיף עוד יד אחת שתמכור לנו?
אבישי ברוורמן: רמי, לא הבנת את החוק.
<מאיר יפרח: אמרת שרמי מתוחכם, חכם וגם עשיר.
<רמי לוי: עשיר מאוד ומעסיק 5,000 עובדים.
אבישי ברוורמן: הדיון כאן הוא לא על רמי לוי.
<קריאה: אני לא מכיר אותו אבל אני עדיין מגן על הזכות שלו להתפרנס ולהתעשר בכבוד.
אבישי ברוורמן: זה לא דיון על עשירים.
אבישי ברוורמן: לרמי יש את התחכום.
אבישי ברוורמן: חלק מהדברים כהרגלו נכונים וחלק לא נכונים.
אבישי ברוורמן: מאיר יפרח יתקן אותו.
<מאיר יפרח: אני חושב שמלמכור הכול בזול אפשר להתעשר בארץ וזה בסדר גמור.
<מאיר יפרח: אני רק אומר שאת הנושא של פעם אחת להיות סיטונאי ולגזור 20% מהחקלאים ופעם שנייה לגזור 300% מהרשת, את הדבר הזה צריך לתקן.
<רמי לוי: תפסיק לספר סיפורים.
אבישי ברוורמן: רמי, אל תפריע.
אבישי ברוורמן: אתה תדבר אחר-כך.
<רמי לוי: אני מתנצל.
<מאיר יפרח: אני אומר שצריך להפריד בין הסיטונאות לבין הקמעונאות.
<מאיר יפרח: יש 50 משווקים בשוק הסיטונאי שעל-פיהם נקבע המחיר.
<מאיר יפרח: בפועל הם עוקפים את השוק ואז מורידים כביכול את המחירים ואחר-כך הם קובעים מחירים שהם רוצים.
<מאיר יפרח: אני חושב שהחוק הולך בכיוון הנכון.
<מאיר יפרח: לא צריך לשפוך את התינוק עם המים.
<מאיר יפרח: צריך להגן על החקלאים אבל צריך לעשות הפרדה בין סיטונאי לקמעונאי.
ישראל חסון: הם אומרים אותו דבר.
<רמי לוי: אני רוצה שתבין שאנחנו חברות ציבוריות.
<רמי לוי: אנחנו מפרסמים את המאזן שלנו.
<רמי לוי: אתה איש שמבין טוב מאוד במאזנים.
<רמי לוי: על הירקות אנחנו מרוויחים 20% רווח גולמי.
<רמי לוי: לא 300%, לא 400% ולא 500%.
מיקי רוזנטל: כמה אתה מרוויח על מאפים?
<רמי לוי: אנחנו מרוויחים רווח גולמי 21% כללי.
<רמי לוי: על הירקות אנחנו מרוויחים 20% סך הכול.
<רמי לוי: אנחנו חברות ציבוריות ואנחנו מפרסמים את המאזנים שלנו.
יצחק וקנין: זאת הצגה לא נכונה של הדברים.
יצחק וקנין: אני חקלאי, אני מוכר את הביצים שלי ב-13 שקלים לתבנית ועל המדף היא עולה 30 שקלים.
יצחק וקנין: זה מחיר מפוקח.
יצחק וקנין: קל וחומר עגבנייה שהיא לא במחיר מפוקח.
יצחק וקנין: עכשיו אני אגיד לך איפה אתה מטעה אותנו.
יצחק וקנין: לרמי לוי יש רשת באמת מפוארת.
יצחק וקנין: שיצליח ואני מאחל לו שיעלה רק למעלה.
יצחק וקנין: כשאתה בונה רשת כזאת ענקית, אתה צריך להוציא הרבה כסף על כל הלוגיסטיקה.
יצחק וקנין: כשאתה לוקח את כל הלוגיסטיקה ואתה מגיע בירקות ל-20%, מבחינתנו הוא הרוויח על זה 150%.
יצחק וקנין: אני אסביר לכם למה.
יצחק וקנין: על החלב הוא ירוויח 15%, על השמן 5% ועל הסוכר הוא לא ירוויח בכלל כי הוא ימכור אותו במחיר שהוא קונה אותו.
יצחק וקנין: אין אחד שמכיר טוב יותר את שני הצדדים של המטבע.
יצחק וקנין: לכן, אם בירקות הוא מרוויח 20% תדעו לכם שזה 100% רווח.
<רמי לוי: איך יכול להיות שאדם מרוויח 20% וזה נהיה 100%.
<רמי לוי: אני קונה דבר בשקל - - -
יצחק וקנין: אתה משית על הירקות שאתה מרוויח.
יצחק וקנין: אתה עושה סבסוד צולב בגדול.
אבישי ברוורמן: עוף בשקל והיתר ב-100.
דוד צור: מה היינו רוצים, שהכול יהיה כמו שופרסל?
<רמי לוי: אני רוצה להסביר.
<רמי לוי: כשאנחנו מגישים מאזן, אנחנו מגישים לפי מחלקות ולא לפי כל הסופר.
<רמי לוי: במחלקת ירקות מגישים בנפרד, כי זה מהווה מעל 10% אצלנו ברשת ואנחנו מגישים את המאזן עם 20% רווח גולמי ולא יותר.
<רמי לוי: זאת אומרת, שאם עלה לי מוצר בשקל, הוספנו 20%.
יצחק וקנין: אתה היית מתפלל שבכל התחומים היית מרוויח 20%.
<רמי לוי: בסך הכול בכללי אני מרוויח 21%.
אבישי ברוורמן: לסיכום, מה אתה מציע?
<רמי לוי: צריכים לשמור על החקלאי וצריכים לשתף איתו פעולה.
<רמי לוי: מצד שני, אסור לנו לקנות את הסחורה ביד שנייה.
<רמי לוי: צריך לקנות את הסחורה ישירות מהחקלאי כדי שנביא את זה לצרכן במחיר הוגן.
אבישי ברוורמן: חבר הכנסת מיקי רוזנטל.
מיקי רוזנטל: אני מבקש ממך, אדוני, שהדיון יחזור לפסים עובדתיים מגובה בנתונים.
מיקי רוזנטל: עם כל הכבוד לרמי לוי ויש כבוד רב, הוא לא הנושא של הדיון.
מיקי רוזנטל: לא נמסרו כמעט עובדות לוועדה וראוי שיהיו עובדות בפני חברי הכנסת.
מיקי רוזנטל: קודם כל, מחירי הפירות בישראל, ואני לוקח את זה מתוך מסמך של הממ"מ שפורסם ב-2012.
מיקי רוזנטל: משנת 2005 ועד שנכתב המסמך בינואר 2012, מחירי הפירות עלו באופן ריאלי בניכוי המדדים, ב-35%, בעוד שבמדינות השוק האירופאי מדד הירקות ירד בחצי אחוז.
מיקי רוזנטל: מדד הירקות עלה ב-10% בעוד שמחירם בשוק האירופאי ירד ב-1.5%.
מיקי רוזנטל: חלק מהעלייה קשורה מעלייה בתשומות הייצור, בין היתר מחיר המים, אבל זה רק חלק והוא יכול להסביר את כל מה שהיה.
מיקי רוזנטל: צריך לזכור שבישראל אין מע"מ על פירות וירקות בעוד שברוב השוק האירופאי יש מע"מ שהוא אמנם מופחת.
יצחק וקנין: יש מס מעסיקים על העובדים הזרים.
מיקי רוזנטל: נכון יש מס מעסיקים על העובדים הזרים במדינת ישראל ויש עלייה בתשומות הייצור, אבל היא אינה מגיעה לכלל 35% וגם אתה יודע את זה טוב מאוד, חבר הכנסת וקנין.
מיקי רוזנטל: בישראל פועלים כ-200 סיטונאים, זה לפי ה-OECD.
מיקי רוזנטל: אני לא חוזר על דברים שנאמרו פה, על חשיבות החקלאות, על הצורך שלנו להגן על החקלאים.
מיקי רוזנטל: זאת בכלל לא הסוגיה.
מיקי רוזנטל: אנחנו רוצים להגן על החקלאים ורצוי שמדינת ישראל שמסייעת לחקלאים הכי פחות מכל מדינות המערב.
מיקי רוזנטל: ראוי לסייע יותר לחקלאים ולסבסד את הפעילות שלהם וזה חשוב ביותר גם כשאנחנו מחוקקים את החוק הזה.
מיקי רוזנטל: אבל, כאמור, מדובר במוצר מתכלה והוא חשוף למזיקים, למזג אוויר וכדומה.
מיקי רוזנטל: לא בכדי ניתן פטור ניתן בכל העולם לחקלאים.
מיקי רוזנטל: אבל, בשום מקום בעולם אין פטור לסיטונאים.
מיקי רוזנטל: במדינת ישראל, מסיבות היסטוריות כאלה ואחרות, הפטור הזה ניתן לסיטונאים וצריך לדעת איפה אנחנו חותכים את הדבר הזה בין החקלאי לסיטונאי.
מיקי רוזנטל: חבר הכנסת חסון, שאלת על נתונים, אז אני אמסור לך את הנתונים המדויקים.
מיקי רוזנטל: כל הנתונים הם ממשרד החקלאות, מהממ"מ וממחקר שעשתה גב' דשא.
מיקי רוזנטל: אם תרצה נעביר לך את כל המסמכים הרלוונטיים.
מיקי רוזנטל: בגדול, המספרים הם כדלקמן: לפני כ-12 שנים החלק הקמעונאי היה נראה כך: שליש רשתות השיווק, שליש או קצת יותר היה בחנויות ירקות וכרבע בערך היה בשווקים.
מיקי רוזנטל: אנחנו מדברים עכשיו רק על ירקות ופירות.
מיקי רוזנטל: מלפפונים לא דומים לעגבניות כי פה יש שולחן, אבל נדבר בעובדות כי זה חשוב מאוד.
מיקי רוזנטל: המצב הזה השתנה כי רשתות השיווק לקחו את הירקות והוזילו אותם.
מיקי רוזנטל: רשת שיווק מוזילה את מחיר הירקות כשהירקן לידה נסגר.
מיקי רוזנטל: התוצאה היום היא שפחות מרבע מהירקות נמכרים ברשתות.
מיקי רוזנטל: חנויות הירקות, גורלן כמו חנויות המכולת, הן הולכות ונסגרות כי זה אינטרס של רשתות השיווק הגדולות למנוע תחרות.
מיקי רוזנטל: יש בישראל כ-200 משווקים בסיטונאות, לפי ה-OECD.
מיקי רוזנטל: יש פגיעה מהותית במסחר שהיה אמור להיות בירקות ובפירות.
מיקי רוזנטל: פירות וירקות מגיעים לארבעה שווקים בישראל, שהגדול ביניהם הוא השוק הזמני ליד צריפין.
מיקי רוזנטל: אבל, בפועל מגיעים לשוק הזה מגיעים פחות מ-40% מהירקות והפירות, כי הרוב נסגר בעסקאות שבין החקלאות רשתות השיווק הגדולות.
<צבי אלון: 15%.
מיקי רוזנטל: עוד יותר גרוע.
מיקי רוזנטל: עכשיו אני רוצה להסביר מה זה שוק סיטונאי נורמלי ואיך הוא עובד בפריז.
מיקי רוזנטל: יש קניינים גדולים כמו צה"ל שרוכשים 8% מהשוק.
מיקי רוזנטל: 55% או יותר נקנה על-ידי רשתות השיווק באופן ישיר מחקלאים.
מיקי רוזנטל: אני רוצה להסביר איך עובד שוק משוכלל.
מיקי רוזנטל: הייתי בשוק סיטונאי בפריז.
מיקי רוזנטל: נכנסות משאיות עם אבוקדו.
מיקי רוזנטל: המחשב משכלל כמה נכנס וכמה יוצא וכך נקבע המחיר.
מיקי רוזנטל: מה קורה בישראל?
מיקי רוזנטל: מאחר ורוב הסחורה כבר לא עוברת בשוק הסיטונאי, עובר אדם מטעם מועצת הצמחים.
מיקי רוזנטל: הוא עובר בין כמה סיטונאים בשוק ושואל אם יש אבוקדו.
מיקי רוזנטל: אם אין, זה לא מבטא שום דבר לגבי מצב האבוקדו כי רוב האבוקדו, כאמור, נמכר בכלל שלא דרך השוק.
מיקי רוזנטל: המחיר נקבע בשוק אבל השוק לא מבטא את מה שקורה בפועל.
מיקי רוזנטל: אבל, כל שאר השוק המחיר שלו נקבע על-פי מה שקורה בשוק הסיטונאי, דהיינו בתקליט.
מיקי רוזנטל: התוצאה היא, שרשתות השיווק בפועל קונות בין 20% ל-30% פחות ממחיר התקליט, זה המחיר הסיטונאי הפורמלי, ולוחצות את החקלאים באופן כזה - לחקלאים יש יתרון למכור לרשת שיווק כי זה מבטיח לו קנייה וחוסך לו את בלבול המוח של המשא ומתן.
מיקי רוזנטל: אבל, הוא משלם על-כך בין 20%-30% שהוא מקבל פחות מהשוק הסיטונאי.
מיקי רוזנטל: אני מנסה לדבר רק על עובדות.
יצחק וקנין: הכול נכון עד עכשיו.
מיקי רוזנטל: השוק הסיטונאי לוקח בין 15% ל-20%.
מיקי רוזנטל: אני לא מכיר עמלה גבוהה יותר.
מיקי רוזנטל: בדקתי את זה והייתי שם מספר פעמים בכל מיני מסגרות.
מיקי רוזנטל: אני לא חושב שיש מישהו שחולק עלי.
מיקי רוזנטל: לעומת זאת, פערי התיווך במדינת ישראל, שעליהם שאלת, מגיעים בממוצע בשנים האחרונות ל-55% או ל-60% וזה ממוצע.
מיקי רוזנטל: אם בשוק הסיטונאי לקחו 15% עד 20%, אתה מבין שברשתות השיווק לקחו 80% וזה כבר לא סביר.
מיקי רוזנטל: אלה נתונים בלתי סבירים.
מיקי רוזנטל: זה נכון שבחלק מרשתות השיווק מוכרים את הירקות מאוד בזול.
מיקי רוזנטל: הפערים בין הרשתות מגיעים למאות אחוזים.
מיקי רוזנטל: אז מה המשמעות?
מיקי רוזנטל: יש לזה כמה וכמה משמעויות.
מיקי רוזנטל: אחד, שהפירות והירקות היו מוצר "דמפינג", מצד אחד, ומצד שני, הפכו להיות המסחטה של הציבור, שהוא משלם מחירים בלתי סבירים על הפירות והירקות.
מיקי רוזנטל: כאמור, אני מדבר רק על הירקות והפירות ואני מדבר על זה בכללה.
מיקי רוזנטל: לא דיברתי פה על סוג מסוים של ירקות שבהם יש דברים איומים ואולי נדבר על זה בהמשך.
מיקי רוזנטל: רצוי שהדיון יהיה בעובדות.
מיקי רוזנטל: בעובדות, פער התיווך במדינת ישראל בפן הסיטונאי – חלק מזה סיטונאי וחלק קמעוני, מפני שאנחנו נתנו לאותו גורם להיות גם סיטונאי וגם קמעונאי.
מיקי רוזנטל: אותו גורם, שבכלל לא היה אמור להיות שם, קיבל מאיתנו פטור.
מיקי רוזנטל: המשמעות היא ששופרסל סל יכולה להגיד למגה, שגם כך אין ביניהן תחרות – זה קרה בשבועות האחרונים ואני אספר את הסיפור.
מיקי רוזנטל: היה גשם והיתה קרה ואכן יש חשש לחלק מהתוצרת החקלאית.
מיקי רוזנטל: אבל זאת התוצרת שעדיין לא הגיעה לשווקים.
מיקי רוזנטל: שופרסל ומגה העלו בעשרות אחוזים את מחירי הירקות.
מיקי רוזנטל: זאת לא סחורה שהם קנו.
מיקי רוזנטל: הם תיאמו ביניהן.
מיקי רוזנטל: אני אומר את זה באחריות ואני מוכן להסיר את החסינות שלי ושיתבעו אותי.
יצחק וקנין: לא, הוא צודק.
יצחק וקנין: אמרנו את זה לפני שבועיים.
מיקי רוזנטל: רציתי להוציא את ההיבט הרגשתי מהדיון ולהביא קצת נתונים.
מיקי רוזנטל: הנתונים מצביעים על שלושה דברים: אחד, שיש פה מחירים של פירות וירקות בלתי סבירים.
מיקי רוזנטל: שניים, צריך להגן על החקלאים.
מיקי רוזנטל: שלוש, אסור להגן על הסיטונאים, שהם בעיקר אלה שיש להם זיקה גדולה לקמעונאות.
ישראל חסון: מיקי, אני רוצה להבין.
ישראל חסון: אתה אומר שאנחנו רוצים להשיג שני ערכים, שימור החקלאות ושימור המחיר לצרכן.
מיקי רוזנטל: להוריד את המחירים לצרכן, אנחנו משלמים הרבה יותר מידי.
ישראל חסון: כשרשת שיווק היא הסיטונאית של עצמה והיא לוקחת 80% לכאורה זה 60% מהמחיר.
ישראל חסון: אתה יודע להגיד, פלוס מינוס, מה התקורות שיש לרשת שיווק בתחומים הללו?
ישראל חסון: את הארנונה, את החשמל, את שכר המינימום מדינת ישראל קובעת.
ישראל חסון: מה הן התקורות הללו?
מיקי רוזנטל: אנחנו יכולים לתת את זה רק מהנתונים הרשמיים.
מיקי רוזנטל: מאחר ומדובר ברשתות הגדולות בחברות ציבוריות הן מפרסמות מאזנים.
מיקי רוזנטל: כל דבר שהוא מעל 10% הם חייבים לפרט לצרכן את הרווח הגולמי.
מיקי רוזנטל: הרווח הגולמי בירקות הן 20% אצל רמי לוי לבין 26% בשופרסל.
מיקי רוזנטל: אני לא זוכר בדיוק את הנתון, אולי הגזמתי מעט.
מיקי רוזנטל: אבל, הרווח הגולמי הזה הוא גדול, למשל, מתחום המאפים, הוא גדול מתחום המשקאות.
מיקי רוזנטל: זה רווח גולמי במוצר שגם אצל המשווק הוא מתכלה ולא רק אצל החקלאי.
מיקי רוזנטל: אתה מחזיק חסה על המדף בסופר וחלק מהסחורה מתכלה.
מיקי רוזנטל: לכן העלויות בפירות וירקות הוא גבוה גם לקמעונאי.
ישראל חסון: מיקי, אתה מדבר כדבר שהוא לגיטימי 20 ומשהו אחוז בסיטונאי ואתה לא מקבל את ה-20% אצל הקמעונאי.
מיקי רוזנטל: אני לא מנהל עסקים של אף אחד.
מיקי רוזנטל: אני הייתי מעדיף שהרשתות הגדולות בכלל לא יעסקו בפירות וירקות.
מיקי רוזנטל: הצרכן הישראלי מפונק, הוא צרכן רע מאוד.
דוד צור: לפי הדברים שלך אנחנו מגנים על הסיטונאים.
מיקי רוזנטל: אני מגן על הסיטונאים?
דוד צור: שואל אותך בצדק ישראל, איפה הבעיה שלך אם נאמר הקמעונאי לוקח את זה ומוכר את במחיר קצת פחות מאשר יש סיטונאי - - -
אבישי ברוורמן: השאלה חוזרת אלינו גם בוועדת יוקר המחיה.
אבישי ברוורמן: בתוך השרשור הזה אנחנו יודעים שהמחירים גבוהים מידי.
אבישי ברוורמן: אנחנו כל פעם מנסים לשים את היד איפה זה.
אבישי ברוורמן: תסביר לנו כאן איפה הדבר המרכזי ולכן איפה התיקונים הנדרשים.
מיקי רוזנטל: אני אסביר.
מיקי רוזנטל: קודם כל ניגע בחקלאים כי עליהם אנחנו רוצים לשמור.
מיקי רוזנטל: החקלאים הם לא מקשה אחת.
מיקי רוזנטל: יש חקלאים קטנים ויש כ-130 חקלאים גדולים במדינת ישראל.
מיקי רוזנטל: מדובר על חקלאים גדולים או קואופרטיבים חקלאיים גדולים.
מיקי רוזנטל: החקלאי הקטן אין לו שום כוח מיקוח אל מול הרשת שבאה אליו.
מיקי רוזנטל: מכתיבים לו את המחיר, רוצה תקנה, לא רוצה הלך עליך.
מיקי רוזנטל: לכן, הוא מקבל מחיר גרוע יותר מהחקלאים שהם גדולים או קואופרטיבים.
מיקי רוזנטל: לא אכפת לי אם פער התיווך קוראים לו קמעונאות או סיטונאות, אני רק אומר לכם את הדבר הבא, שהפער הקמעונאי פלוס הסיטונאי הגיע ל-80% ברשתות.
מיקי רוזנטל: לכן, מאחר ורובנו קונים את הירקות שלנו אצל הרשתות, התוצאה היא שהמחיר שאנחנו משלמים הוא גבוה באופן דרמטי.
מיקי רוזנטל: לכן צריך לחתוך את זה בנקודה - - -
ישראל חסון: אם נשאר לו 20% מהתקורות שמדינת ישראל שותפה בזה, תזיז את זה רגע הצידה, קח את התקורות - - -
מיקי רוזנטל: תשאל אותו מה התקורות שלו בתחום אחר.
מיקי רוזנטל: הוא מרוויח 4%.
מיקי רוזנטל: שופרסל של טוענת שהם מרוויחים על כל המצות שלהם 4%.
מיקי רוזנטל: 20% זה תענוג, הלוואי כל יום.
ישראל חסון: אדם שם מיליארד שקלים רוצה להרוויח 40 מיליון.
מיקי רוזנטל: אין לי שום בעיה שכולם ירוויחו.
אבישי ברוורמן: אני רוצה לחדד את הסוגיה הזאת.
אבישי ברוורמן: הלוא כל הוויכוח מה זה רווח נורמלי ורווח לא נורמלי.
אבישי ברוורמן: עו"ד המאירי הציג שהרווחים של מרשתו הם בין 1% ל-3% ואצל רמי זה אולי זה 4%.
אבישי ברוורמן: אומר חבר הכנסת רוזנטל ש-20% גולמי זה חתיכת מספר.
אבישי ברוורמן: עכשיו יסביר רמי לוי ויענה לסוגיה שהעלה מיקי רוזנטל.
<רמי לוי: אנחנו מדברים פה על פירות וירקות.
<רמי לוי: כשאני מדווח במאזן שלי את אחוז הרווח שלי על הפירות והירקות, אני מדווח רק על הפירות ועל הירקות.
<רמי לוי: על זה אנחנו מדברים.
<רמי לוי: זאת אומרת, במאזן שלי אתה רואה רווח גולמי של 20% ורווח תפעולי זה 4%.
<רמי לוי: מה זה רווח גולמי?
<רמי לוי: מוצר שעולה לך שקל, הוספת 20% ואז מכרת אותו.
<רמי לוי: רווח תפעולי זה אחרי כל עלויות התפעול כמו: ארנונה, חשמל, משכורות וכל הדברים האלה.
<רמי לוי: בסופו של דבר נשאר לנו ביד 4% לפני מס.
<רמי לוי: זה מה שנשאר לנו.
<רמי לוי: ב-4% אנחנו מתחלקים עם המדינה.
אבישי ברוורמן: אתה למעשה אומר שכל ועדת יוקר המחיה זה קשקוש כי אין פה רווחים לאף אחד.
<צבי אלון: שהוא עושה את הכסף שלו מהקניונים שהוא בונה ולא מהירקות.
<צבי אלון: אני יכול בשתי מילים לפתור לך את מה שחבר הכנסת דוד צור וישראל לא מבינים.
<צבי אלון: יש 3 חברות שהן הזרוע הארוכה של הרשתות ושם המיליארדים.
<צבי אלון: הכול בנוי מהוצאות.
<רמי לוי: עם כל הכבוד לך, אתה פרופסור, איפה למדת?
<רמי לוי: יש מציאות ויש דברים אמיתיים, לא סיפורים.
<צבי אלון: יש 3 חברות שקונות מהחקלאים בלבד.
<צבי אלון: הן מכסות 55% ממה שיוצא מהחקלאים.
<צבי אלון: אתה מבין את הכוח?
<צבי אלון: חלק מוכרים לרמי לוי, חלק הוא לוקח לבד.
<צבי אלון: הם מסכנים, יש להם 3%-4% כי הם השקיעו בקניונים ענקיים ויש שם החזר הון.
<רמי לוי: מה זה קשור בכלל?
<רמי לוי: למה אתה מטעה את כולם?
<רמי לוי: מה זה קשור מאזן של 3% למה שאתה מדבר?
<רמי לוי: אתה יכול לספר מה שאתה רוצה לאנשים שלא מבינים.
<רמי לוי: יש פה אדם שמבין, אל תספר סיפורים.
<צבי אלון: הוא משקיע בקניונים, יש לו הוצאות הון.