GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אבי ברגר: לקראת סוף שנת 2013 כמו שאמרנו השוק שלנו הוא שוק דינמי, וקבוצת חמש החברות שנמצאות הביאו לפתחנו ארבעה הסכמים לשיתוף רשתות: הסכם אחד בין חברת "פרטנר" לבין חברת "הוט מובייל" ושלושה הסכמים בקבוצה של "פלאפון", "סלקום" ו"גולן טלקום".
<אבי ברגר: לא נלאה את כולם בהסכמים, אבל ההסכמים האלה גורמים לנו קודם כול לבחון אותם לפני שנצא בהכרזות על דור 4 כדי שנוכל לראות איך אנחנו שומרים על רמת תחרות נאותה בשוק מצד אחד, ומצד שני מאפשרים שיתופיות כדי לצמצם את כמות האתרים, להוריד את הקרינה ועוד כהנה וכהנה.
<אבי ברגר: עכשיו אנחנו נמצאים בתהליך עמוק של בחינת הדברים האלה.
<אבי ברגר: בתחום של אישור גומלין נייח בוצעה עבודה, ובנובמבר זה אף מומש.
<אבי ברגר: נדידה לחו"ל – נראה את זה אחר-כך גם בהיבט הצרכני התחלנו פעילות במשרד לבחון לעומק את הנושא הזה.
<אבי ברגר: אנחנו יודעים שהמחירים פה הם גבוהים - -
אבישי ברוורמן: מה זה "נדידה לחו"ל"?
אבישי ברוורמן: הלוא אנחנו יודעים שיש הרבה צעירים שמסתכלים אם לנדוד לחו"ל בגלל יוקר המחיה והכנסה.
גלעד ארדן: נדידה זמנית.
<אבי ברגר: אני אסביר.
<אבי ברגר: בכל פעם שאתה נוסע לחו"ל ולוקח אתך את המכשיר הנייד שלך אתה מקבל שירות מרשת בחו"ל.
<אבי ברגר: באנגלית זה נקרא roaming ובעברית "נדידה".
<אבי ברגר: כלומר נסעת לחו"ל עם המכשיר שלך.
אבישי ברוורמן: יש לך עבר מפואר גם בצבא, גם ב"פרטנר".
אבישי ברוורמן: אני יודע שכשבאים מארגונים כל אחד כבר מכיר את עולם המושגים.
אבישי ברוורמן: כשאתה מדבר אל הקהל הרחב רק תסביר את מה שאתה אומר.
<אבי ברגר: קיבלתי.
<אבי ברגר: לכן אנחנו מצאנו לנכון להתחיל לעסוק בנושא הזה כי זה נושא שאנחנו מוטרדים בו מרמת המחירים.
<אבי ברגר: הפעולה הראשונה יצאה לפני כמה שבועות.
<אבי ברגר: אז החלטנו לשנות את המצב בהיבט של צריכת data – לחסום כדיפולט את המנוי בחו"ל כדי שלא יהיה מה שנקרא גישה מזדמנת שאנשים לא שולטים בה עם עלויות מאוד גבוהות.
<אבי ברגר: בנוסף עלו רעיונות רבים שנפעל בהם בתחילת השנה הבאה.
<אבי ברגר: בכוונתנו לפעול להוצאת שימוע בנושא.
גלעד ארדן: בתחילת שנה זאת.
<אבי ברגר: בתחילת שנה זאת, סליחה.
אבישי ברוורמן: ב-2014.
<אבי ברגר: אנחנו נפעל להוציא שימוע בנושא כדי לעשות כאן פעולות.
<אבי ברגר: בנושא ה-WiFi.
<אבי ברגר: כולנו יודעים שה-WiFi הוא משאב ציבורי.
<אבי ברגר: בוצע פה שימוע כדי לראות איך להשתמש במשאב הציבורי הזה.
<אבי ברגר: לאור תגובות שקיבלנו מגורמים רבים החלטנו לעשות הארכה לשימוע הזה, ובתחילת 2014 נסיים את השימוע ונקבל החלטה איך להשתמש במשאב הזה.
<אבי ברגר: פעלנו לצמצם את מספר הרישיונות ולאחד אותם כדי לפשט כאן את הרגולציה ולעשות את הדברים בפחות בירוקרטיה, וכמו כן פעלנו באופן דומה בנושא של אישור ייבוא ציוד קצה נייד ומיד אחריו נייח.
אבישי ברוורמן: אבי, יש לי בקשה אליך.
אבישי ברוורמן: מכיוון שאנחנו רוצים לצמצם וגם לשמוע עוד אנשים אז תעשה לי טובה - -
גלעד ארדן: הוא ירוץ רק על הכותרות.
<אבי ברגר: אני גם לא אקריא את הכול, רק את הכותרות.
<אבי ברגר: בתחום השידורים לדעתי השר נתן את הסקירה, ולכן אפשר לרוץ קדימה.
<אבי ברגר: אין טעם לחזור על זה.
<אבי ברגר: בתחום הדואר אנחנו עובדים עכשיו על נושא יישום תיקון מס' 11 לחוק הדואר.
<אבי ברגר: למעשה, זה נמצא בתהליך בקשה לאישור דירקטורים בבנק הדואר כדי להתחיל את ההפרדה המבנית הנדרשת.
אבישי ברוורמן: אולי כדאי להבהיר לציבור שלמרות שבנק הדואר נקרא בנק הדואר זה בעצם לא בנק.
אבישי ברוורמן: יש לו מערכת תשתיתית מפוזרת בכל הארץ, יש לו אישורים בגין קצבאות ביטוח לאומי, אישורי סליקה.
אבישי ברוורמן: אבל זה עדיין לא בנק.
אבישי ברוורמן: זאת מערכת שיהיה מעניין מה התכניות לעשות אתה כדי לנצל את היתרונות שלה.
גלעד ארדן: אני רוצה להוסיף עוד הערה, ברשותך, אדוני היושב-ראש.
גלעד ארדן: אני נפגשתי גם עם המפקח על הבנקים וגם עם נגידת בנק ישראל כדי לבדוק איך אפשר לקדם הכי מהר את בנק הדואר לכיוון הכנסתו כבנק מסחרי שיוכל לקלוט פיקדונות ולשלם ריבית ולתת הלוואות – ללא להתחרות על מתן חברות גדולות או לטייקונים, אלא להרחיב את התחרות שאיננה קיימת כל-כך בתחום הקמעונאי – במשקי בית ובעסקים קטנים.
גלעד ארדן: אני חייב לומר שהיו פה הרבה אמירות לא מבוססות ושמועות.
גלעד ארדן: התהליך הזה לא קל ומאוד מורכב.
גלעד ארדן: הוא כרוך בתחלופת כוח אדם כי בבנק הדואר אין כרגע כוח אדם מתאים שיכול לעסוק בבנקאות מסחרית על-פי הסטנדרטים של בנק ישראל.
גלעד ארדן: זה כרוך ברכישת תשתיות מחשוב במאות מיליוני שקלים, זה כרוך בתשתיות לוגיסטיות.
גלעד ארדן: אני יודע שלכנסת ולציבור יש ציפייה, בצדק רב, לתחרות בתחום הזה.
גלעד ארדן: אני בזמנו הגשתי הצעת חוק לכפות על הבנקים למכור את הבעלות שלהם בכרטיסי אשראי.
גלעד ארדן: בנק ישראל התנגד אז.
גלעד ארדן: אין ספק שזה נושא חשוב שאני שם במקום מאוד גבוה, אבל צריך להבין שזה תהליך מורכב, הוא עולה הרבה מאוד כסף, וזה לא משהו שיכול לקרות בשבועות או בחודשים בודדים.
גלעד ארדן: אבל זה בהחלט אחד היעדים המרכזיים.
גלעד ארדן: השלב הראשון, כפי שדרשת מאתנו בצדק, הוא אותה הפרדה מבנית שמופיעה בחוק הדואר בין הדירקטוריון של חברת הדואר לבין הדירקטוריון של בנק הדואר כדי שיהיה לו ממשל תאגידי נפרד.
אבישי ברוורמן: אני אוסיף במשפט אחד:
אבישי ברוורמן: גם לנו היו דיונים עם המפקח ועם הנגידה.
אבישי ברוורמן: זה ברור לחלוטין שישראל תרוויח עם יהיה בנק – שאנחנו קוראים לו "חברתי", אבל הוא בנק כמו כל בנק.
אבישי ברוורמן: כמו שכבוד השר אמר הוא לא יתחרה עם הדואופול הגדול, אלא המיקוד שלו יהיה במשקי הבית הקטנים, בעסקים קטנים ובינוניים.
אבישי ברוורמן: אבל כדי להקים אותו צריך להקים אותו בצורה שהוא יהיה בנק בר-קיימא, וזה צעד שמחייב רצינות.
אבישי ברוורמן: אני מקבל את כל ההערות של כבודו, וכמובן, אנחנו נדון בנושא.
אבישי ברוורמן: מצד שני אותו ציבור שזקוק לנושאים האלה, אנחנו מנסים גם פתרונות אחרים, אבל זה לא באחריות שלך ולכן נדון בזה במקומות אחרים.
<אבי ברגר: עסקנו רבות בתחום ההגינות ורווחת הצרכן.
<אבי ברגר: אנחנו רואים פה הרבה מאוד פעילויות, ויש עוד רבות נוספות.
גלעד ארדן: ניטרליות רשת זה גם חוק שאנחנו נקדם אצלכם.
<אתי בנדלר: כן, אכן.
אבישי ברוורמן: אבי, מכיוון שאני רוצה לפתוח את הדיון – אנשים לא יכולים לקלוט כל-כך הרבה.
אבישי ברוורמן: אז תודה רבה.
גלעד ארדן: זה כדי לקבל את הרושם על היקף העשייה, אדוני היושב-ראש.
גלעד ארדן: לא רצינו להסתיר מה שאנחנו עושים מהוועדה.
אבישי ברוורמן: אנחנו עובדים בשקיפות טוטלית.
אבישי ברוורמן: הדוח הזה שנקרא לו "דוח ארדן-ברגר" חולק על-ידי הגברת לאה ורון לכל חברי הוועדה.
אבישי ברוורמן: אנחנו מודים.
אבישי ברוורמן: פתאום אני רואה את אמיר גילת, אז אני אפתח אתו.
אבישי ברוורמן: אתה זוכר שישבנו בעבר.
אבישי ברוורמן: מה אתה אומר, מה יקרה שם בערוץ 1 ברשות השידור?
<אמיר גילת: בעתיד הקרוב?
<אמיר גילת: ב-2014 אנחנו ממשיכים לפעול במתכונת הנוכחית, וב-2015 אנחנו ממתינים לתוצאות הוועדה.
<אתי בנדלר: מתי יועבר תקציב רשות השידור לאישור הוועדה?
<אמיר גילת: הכנתו של תקציב רשות השידור מתעכבת מעט.
<אמיר גילת: אנחנו - -
<קריאה: פוחדים?
<אמיר גילת: לא, לא, מבחינת המוסדות זה בסדר.
<אמיר גילת: רק קיבלנו תקציב לא מאוזן מההנהלה, ואנחנו לא רוצים לאשר תקציב לא מאוזן.
אבישי ברוורמן: אמיר, אתה יודע שאני מאוד מעריך ומחבב אותך.
אבישי ברוורמן: אני זוכר את תפקידך בחיפה ותפקידים אחרים.
אבישי ברוורמן: הגעת לכאן, וחשבנו בהתחלה - - - איך מעכלים את הצפרדע הזאת ויוצאים לאור?
<אמיר גילת: של רשות השידור?
<אמיר גילת: זאת לא צפרדע, זאת ביצה שלמה.
<אתי בנדלר: מר גילת, יש לכם צפי מתי זה יובא לאישור?
<אמיר גילת: אנחנו סיימנו את ההכנות.
<אמיר גילת: כמובן, הקפאת הרפורמה שינתה לחלוטין את התזרים הצפוי ל-2014 ואילצה אותנו לעשות תקציב מחודש.
<אמיר גילת: כבר נקבעו דיונים, אבל לצערי, ההנהלה לא הגיעה לדיונים של ועדת הכספים, ולכן אי אפשר היה להמשיך בתהליך הכנת התקציב.
<אמיר גילת: נקבע דיון, וההנהלה לא הגיעה.
<אמיר גילת: פשוטו כמשמעו.
אבישי ברוורמן: רבותי, השאלה היא מי בעל הבית?
אבישי ברוורמן: במדינת היהודים מסתכלים לפעמים לשמים.
אבישי ברוורמן: אתה יכול לעשות על זה הפקת מקור יפה – "מי בעל הבית?".
<אסף אמיר: עם הכסף הזה אפשר לעשות הפקות מקור ל-500 שנה.
אבישי ברוורמן: הבאות.
<אמיר גילת: רשות השידור זה לא רק ערוץ 1 כמו שנהוג לחשוב, אלא זה שני ערוצי טלוויזיה ושמונה תחנות רדיו.
אבישי ברוורמן: אמת.
עיסאווי פריג': אתם חיים אחד חלקי 12 עכשיו.
אבישי ברוורמן: אני רוצה לשמוע דיווחים מהשטח, מה קורה עם המועצה?
<שי באב"ד: ברשות השנייה כולם ראו את המשבר שהיה לאחרונה בערוץ 10.
<שי באב"ד: עדיין הערוץ הזה מצוי במשבר.
אבישי ברוורמן: מה יהיה עם ערוץ 10?
<שי באב"ד: לא ברור.
<שי באב"ד: השאלה המרכזית היא האם יבוא משקיע לערוץ הזה או לא.
<שי באב"ד: אם יבוא משקיע לערוץ הערוץ הזה יוכל לצאת לרישיון.
<שי באב"ד: אם לא יבוא משקיע לערוץ הערוץ הגיש בקשה לרישיון, אבל אם לא יהיה משקיע לא תהיה אפשרות לאשר לו את הבקשה להגשת רישיון.
<שי באב"ד: הבקשה הוגשה בסוף השנה, ב-31 בדצמבר.
<שי באב"ד: לוח הזמנים לוקח זמן.
<שי באב"ד: זה יכול לקחת חודש, חודשיים, שלושה חודשים.
<שי באב"ד: במהלך הזמן הזה הערוץ יצטרך - -
אבישי ברוורמן: אם לא תהיה יציאת מצרים בפסח ולא יהיה משקיע, מה יקרה?
<שי באב"ד: כרגע לערוץ יש כסף לתחזק את עצמו עד סוף השנה.
<שי באב"ד: הוא גם נכנס לאיזושהי תכנית הבראה וצמצום כל עוד לא נכנס משקיע כדי להיות עד סוף השנה.
<שי באב"ד: במידה שהערוץ לא יתקיים נפנה למשרד התקשורת ולשר התקשורת בהצעה איך להסדיר נכון את שוק השידורים בישראל שזה הוצאתם ויציאתם של קשת ורשת לרישיונות אם לא יהיה משקיע כדי לא להישאר עם חברת חדשות אחת ועם ערוץ מסחרי אחד.
אבישי ברוורמן: ערוץ 10 תורם רבות לשידור הציבורי בישראל ולפלורליזם.
אבישי ברוורמן: יש מחזה מאוד מפורסם של אחד מגדולי המחזאים – סמואל בקט – "מחכים לגודו".
אבישי ברוורמן: אין אדם כזה, הוא לעולם לא יבוא.
אבישי ברוורמן: אני מקווה שפה יהיה.
אבישי ברוורמן: כי כולם מצפים כל הזמן, ולך אין עדיין בשורה.
<שי באב"ד: בשורה על משקיע אין, אבל אנחנו נצטרך להיערך ולהגיע למצב שבסוף שנת 2014 תהיה כבר אלטרנטיבה: או שערוץ 10 יצא לרישיון ואז יש לנו שני ערוצים מסחריים או לחילופין שהתחלנו להכין את הקרקע כבר בתקופה הקרובה לכך שאם הערוץ לא ייצא לרישיון יהיו לנו שני ערוצים מסחריים בשנת 2015.
אבישי ברוורמן: אני מקווה שמישהו מהצופים מבין את המצוקה, ומשקיע גדול יבוא באמצעות הטלוויזיה ויעזור.
גלעד ארדן: אין ספק שהמשקיע חיכה לראות את הדיון הזה, והוא בטוח יבוא.
אבישי ברוורמן: בבקשה, הדובר הבא.
<אסף אמיר: אסף אמיר, יושב-ראש איגוד המפיקים.
אבישי ברוורמן: יושב-ראש הפקות המקור.
אבישי ברוורמן: הן נותנות את הכבוד בלי סוף, אבל כסף חסר.
<אסף אמיר: בהקשר של ערוץ 10 אני יודע שדנתם על החדשות המקומיות ועל 7- העובדים והדבר הזה שניסיתם לפתור בשבוע שעבר.
<אסף אמיר: במקרה הספציפי הזה יש המון חברות הפקה שערוץ 10 אמור לשלם להן כסף, והן חייבות את הכסף הזה לאנשים שעובדים תחתיהן, שאלה עובדים רבים בכל התעשייה.
<אסף אמיר: אני מבקש שהרשות השנייה שהיא הגוף המפקח תשים לב שלא מוציאים החוצה חוזים שאי אפשר אחר-כך לקיים, וברבות הימים אם חלילה לא יגיע משקיע אנחנו נמצא את עצמנו עם המון חברות שיהיו בפשיטת רגל כי עליהן לא תהיה הקפאת הליכים כי הן חברות קטנות מדי לעבור את ההליך הזה.
<אסף אמיר: ואז כל האנשים שחייבים כסף - -
אבישי ברוורמן: ואז אתה אומר, לגדולים משלמים, והקטנים הולכים יחפים.
<אסף אמיר: כבר במשבר הראשון - -
גלעד ארדן: חשבתי שדיני פשיטת הרגל עוסקים בנושאים הללו ודיני פירוק חברות.
גלעד ארדן: לא ידעתי שזה התפקיד של הרגולטורים של השידורים.
<אסף אמיר: סליחה, כבוד השר, בפעם שעברה שזה קרה לפני 10 שנים הייתה הקפאת הליכים - -
אבישי ברוורמן: - - - בוועדה?
גלעד ארדן: הוועדה בוודאי יכולה לעסוק במה שהיא רוצה, אני לא מתערב.
גלעד ארדן: הוא רק מדבר על הרשות השנייה.
<אסף אמיר: אני מבקש – הרשות השנייה יודעת בדיוק מה קורה שם.
<אסף אמיר: צריך לשים לב שלא ייצאו חוזים ומפיקים יתחילו לעבוד ויתחייבו בפני עובדים, ובסופו של דבר הדבר הזה ייסגר ונמצא את עצמנו בחור.
גלעד ארדן: אסף, כידוע לך, לא רק שהרשות לא יודעת מה קורה שם – עובדי ערוץ 10 עצמם, כולל המנהלים הכי בכירים לא ידעו למשל על הכוונה של לאודר לנטוש את הערוץ.
גלעד ארדן: אני הייתי שם בסיור יומיים-שלושה לפני כן והם נשבעו לי שאין להאמין לכל השמועות הללו – ואני מאמין להם שהם לא ידעו.
גלעד ארדן: אז אתה לא יכול להניח שהרשות השנייה היא ביכולת פיקוח יומיומית כזאת על תזרים המזומנים של ערוץ 10.
גלעד ארדן: היא לא תיקח אחריות על זה.
<אסף אמיר: הפנייה הזאת כללית, לשים לב להתחייבויות שערוץ 10 לוקח על עצמו כדי לא למצוא - -
אבישי ברוורמן: אנחנו רושמים את זה, ואתה צודק.
<אסף אמיר: בתקווה שיגיע משקיע.
אבישי ברוורמן: כולנו בתקוות.
גלעד ארדן: נראה לי שהגבירו את החימום פה.
אבישי ברוורמן: בתקווה שיגיע משקיע אז ישימו הרבה אוויר חם פה.
אבישי ברוורמן: כמו שאתם יודעים ועדת הכלכלה על כל חבריה ובראשותי מאוד היה חשוב לה בדיונים שהיו בעבר עם השר שהחדשות המקומיות תמשכנה בישראל.
אבישי ברוורמן: זה משום שזקוקים בפריפריה לנקודת מבט שונה שבאולפנים התל-אביביים והירושלמים היא לא באה לידי ביטוי, ויחד עם זה גם לדאוג לעובדים.
אבישי ברוורמן: אנחנו העברנו בקריאה ראשונה את הצעת החוק שבה 5 מיליון שקלים באמצעות "הוט" ו"יס" עוברים להפקה, אבל הסיכום בוועדה על דעת כל חברי הכנסת היא שבין הקריאה הראשונה לקריאה השנייה והשלישית פנינו לממשלת ישראל כדי שתוסיף עוד 5 מיליון כי בסכומים שהיו בעבר היה יותר מדי מרווח של שרשור, ואין צורך בהם.
אבישי ברוורמן: לכן אני יודע, אדוני, שתקציבך זעום.
אבישי ברוורמן: אבל אני פניתי גם לשר האוצר, ובמקרה שהוא מנוע לדון – לסגן שר האוצר מיקי לוי.
אבישי ברוורמן: לא רק אני, אלא הרבה מאוד חברי כנסת.
אבישי ברוורמן: אני מבקש שתפעיל את השפעתך.
אבישי ברוורמן: את החוק הזה העברתי בהצבעה לשנתיים.
אבישי ברוורמן: כי עד אז כבר יהיה חוק רשות השידור החדש, וגם שם נמצא לזה ביטוי.
אבישי ברוורמן: לכן הבקשה שלי היא שתשים את משקלך לבקשה שלנו לשר האוצר ולסגן שר האוצר שיתנו את התמיכה הזאת שתחזק את הפריפריה ואת העובדים.
גלעד ארדן: כך אעשה.
אבישי ברוורמן: שי, אין לך עוד מה להוסיף על הדברים האלה?
אבישי ברוורמן: חוץ מזה הכול בסדר?
אבישי ברוורמן: חוץ מהנמלים שעבדת פעם בהם ורשות השידור – הכול בסדר?
<שי באב"ד: רשות השידור זה לא מענייני, רשות השידור זה גוף נפרד.
<שי באב"ד: מעבר לזה אנחנו מחכים ועובדים יחד עם משרד התקשורת על כל הנושא של ברית-המועצות.
עיסאווי פריג': שלום לאדוני היושב-ראש ולמכובדי השר.
עיסאווי פריג': למען האמת אני עוקב מקרוב אחר הפעילות של משרד התקשורת, ואני מצטרף לדבריו של אדוני היושב-ראש.
עיסאווי פריג': אכן, התקציב זעום וקשיח.
עיסאווי פריג': אבל צריך להוציא את המקסימום מהקיים.
עיסאווי פריג': אני רוצה להתייחס לכמה נקודות – התייחסות שהיא בגדר שאלה: ראשית בקשר לטלוויזיה – ועכשיו שמעתי את שי ועל המשבר בערוץ 10.
עיסאווי פריג': יש לנו טלוויזיה מסחרית שנקראת "הלא" שנמצאת במשבר זה שנה, ואני מסתכל וצופה, ואנשים שואלים ויש סימני שאלה די רציניים לגבי הערוץ ומה שמתקדם.
עיסאווי פריג': רציתי לשמוע התייחסות בעניין.
עיסאווי פריג': דבר שני, אני רוצה לציין לשבח עניין שעלה בשיחות שניהלתי עם השר ועם שי על עידוד התחרות ברדיו בערבית והנחיצות לקיום ערוץ נוסף בשביל מגוון הדעות והתחרות.
עיסאווי פריג': זאת נקודה ראויה לציון, ואני מאוד מקווה שהנושא הזה ייגמר בהקדם.
עיסאווי פריג': הסוגיה השלישית, בעניין בנק הדואר, אדוני השר.
עיסאווי פריג': יש 12 חברות ביטוח בארץ, ויש חברה ששמה "הפול", בנוסף ל-12 החברות שכל ה"זבל" של הביטוח נמצא שם.
עיסאווי פריג': מי שאין לו הכוח נמצא שם, זאת חברה ממשלתית.
עיסאווי פריג': יש בנקים מסחריים, ויש לנו בנק הדואר.
עיסאווי פריג': בנק הדואר משמש את הזקנים ואת משקי הבית הקטנים.
עיסאווי פריג': הבנק הזה נחוץ כל כך בחברה המוחלשת בפריפריה ובחברה הערבית בצורה זועקת לשמים.
עיסאווי פריג': כשאני מסתובב אני שומע רבות שהשירות הזה נחוץ מאוד.
עיסאווי פריג': הנושא הזה שנים על גבי שנים לא מצליח לקבל ביטוי ולתת מענה לאוכלוסיות החלשות ולמשקי הבית.
עיסאווי פריג': אז לדעתי, בצד שאמרת שמדובר במאות מיליונים של עלויות והרבה כסף שאין אותו בתקציב, נסתכל על המרחב הגדול ועל ההכנסות הצפויות מהבנק הזה.
עיסאווי פריג': זה אחד הדברים הענקיים אם משרדך ייקח את זה כספינת דגל לטובת המוחלשים והפריפריה והחברה הערבית בפרט.
עיסאווי פריג': זאת נקודה חשובה מאוד לציון.
אבישי ברוורמן: אני מוכרח להגיד שהדיווח, לרבות המצגת שצמצמתי את הצגתה כי צריך לצמצם במצגות, יש פה עבודה מעמיקה בכל תחומי הפעילות של המשרד.
אבישי ברוורמן: אין ספק ש-2014 היא שנה מאוד מרכזית בהרבה תחומים במדינת ישראל, אבל אין ספק שגם בתחום התקשורת.
אבישי ברוורמן: אני יודע שאתה מעוניין להחליט ולקדם.
אבישי ברוורמן: ועדת הכלכלה היא ועדה שפותחת את כל הדיון, אבל מקבל החלטות.
אבישי ברוורמן: לכן הוועדה תקדם את כל הנושאים הנדרשים לאישור תוך כדי התרומה, התמיכה והשינויים הנדרשים כדי להבטיח את טובת הציבור.
אבישי ברוורמן: נבטיח את זה בחקיקה או באישורים, כמו תקציב רשות השידור.
אבישי ברוורמן: הבקשה שלנו רק היא לא להמתין לרגע האחרון.
אבישי ברוורמן: כמו שאני אומר – הזמן קצר והמלאכה מרובה.
אבישי ברוורמן: אני לא יודע מי עצל, אבל בעל הבית דוחק.
אבישי ברוורמן: אם יש הערות לנושא, בבקשה.
אבישי ברוורמן: אני חושב שמיצינו.
אבישי ברוורמן: המסר של חבר הכנסת פריג' מאוד חשוב.
עיסאווי פריג': רציתי לשמוע עם ב"הלא" יש התפתחות בכיוון, שי?
גלעד ארדן: לגבי "הלא", ערוץ 30 ידבר ממלא מקום יושב-ראש מועצת הכבלים והלוויין, נתי שוברט.
אבישי ברוורמן: נתי, בבקשה.
<נתי שוברט: לגבי הערוץ "הלא טי.וי.", למעשה מאז הוא קיבל את הרישיון לפני כשנתיים הוא סובל עד היום משתי בעיות: אחת יותר משמעותית ואחת פחות, אבל גם משפיעה מאוד על ההתנהלות.
<נתי שוברט: הבעיה המשמעותית פחות, אם כי משפיעה היא עניין הבעלות.
<נתי שוברט: הערוץ עובר שינויים של מבנה הבעלויות שם כשחלק מהגופים שנמצאים שם היום ומחזיקים בבעלות על הערוץ מדללים את החזקותיהם ומעבירים אותם לגורמים אחרים מתוך אותם בעלים מקוריים כדי לצמצם את כמות הבעלים וגם לפשט את תהליך קבלת ההחלטות.
אבישי ברוורמן: מר שוברט, מה זה אומר בלשון בני אדם?
<נתי שוברט: זה אומר שבמקום תשעה בכוונתם להגיע למצב שיישארו ארבעה או חמישה, ומתוכם שלושה משמעותיים ביותר.
<נתי שוברט: מצד שני – הדבר שעליו יקום וייפול הערוץ, בראייה שלנו כמועצה שמסדירה את הפעילות של הערוץ וגם מטעם הערוץ עצמו זה עניין קהל היעד שלהם.
<נתי שוברט: כיום הם נקלטים רק על-ידי מי שהוא מנוי של חברת הכבלים "הוט" או החברה שמשדרת בלוויין "יס".
<נתי שוברט: הם רוצים להגיע ליתרת הצופים דוברי הערבית בישראל ולעיקרם, שקולטים את שידוריהם באמצעות קליטה מלוויינים אחרים שהם לא בכבלים של "הוט" ולא בשידורים של "יס".
<נתי שוברט: לצורך כך הם פנו לאחרונה גם למועצה וגם למשרד התקשורת, והעלו בקשה שעשויה לסייע להם.
<נתי שוברט: המועצה תראה את זה בחיוב שאם תימצא הדרך לאפשר להם להיות משודרים - -
אבישי ברוורמן: איך אפשר לזרז את זה?
<נתי שוברט: זאת שאלה שלאחרונה הונחה על שולחן המשרד, לבדוק אם ניתן לאפשר להעביר את השידורים שלהם באמצעות חברת "יס" בצורה לא מוצפנת.
אבישי ברוורמן: מר שוברט, מתי תוכלו אתה או המנכ"ל לתת תשובה לכך?
<נתי שוברט: אני מניח שהדבר ייקבע במסגרת תכנית העבודה של המשרד כי זה לא בסמכות המועצה לקבוע את זה.
<שי באב"ד: יש עוד דבר, אדוני היושב-ראש, בימים אלה אנחנו בוחנים במסגרת הרחבת "עידן פלוס" שעבר פה בחוק ההסדרים לפני כמה חודשים, להעלות את ערוץ "הלא" גם על המרבב השני - -
אבישי ברוורמן: מזמן לא שמעתי את המילה "מרבב".
<שי באב"ד: יש לי פגישה איתם בשבוע הבא בנושא הזה, וגם את זה ננסה לדחוף.
<שי באב"ד: הבעיה פה היא שהיום אחוז החדירה של מערך "עידן פלוס" בקרב האוכלוסייה הערבית היא נמוכה.
<שי באב"ד: השאלה היא אם זה יביא את הבשורה ויגרום לחדירה גבוהה יותר.
אבישי ברוורמן: שאלה מעניינת.
<שי באב"ד: לגבי תחנת הרדיו – בימים אלה קיבלנו פניות והתחלנו בסקר ובעקבותיו בבדיקה כלכלית לראות האם יש הצדקה לתחנת רדיו אזורית נוספת.
<שי באב"ד: כי עלו טענות שלאוכלוסייה היהודית יש 16 תחנות רדיו - -
עיסאווי פריג': מתוכם שניים חרדיים.
<שי באב"ד: נכון, מתוכם שניים לאוכלוסייה החרדית בעוד לאוכלוסייה הערבית בישראל יש רק תחנה אזורית אחת.
אבישי ברוורמן: אז הגיע הזמן.
אבישי ברוורמן: אתה בודק.
<שי באב"ד: יש בדיקות שלנו בשלבים מתקדמים.
אבישי ברוורמן: תדווח לנו במהרה.
עיסאווי פריג': להערכתך?
<שי באב"ד: אני משער שבחודש וחצי-חודשיים הקרובים אנחנו נסיים את הבדיקות, ואז נחליט האם יש הצדקה כלכלית לצאת למכרז או לא.
אבישי ברוורמן: אנחנו מצפים לתשובה בסוף פברואר.
אבישי ברוורמן: כבוד השר, המנכ"ל, חברי הכנסת, תודה רבה.
אבישי ברוורמן: אנחנו נכנסים להמשך הדיון בנושא: הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 36) (ביטול עסקה לתקופה קצובה), התשע"ב–2012, של חברי הכנסת: איתן כבל, מירי רגב וניצן הורוביץ.
אבישי ברוורמן: התחלנו ואנחנו ממשיכים את הדיונים הכלליים לפי שנעבור להקראה ולהחלטות.
אבישי ברוורמן: בפעם שעברה דיברנו על מועדוני כושר.
אבישי ברוורמן: היום נתחיל בנושא יחידות הנופש, ואחר-כך נעבור למועדוני הכושר.
אבישי ברוורמן: רשות הדיבור לעורך-דין מיכאל איילון, בשם רשת מלונות "פתאל", בבקשה.
<מיכאל איילון: עורך-דין מיכאל איילון, רשת מלונות "פתאל".
<מיכאל איילון: אנחנו העברנו נייר עמדה מסודר ומפורט, אני אגיד ממש בקצרה את עיקריו.
<מיכאל איילון: הדבר הראשון שנראה לי שדי חשוב לפתוח בו, שמתייחס בעיקר לרשת מלונות "פתאל" – אנחנו לא מכירים תלונות צרכנים בעניין זה, אגב יחידות הנופש, ואם קיימות, בטח לא בהיקף כזה שהובא לידיעתנו.
<מיכאל איילון: ובהקשר זה, אני רוצה לומר שלמעשה יחידות נופש שנרכשו אצלנו, במסלולים שפירטנו, בפועל מועברים והזכות הזו נמכרת לאחר הרכישה על-ידי הרוכש המקורי.
<מיכאל איילון: בפועל, אימוץ של התיקון לחוק, או לפחות רוח החקיקה המסתמנת, יביא מבחינתנו, בדרך כזו או אחרת, להפסקת שיווקן ומכירתן, וכפועל יוצא מכך, הרי בוודאי שזו פגיעה בתיירות הנכנסת ובתיירות שמגיעה אלינו בעיקר ממדינות אירופה, ואני אסביר את זה בצורה הכי פשוטה שיש.
<מיכאל איילון: למעשה, צרכן שרוכש יחידת נופש במחיר מסוים, ועושה בה שימוש במשך שנתיים, לאחר שנתיים בהן הוא למעשה רכש שבוע נופש במלון, במחיר מופחת בהרבה מהמחיר שמשלם צרכן רגיל, אך ורק ובהסתמך על כספי הרכישה שניתנו בתחילת הדרך, מעין downpayment.
<מיכאל איילון: במצב דברים כאמור, הוא למעשה רכש איזושהי זכות שבפועל מקנה לו לשהות בבתי-מלון בשבוע מסוים שאותו הוא רכש, במחיר אטרקטיבי מאוד.
<מיכאל איילון: זה, מבחינתו, היתרון הגלום בעסקה שכזאת.
<מיכאל איילון: היתרון מן העבר השני, הוא בתמונת המראה שבתי-המלון לוקחים את אותם כספים ויכולים לעשות בהם שימוש והשקעה, ובעיקר, להסתמך על כספי הרכישה האלה ולנהל את עסקם בהתאם לתוכניות שלהם.
<מיכאל איילון: על-פי הצעת החוק, כל רוכש יכול אחרי שנתיים ליהנות, לצורך הדוגמה, מרכישת חבילת נופש של שבוע במלון ששווייה 5,000 שקל, ב-2,000 שקל, לעשות את זה למעשה פעמיים, ואחרי שבועיים, או יותר נכון, אחרי שנתיים בהן הוא ניצל ומימש את הזכויות האלה, לבטל את העסקה, לקחת את כל הכסף בחזרה.
<מיכאל איילון: אני לא יכול להסתמך על זה כבעל מלון, ולכן אין לי שום אינטרס לגיטימי כלכלי לעשות את העסקה בדרך הזו, ובמצב דברים כאמור אני אעדיף לבטל אותה, ומשמעות הביטול ברורה מאליו.
אבישי ברוורמן: ולכן, מהי המלצתך?
<מיכאל איילון: המלצתי בעניין הזה – לקוח שרוצה לבטל לאחר שהוא רכש, הרי הביטול המסתמן כאן הוא ביטול מחמת כדאיות.
<מיכאל איילון: זה לא רכישה של איזשהו מוצר זול שנרכש בקניון באמצעות איזשהו טופס שהוחתם עליו הלקוח המזדמן.
<מיכאל איילון: מדובר פה ברכישה של עניין רציני.
<מיכאל איילון: לנו יש גם את זכות הביטול הלגיטימית על-פי החוק, לשבת בבית 14 יום ולחשוב אם העסקה היא טובה או לא טובה, ואם לא, לבטל ולקבל את הכסף.
<מיכאל איילון: אבל ברגע שהרכישה הזו בוצעה, היא רכישה לכל דבר ועניין, הרבה יותר דומה לרכישת דירה מאשר לרכישת מוצר כזה או אחר.
אבישי ברוורמן: ולכן, המלצתך?
<מיכאל איילון: המלצתי – ככל שתינתן אפשרות הביטול, היא תהיה ללא כספי ההשבה עבור הרכישה הראשונית של יחידת הנופש.
<אתי בנדלר: סליחה, אם אפשר לשאול, לכמה שנים החוזים שלכם?
<מיכאל איילון: יש לנו חוזים ל-25 שנה, ל-36 שנה; ול-18 שנה, אם אני לא טועה.
<קריאה: יש אחד ל-49.
<מיכאל איילון: וחוזה ל-49 שנים, שזה הארוך ביותר.
<אתי בנדלר: זאת אומרת שבמקרה שלך, של אדם שמתחרט אחרי שנתיים, אז הכספים שהוא שילם כ-downpayment, ל-49 שנה או ל-25 שנה, או ל-36 שנה, יישארו אצלכם.
<מיכאל איילון: יישארו אצלנו, בוודאי.
<מיכאל איילון: שוב, סיבת הביטול היא אך ורק כדאיות.
<מיכאל איילון: אני לא כמסתי ממנו איזשהו פרט - - -
אבישי ברוורמן: אתה עורך-דין, מייצג יפה את הדברים, דבר דבור על אופניו, אבל כל מוצר, אין לו רק מחיר, יש לו גם איכות, בעיות, ויכול להיות שהאיכות לא היתה טובה.
אבישי ברוורמן: אני לא מדבר על המלונות שלכם, אני מדבר באופן כללי.
אבישי ברוורמן: יכול להיות שמשהו לא היה בסדר.
אבישי ברוורמן: לא כל החיים הם עסקה באינפורמציה מלאה עם איכות טובה, כי יש פתאום כשלי שוק, יש דברים לא נכונים.
<אתי בנדלר: אני רוצה להדגים את דבריו של היושב-ראש.
<אתי בנדלר: לצורך העניין, בדוגמה שלך, משלמים דמי אחזקה נמוכים, ולכן בעצם זכאים לנופש במחיר זול ממחיר השוק.
<אתי בנדלר: אבל בוא נניח, לצורך העניין, שמסתבר שמחיר דמי האחזקה, שאתם רשאים להעלות אותו, הוא שווה, לא גבוה אבל לפחות לא נמוך, ממחיר נופש לנופש המזדמן שלא רכש את הזכות הזאת; או לחלופין, מסתבר שהאחזקה של המקום היא ירודה, ולכן לא ראוי, לא נעים, להיות באותו מקום.
<אתי בנדלר: זאת אומרת, האם כנגד ההתחייבות לתקופה ממושכת, אתם מקנים בחוזה שלכם גם ודאות בקשר לגובה דמי האחזקה?
<אתי בנדלר: אתם מקנים ודאות בקשר לרמת התחזוקה?
אבישי ברוורמן: Guarantee אמיתי של האיכות?
<אתי בנדלר: ועוד שאלות שיכולות להשפיע על הקשר בין הצרכן לעוסק בעניין הזה.
<מיכאל איילון: אז ראשית, לעניין דמי הניהול או דמי האחזקה, או דמי השימוש בחוזים, כפי שציינו כאן, במרבית החוזים, דמי הניהול הם מה שנקרא: צמודי מדד בלבד.
<אתי בנדלר: כשאתה אומר "במרבית", זה בדרך-כלל.
<אתי בנדלר: ומה במקרים החריגים?
<מיכאל איילון: אני חושב שיש רק הסכם אחד בלבד שהוא לא.
<מיכאל איילון: אבל במהות, אם אני אוחז את השור בקרניו, כל הטענות שהועלו פה, טענות הגיוניות, לגיטימיות, צודקות, להן יש פתרון בעולם המשפטי, ועל-פי הדיון הקיים, מבלי הצורך לחוקק חוק שמשמעותו התערבות גסה ובלתי הוגנת.
<מיכאל איילון: כך לגבי רכישה של מוצר שיש בו פגם, נכשלה התמורה באופן חלקי או באופן מלא – יש לרוכש את כל הזכויות, על-פי הדין, לבטל או לקבל, אם יתברר בבית-משפט שהוא צודק בטענותיו.
אבישי ברוורמן: הלוא אני מאוד מכבד את מלונות "פתאל".
אבישי ברוורמן: אתה יודע, אני בעוונותי שנים התעסקתי בדברים שקשורים גם בהלוואות, בנק עולמי, כל מיני דברים, ואני זוכר שגם כשהיו משברים פיננסיים, היו אומרים, תשמע, אדם לוקח את המכשיר הזה, אין שום בעיה, זאת האינפורמציה שלו.
אבישי ברוורמן: לצערי, ההבנה האמיתית לגבי איכות המוצר כמוצר, שהיו הולכים ומנפחים את המוצרים והיו נותנים לך תשואה של 20%–30%, המחיר היה מאוד נמוך, רמת הסיכון היתה ענקית – ישבו על-ידי, בכינוסים בדאבוס, אנשים שהיו בעבר נגידי בנקים והיו כל מיני דברים אחרים, והיו אומרים מה שאתה אומר, השוק הוא רציונלי, האזרח יודע מה שהוא רוצה.
אבישי ברוורמן: בחלק מהדברים המידע הוא לא ברור לכולם, יש שחקנים שלא משחקים את המשחק נכון.
אבישי ברוורמן: ולכן חלק מהדבר, להגנת הצרכן יש לו מקום בכל מקום, בכל מוצר, כי זה לצערי טבע האדם.
אבישי ברוורמן: לא כולם צדיקים, כי הציבור – נכנס כאן איתן כבל שלמד פעם בישיבה – זה גם בינוניים ורשעים.
איתן כבל: אבל הם לא הרוב.
אבישי ברוורמן: אתה מציג את עמדתך.
אבישי ברוורמן: אבל תבין שמבחינה לוגית לעמדה שביטאה היועצת המשפטית, המשנה ליועץ המשפטי לכנסת, ואני וחלק מהאנשים כאן, יש גם טיעון לוגי שאתה זורק אותו כאילו אין בו כלום.