GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<רון מוסקוביץ: אגב, גם בהקשר של הולכי רגל, גם בהקשר של רוכבי אופנוע, אנחנו מדינה שאנשים הולכים יותר עקב מזג האוויר.
<רון מוסקוביץ: אנחנו מעודדים את ההליכה, מעודדים גם את הרכיבה גם בגלל בעיות חנייה, גם על מנת לאפשר לאנשים לרכוב ולהגיע ממקום למקום ברכב זול.
<רון מוסקוביץ: וצריך לקחת בחשבון שהמגמות הללו של גידול בשימוש באופנועים צפויות להיות לפנינו, ואנחנו צריכים לתת את המענה.
<רון מוסקוביץ: עד כאן לפתיח.
<רון מוסקוביץ: בהמשך אני אשמח להתייחס גם לדברים שעשינו בשנה שחלפה, והחומר מצוי פה על שולחן הוועדה – שלחנו, וכמובן לומר כמה מילים על תוכניות השנה הבאה.
<רון מוסקוביץ: תודה.
דוד צור: יעקב, נשמח לשמוע.
דוד צור: כמה זמן אתה מעריך המצגת?
<יעקב שיינין: אני יכול הרבה, אבל אתה תעצור ברגע ש – אני מעריך שכרבע שעה.
דוד צור: רבע שעה זה מצוין.
בועז טופורובסקי: רבע שעה אצל שיינין זה יכול להיות - - -
<יעקב שיינין: טוב, בוקר טוב לכולם.
<יעקב שיינין: אני לא אחזור על דברים שרון דיבר עליהם, אני רק רוצה שני דברים: לתת את מצב הבטיחות נכון לסוף 2013, ולתת איזשהו מבט קדימה לגבי שנת 2020, שהיא שנת היעד שלנו לרדת במספר ההרוגים שזה האינדיקטור המוביל, אבל סך הכול לרדת בתאונות לחמש מדינות הבטוחות ביותר בעולם.
<יעקב שיינין: ואני רק רוצה להגיד שזו משימה מאוד מאוד קשה.
<יעקב שיינין: אם אני צריך להראות את הדבר, ההתחלה הייתה פה בכנסת, בשנת 2005 היו 500 הרוגים.
<יעקב שיינין: היעד שלנו היה 360 הרוגים ב-2010, מתחת ל-300 ב-2015.
<יעקב שיינין: הגענו ליעד הזה שבזמנו היה נחשב לקצת הזוי.
<יעקב שיינין: היום אנחנו מדברים כבר על להיות בין החמש המובילות בעולם.
<יעקב שיינין: אם אתם רוצים בסיס נתונים, ואני נתתי פה אומדן שזה אומדן שלי, לא אומדן רשמי, השנה כנראה אנחנו עולים מ-290 ל-306 הרוגים.
<יעקב שיינין: זה עלול להיות יותר מ-306, זה עלול להיות 310 הרוגים, אבל סך הכול כשאנחנו מסתכלים, אני אתייחס לזה, אנחנו מדברים על מגמה, אתם רואים את המגמה שרון הראה, מגמת ירידה.
<יעקב שיינין: ובמדינה קטנה כמו שלנו אנחנו לא יכולים לדבר על שנה בודדת, אנחנו חייבים לדבר לפחות על ממוצע דו-שנתי, על מגמה, כי המדגמים שלנו הם מאוד קטנים.
<יעקב שיינין: ולכן בעצם כשמסתכלים על ממוצע דו-שנתי, אנחנו בירידה בערך של 5% לשנה, למרות קצב עלייה של 3% בנסועה.
<יעקב שיינין: הדבר המרשים ביותר כשמסתכלים על המגמה הזאת, ועוד מעט אני אתייחס אליה – זה כולל 2013, תראו את הירידה – זה 8% לשנה במונחים של ירידה במספר ההרוגים לק"מ נסועה.
<יעקב שיינין: תדעו רק שכדי להיות בין החמש המובילות היינו צריכים להיות כבר לפני שנתיים בין 3.2 ל-5.
<יעקב שיינין: זאת אומרת, אנחנו עדיין מקום עשירי ואנחנו שואפים להיות מקום חמישי או רביעי.
<יעקב שיינין: היינו 20.
<יעקב שיינין: כשהתחילה הוועדה פה בישיבת ועדת הכלכלה היינו מספר 20 בעולם בבטיחות בדרכים, ירדנו בערך למספר 10.
<יעקב שיינין: הנקודה בעצם כשאנחנו מסתכלים, וזה החשוב ביותר כשמתסכלים קדימה, עד שנת 2030 מצבת כלי הרכב בישראל תוכפל.
<יעקב שיינין: אני מקווה שהנסועה לא תוכפל, אני מקווה שתהיה מערכת הסעת המונים שישתמשו יותר בתחבורה ציבורית, אבל מצבת כלי הרכב תוכפל.
<יעקב שיינין: אתם יכולים לראות כמה אנחנו נמוכים מצד ימין יחסית למדינות המפותחות.
<יעקב שיינין: ההערכה שלנו שאם אנחנו נעלה, בערך כמו האיחוד האירופי היום אנחנו נהיה בשנת 2030.
<יעקב שיינין: זאת אומרת, אנחנו צריכים להתכונן למצב של פי שניים כלי רכב פה או במקרה האופטימי של 70% תוספת של קילומטרז'.
<יעקב שיינין: וזה בעצם עולם אחר לגמרי ב-2030 מהעולם שאנחנו רגילים.
<יעקב שיינין: כשמסתכלים על הנתונים, אמרתי: ירדנו, אבל תזכרו ששבדיה, אנגליה, אירלנד והולנד מובילות, ואנחנו היינו רוצים להיות שם.
<יעקב שיינין: היינו מקום 20 בערך בשנת 2004 עם 12.7 הרוגים למיליארד ק"מ, היום אנחנו ב-5.8 למיליארד ק"מ.
<יעקב שיינין: עשינו התקדמות, אבל תזכרו, החלק הראשון היה קל, החלק השני יהיה הרבה יותר קשה.
<יעקב שיינין: מה שהצלחנו זה היה כאילו בהתחלה קל.
<יעקב שיינין: מי שעשה לנו את זה זה התשתיות, המודעות הציבורית, ויש הרבה אנשים מהעמותות למיניהם, עצם העלאת הנושא שזה נהיה דבר מאוד מאוד חשוב משנת 2004.
<יעקב שיינין: אני זוכר בשנת 2004, את אף אחד זה לא עניין הנושא.
<יעקב שיינין: זו תרומה עצומה, יחד עם שיפור כלי הרכב, שכל שנה כלי הרכב משתפרים ולכן יש פחות הרוגים, יחד עם אכיפה שנהיית היום יותר ויותר יעילה, עם מעט מדי כלי רכב שאנחנו רוצים להגדיל אותם, אבל נהיית יותר ויותר יעילה.
<יעקב שיינין: הסברה, שזה חלק מאותה מערכת של מודעות בה הצלחנו לרדת את הירידה הזאת.
<יעקב שיינין: אבל תדעו שככל שאנחנו רוצים להתקדם, אם היום אנחנו ב-5.8 הרוגים למיליארד ק"מ ואנחנו רוצים לרדת לארבע, שזו המשמעות של להיות בין החמש המובילות ב-2020, זה יהיה חלק הרבה יותר קשה ממה שעשינו.
<יעקב שיינין: וכל מה שאנחנו רואים עד היום זה היה הדבר הקל שלוקחים מההתחלה.
<יעקב שיינין: ותזכרו, בואו נגיד ככה, שלעשות את הדברים האלה אנחנו צריכים להיות הרבה יותר אפקטיביים.
<יעקב שיינין: אני רוצה רק על שתי נקודות לדבר.
<יעקב שיינין: קודם כול, כי העלו את זה, מדברים היום שעלינו ל-306 הרוגים.
<יעקב שיינין: המספר ב-2013, נראה לי שאנחנו נהיה ב-6% יותר הרוגים משנת 2012, שזה מזעזע הנתון הזה.
<יעקב שיינין: אבל תזכרו שבשנת 2012 ירדנו ב-24% לעומת 2011.
<יעקב שיינין: זה היה נורא משמח, כולם קיוו שזה באמת הנתון, סטטיסטית לצערנו זה לא.
<יעקב שיינין: לכן אם אנחנו עושים ממוצע של 2012 ו-2013, עדיין ירדנו 10% בממוצע שנתי.
<יעקב שיינין: הלוואי ונמשיך כך.
<יעקב שיינין: אם נרד כל שנה בהרוגים לק"מ נסועה ב-10% – אנחנו לא נהיה בין החמש המובילות, אנחנו נהיה המובילה.
<יעקב שיינין: ואני אומר לכם, זה ילך ויהיה לנו קשה יותר.
<יעקב שיינין: ותזכרו, שבעצם את הדבר הקל עשינו בתשתיות.
<יעקב שיינין: אי-אפשר עכשיו לעשות פי שניים יותר תשתיות בטיחותיות מאשר עשינו.
<יעקב שיינין: אפשר לשפר, יש כשלים, אבל תזכרו שבעצם את השמנת כאילו לקחנו.
<יעקב שיינין: ויש דברים שאנחנו צריכים – אני מביא נקודה אחת שהבאתי אותה פעם קודמת כשדיברתי בכנסת.
<יעקב שיינין: אומרים שקרה לנו אסון, שהשנה הנהגים הצעירים פי שניים משנה שעברה.
<יעקב שיינין: אז קודם כול, זה אסון, הרוגים של פי שניים.
<יעקב שיינין: אבל תזכרו ששנה שעברה זה היה פחות מחצי משנה קודם.
<יעקב שיינין: מכיוון שאנחנו מדינה קטנה מוכרחים להסתכל על הממוצע, ופה אני מראה לכם טבלה של שנתיים ושל שלוש ואז אתם רואים שאנחנו על המגמה.
<יעקב שיינין: נורא התפתינו להאמין ב-2012 שהנה הצלחנו.
<יעקב שיינין: מה שזה מראה, שלא הצלחנו בכלום.
<יעקב שיינין: זו עבודה קשה כל שנה, ואפילו שאתה רואה שהנתון עשה את זה, אל תיתן לנתונים לבלבל אותך במדינה קטנה כזאת.
<יעקב שיינין: בשביל להצליח אנחנו צריכים מגמה ארוכת טווח.
<יעקב שיינין: בעצם מה שאני אומר ששבע השנים הבאות צריכות להיות הרבה יותר קשות מבחינתנו והרבה יותר אפקטיביות ממה שעשינו.
<יעקב שיינין: התחומים שאנחנו צריכים לטפל בהם, שאנחנו יודעים שאלה החולשות שלנו, זה המגזר הערבי, ובמיוחד הילדים במגזר הערבי, קשישים הולכי רגל – במיוחד במגזר היהודי, כמעט אין במגזר הערבי אנשים קשישים שחוצים את הכביש ונהרגים – רוכבי אופנועים, נהגים צעירים, רוכבי אופניים, והמודה החדשה שבאה לשכונה – אופניים עם מנוע חשמלי, שאנחנו לא יודעים מה לעשות עם זה עוד.
<יעקב שיינין: ואנחנו רואים איזה התנהגויות של נהגים בשולי הכבישים המהירים – זו תופעה שצריך לטפל בה.
<יעקב שיינין: ואלה הם הדברים הקשים.
<יעקב שיינין: אני רוצה לדבר על זה שאנחנו רוצים ללכת לרשות שתהיה לה בעצם, אם אתם מסתכלים על השקף הזה, שלוש חטיבות: חטיבת המחקר והמידע, חטיבת ההסברה והחינוך שאוחדה השנה ביחד וחטיבת המבצעים שעוד לא קמה וצריכה לקום.
<יעקב שיינין: ובעצם התפקיד שלנו דבר ראשון זה ליצור אצלנו מוניטין מקצועי.
<יעקב שיינין: כל זמן שלרשות לא יהיה מוניטין מקצועי אין לנו סיכוי.
<יעקב שיינין: ומוניטין מקצועי זה: מה שהרשות אמרה – ככה זה.
<יעקב שיינין: ובשביל לעשות את זה זו עבודה קשה מאוד.
<יעקב שיינין: בעצם אנחנו מסתמכים על כל מיני אנשים מסביב, אבל אין לרשות גוף, ואני אתן לכם את הדוגמה: כל זמן שלא נהיה כמו בנק ישראל ומחלקת המחקר שלו, שמחלקת המחקר של בנק ישראל אמרה ובזה נגמר הוויכוח.
<יעקב שיינין: וכל זמן שלא יהיה: הרשות אמרה ונגמר הוויכוח – אנחנו בבעיה.
<יעקב שיינין: ואת זה אנחנו צריכים לעשות.
דוד צור: אני קיבלתי סקירה שיש במסגרת המדען או בתוך הרשות – אין מחלקת מחקר?
<יעקב שיינין: אין חוקרים.
<יעקב שיינין: כמובן שהרשות התחילה מכלום.
<יעקב שיינין: היא פיזרה הרבה עבודות החוצה, אבל אין יידע מצטבר של מחקר, אין מחלקת מחקר, שאתה יודע, חוקר אחד - - -
דוד צור: מ-2007 עד היום אין - - -
<רון מוסקוביץ: לא, יש עשרות מחקרים שנעשו על-ידי טכניון, אוניברסיטת באר-שבע.
<לאה ורון: לא זה מה שהיושב-ראש שאל.
<יעקב שיינין: אנחנו מפוזרים, זה לא השכל שלנו.
דוד צור: אז זה מה שאני שואל.
דוד צור: מ-2007 אין מה שנקרא היסטוריה גזרתית בתוך הרשות שנצברה?
<יעקב שיינין: משהו שנחשב?
<יעקב שיינין: אם אני משווה את זה לבנק ישראל – לא.
<יעקב שיינין: ועד שלא נהיה בנק ישראל בתחום המחקר, בתחום המידע, לא נצליח להשיג את מה שכל כך רצינו, את המוניטין המקצועי.
<לאה ורון: מה מונע את זה?
<יעקב שיינין: זה אחד הדברים הכי קשים, כי את צריכה להביא אנשים.
<יעקב שיינין: זו לא בעיה כל כך של תקציבים.
דוד צור: זו בעיה של תקינה?
<יעקב שיינין: להביא אנשים, לתת להם תנאי שכר, שיעדיפו אותנו על הטכניון, שיעדיפו אותנו על אוניברסיטת בן-גוריון, שיהיו שלנו.
<רון מוסקוביץ: התקינה הייתה שלושה אנשים – מדען ושני אנשים שעוסקים במחקר.
<רון מוסקוביץ: אני לא מדבר על מידע שזה עוד שני בעלי תפקידים.
<רון מוסקוביץ: כרגע יצאנו למכרז לקלוט שישה חוקרים, אנחנו כבר בסבב שני, וסך הכול הפניות הן לא פניות שעומדות רובן בתנאים שהצבנו.
<רון מוסקוביץ: זאת אומרת, מעטים מאוד בעלי תואר שלישי.
<רון מוסקוביץ: גם אם הם באים אז יש להם תנאים שהם רוצים להמשיך לעבוד במקום אחר.
<רון מוסקוביץ: ויש גם חסם מסוים של תקרת השכר.
דוד צור: אתם נעזרים בגופים כמו למשל ITS שראיתי, שהציגו לנו מחקרים שהם עושים, גופים דומים?
<רון מוסקוביץ: אנחנו בקשר עם כל מי שחוקר, עם כל מי שמציג לנו טכנולוגיות, רעיונות, פטנטים, כל דבר אנחנו בודקים.
<רון מוסקוביץ: אנחנו נעזרים גם במחקרים שיש בעולם ולומדים מהם.
<רון מוסקוביץ: אבל בסופו של דבר המערכת בחמש-שש שנים האחרונות הייתה מבוססת על האוניברסיטאות בישראל, ובמיוחד הטכניון ואוניברסיטת באר-שבע.
דוד צור: צ'יקו, באגף התנועה יש מדור מחקר?
<משה אדרי: יש מדור מחקר, אבל הוא יותר מתבסס על הנתונים שלנו, הוא יותר קורא נתונים ומנתח אותם מאשר לבצע מחקר.
<משה אדרי: את המחקר אנחנו משאירים לאקדמיה, לאנשים שמתעסקים בזה, ומהם אנחנו שואבים את המידע שלנו.
<יוסף פרשקר: אין רע בזה שהאקדמיה עושה מחקר.
דוד צור: לא חשבנו שיש רע בזה.
דוד צור: רק אני חושב שאם זה מתפזר, כפי שאומר בצדק מר שיינין, אם זה לא - -
<יעקב שיינין: נצבר אצלנו.
דוד צור: - - נצבר בתוך הרשות, שלשם כך קיימת רשות, אז זה מתפזר.
<יוסף פרשקר: זה מוגש לרשות.
דוד צור: זה נכון, אבל בסוף אנשים הולכים, אנשים באים, הרשות נשארת.
דוד צור: ולכן הרצון הוא שההיסטוריה הגזרתית הזאת לא תלך לאיבוד.
<יעקב שיינין: חבר הכנסת צור, בוא נראה את ההצלחה של בנק ישראל, זה בדיוק אותו דבר.
<יעקב שיינין: בנק ישראל לא מתחרה בהרווארד, לא מתחרה באוניברסיטה העברית במחקרים אקדמיים.
<יעקב שיינין: הוא כן מתחרה בכולם במחקרים יישומיים על כלכלת ישראל.
<יעקב שיינין: הוא הגוף שקובע.
בועז טופורובסקי: ואתה חושב שזה יותר יעיל מ-out sourcing?
בועז טופורובסקי: זאת אומרת מאשר לקחת מכל מקום את המצטיין, אם יש מישהו שהוא מצטיין - - -
<יעקב שיינין: ולהביא אותו אלינו.
<יעקב שיינין: תיקח מאיפה שאתה רוצה.
<יעקב שיינין: בוודאי, להביא אותו אלינו, עובד הרשות, הידע שם.
<יעקב שיינין: כל מה שהוא כותב, כל מה שהוא הולך, כל מה שהוא מדבר, הוא בא, הוא חלק מהרשות.
<יעקב שיינין: הוא יוצא לפנסיה, הוא ברשות.
דוד צור: השאלה אם זה לא יעקר את היכולות שלו, פעם שהוא יהפוך להיות בתוך הרשות ולא גורם באקדמיה או משהו כזה.
<יעקב שיינין: אתה צודק בשאלה שלך, בחשש, אבל אני נותן את הדוגמה של בנק ישראל.
<יעקב שיינין: אם אתה מסכים שמחלקת המחקר של בנק ישראל זו הצלחה והיא מתחרה באקדמיה.
דוד צור: אין ספק.
<יעקב שיינין: תראה, יש לנו אוניברסיטאות בכלכלה בין המובילות בעולם, ובכל זאת יש מחלקת המחקר של בנק ישראל.
<יעקב שיינין: והיא עושה כלכלה יישומית, היא לא מתחרה במאמרים תיאורטיים.
<יעקב שיינין: היא מתחרה בכלכלה יישומית על כלכלת ישראל.
<יעקב שיינין: ראש הממשלה שואל את מחלקת המחקר של בנק ישראל ולא את אוניברסיטת תל-אביב ולא את האוניברסיטה העברית.
<יעקב שיינין: ואני חושב שזה מה שצריך להיות פה.
דוד צור: בתוכניות שלכם לחזק את החטיבה הזאת?
<יעקב שיינין: אמרתי: המודל שלי, אבל שוב פעם, אני קצת מוטה כי אני כלכלן, להפוך אותה למחלקת המחקר או חטיבת המחקר של בנק ישראל.
דוד צור: מה שם האדון?
<יוסף פרשקר: יוסי פרשקר.
דוד צור: מר פרשקר, אני לא מניח שזה יבוא במקום.
<יעקב שיינין: לא יבוא במקום.
דוד צור: תמיד האקדמיה תוכל לסייע ולתת מהידע והיכולת שלה.
<יעקב שיינין: בית-ספר לכלכלה באוניברסיטת תל-אביב קיים.
<יוסף פרשקר: מחקר טוב שיטפחו אותו מוסדות אקדמיים.
<יוסף פרשקר: זה מבטיח גם ניטרליות של מסקנות.
דוד צור: אז זה מה שכיוונתי קודם.
דוד צור: אבל אני אומר: זה לא חייב לבוא במקום.
<יוסף פרשקר: שום דבר לא בא במקום.
<יוסף פרשקר: הם צריכים לרכז.
<יוסף פרשקר: הרשות צריכה לרכז את המחקר, אין שום ספק בזה, אבל הוא יכול להיעשות במקומות שונים במדינת ישראל, בייחוד באקדמיה.
<יוסף פרשקר: אנחנו תמיד משלמים מס שפתיים למוח היהודי.
<יוסף פרשקר: בסוף כשזה מגיע לזה אז אנחנו מוצאים שיטות יותר טובות מאשר האקדמיה לעשות את המחקר.
<יוסף פרשקר: האקדמיה זה המקום לעשות מחקר והמקום לבצע אותו, ליישם אותו, להנחות אותו, לכוון אותו.
דוד צור: מה הרקע של אדוני?
<יוסף פרשקר: אני פרופסור בטכניון, הייתי ראש המכון לחקר התחבורה ומדען ראשי של משרד התחבורה.
דוד צור: מר שיינין.
בועז טופורובסקי: רק שאלה שנייה לגבי זה.
בועז טופורובסקי: הייתה פעם חטיבת אוכלוסיות שטיפלה באוכלוסיות - - -
<רון מוסקוביץ: אוחדה להסברה ולחינוך.
<יעקב שיינין: אוחדה ביחד.
בועז טופורובסקי: אוקיי.
<יעקב שיינין: והחטיבה שאני רוצה טיפה להתייחס אליה, שהיא בתהליך הקמה ולא הוקמה עדיין, זו חטיבת המבצעים.
<יעקב שיינין: בעצם זו החטיבה שתרכז את הכול, תדע את כל כשלי השוק.
<יעקב שיינין: בראייה שאנחנו מסתכלים עליה כאילו תחשבו על ה-google map.
<יעקב שיינין: כל כשלי הבטיחות בכבישים העירוניים, ברמזור העירוני ברחוב הגפן עד הכבישים הראשיים – הכול יהיה בזמן אמת, כל הכשלים יהיו שם, יהיו מרוכזים.
דוד צור: מצטרף אלינו חבר הכנסת אשר, בוקר טוב.
<יעקב שיינין: על כל אחד מהכשלים נצטרך לתת את הדעת, נצטרך לדעת ונצטרך בזמן אמת.
<יעקב שיינין: היום אין גוף שאובייקטיבי כמו הרשות שנותנת בזמן אמת את כל מה שקורה בארץ ויודעת את כל מה שקורה.
<יעקב שיינין: באופן עקרוני המשטרה מסכימה אתנו שיהיה לנו מוקדנים שלנו, שכל בעיות הבטיחות, נגיד אם קורה למישהו משהו, לא המשטרה, לנו יהיה את המספר שלנו, אבל המשטרה תעביר אם יצלצלו אליה על דבר בטיחות ממוקד 100 אלינו.
<יעקב שיינין: זאת אומרת, לנו יהיה מוקד 24 שעות ביום שבעצם יטפל בכל בעיות הבטיחות.
דוד צור: האם זה משהו אופרטיבי, שאתה אומר לי זה הולך לקרות, או שזה תכנון?
<יעקב שיינין: אני מקווה שתוך חצי שנה זה יקרה.
דוד צור: יש לזה גם עיגון תקציבי?
דוד צור: זאת אומרת, זה נכנס לתוכנית העבודה ל-2015-2014, הנושא הזה?
<יעקב שיינין: הנושא הזה אנחנו רוצים אותו ב-2014.
<יעקב שיינין: אנחנו רוצים אותו.
<יעקב שיינין: בוא נגיד ככה, לדעתי לא צריך יותר משני מוקדנים במשמרת.
בועז טופורובסקי: מה הם אמרים לעשות, המוקדנים?
<יעקב שיינין: לענות לך.
<יעקב שיינין: היו מקרים שמישהו יורד בירידות ונתפס לו הגז, הוא לא יודע מה לעשות.
<יעקב שיינין: מי שצריך לדעת זה אנחנו, להגיד לו מה לעשות בזמן חירום.
דוד צור: או נפער חור בכביש או יש איזה פגע.
<יעקב שיינין: כל דבר שיש.
<יעקב שיינין: אם קרה משהו בכביש מסוים, יש כשל, מי שצריך להתריע זה אנחנו.
בועז טופורובסקי: למה, אבל המשטרה לא יודעת לעשות את זה?
בועז טופורובסקי: בדרך כלל מקישים 100 אוטומטית.
<יעקב שיינין: המשטרה יודעת הכול, אבל זה התפקיד של הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים.
<יעקב שיינין: אני חושב שהמשטרה צריכה להתמקד בדברים שלה.
<יעקב שיינין: יש בינינו שיתוף פעולה אסטרטגי, אני חושב, שאף פעם לא היה כזה.
<יעקב שיינין: מה זה המשטרה לא יודעת?
<יעקב שיינין: היא יודעת הכול.
<יעקב שיינין: השאלה איפה מתמחה המשטרה ואיפה אנחנו מתמחים, מה אנחנו עושים ומה הם.
דוד צור: הוועדה הזאת אובייקטיבית מאוד לגבי המשטרה.
דוד צור: אבל אנחנו תיכף נשמע את המשטרה ואנחנו חייבים להתקדם.
<יעקב שיינין: אבל זו הנקודה, את זה אנחנו רוצים להשיג.
בועז טופורובסקי: הניידות הן בתוך חטיבת המבצעים?
<יעקב שיינין: אנחנו קונים את הניידות למשטרה.
בועז טופורובסקי: אבל זה לא נחשב, כי אני לא רואה הסבר לזה בחטיבת המבצעים.
בועז טופורובסקי: איפה זה נכנס בפעילות של הרשות?
<יעקב שיינין: יש שני סוגי ניידות.
<יעקב שיינין: ניסינו ללכת לשיטור משולב או שיטור עירוני, ניסינו עם 25 ניידות, אנחנו עוד לא יודעים איך זה פועל.
<יעקב שיינין: אם זה פועל זה יהיה במקביל.
<יעקב שיינין: יותר מזה במקביל, אנחנו רוצים שהמשטרה תיקח את המשמרת השנייה והשלישית ותעשה את זה.
<יעקב שיינין: גם זה יהיה משולב בתוך המשטרה.
<יעקב שיינין: המטרה שלנו הייתה והיא נשארת עד היום זה 450 כלי רכב למשטרה לביצוע האכיפה.
<יעקב שיינין: אנחנו רחוקים מאוד משם.
<יעקב שיינין: קנינו השנה 75 כלי רכב למשטרה, מחליפים את הניידות הישנות שהיו של המתנדבים.
<יעקב שיינין: נגיד ל-100, אבל בסוף המספר שלדעתי עשינו עליו עבודה, המשטרה בזמנו עשתה מחקר על זה, זה 450 ניידות ברחבי ישראל.
<יעקב שיינין: עם סטודנטים.
<יעקב שיינין: לא עם שוטרים רגילים, עם סטודנטים שיעשו את העבודה שלוש שנים ואחרי זה ילכו כל אחד לקריירה שלו.
<יעקב שיינין: ובעצם זה מקובל על המשטרה ואני מקווה שהמשטרה תדבר על זה.
<יעקב שיינין: אחד הדברים שעשינו השנה, צמצמנו את כוח האדם ב-20%.
דוד צור: של הרשות?
<יעקב שיינין: של הרשות.
<יעקב שיינין: היינו 69, ירדנו ל-54.
<יעקב שיינין: זו הייתה פעולה קשה אבל היינו מוכרחים לעשות את זה.
<יעקב שיינין: היו לנו שלושה סניפים ברחבי הארץ, סגרנו את כל שלושת הסניפים, הבאנו את הכול למרכז, כדי שהאנשים באזורים או במרחבים יהיו בירושלים, ילמדו בירושלים, ידברו אחד עם השני בירושלים.
<יעקב שיינין: ככה בודדנו את האנשים האלה.
<יעקב שיינין: אם לא, כל אחד הייתה לו שבת משל עצמו, כל אחד הייתה לו תיאוריה משל עצמו.
<יעקב שיינין: הבאנו את כולם ביחד, באותו מקום, באותו אינקובטור שם להתבשל.
<יעקב שיינין: זה לוקח זמן אבל המרכז שלנו זה ירושלים, כולם בירושלים.
<יעקב שיינין: תזכרו, אנחנו לא ארצות-הברית של אמריקה, אנחנו מדינה-עיר.
<יעקב שיינין: מפה בוא נגיד ככה אתה שולט על כל המרחבים, והכי גרוע זה לוקח שעתיים נסיעה – במקרה הגרוע, לא במקרה הטוב.
דוד צור: מר שיינין, לא להעליב, אנחנו אימפריה.
בועז טופורובסקי: אימפריה עיר.
דוד צור: לא, זה ברור שהריכוז הזה הוא טוב, ברור לגמרי.
דוד צור: אבל הצמצום הזה של תקני כוח האדם – התקציב משם למשל, אי-אפשר היה להסיט אותו למחקר?
<יעקב שיינין: זה בדיוק מה שאנחנו הולכים לעשות.
<יעקב שיינין: אנחנו הולכים לקחת את זה למחקר.
<יעקב שיינין: אם אני צריך לתת לך את זה בשתי דקות, כשאנחנו מסתכלים על הרשות יש לה ככה: יש לה את הליבה, שזה חטיבת המחקר והמידע; ויש את החיישנים, את ה-15 מנהלי אזורים ועוד שלושה מנהלי מרחבים, הם כל הזמן מזינים את המרכז במה קורה.
<יעקב שיינין: זאת אומרת, אם זה לא יעבוד וזה יהיה קשר הדוק היזון חוזר – לא הצלחנו.
<יעקב שיינין: ולכן זה היה לסגור את הסניפים, להביא את כולם לתוכו, כי בעצם אנחנו רוצים שבמרכז חטיבת המחקר תדע מה קורה היום בקרית-שמונה, מה קורה היום ברהט.
דוד צור: עוד דבר, ממש לסיום הייתי מבקש את ההתייחסות שלך, למרות שהתקציב לא אושר, כפי שאמרתי בפתיח הדברים שלי ממה ששוחחנו, האם תוכל להגיד לנו את המסגרת לשנת 2014?
דוד צור: האם זה כבר ידוע, מבלי להיכנס לפירוט של מה?
<רון מוסקוביץ: המסגרת אושרה פה, בבית הזה – 276,000,000.
<יעקב שיינין: במקור תזכרו היינו 550, הורידו את זה ל-277.
<יעקב שיינין: אבל זה לא כל כך נכון.
<יעקב שיינין: היו לנו 30,000,000 שקל כל שנה שבעצם סומן אצלנו – זה לא היה אצלנו, נתנו אותם לשוטרי קבע במשטרה.
<יעקב שיינין: זה לא היה שלנו, לא יכולנו לנגוע בזה.
<יעקב שיינין: כל הכסף הלך למשטרה לשוטרי קבע.
<יעקב שיינין: השנה מה שעשינו, העברנו את זה למשטרה.
דוד צור: על בסיס התקציב.
<יעקב שיינין: אין שום היגיון שאנחנו נהיה צינור שיווק או צינור להעברת כספים.
דוד צור: זאת אומרת, זה 300,000,000.
<יעקב שיינין: ביטלנו את זה.
<יעקב שיינין: עשינו את כל מה שאנחנו יכולים, הרשות היא לא צינור להעברת כספים.
<יעקב שיינין: זה לא תפקידה של הרשות.
<יעקב שיינין: ומה שהיינו, היינו צינור של 30,000,000 שאסור היה לנו לדבר מילה.
<יעקב שיינין: אמרו: לא שואלים אותך, תעביר את זה לשוטרי הקבע.
<יעקב שיינין: כיוון שאנחנו מאותה מדינה וכיוון שהכסף שלנו בא מאותו אגף תקציבים של אותו משרד האוצר אמרנו לו לאחר כבוד: תיקחו את זה.
<יעקב שיינין: והאוצר פיצה אותנו ב-10,000,000 שקל שנוכל לעשות איתם מה שאנחנו רוצים.
<יעקב שיינין: וזה בעצם החלק הטוב שעשינו.
<יעקב שיינין: קיבלנו בתמורה 10,000,000 שקל.
בועז טופורובסקי: כן, אבל עד כמה יש לכם חופש בביצוע התקציב?
בועז טופורובסקי: זאת אומרת ב-280 עכשיו עם ה-10,000,000?
<יעקב שיינין: 277-276.
בועז טופורובסקי: יש לכם חופש מוחלט?
<יעקב שיינין: באופן עקרוני יש לנו חופש.
<יעקב שיינין: אלה 277 שיש לנו חופש מלא.
<יעקב שיינין: להגיד לך שזה פשוט?
<יעקב שיינין: להגיד לך שאין לחצים?
<יעקב שיינין: להגיד לך שלא אומרים: כל השנים נתתם לנו ושתקתם, מה פתאום אתה פותח את הפה?
<יעקב שיינין: לא זה המצב.
<יעקב שיינין: אנחנו נאבקים יום-יום – מה אתה פותח את הפה, מה באת לנו פתאום?
<יעקב שיינין: עד היום קיבלנו, מה זה אתה לוקח לנו?
<יעקב שיינין: והתפקיד שלנו והמחויבות שלנו היא לקחת את ה-277 האלה ולתת אותם בצורה היעילה ביותר לבטיחות בדרכים, ואין לאף אחד חזקה על הכסף שהוא קיבל אתמול.
<יעקב שיינין: להגיד את זה – קל מאוד.
דוד צור: מר שיינין, רק לסיום, איזה דגשים ל-2014 שאתם רוצים להגיד אותם עכשיו או שהמנכ"ל יציג אותם, כי אנחנו חייבים להתקדם, יש פה ציבור רחב.
<יעקב שיינין: אחד זה שיתוף פעלה עם המשטרה.
<יעקב שיינין: 100 ניידות ותחילה של סטודנטים.
<יעקב שיינין: אנחנו רוצים 500 סטודנטים בסוף השנה שיהיו מוכשרים.
<יעקב שיינין: זאת אומרת, שבניידות האלה יהיו הסטודנטים בשלוש משמרות.
דוד צור: התחיל גיוס כבר?
<יעקב שיינין: שניים זה חטיבת המבצעים.
<יעקב שיינין: שתקום חטיבה שבאמת תהיה המקור, ובעצם המוקדנים בתוך החטיבה – כל בעיה שיש בבטיחות 24 שעות הם יענו, ביחד עם הקמה של שישה עד עשרה חוקרים שיתחילו.
<יעקב שיינין: שכרנו שני יועצים מיוחדים: פרופ' דוד מהלאל ופרופ' דוד שנער, שהם אלה שצריכים להכשיר אותם.
<יעקב שיינין: שני אנשים מהאקדמיה, בטופ של האקדמיה.
<יעקב שיינין: זו המטרה שלהם, שהם יגדלו את אותם חוקרים, ועד שיום אחד החוקרים יוכלו לגדל את החוקרים האחרים.
<יעקב שיינין: אולי יקבלו הצעה טובה מהטכניון להיות פרופסורים שם, זה בסדר לנו שיעברו מאצלנו לטכניון.
<יעקב שיינין: רק שנייה, שקף אחרון שאני רוצה זה התקווה שלנו להיות בין חמשת המובילים בשנת 2020.
<יעקב שיינין: אנחנו רוצים לרדת מתחת לארבעה הרוגים למיליארד, היום אנחנו 5.8.
<יעקב שיינין: המשמעות, לפי תחזיות שלי שאף אחד לא אחראי עליהן, זה שבשנת 2020, אם אנחנו רוצים לעמוד ביעד של מתחת לארבעה הרוגים למיליארד ק"מ זה פחות מ-245 הרוגים.
<יעקב שיינין: תזכרו, עם נסועה הרבה יותר גדולה עם אוכלוסייה יותר גדולה.
<יעקב שיינין: בוא נגיד ככה: יש לנו בסך הכול ללכת עוד כאילו 60 ולהצליח – אלה ה-60 הקשים ביותר שאנחנו חושבים שהם ירדו, אבל יש לנו סיכוי לעמוד בזה.
<יעקב שיינין: אם נהיה אפקטיביים, אם נעשה את הדברים הנכונים ואם המודעות תישאר והתשתיות וכל אותם דברים שיש, אני חושב שאנחנו יכולים להתביית על זה כמו שהתבייתנו על מתחת ל-300 לפני עשר שנים.
<יעקב שיינין: אני חושב שזה מה שצריך להיות כדי שזה יהיה מקובל, שאי-אפשר יהיה לשנות את זה.
<יעקב שיינין: זו בדיקה אובייקטיבית, אין פה סיפורים – 245.
<יעקב שיינין: לא הארבע.
דוד צור: הייתי רק משנה את הכותרת.
דוד צור: במקום "התקווה" לכתוב היעד.
<יעקב שיינין: זה היעד.
דוד צור: היעד?
<יעקב שיינין: אבל התקווה שנצליח.
<יעקב שיינין: יעד שלא הצלחנו הוא לא טוב, אני רוצה את התקווה.
<רון מוסקוביץ: לשאלתך, בסעיף 8 בחומר שחולק יש את הפירוט לפי האוכלוסיות בסיכון.
<לאה ורון: בחומר שחולק על ידכם או על-ידי ד"ר שיינין?
<רון מוסקוביץ: על ידינו.
<רון מוסקוביץ: זה מופיע לפי הולכי רגל, מגזר ערבי, כל התוכניות.
דוד צור: אז ממש בקצרה, רון, תוסיף לדברי היושב-ראש, ואז אני ארצה שאגף התנועה.
<רון מוסקוביץ: אולי בסוף אני אתייחס ואז אני אקרא את זה.
דוד צור: אז אני רוצה לשמוע את ראש אגף התנועה.
דוד צור: בבקשה, להתייחס גם לדברים שנאמרו, וגם קצת על פעילות המשטרה בנושא והיעדים ל-2014.
<משה אדרי: בוקר טוב, היושב-ראש, חברי הכנסת ואורחים נכבדים.
<משה אדרי: אני רק אציין בפתיח שאנחנו נכון להיום לפי אגף התנועה – 309 הרוגים למול 298, זה אומר 11 הרוגים יותר משנה קודמת.
<משה אדרי: ואנחנו בירידה בתאונות הקשות ובתאונות הקלות ובסך הכול הנפגעים בתאונות הדרכים.
<משה אדרי: לצערי בחודש האחרון המגמה השתנתה, וגם לעניין הזה אנחנו לשמחתי יחד עם הרשות וכל הגורמים הנוספים עושים לזה סוף.
<משה אדרי: משנת 2014 נתחיל בבסיס נתונים אחיד.
<משה אדרי: הגיע הזמן שהדבר הזה יהיה במדינת ישראל.
<משה אדרי: אני בפתיח רוצה לשבח את שיתוף הפעולה והפעילות עם הרשות ואגף התנועה.
<משה אדרי: שנה שעברה חתמנו על הסכם בינינו לשנת 2014-2013, בעיקר זה נושא של מימון שוטרים, משאבים ופיתוח אמצעים.
<משה אדרי: עיקרי המהלכים שאיתם היה ההסכם של 100 ניידות עד אפריל, שהן 100 ניידות למתנדבים בתנועה, ובכלל את המתנדבים שמנו על סדר היום.
<משה אדרי: אנחנו רואים את הפעילות שלהם, את התוצאה שלהם.
<משה אדרי: נכון להיום אנחנו עם 3,700 מתנדבי תנועה פעילים שמסייעים לנו בכל ימות השבוע ובסוף-שבוע לכל הפעילות שלנו וזה דבר שעוזר לנו.
<משה אדרי: אלה הניידות שהחליפו את "אור ירוק" שהיה בעבר, וכרגע אנחנו ברכש של עוד 50, ואני מקווה מאוד שעד אפריל יהיו 100 ניידות שייכנסו לשטח וייתנו לנו סיוע משמעותי.
<משה אדרי: הדבר הנוסף זה רכש של 50 ינשופים חדשים לטיפול בתופעת השכרות.
<משה אדרי: זה משהו שאנחנו גם נכנסים אליו, ינשוף חדש שבחנו אותו.
<משה אדרי: ואני מקווה שהדבר הזה ייתן לנו יותר אמינות בטיפול בתופעת השכרות.
<משה אדרי: תו תקן למעבדה למכשירי אכיפה שלנו – הגיע הזמן.
<משה אדרי: כל הזמן מערערים בבתי-המשפט על האמינות הזאת, ואנחנו בעניין הזה קיבלנו תו תקן של הטכניון וזה אמור לסייע לנו בתהליכים בבתי-המשפט.
<משה אדרי: מצלמות א-3, אנחנו כרגע בשלב א' בסיום, קרי 60 מצלמות על 113 עמדות, כשנגיע אני מקווה מאוד לשלב ב', שאנחנו מדברים על 150 מצלמות על 250 עמדות.
<משה אדרי: ואני מקווה מאוד שכל מי שיכול לסייע בעניין מול האוצר, אנחנו נשמח על זה.
<משה אדרי: אנחנו חושבים שהדבר הזה חיוני.
<משה אדרי: נכון שהוועדה דיברה על 300 מצלמות על 900 עמדות, אנחנו חושבים שלעניין הזה של הטכנולוגיה אנחנו רוצים לעמוד על 150 מצלמות ו-250 עמדות.
<משה אדרי: במקום שיש מצלמות יש ירידה בתאונות הדרכים – 26% ירידה איפה שהמצלמות, אנחנו רואים את מהירות הנסועה יורדת ב-10%.
<משה אדרי: הדבר הזה אמור לסייע לנו, בטח בתחום העירוני.
<משה אדרי: משמרות הזה"ב וסטודנטים בתנועה, שדיבר עליו היושב-ראש, אנחנו כרגע בדיונים מול הרשות.
<משה אדרי: אני מקווה מאוד שזה ייכנס במסגרת התקציב, והדבר הזה ייתן לנו סיוע משמעותי בתוספת גם בחינוך, הסברה, וגם בנושא של סיוע באכיפה.