GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יריב לוין: צריך פחות או יותר ללכת בקו שהוא הכי מינימליסטי שיש, שיבוא ויאמר אנחנו מאפשרים לרשום בנפרד את בעל הרכב, משאירים את כל השאר למשא ומתן ביניהם ולהסכמים שהם עושים ולייפויי הכוח שהם נותנים.
יריב לוין: ואז פתרנו גם את הבעיה של המשטרה, גם את הבעיה של הדוחות.
אבישי ברוורמן: שום דבר לא יתבצע עד שעורכת הדין בנדלר לא תנסח אותו.
אבישי ברוורמן: סליחה חוה.
<אתי בנדלר: בחילופי ניירות עם חבר הכנסת לוין, חבר הכנסת לוין לא מסתפק – ואני מבינה אותו – בהצעה שאת הצעת, חוה, לפיה ברישיון רכב המשמש כמונית יירשמו גם פרטי הרישיון להפעלת המונית - - - אם אני מבינה נכון, מה שחבר הכנסת לוין רוצה, ואני אקרא את זה קצת משודרג: ברישיון רכב המשמש כמונית יירשמו גם פרטי הרישיון להפעלת מונית כפי שמצוין במרשם רישיונות הפעלת מונית וכפי שיקבע השר.
<אתי בנדלר: ומכאן לומדים שיש שני מרשמים.
<אתי בנדלר: יש מרשם של רישיונות רכב, ויש מרשם של רישיונות הפעלת מונית.
<אתי בנדלר: כאן אנחנו רק אומרים שברישיון הפעלת רכב יופיעו גם פרטי רישיון הפעלת מונית.
<חוה ראובני: אין בחקיקה זכר למרשם הזה.
<חוה ראובני: הוא קיים, אבל הוא לא – כתוב שיש רישיונות ושיש - - -
<אתי בנדלר: נכון, אז אולי אנחנו צריכים באותו סעיף שמדבר על הרישיונות להוסיף איזושהי הוראה שתאמר שהתנהל מרשם רישיונות הפעלת מונית.
<שרון שלאין: על הזכות הציבורית.
<זמר בלונדהיים: אבל היא קונסטיטוטיבית.
<חוה ראובני: לא, הוא קונסטיטוטיבי בכל מקרה.
<אתי בנדלר: הזכות הציבורית לרישיון להפעלת מונית.
<זמר בלונדהיים: מרשם הוא לא קונסטיטוטיבי.
<חוה ראובני: לא, מרשם כלי הרכב הוא לא קונסטיטוטיבי, ולא על זה מדברים.
<חוה ראובני: מדברים על מרשם - - -
<זמר בלונדהיים: אני יודע, על הזכויות הציבוריות.
<חוה ראובני: אני לא בטוחה מה זה מוסיף.
<אתי בנדלר: הדבר היחידי שחבר הכנסת לוין רוצה לוודא - -
יריב לוין: אני רוצה שההפרדה תהיה ברורה וחדה, ושום נוהג לא יוכל לשנות אותה.
<אתי בנדלר: - - שהפרשנות של הסעיף כפי שאנחנו ננסח לא יאפשר לכם לעקוף את הרעיון הזה שיש שני מרשמים.
<חוה ראובני: אנחנו לא רוצים.
יריב לוין: אתם לא רוצים, אבל אני לא יודע מה עלול להיות מחר.
אבישי ברוורמן: היום רוצה, מחר יבוא מישהו שרוצה אחרת.
אבישי ברוורמן: יבוא רצון אחר.
יריב לוין: למה לא לכתוב בלשון - - -
אבישי ברוורמן: פריד אברהם, מילה, כי אני רוצה להגיע לסיכום.
<פריד אברהם: אני הבאתי את העותק של הרישיון האורגינלי, נכון להיום.
<זמר בלונדהיים: יש לי הצעה לנוסח.
אבישי ברוורמן: פריד אברהם, מילה אחרונה.
אבישי ברוורמן: אחר כך עורך הדין בלונדהיים.
<פריד אברהם: הבאתי עותק, שנכון להיום הוא קיים, של רכב, של מונית, שהיא רשומה גם למעלה, גם למטה.
<פריד אברהם: למעלה זה בעל הרכב, למטה זה בעל המספר.
<פריד אברהם: אבל שניהם אותו מספר.
<פריד אברהם: הרעיון הוא שאם בעל הרכב רוצה להיות בעל הרכב?
<פריד אברהם: שיירשם למעלה.
<פריד אברהם: למטה חייב להיות בעל המספר.
יריב לוין: זה מה שאנחנו מציעים.
יריב לוין: זה מה שמוצע.
אבישי ברוורמן: זה מה שמוצע.
יריב לוין: פריד, זה בדיוק מה שמוצע.
<חוה ראובני: למעלה כתוב מי שקנה את האוטו, את הפרטים שלו, כולל חברת ליסינג.
יריב לוין: אני רק שואל בצד הניסוחי למה לא לומר - - -
אבישי ברוורמן: עורך הדין בלונדהיים, תן לנו את הניסוח המושלם.
<זמר בלונדהיים: ברישיון רכב המשמש כמונית יירשמו פרטי בעל הרכב, וכן פרטי בעל הרישיון להפעלת מונית באופן שיקבע השר.
יריב לוין: מצוין.
אבישי ברוורמן: מה שפריד כרגע אמר.
יריב לוין: זה מה שאני רוצה, בסדר.
<אתי בנדלר: זה אותו דבר.
<אתי בנדלר: לי אין בעיה עם זה, רק אני הבנתי שאתה חושש - - -
יריב לוין: לא, אני רוצה את זה.
יריב לוין: אני רוצה שיהיה רשום פרטי בעל הרכב ופרטי בעל הרישיון.
אבישי ברוורמן: מה שאמר פריד.
<חוה ראובני: לא רק בעל הרישיון.
<חוה ראובני: אני רוצה את מספר הרישיון.
<אתי בנדלר: אוקיי, עוד פעם.
<אתי בנדלר: תכתיב שוב.
אבישי ברוורמן: יהודה, תקשיב.
אבישי ברוורמן: פריד, רצון.
<זמר בלונדהיים: ברישיון רכב המשמש כמונית יירשמו פרטי בעל הרכב, וכן פרטי - - -
<חוה ראובני: תרשום פרטי הרישיון ובעליו.
אבישי ברוורמן: עורך הדין בלונדהיים, לאט.
<אתי בנדלר: ברישיון רכב המשמש כמונית יירשמו פרטי בעל הרכב - -
<זמר בלונדהיים: וכן פרטי בעל הרישיון להפעלת מונית ומספרו - - -
<חוה ראובני: לא, הייתי אומרת: וכן פרטי הרישיון להפעלת מונית וזהות בעליו, או משהו כזה.
אבישי ברוורמן: וזהות בעליו.
<חוה ראובני: מצדי לא צריך את הזהות, אני צריכה רק את - - -
<חוה ראובני: אין לי בעיה.
יריב לוין: אני רוצה את זה, שיהיה ברור שהם לא אחד.
אבישי ברוורמן: מה שפריד אמר.
<יהודה בר-אור: אדוני היושב-ראש, מי בעל הרכב?
<יהודה בר-אור: אם אתה כותב זהות בעל הרכב, אז מי בעל האוטו?
<יהודה בר-אור: אתה משאיר אותו באותו מצב כמו היום.
<יהודה בר-אור: וזהות בעליו זה אותו דבר.
<חוה ראובני: בעל הרכב זה כמו כל רכב.
<חוה ראובני: כמו שכל רכב.
יריב לוין: זהות בעל הרישיון, לא זהות בעל הרכב.
יריב לוין: בעל הרישיון.
<יהודה בר-אור: אבל כתוב הרישיון.
אבישי ברוורמן: זהות בעל זכות הרישיון.
יריב לוין: לא רישיון הרכב, זה רישיון - - -
אבישי ברוורמן: זה זהות בעל הרישיון.
<יהודה בר-אור: רישיון הרכב.
<חוה ראובני: בתקנות התעבורה, כבר היום יש לי הליך איך מוציאים רישיון רכב על שם בעליו.
<חוה ראובני: בעל הרכב מגיש בקשה, הרישיון יוצא על שמו.
יריב לוין: רק אם אפשר להקריא עוד פעם, שנבין בדיוק.
אבישי ברוורמן: רבותי, הקריאה האחרונה תהיה של עורכת הדין בנדלר.
<אתי בנדלר: אני אקריא את מה שאני רשמתי.
<אתי בנדלר: חוה וזמר, תקשיבו אם רשמתי נכון.
<אתי בנדלר: ברישיון רכב המשמש כמונית יירשמו פרטי בעל הרכב, וכן פרטי הרישיון להפעלת מונית ופרטי בעליו כפי שיקבע השר.
<חוה ראובני: רגע, בואו נוודא מהנוסח – תיקון סעיף 13א, מכותרת השוליים המילה "חובה" תימחק.
<חוה ראובני: (2)(ב)(1) כפי שנקרא.
<חוה ראובני: (ב)(2) לא יהיה.
<חוה ראובני: 2, תיקון 14ד לא יהיה.
יריב לוין: זה מה שיהיה, אותו דבר.
<אתי בנדלר: זה כל מה שיהיה.
<אתי בנדלר: יהיה תיקון כותרת שוליים והנוסח - - -
אבישי ברוורמן: אני אומר לכם עוד פעם, מה שמאפיין את ועדת הכלכלה זה חוכמת השולחן.
אבישי ברוורמן: ברגע שעובדים ביחד, מגיעים לפתרון הנכון.
אבישי ברוורמן: בעד אישור התיקונים – פה אחד
אבישי ברוורמן: יישר כוח חבר הכנסת לוין.
אבישי ברוורמן: תודה רבה לכולכם.
אבישי ברוורמן: תודה לכל נציגי המוניות.
אבישי ברוורמן: הצעת חוק לשינוי חברתי-כלכלי (תיקוני חקיקה) (הגברת התחרות), התשע"ב-2012.
אבישי ברוורמן: מי מציג את זה?
<אתי בנדלר: עורך הדין אורי שוורץ מהרשות להגבלים עסקיים.
<אורי שוורץ: בוקר טוב אדוני.
<אורי שוורץ: תודה רבה.
אבישי ברוורמן: מי התלמידים הנחמדים שלפנינו?
<קריאה: בית הספר ליד"ה.
<אתי בנדלר: ליד"ה יש רק בירושלים.
<אתי בנדלר: אדוני, זה מוסד.
<לאה ורון: זה בית הספר שליד האוניברסיטה העברית.
אבישי ברוורמן: ליד"ה.
אבישי ברוורמן: תסלחו לי, בתור אדם שגדל ברמת-גן, היה שנים בוושינגטון, גר 16 שנה בבאר-שבע, עכשיו בתל-אביב, שלא ידעתי שליד"ה זה ליד האוניברסיטה בירושלים.
<לאה ורון: זה נחשב לבית ספר מצוין.
אבישי ברוורמן: עורך דין שוורץ, סע.
<אורי שוורץ: אדוני, אני מבין שאנחנו מדברים היום רק על הפיצול של הסעיף המצוין.
<אורי שוורץ: אני אתמקד בצורך לפיצול.
<לאה ורון: כן, זה מה שעל סדר-היום.
<אורי שוורץ: כן, אני אתמקד בצורך לפיצול.
<אורי שוורץ: אני אסביר בקצרה גם את הסעיף עצמו.
<אורי שוורץ: מדובר בהצעת חוק שהוגשה לכנסת בעקבות המלצות ועדת טרכטנברג בזמנו.
<אורי שוורץ: החוק הזה הוא אוסף של – פרקים-פרקים שהם תיקוני חקיקה של חוקים שונים מתחומים שונים.
<אורי שוורץ: אחד הפרקים עוסק בתחום ההגבלים העסקיים, זהו פרק ב'.
<אורי שוורץ: אנחנו מבקשים, מטעמי ייעול ודחיפות, לפצל סעיף אחד על מנת לקדם אותו על פני הסעיפים האחרים.
<אורי שוורץ: הסעיפים האחרים הם מעט מורכבים יותר.
<אורי שוורץ: אולי יש שיאמרו שנויים יותר במחלוקת.
<אורי שוורץ: הסעיף הזה להבנתנו הוא גם מאוד נחוץ וגם לא שנוי במחלוקת.
אבישי ברוורמן: עורכת הדין בנדלר.
<אתי בנדלר: מדוע הוא דחוף?
<אתי בנדלר: למה הוא דחוף מעבר לדחיפות המתבקשת של כל הסעיפים, של כל התיקון?
<אורי שוורץ: אני אסביר במילה במה עוסק - - -
אבישי ברוורמן: מה נשתנה הסעיף הזה מכל הסעיפים?
<אורי שוורץ: הסעיף הזה מקנה לממונה על ההגבלים העסקיים את הסמכות לערוך מחקרי שוק.
<אורי שוורץ: אחת המסקנות של ועדת טרכטנברג הייתה – אנחנו מרגישים את זה גם – שאין בממשלה גוף, מטה, שיכול לעשות מחקרי שוק בתחום התחרות.
<אורי שוורץ: זאת אומרת, מחקרים שהם לא תלויים באיזשהו מהלך ספציפי.
<אורי שוורץ: פשוט לנסות להבין מהו המצב התחרותי בשוק מסוים.
<אורי שוורץ: מטרתו של הסעיף הזה להקנות לממונה על ההגבלים העסקיים את הסמכות הזו.
<אורי שוורץ: להיות גוף שמרכז מחקרים בתחום התחרות גם לטובת רשות ההגבלים העסקיים, אבל גם לטובת הממשלה כולה, לטובת משרדי ממשלה אחרים.
<אורי שוורץ: להציג להם מחקרים בתחומי האחריות שלהם על מנת לקדם - - -
אבישי ברוורמן: אני אוסיף לך ואני אחזק אותך.
אבישי ברוורמן: אני כל כך מעוניין לחזק את הממונה על ההגבלים העסקיים ביכולת המחקרית שלו, כדי שהוא יקבל החלטות בצורה מושכלת.
אבישי ברוורמן: לכן אני תומך בזה בכל הלב.
אבישי ברוורמן: גם רוצה לקדם את זה כדי שכשאני מזמן אותו – אותו מסמך לקראת יום הולדתי, כבר אמרנו שהוא חבר כבוד כאן, פרופסור דיוויד גילה – שיהיו לו את כל הכלים, ויותר.
אבישי ברוורמן: לכן אני תומך בזה.
<לאה ורון: בהתאם להנחייתך, מיד לאחר שהפיצול יעבור במליאת הכנסת, אנחנו נעמיד את ההצעה על סדר-היום בוועדה על מנת שתבחן ותכין אותה לקריאות השנייה והשלישית.
אבישי ברוורמן: אם כך, אם מקובל, אני מצביע בעד.
אבישי ברוורמן: בעד אישור הפיצול – פה אחד
אבישי ברוורמן: אני מתכבד לפתוח את הדיון בהצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 58) (איסור הגבלה או חסימה), התשע"ג-2013.
אבישי ברוורמן: ההצעה אושרה בקריאה ראשונה, האם נזכה היום שעורך דין דנה נויפלד תכבד אותנו בקריאה נוספת?
אבישי ברוורמן: לפני כן, שר התקשורת בבקשה.
גלעד ארדן: בוקר טוב, אני מודה ליושב ראש הוועדה ולצוות הוועדה המקצועי והמסור, משתתפים ואורחים נכבדים.
גלעד ארדן: זה נשמע נושא מאד מקצועי וקצת משעמם, הניטראליות של הרשת, אבל הנושא הזה, כפי שהיועצת המשפטית כבר אמרה, נמצא בבסיס מאבקים כלכליים מאד גדולים בארצות הברית, שהגיעו לבתי משפט.
גלעד ארדן: ככל שהשימוש ברשת האינטרנט יהפוך להיות הבסיס להמון פעולות כלכליות בהיקף נרחב, אז למה שקורה על גבי רשת האינטרנט, איך היא מנוהלת והאם מעדיפים שם גורם עסקי אחר על אחר, יהיו השלכות דרמטיות.
גלעד ארדן: מי שרוצה להבין לאן העולם הולך, שיסתכל על הרכישה האחרונה, הזעומה, של חברת גוגל, שקונה חברה בלמעלה מ-3 מיליארד דולר, שמנהלת את החשמל בבית באופן חסכוני, כי העתיד הוא לא רק שידורי טלוויזיה או מידע, כמעט לכל מכשיר חשמלי יהיה כתובת IP והם ינוהלו על ידי רשת האינטרנט.
גלעד ארדן: לכן אנחנו חייבים לוודא ולהבהיר בצורה שאין למעלה ממנה בחקיקה הישראלית, שאנחנו דורשים, שמי שמפעיל את תקשורת התעבורה על גבי הרשת, לא יפלה ולא יעדיף אחד על פני השני, או יאפשר תנאים לא שוויוניים, כמובן בחריגים הספציפיים בלבד שהחוק יאפשר, בעיקר במדינת ישראל, שאנחנו יודעים שבעלי התשתית הם גם בעלי חלק מהתוכן.
גלעד ארדן: יש אמנם מודל שמקודם כעת של תשתית לסיבים האופטיים, שהם אמורים להיות הצינור ולא בעלי התוכן.
גלעד ארדן: אבל המודל האחר שיש כיום, של הוט ושל בזק, הוא שהן בעלות תשתית האינטרנט והן גם מעבירות על פני האינטרנט תכנים ובעתיד יעבירו אף הרבה יותר.
גלעד ארדן: ב-2011 נקבעו הוראות ניטרליות לעניין התעבורה על גבי רשת האינטרנט בסלולאר וגם לגבי ציוד הקצה, שם ההוראות אסרו על גורמים בשוק הסלולאר לבצע כל מיני הגבלות וחסימות, בין אם זה לגבי השירותים והיישומים, בין אם זה לגבי הציוד.
גלעד ארדן: היום, כשיצאנו לדרך עם הרפורמה בתשתית הנייחת, בתקשורת הקווית, שעליה גם מתבססת כיום רשת האינטרנט, אז העיקרון של ניטראליות ברשת רלוונטי יותר מאי פעם, גם לגבי הגורמים הנוספים שכבר פועלים בשוק התקשורת וגם לגבי אלה שעל גבי התשתית שלהם יהיו עוד ועוד גורמים שירצו להתחרות.
גלעד ארדן: לכן התיקון חשוב מאד, אנחנו מודים לוועדה ומקווים שנסיים אותו כמה שיותר מהר.
אבישי ברוורמן: אני מודה לך אדוני השר.
אבישי ברוורמן: עורכת דין נויפלד בבקשה.
<דנה נויפלד: יושב פה לשמאלי המנכ"ל החדש של משרד התקשורת, פעם ראשונה שהוא פה עם המשרד.
אבישי ברוורמן: בדיווח של השר הוא ישב מימיני ואפילו שבחתי אותו על ניסיונו כי רב.
<דנה נויפלד: אני מתקנת, ישיבת חקיקה ראשונה.
<דנה נויפלד: התיקון שאנחנו מביאים עכשיו הוא בעצם התמונה המשלימה לתיקון שכבר נעשה.
<דנה נויפלד: לכן הקפדנו מאד לשמור את ההסדר כמו שהוא, כבר חוקק ב-2011, זה הסדר שחוקק רק לאחרונה.
<דנה נויפלד: אנחנו מנסים לתקן עוול היסטורי, שמלכתחילה התיקון אל הובא ביחד, אלא בנפרד, הנייד והנייח.
<דנה נויפלד: כמו שתראו, ואנחנו נסביר, הנוסח שומר על הנוסח כפי שהיה בעבר, הוא פשוט מרחיב אותו לגבי בעלי הרישיונות האחרים ולגבי התשתית הנייחת.
<רועי ברית: הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 58) (איסור הגבלה או חסימה), התשע"ג-2013.
<רועי ברית: 1.
<רועי ברית: תיקון כותרת פרק י'1.
<רועי ברית: בחוק התקשורת (בזק ושידורים), תשמ"ב-1982 (להלן - החוק העיקרי), בכותרת פרק י'1, המילים "בשירותי רדיו טלפון נייד" – יימחקו.
<דנה נויפלד: זה תיקון טכני, אנחנו מתקנים בסך הכול את הכותרת, שעד עכשיו התייחסה רק לאיסור הגבלה או חסימה של טלפון נייד, אנחנו מורידים את הטלפון הנייד, כדי שיהיה ברור שזה חל על כלל בעלי הרישיונות.
אבישי ברוורמן: אם אין הערות אני עובר להצבעה.
<אתי בנדלר: בנוסף לנוסח שהתפרסם ברשומות ושעורך דין מקריא, הם שלחו לנו אתמול השלמות לסעיפים נוספים.
<אתי בנדלר: אני מציעה לקרוא קודם כל לקרוא את מה שיש בכחול.
<רועי ברית: 2.
<רועי ברית: "תיקון סעיף 51א
<דנה נויפלד: גם התיקון הזה בא לתקן ולהסביר ביחס לאיזה סעיפים חלות ההגדרות, תיקון טכני שנוצר בשל ההשוואה.
אבישי ברוורמן: נגד – אין
אבישי ברוורמן: סעיף 2 אושר
<רועי ברית: 3.
<רועי ברית: "תיקון סעיף 51ג' בסעיף קטן (א) – לפני ההגדרה "כוחות הביטחון" יבוא: "בעל רישיון – בעל רישיון, בעל רישיון לשידורים או מיש פועל מכוח היתר כללי.
<רועי ברית: אחרי ההגדרה "סחר" יבוא: "סחר בציוד תקשורת" - ייבוא, הפצה, מכירה, השכרה, השאלה או תחזוקה של ציוד תקשורת "ציוד תקשורת" – ציוד שנועד או נדרש לצורך קבלת שירותיו של בעל רישיון.
<דנה נויפלד: בסעיף הזה אנחנו מוסיפים הגדרות שרלוונטיות לגבי ההמשך.
<דנה נויפלד: אנחנו קודם כל מרחיבים את ההגדרה של בעל רישיון, כך שיחול על כלל בעלי הרישיונות לפי חוק התקשורת ולא רק על בעלי רישיון לרדיו טלפון נייד ואנחנו מרחיבים ומוסיפים הגדרה של סחר בציוד תקשורת וציוד תקשורת שלא קיים היום לעניין הסעיף הזה, כך שיהיה ברור לאיזה סוג של ציוד חלות ההגבלות שתכף נרחיב לגביהם.
אבישי ברוורמן: סעיף 3(1) אושר
<רועי ברית: (2) בסעיף קטן (ב) – (א) ברישא, במקום "בעל רישיון ומי" יבוא "בעל רישיון, מי" אחרי "(בסעיף זה- ציוד קצה רט"ן)" יבוא "ומי שעוסק בסחר בציוד תקשורת.
<רועי ברית: (ב) בפסקה (2) במקום "רט"ן" יבוא "או של ציוד תקשורת" (ג) בפסקה (3), במקום "רט"ן" יבוא "או בציוד תקשורת" ובמקום "ציבורית של בעל רישיון יבוא "או ברשת המשמשת להפצת שידורים של בעל רישיון (בפסקה זו-רשת), אם הציוד האמור מיועד על פי טיבו ומהותו לפעול ברשתות מאותו סוג.
<אתי בנדלר: זה לב העניין וההצעה.
<דנה נויפלד: אמרתי כבר שהנוסח הזה קיים על טלפון נייד.
<דנה נויפלד: הנוסח שרועי הקריא עכשיו, מרחיב את הסעיף הקיים היום בחוק, שחל על נייד, גם על נייח ועכשיו אני ארחיב על מה ההסדר.
<דנה נויפלד: ההסדר הוא כזה, הסעיף קובע איסור על בעל רישיון וזה כל בעל רישיון וגם על מי שעוסק בסחר בציוד קצה או בציוד תקשורת, אוסר עליו להגביל או לחסום או לגרום להגבלה או לחסימה, בין הוא עצמו ובין באמצעות אחר, לרבות בדרך של קביעת תעריפים.
<דנה נויפלד: זאת אומרת היעדר אפליה בדרך של קביעת תעריפים.
<דנה נויפלד: הוא אוסר לחסום או להגביל את האפשרות שמנוי יעשה שימוש בכל שירות או בכל יישום, שזה גם אפליקציה לצורך העניין, המסופקים על גבי רשת האינטרנט.
<דנה נויפלד: זאת למעשה הליבה.
<דנה נויפלד: האיסור לחסום או להגביל כל שימוש שניתן לעשות על גבי רשת האינטרנט.
<דנה נויפלד: האיסור השני הוא לחסום, או להגביל תכונות או מאפיינים מובנים בתוך ציוד הקצה או ציוד התקשורת.
<דנה נויפלד: כך שלא תגרם חסימה או הגבלה על ידי זה שעושים שינוי בתוך ציוד הקצה או ציוד התקשורת.
<דנה נויפלד: האיסור השלישי הוא איסור על הגבלה או חסימה של אפשרות לעשות שימוש בציוד קצה או בציוד שמתחבר לרשת בזק או לרשת שמספקת שידורים, כמו לדוגמה ממירים חכמים, כאשר אותו ציוד, מיועד על פי טבעו, או מהותו, לפעול על גבי רשת מאותו סוג.
<דנה נויפלד: אנחנו תופסים גם את ציוד הקצה למי שמביא אותו, גם למי שמספק אותו וגם לאפשרות שמנוי יוכל לעשות שימוש באותו ציוד, כאשר הוא מחבר אותו לרשת, הוא יוכל להעביר אותו מרשת לרשת.
<אתי בנדלר: שאלתי אם הנוסח המוצע כאן, לא יכול להביא חלילה לתוצאה, שהגיע אליה בית המשפט בארצות הברית, כפי שפורסם אתמול, משדנה הסבירה לי שלא, עוד לפני שהתעמקתי שוב בנוסח, נחה דעתי שזה בסדר, אחרי שעשינו את הבירורים המוקדמים.
<דנה נויפלד: ההליך שהיה בפני בית המשפט הפדראלי בארצות הברית נגע לשאלת סמכות של ה-FCC , רשות התקשורת האמריקאית לקבוע הוראות, שהן אינן ניטראליות כמו אצלנו, בנוגע לספקיות תקשורת.
<דנה נויפלד: החוק האמריקאי הוא שונה מכאן, השיטה שונה והאופן שבו מפרשים את הסמכויות ולגבי מי חלה הסמכות שונה בתכלית מאשר אצלנו.
<דנה נויפלד: בית המשפט לא דן לגופם של האיסורים וההגבלות אלא מיקד את הדיון בשאלת הסמכות.
<דנה נויפלד: מעבר לעובדה שקראתי שה-FCC שוקל לערער לבית המשפט העליון האמריקאי, אנחנו כרגע מבהירים בחקיקה ראשית את שאלת הסמכות ולכן השאלה לא אמורה להתעורר אצלנו, כיוון שאנחנו מסדירים את זה כבר בחקיקה ראשית.
אבישי ברוורמן: ההערה מקובלת, אני עובר להצבעה.
<רועי ברית: "(3) בסעיף קטן (ג) – (א) בפסקה (1), המילים "הבזק הציבורית" – יימחקו.
<רועי ברית: (ב) בפסקה (2)(א), במקום "מבעל רישיון או ממי" יבוא "מבעל רישיון, ממי" ואחרי "בציוד קצה רט"ן יבוא "או ממי שעוסק בסחר בציוד תקשורת".
<רועי ברית: (ג) אחרי פסקה (2)(א) יבוא: "(ג) ההגבלה או החסימה נעשו לפי הוראה של גורם המוסמך לפי דין לתת הוראה כאמור או בהתאם להחלטה של בית משפט".
<דנה נויפלד: אחרי שקבענו את האיסור, אנחנו קובעים את החריגים.
<דנה נויפלד: למעשה סעיף קטן (ג) מונה מי החריגים לכלל שנקבע.
<דנה נויפלד: קודם כל, ההגבלות שקבענו והאיסורים שקבענו לא יחולו כאשר מדובר על הגבלה או חסימה שמתחייבת מניהול תקין והוגן של מסרי בזק שמועברים על גבי הרשת.
<דנה נויפלד: הכוונה היא שאנחנו מודעים לזה שיש פרקטיקות של ניהול רשת, שעל אף שהן גורמות להגבלות או חסימות מסוימות, הן מותרות.
<דנה נויפלד: יש פרקטיקות, שהן פרקטיקות מותרות, על אף שלכאורה יש בהם הגבלה או חסימה.
<דנה נויפלד: אותם אנחנו רוצים להתיר, אנחנו מצמצמים את החריג לכך שיהיה מדובר על פרקטיקות שמתחייבות מניהול תקין והוגן של הרשת.
<דנה נויפלד: זה האיסור הראשון.
אבישי ברוורמן: מר חקאק אולי תסביר לנו את התוכן.
<יאיר חקאק: הבעיה הבסיסית שלנו, ולזה נועד התיקון הזה, ספק האינטרנט הוא בעצם שומר הסף, ברצונו מאפשר ללקוח להשתמש בשירותים, ברצונו אוסר עליו.
<יאיר חקאק: הבעיה של האינטרנט, שהשירותים מבוססי היצע, לא מבוססי ביקוש.
<יאיר חקאק: דהיינו, אם אני, כלקוח אינטרנט, יכול להיות שיש שירות נהדר שאני רוצה לצרוך, אבל אני לא מודע לקיומו, בגלל שבעל הרישיון שלי חסם את אותו שירות.
<יאיר חקאק: עם זאת, יש מצבים, שבהם לקוחות קצה גורמים לעומס יתר על המערכת, אם זה בעומס רגעי בגלל לחץ על המערכת, בצורה כזו או אחרת, זה נהוג בעיקר בצד הנייד, בגלל שהרשת נתונה הרבה יותר לעומסים, ואם זה בגלל שאותו מנוי עושה שימוש חריג בכמה וכמה דרגות מהשימוש הרגיל ברשת.
<יאיר חקאק: לדוגמה, מוריד פי 100 מהכמות הממוצעת של תקשורת.
<אתי בנדלר: פר מנוי, או כלל המנויים כשהם נכנסים לאתר אחד?
<יאיר חקאק: גם וגם.
<אתי בנדלר: למשל כל המנויים נכנסים לאתר של חברת החשמל בעת סופת השלגים.
<יאיר חקאק: נכון.
<יאיר חקאק: במצבים כאלה נוצר צורך לווסת.
אבישי ברוורמן: וכאן יש לנו את כללי הוויסות.
אבישי ברוורמן: אני חושב שצריך לתת למר חקאק לדבר יותר, כי הלשון המשפטית לא תמיד מסבירה מה שהלשון הכלכלית מסבירה.
<אתי בנדלר: ניתנו הוראות על ידי השר לעניין התנאים, בהתקיימם נחשבת הגבלה או חסימה כמותרת לשימוש?
<דנה נויפלד: טרם ניתנו, זה בעבודה.
<אתי בנדלר: לא נוצר צורך במתן הוראות כאלה?
<אבי ברגר: בעיקרון עוד לא נוצר צורך, אבל אנחנו רוצים מראש להגדיר מרחב בו אפשר לפעול ולאפשר את זה.
<אבי ברגר: אז נוכל לעשות את האכיפה כמו שצריך.
<דנה נויפלד: יש עוד שלושה חריגים, סך הכול ארבעה.
<דנה נויפלד: החריג הנוסף הוא כאשר יש בקשה של מנוי או קבוצת מנויים מפורשת, כאשר הם מבקשים באופן מפורש, זו הייתה התוספת של ועדת הכלכלה מהפעם הקודמת.
<אתי בנדלר: הטלפון הכשר.
<דנה נויפלד: אם יש בקשה פרטנית של מנוי או קבוצת מנויים, אם הם מעוניינים בהגבלה או בחסימה, הם יכולים לבקש זאת.
<דנה נויפלד: ניסחנו את זה באופן שמחדד את זה , שהבקשה צריכה להיות ספציפית, פרטנית, בנפרד מהסכם ההתקשרות הרגיל.
<דנה נויפלד: זה החריג הראשון.
<דנה נויפלד: החריג השני יהיה מתן סמכות לשר, השר יכול להתיר זאת באופן מפורש, לרבות בקשה של כוחות הביטחון, כאשר גם כאן, הסמכות של השר מוגבלת.
<דנה נויפלד: קודם כל הוא צריך לקחת בחשבון את השיקולים לפי סעיף 4ב', שזה גם שיקולי תחרות ושיקולי טובת הציבור וגם התקופה שלגביה הוא יכול לתת הוראה כזו היא תקופה קצרה ביותר בנסיבות העניין על מנת לוודא שאין חסימה או הגבלה מיותרת.
<דנה נויפלד: לדוגמה בקשה של כוחות הביטחון.
<דנה נויפלד: אלה הוראות שסתום, כי אנחנו לא יודעים לצפות את כל הנסיבות, אבל בכל זאת מחדדים, שזו סמכות עם שיקול דעת מאד מיוחדת.
<אתי בנדלר: אני רוצה להעיר, שלפסקה הזו היו לא מעט דיונים בוועדה, כדי לוודא שלשום שר או גוף לא תהיה סמכות גורפת לחסום או להגביל את השימוש בתעבורה.
אבישי ברוורמן: את מוצאת בניסוח הזה שיש את הדגש על החירום והחריג שהוא מספיק להגבלה.
<אתי בנדלר: שצריך נסיבות מיוחדות ולשים לב לשיקולים של טובת הציבור, שזה כלל הציבור ולא רק חלק.
<דנה נויפלד: יש פה שלייקס על שלייקס.
<אתי בנדלר: והתקופה הקצרה ביותר.
<אתי בנדלר: אז נכנסת ההגבלה החדשה.
<דנה נויפלד: זו תוספת חדשה, שלא הייתה קיימת, אבל אגב, הסיבה אדוני השר, שאין פה הרבה הערות, כי עשינו עבודה רצינית אחרי הפצת התזכיר, קבלנו הערות, נעשו שינויים בהתאם לחברות - - -
<מיכל פליישר: עכשיו הוא בכלל מודאג.
<דנה נויפלד: לא התקבלו כל הערותיהם.
<מיכל פליישר: לפעמים אתם עושים עבודה סבירה ומאוזנת.
גלעד ארדן: סבירים זה אנחנו.
גלעד ארדן: כל ההחלטות שלנו סבירות, כדי שאף פעם בית המשפט לא יוכל להתערב בהם.
<דנה נויפלד: הגבלה על חסימה נוספת, שהיא בכל זאת מותרת, היא כאשר יש לנו הוראה של גורם מוסמך לפי דין לתת הוראה כזו, או בהתאם להחלטה של בית משפט.
<דנה נויפלד: לדוגמה, אם בית משפט הורה לחסום אתר מסוים בגין הפרה של זכויות יוצרים או בגין תכנים שאינם חוקיים שעולים לכדי עבירה, לפי חוק העונשין ובית המשפט נותן הוראה לחסום, או אז חסימה כזו או הגבלה כזו היא מותרת.
<אתי בנדלר: כשדברתי על הסעיף הזה עם גברת נויפלד, הבעתי את ספקותיי ביחס לסעיף.
<אתי בנדלר: כי ככל שמדובר בצו של בית משפט, אין בכלל מחלוקת.
<אתי בנדלר: השאלה שלי ואין לי תשובה, יש לי תהייה, השאלה שלי היא לגבי "ההגבלה או החסימה נעשו לפי הוראה של גורם מוסמך לפי דין", כי לכאורה, בחוקים שונים, יכולות להיקבע הוראות שונות, ואנחנו בכלל לא מודעים להם, שיקנו סמכות לגורמים שונים, לתת הוראות על הגבלות או חסימות של התעבורה באינטרנט ואין בעצם שום גוף, שאפילו מודע לכך.
<אתי בנדלר: זאת אומרת, אין רישום, אין שום מידע מרוכז לגבי סמכויות לתת הוראות על הגבלת התעבורה באינטרנט.
<אתי בנדלר: אני מבינה את תשובתה של גברת נויפלד, שאמרה לי, שהם לא רוצים לנהל רישום כזה, שמא זה יגלוש לאחר מכן לסוג של פיקוח.
<אתי בנדלר: אבל מאידך גיסא, האפשרות שבחקיקות שונות, בוועדות שונות ובלי לראות את התמונה הכוללת תינתן סמכות לגורמים שונים להורות על הגבלות או חסימות של התעבורה באינטרנט, אותי אני מוכרחה לומר שזה מטריד.
<דנה נויפלד: אני אתן דוגמה למה התכוונו, רציתי להפיג את חששה של היועצת המשפטית, אולי לא כל כך הצלחתי.
<דנה נויפלד: כרגע יש שאלה, שנדונה בפני בית המשפט העליון ועכשיו מנסים להביא לתקן אותה בצורה של חקיקה, לגבי סמכות המשטרה לחסום אתרים, שעניינן לדוגמה של הימורים, ועכשיו דנים גם בחסימות לגבי פורנוגרפיה, זה נמצא בוועדת חוקה, הצעת חוק שמדברת על מתן סמכות מפורשת למשטרה לחסום אתרים בכל מיני תחומים.
<דנה נויפלד: אם ההצעה הזו תתקבל, הכוונה הייתה שזה יכול היה להיעשות על ידי המשטרה ולא על ידי בית משפט.
<דנה נויפלד: לכן הרחבנו ואמרנו, לא רק על ידי הוראה של בית משפט, אלא על ידי גורם מוסמך לפי דין.
<אתי בנדלר: מחר יתקנו את חוק שירות הביטחון ויקנו להם גם סמכות וכבר לא יצטרכו לפנות לשר.
<דנה נויפלד: אני מבינה את חששה של היועצת המשפטית אולם, כוונת הסעיף לא להעניק סמכות לאף אחד.
<דנה נויפלד: הוא קובע, ככל שיש סמכות לגורם אחר - - -
<אתי בנדלר: הבנתי את הדברים ועדיין, העובדה שאיש לא יוכל לראות את התמונה הכוללת, לגבי בעלי הסמכויות השונות, שיוסמכו לכך במפורש בחקיקה, אותי זה מדאיג.
<דנה נויפלד: זה נכון להגיד על כל נושא שמוסדר בדין הכללי.
<דנה נויפלד: כיוון שיש נושאים, שמוסדרים בדינים כלליים, זה כמו שיש עכשיו דיונים בשאלה על תיקון חוק העונשין, לגבי פרסום לקטינים בנוגע למשהו, אז לא נגביל את התיקון של חוק העונשין בגלל שזה נושא של פרסומות.
אבישי ברוורמן: אני מציע שאת הבעיה הזו - - -
<אתי בנדלר: זו לא ממש בעיה, אמרתי גם שאין לי פתרון, זה רק חשש.
אבישי ברוורמן: צריך להמשיך ולעקוב כל דקה כדי שהדברים יקרו.
אבישי ברוורמן: נעבור לסעיף 4
<רועי ברית: 4.
<רועי ברית: "בעל רישיון או מי שעוסק בסחר בציוד תקשורת, שגרם להגבלה או לחסימה כאמור בסעיף 51ג לחוק העיקרי, לפני יום תחילתו של חוק זה, יסיר לבקשת המנוי את ההגבלה או החסימה האמורה בלי לגבות מהמנוי תשלום כלשהו על כך.
<רועי ברית: לעניין זה, "בעל רישיון", "סחר בציוד תקשורת" ו"ציוד תקשורת" – כהגדרתם בסעיף 51ג לחוק העיקרי, כנוסחו בסעיף 3 לחוק זה".
<אתי בנדלר: האם היו עד עכשיו חסימות?
<יאיר חקאק: בהחלט.
<יאיר חקאק: קודם כל אנחנו מכירים את זה כשנעשה התיקון לסלולארי.
<אתי בנדלר: אני מדברת על חסימות, שהוראות סעיף 4, הוראת המעבר, חלה עליהם.
<יאיר חקאק: בהחלט יש.
<יאיר חקאק: לדוגמה יש מפעילים נייחים, שמספקים ללקוחות טלפוני IP שלמרות שהם כשירים לשימוש בכל מערכת טלפונית IP באשר היא, נעולים לרשת בו הם סופקו.
<אתי בנדלר: כיצד הציבור, שהציוד שלו נעול לשימוש כאמור, ידע על הוראת המעבר הזו?
<אתי בנדלר: על הזכות שלו לבקש הסרת החסימה?
<דנה נויפלד: כמו שהם מודעים לכל הוראות חוק.
<אתי בנדלר: באמת, הרי את יודעת שלא מודעים.
<אתי בנדלר: בסוג כזה של דברים אתם בדרך כלל יוצאים בקמפיין פרסומת?
<אתי בנדלר: או מחייבים את החברות שחסמו לשלוח הודעה למנויים שלהם?
<דנה נויפלד: ההוראה הזו הייתה בדיוק אותה הוראה שעשינו בפעם הקודמת לעניין הטלפון הנייד.
<דנה נויפלד: היה את עניין ה"סים-לוק".
<אתי בנדלר: אז היה פרסום מאד רחב בקשר לעניין הזה.
<דנה נויפלד: לא שאני זוכרת, אבל אנחנו יכולים לבדוק את זה.
<אתי בנדלר: שאנשים ידעו שהם יכולים לדרוש להסיר את החסימה.
<דנה נויפלד: זה היה בכותרות, אני חושבת שלא היה פרסום.
<דנה נויפלד: אנחנו בוודאי נפרסם הודעה באתר המשרד.
אבישי ברוורמן: את רוצה להעצים את זה?
<אתי בנדלר: אולי החברות שחסמו יצטרכו למסור הודעה, אפילו במסגרת החשבון החודשי, שידעו שמנויים רשאים לבקש הסרת חסימה.
<מיכל פליישר: בעיני מדובר בסוגיה איזוטרית.
<מיכל פליישר: אני לא יודעת לאיזה ציוד יאיר מתכוון.
<מיכל פליישר: באופן עקרוני, ציוד הטלפוניה עומדים בפסקה.
<מיכל פליישר: אני לא מכירה בעיה שיש בציודי קצה היום בשוק התקשורת, ציודים שהם חסומים לרשת.
<אתי בנדלר: לכן שאלתי אם יש או אין.
אבישי ברוורמן: הנחתם את דעתנו, אנחנו עוברים להצבעה על סעיף 4.