GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
את דברי: אנחנו יכולים להעריך – ואנחנו כבר התחלנו לבדוק את האופציות – שאם אנחנו נצליח להקים את הרפת המשותפת, להתחיל לחלוב בה בתוך שלוש שנים – ואני מדבר על משהו כמו שבעה או שמונה שותפים – שותפויות קטנות, שתיים-שלוש, ינסו לצאת מהמושב ולעשות את אותו מהלך.
את דברי: זה גם מאוד מורכב מבחינה כלכלית, ויש סיכוי שיתפרקו תוך כדי תנועה, אותן שותפויות.
את דברי: אז יתרון צוותי בשותפות גדולה וחזקה.
את דברי: לא מקובלות עלי האמירות הנבואיות של חלק מהאנשים, שיתעסקו בענייניהם.
את דברי: עובדה, אנחנו נשארו בענף ללא תנאי, אך מוצאים שיש היגיון מבצעי בהקמת שותפויות במסגרות הראויות.
את דברי: מי יעבוד?
את דברי: כמו שציינו כאן, מי שעובד בקיבוצים.
את דברי: גם שם יש ציונות ותכלית ראויה.
את דברי: עובדים זרים קיימים בכל ענפי המשק.
את דברי: הריכוז, הניהול וחלק גדול מהעבודה ייעשה על-ידי השותפים.
את דברי: האופי המושבי יוביל למעורבות איתנה, וטוב שכך.
את דברי: האופציה השנייה היא גוויעה בייסורים במגרשים שיש לנו, נקודה.
את דברי: קטגורית, לא מקובלת עלי האמירה יבוא טייקון ויקנה – כי זה עלה בפעם הקודמת – כשם שלא קבעתי למי ימכרו הפרות מהמשקים שחוסלו.
את דברי: אגב, רובם לפלסטין כתכלית ציונית ראויה, כי היהודים לא משלמים.
את דברי: לסיכום, צריך לאפשר לרפתן המושבי להמשיך במסגרת המתאימה לו.
את דברי: אם למדינה יש עניין בשמירת מעגלי התעסוקה בפריפריה, צריך לעזור, ועזרה עולה כסף.
את דברי: אחת האופציות לגבי משקים שלא יכנסו לשותפויות, אלא ינסו לשרוד במגרשים הקיימים עם מגבלת גדילה – ולפני זמן מה שמעתי משייקה דרורי שהשלב הבא הוא מיליון.
את דברי: הוא לא יכחיש כי הוא אמר לי את זה.
את דברי: וזה גם נכון.
את דברי: אנחנו מבינים את זה.
את דברי: אני מדבר על מיליון ליטר למשק משפחתי.
את דברי: יכול להיות שצריך לחשוב על אופציה, שהיא מאוד בעייתית, של מחיר דיפרנציאלי, דהיינו, עזרה למשקים בכסף מטעם הממשלה.
את דברי: זאת אפשרות מעניינת, צריך לחשוב על זה על מנת להשאיר אנשים בענף.
את דברי: צריך להבין שלא נעים לראות משקים נסגרים, וצריך להבין שיישובים דועכים בפריפריה, במיוחד כשרפתות מתחסלות.
את דברי: מה שנקרא לא כל כך נעים לראות גן סגור.
את דברי: להזכירכם, אם כסף היה המניע של אותם אנשי שותפות בגבעת יואב, היינו סוגרים והולכים.
את דברי: אבל רצוננו להמשיך, גם אם מדובר בהשקעה שאיש לא הבטיח לנו שיפדה אותה, וזאת מתוך ציונות בלי מירכאות ובלי סיפורים.
את דברי: למען הגילוי הנאות, היה כבר ניסיון קודם לפני מספר שנים של הרכב דומה של אנשים להיכנס לשותפות, כי מה לעשות, יש בגבעת יואב תופעה שרואים את הנולד.
את דברי: אלה הם דברי.
את דברי: תודה רבה.
<יואב צור: מי עצר אתכם אז?
<יצחק וייצמן: אבשלום דולב.
אבישי ברוורמן: צביקה, תודה.
<יצחק וייצמן: ויצמן, גם מגבעת יואב.
<יצחק וייצמן: אני אומר במפורש שאבשלום דולב הוא בר-סמכא בענייני חלב, אבל לא בכל העניינים הוא בקי ויודע מה שקורה בחיי היומיום והתנהלות המשק המשפחתי.
<יצחק וייצמן: אולי הוא חושב שהוא יודע, אבל הוא לא יודע מה שקורה במשק המשפחתי.
אבישי ברוורמן: מר ויצמן, אתה יודע, הלוא אני מקשיב פה לכולם.
אבישי ברוורמן: אני לא בקי בכלום כמוכם.
אבישי ברוורמן: אבל אני רק שואל אותך שאלה אחת – שייקה דרורי, עורכת הדין אביאני, הם חיים את הנושא.
אבישי ברוורמן: הם לא בקיאים בכלל במשק החלב?
<יצחק וייצמן: הם בקיאים, ואנחנו איתם בהידברות.
אבישי ברוורמן: תקשיב, תוך שנה הם לא ידעו שום דבר ופתאום הכול התהפך?
<יצחק וייצמן: כבוד היושב-ראש, הנושא של שייקה ושל דוקטור תניב רופא – אנחנו איתם במשא ומתן.
<יצחק וייצמן: כבוד היושב-ראש, היינו במשא ומתן עם ראש מועצת החלב, שייקה דרורי, ודוקטור תניב רופא, שנה וחצי בנושא הזה של הרחבת שותפויות.
<יצחק וייצמן: ושוב אני אומר, בהתחלה חשבנו אולי אגודה שיתופית, אבל לשמחתי, גם שייקה וגם דוקטור תניב הורידו אותנו מהנושא של אגודה שיתופית, ואמרו שבהרחבת שותפויות יש שכל.
<יצחק וייצמן: שתבין, חוק החלב חוקק לפני מתווה לוקר.
<יצחק וייצמן: חוק החלב חוקק לפני מתווה לוקר.
<יצחק וייצמן: מתווה לוקר חוקק אחרי חוק החלב.
<יצחק וייצמן: מתווה לוקר עשה מהפכה בענף החלב.
<יצחק וייצמן: עשה חשיבה אחרת לגמרי.
<יצחק וייצמן: עד חוק החלב, כולל חוק החלב לכל הרפתנים לא הייתה בעיה בכלל לייצר חלב במשקם.
<יצחק וייצמן: ברגע שמתווה לוקר התקבל בממשלה, נוצר מצב הפיך.
<יצחק וייצמן: זה אומר שהקטנים חייבים לגדול, ומי שלא רוצה לגדול, הוא מחסל את עצמו, או שחיסל בעצמו את העניין.
<יצחק וייצמן: בגבעת יואב – אני מדבר על גבעת יואב – המגרשים שלנו הם קטנים.
<יצחק וייצמן: אנחנו יכולים לייצר עד 650,000 ליטר.
<יצחק וייצמן: מתווה לוקר מדבר על 7,000, ואם אני אקח את הגידול הטבעי, אנחנו נגיע ל-800,000 ליטר.
<יצחק וייצמן: אני צריך לעשות קומה שנייה לרפת בשביל להגיע למכסה הזאת.
<יצחק וייצמן: זה אומר שאתם כופים עלי כליה, זאת אומרת שאני צריך למכור ולא להיות רפתן.
<יצחק וייצמן: ועובדה שהציעו לי 2.80.
<יצחק וייצמן: אני לא הלכתי ל-2.80, אלא רציתי להישאר רפתן, ואמרתי שאני אשאר רפתן על-אף העניין הכספי, אבל בתנאי שתהיה הרחבת שותפויות שאני יכול לצאת החוצה ולהקים רפת לתפארת מדינת ישראל – גדולה, חסכונית, יעילה, וגם רווחית בעניין.
<יצחק וייצמן: וזה מה שאנחנו עשינו.
<יצחק וייצמן: לכן גם המנכ"ל שייקה, וגם תניב רופא, וגם רמי כהן, מנכ"ל משרד החקלאות, וגם שר החקלאות, הסכימו אתנו, בגלל המגבלה שישנה, שחייבים לצאת החוצה.
<יצחק וייצמן: לכן בספח השני של סעיף 18, שמדבר על ההרחבה של מעל שלושה, יש היגיון רב, וצריך לתת לו משקל.
<יצחק וייצמן: אני מבקש גם שתכבדו את הסיכומים שלנו עם מועצת החלב, עם משרד החקלאות, שארכו שנה וחצי.
<יצחק וייצמן: לא יום ולא יומיים.
אבישי ברוורמן: תודה רבה מר ויצמן.
אבישי ברוורמן: אנחנו נלך פה לפי הסדר.
אבישי ברוורמן: גברת נשר מעין.
אבישי ברוורמן: את עוזבת אותנו.
אבישי ברוורמן: באת קצת באיחור, עכשיו כשמגיע ה-climax את עוזבת אותנו.
<מעין נשר: אבל שמעתי את רוב הדברים.
<מעין נשר: אני רוצה להגיד שאנחנו כמשרד האוצר רואים את האפשרות להרחיב את השותפויות מעבר לשלושה במקרים חריגים כשינוי מבורך.
<מעין נשר: אנחנו גם לא חושבים שזה לא מתסדר עם תכלית החוק, כמו שאמר - - -
<איתי עצמון: גברתי משפטנית?
<מעין נשר: קודם כל, כן, אבל בוא נשים את זה בצד.
<איתי עצמון: זו חוות דעת?
<מעין נשר: אני אסביר את עמדתנו הכלכלית, ואז תחליט אם זה מסתדר לך.
<מעין נשר: המשמעות של שותפות אמת היא לא שכל השותפים ילכו בבוקר לרפת, כמו שגם סבתא שלי הלכה - -
אבישי ברוורמן: את זה כבר אמרו לפני שהיית פה, את נכנסת מאוחר.
אבישי ברוורמן: כולם כבר דיברו על זה כבר.
<מעין נשר: - - אלא נשיאה אמתית בסיכון ובסיכוי.
<מעין נשר: כל עוד אנחנו לא יוצרים פה ענף של השכרת מכסות – שזה גם משהו שאנחנו לא רוצים ליצור – אנחנו מברכים על זה.
<מעין נשר: דיברו פה החברים על כך שיש להם הגבלות של קרקע ותכנון ובנייה.
<מעין נשר: יש מישהו שרוצה לגדול כי הוא יודע שבענף הזה יש יתרונות לגודל.
<מעין נשר: כולם יודעים את זה.
<מעין נשר: והוא יודע שאם הוא יגדיל בעוד 50,000 או 100,000, הוא כבר יהיה רווחי.
<מעין נשר: מחיר המטרה הרי מוכתב לו, ואם העלויות שלו גבוהות יותר, אז הוא מפסיד, ואם העלויות שלו נמוכות יותר, הוא מרוויח.
<מעין נשר: הוא יודע שהגידול הזה זה מה שיעשה אותו רווחי – אנחנו חושבים שזה משהו שצריך לאפשר אותו.
אבישי ברוורמן: מעין, את נכנסת באיחור, אז אני רוצה להבהיר לך.
אבישי ברוורמן: כולם פה רוצים להחריג אם יש מקרים - - -תפתרו את הבעיה.
אבישי ברוורמן: הבעיה שהייתה כאן היא שצורת ההחרגה הופכת לכלל.
אבישי ברוורמן: היא גם נגד כוונת המחוקק, וגם נגד מה שאמרו במשק החלב.
אבישי ברוורמן: ולכן ביקשתי מהאנשים שנמצא את הפשרה המתאימה.
<מעין נשר: אני מבינה.
<אביתר דותן: כבוד היושב-ראש, אנחנו הארגון היציג, אנחנו רוצים להגיד משהו.
אבישי ברוורמן: בטח, הארגון היציג, זה הכי חשוב.
אבישי ברוורמן: אני מקשיב גם ליציגים וגם ללא יציגים.
<אביתר דותן: קודם כל, אני מדבר גם בשם התאחדות חקלאי ישראל, בשם אבו ובשם מאיר צור.
<אביתר דותן: הם ביקשו ממני, היום הם לא פה.
<אביתר דותן: כל העבודה על התקנות האלה של השותפויות הייתה על האות הקטנה, לא רק על המילה.
<אביתר דותן: זה לא משהו שנעשה בהינף.
<אביתר דותן: הטענות שהדבר הזה ישבור את ההתיישבות כסיסמה – כל הדברים האלה נלקחו בחשבון.
<אביתר דותן: בסופו של יום הלכנו לפתרון מאוד נקודתי כדי לאפשר – ועשינו גם בדיקה למי התקנות האלה יקנו את האפשרות.
<אביתר דותן: בסופו של דבר הייתה את הבקשה של גבעת יואב.
<אביתר דותן: יש בקשה באחיסמך.
<אביתר דותן: אני הולך לפרקטיקה, כבוד היושב-ראש, כמו שאתה אוהב.
<אביתר דותן: לשלושה-ארבעה מקומות, שהם יכלו באמת להביא את כל הקריטריונים שכתובים.
<אביתר דותן: אני מסכים אתך שצריך ללכת לקריטריונים ולהעמיק אותם.
<אביתר דותן: זאת הפשרה.
<אביתר דותן: אבל לא פשרה לשבור את זה, כי יש דרישה בשטח לעשות את זה.
אבישי ברוורמן: הרוח שלי מאוד פשוטה.
אבישי ברוורמן: אנחנו מכירים כבר.
אבישי ברוורמן: אני אמרתי שאני רוצה לעזור לחריגים, אבל לא להפוך את רוח החוק.
אבישי ברוורמן: ולכן יושבים אנשים בחוץ, כדי שיימצאו לי את הדרך הזאת.
אבישי ברוורמן: בעזרת ה'.
אבישי ברוורמן: מר הורוביץ.
<יואב הורוביץ: אני לא רואה בזה החרגה של שלושה שותפים, כי אם אתה הולך לכיוון של מתווה לוקר – מתווה לוקר ניסה להגדיל את המכסות ולייעל את הענף.
<יואב הורוביץ: כל הנושא הזה של המגבלות, של רק שלושה שותפים, ושמכון חליבה לא יוכל לתת שירות ליותר משלושה יצרנים, ושלא נותנים להקים אגודה שיתופית – כל אלה כדי להגביל את המגזר המושבי.
<יואב הורוביץ: אם נשים לב למה שקורה פה, אם אני מבין נכון, בסביבות 58% מהמגזר הקיבוצי, ו-42% מהמגזר המושבי מייצרים חלב פה בארץ.
<יואב הורוביץ: זה נכון, פחות או יותר, מה שאני אומר.
<יואב הורוביץ: שימו לב איך כל המגבלות – הכול – מתייחס למגזר המושבי.
<יואב הורוביץ: דואגים שהוא יהיה פחות יעיל.
<יואב הורוביץ: דואגים שהוא לא יוכל להתמודד עם הקיבוצים.
<יואב צור: אל תפריע.
<יואב הורוביץ: אל תפריעו לי.
אבישי ברוורמן: חבר'ה, אני אומר לכם דבר אחד – ויש פה שלושה חברי כנסת – לפעמים – זה מקרה נדיר מאוד – חברי כנסת אומרים דברים שלא רק שלא מסכימים איתם, אפילו לא נכונים.
אבישי ברוורמן: אז מה, אסור להם לדבר?
אבישי ברוורמן: הוא בזכות דיבור, הוא ידבר.
<יואב הורוביץ: וגם אומר דברים נכונים.
אבישי ברוורמן: חלק נכונים, חלק לא נכונים.
אבישי ברוורמן: אבל מה זה חשוב?
אבישי ברוורמן: מותר לו לדבר, אנחנו בדמוקרטיה.
<יואב הורוביץ: אז אני אומר עוד פעם, 42% המגזר המושבי מייצר.
<יואב הורוביץ: כל המגבלות, כל התקנות וכל הדברים האלה מתייחסים למגזר המושבי.
<יואב הורוביץ: לא שלושה שותפים, והוא לא יוכל לעשות – למה המגזר המושבי לא יכול להיות יעיל כמו המגזר הקיבוצי?
<יואב הורוביץ: כי עושים לו הגבלות כאלה.
<יואב הורוביץ: מגבילים אותו.
<יואב הורוביץ: יש חוק.
<יואב הורוביץ: עם כל הכבוד לחוק, הכיוון של המגבלות במתווה לוקר יוביל את זה בסופו של דבר לכך שלא יהיה ייצור חלב במגזר המושבי עם המגבלות האלה.
<יואב הורוביץ: אז יכול להיות שזאת הכוונה, וזה מה שרוצים לעשות.
<יואב צור: - - - את הפרטים האלה.
<יואב צור: אנחנו רואים את התקנה.
<יואב הורוביץ: מר ברוורמן, תרשה לי דבר אחד.
<יואב הורוביץ: אתה - - -
אבישי ברוורמן: בסדר, אני רק אומר דבר אחד – אני אתן לך לדבר אפילו שעה – אני מבין שיש פה אינטרסים ויש פה כאב ויש פה הכול.
אבישי ברוורמן: אבל אני גם אומר בדברים האלה שלא צריך להרים את הקול.
<יואב הורוביץ: אני לא מרים את הקול.
<יואב הורוביץ: אני רק אומר דבר פשוט, יצרן עם 500,000 ליטר שלא יכול להגיע ל-700,000, הוא לא יכול להתמודד בצורה יעילה מול הרפת הקיבוצית, אלא אם כן תיתן לו להתייעל.
<יואב הורוביץ: תיתן לו להתייעל, אז הוא לא חייב להיות במגבלה של שלושה שותפים.
<יואב הורוביץ: תן לו גם לעשות מכון חליבה לעשרה אנשים שמכון החליבה ישרת אותם.
<יואב הורוביץ: אם אתה רוצה שהוא יוכל להתמודד – אם אתה רוצה, אם לא, אז זה גזר דין של כיליון למשק החלב במושבי, זה הכול.
אבישי ברוורמן: אף אחד לא רוצה פה גזר דין מוות - - -
<יואב הורוביץ: לא רוצה, אז תן לו את הכלים להתמודד איתם.
<יואב הורוביץ: אם לא, אז תן לו את הכלים להתמודד איתם.
אבישי ברוורמן: אנחנו מנסים.
<יואב הורוביץ: לא, אתה אומר שלושה שותפים.
אבישי ברוורמן: תדע לך דבר אחד, יש לי תכונה אחת, אני לא חושב שכל החוכמה אצלי, ואני אוהב להקשיב.
אבישי ברוורמן: אז כמו שאני מקשיב לך, הקשבתי לאבשלום דולב, שהוא לא - - - והבנתי גם כן שיש הרבה בעיות – יכול להיות שזה לא גבעת יואב – שנכנסים אנשים שהם פאסיביים לחלוטין.
אבישי ברוורמן: אין לזה שום קשר לכל ענף החלב.
אבישי ברוורמן: אז לכן גבעת יואב זה מקרה שאנשים רוצים ליצור, וצריך למצוא להם חריג.
אבישי ברוורמן: במקומות אחרים זה לא ככה.
אבישי ברוורמן: אז תסתכל גם מהנקודה שאני מסתכל, כי אני לא בעל אינטרסים.
אבישי ברוורמן: אני לא בעל חלב, ואני לא מחפש קבלני קולות.
אבישי ברוורמן: אני עושה פה מה שאני מאמין בו.
אבישי ברוורמן: אז תבין את זה.
<יואב הורוביץ: אני מבין.
<יואב הורוביץ: אני מקווה שאתה תבין גם אותי, בגלל זה אני מדבר.
<יואב הורוביץ: זאת הכוונה.
אבישי ברוורמן: אתה מדבר על גבעת יואב, את זה אני מבין.
<יואב הורוביץ: אני מדבר כרגע באופן כללי.
<יואב הורוביץ: באופן כללי, מעל מכסה של 500,000 ליטר, אם לא תיתן לו אפשרות להתאגד ולעבוד בצורה יעילה, לאורך שנים, הוא לא יוכל להתמודד עם המציאות הזאת.
<יואב הורוביץ: אם זה ברור, למה מגבילים?
<יואב הורוביץ: למה המגבלות?
אבישי ברוורמן: עכשיו תקשיב, מישהו אמר לך פה – ואתה פוסל אותו כאילו הוא אמר כלום, ואתה פוסל את מה שאמרו פה לפני שנה שייקה דרורי ואחרים, בחקיקת החוק, שכנראה יש גם דברים אחרים שהם לא יצרנים אקטיביים, ומתחילים להיות פה כל מיני דברים אחרים.
<יואב צור: את האידיאולוגיה שלהם הם שמו למשק המושבי ולא לקיבוצי.
<יואב צור: כי שם הם עושים מה שהם רוצים.
<יואב צור: כל הגריאטריים בקיבוצים גם לא חולבים.
אבישי ברוורמן: יעקב, תחליף אותי.
יעקב מרגי: אני חייב לומר, למען ההגינות, הרי הטבעות בקיבוצים הם יותר לכולם מאשר הטבעות במושבים.
יעקב מרגי: ידוע שייעוד הקרקעות בתוך הקיבוצים – להגדרות שלהם הייתה גמישות, והגדירו אותם כסעיפים כאלה ואחרים.
יעקב מרגי: במושבים יש מגבלות מול המנהל.
<אביתר דותן: דווקא עברו חוקים מאוד נוקשים שלשום לטובת המושבניקים.
יעקב מרגי: ברוך ה'.
<אביתר דותן: זה בצדק, זו תמיכה גדולה.
יעקב מרגי: לכן צריך להיות פה באוויר לא לחסל את הענף הזה.
יעקב מרגי: ואני מצדיע למושבניקים שעדיין מרימים את הענף הזה.
יעקב מרגי: אני מכיר את הקשיים, את צורת העבודה, את מסירות הנפש בעבודה.
יעקב מרגי: אני שכן של קיבוץ בית-קמה.
יעקב מרגי: אני רואה שם – ישתבח שמו, הרפת הוכפלה פי 3 עכשיו.
יעקב מרגי: סככות חדשות, רצים.
יעקב מרגי: החוק כנראה נתן להם – גם אם זה לא צודק, צריך לעזור בתחושה של הדובר האחרון, שאכן החוק הזה לא בא להקשות עם מגזר מסוים, ולהקל עם מגזר אחר.
יעקב מרגי: מי היה באמצע הדיבור?
<יואב הורוביץ: אתה יודע למה הם בונים שם?
<יואב הורוביץ: כי הם יודעים שהמשק המושבי לאורך זמן לא ייצר את זה, זה הכול.
יעקב מרגי: מי ביקש את רשות הדיבור?
יעקב מרגי: שם ותפקיד לפרוטוקול.
<יואב צור: יואב צור.
<יואב צור: רפתן ממושב באר-טוביה.
<יואב צור: על מנת שלא יהיו אי-הבנות, אנחנו הקמנו בחלקה מחוץ למושב שלוש שותפויות תחת ניהול אחד, עם ארגון אחד ומרכז מזון אחד.
<יואב צור: ואנחנו חושבים שאנחנו הצלחנו עד היום.
<יואב צור: אני רוצה לומר, יש פה עכשיו דיון על עתידו של המשק המשפחתי.
<יואב צור: זה הדיון האמתי – עתידו של המשק המשפחתי.
<יואב צור: ואני לא רואה את כול האידיאולוגיה של אותם כלכלנים ממשרד האוצר שבאים לקחת עכשיו ממושבניקים שהגיעו לזקנה ואין להם בן במשק את הקרקע.
<יואב צור: לא ראיתי.
<יואב צור: הרי ברור שהם לא מעבדים אותה.
<יואב צור: ברור שהם לא מגדלים עליה ירקות.
<יואב צור: ואני לא רואה שפה באים לדאוג שמיד ייקחו את הקרקע וימסרו אותה, ושומרים להם את ממכסת המים, שמא יחזור מישהו – כבוד המשפטן, אתם כבר סגרתם את כל הדילים, אבל תשמעו אותנו לפחות.
יעקב מרגי: הפרוטוקול שומע אותך לטובת העתירה העתידית.
<יואב צור: המשק המשפחתי עדיין נשמר, גם אם יש לו עליות וירידות של דורות.
<יואב צור: ירצה למכור את המשק – ימכור אותו עם הקרקע, ואף אחד לא יגיד לו לא ניצלת, לא גידלת חסה, הקרקע לא עבדה כבר 20 שנים.
<יואב צור: אז זה דבר אחד.
<יואב צור: כשמדברים על עתידו של המשק המשפחתי, אנחנו מדברים גם על ההישרדות של הרפת.
<יואב צור: תראו מה קורה פה – סקר 2011 הראה שהמשק המשפחתי הפסיד 21 אגורות בממוצע.
<יואב צור: אותו סקר הראה שהרפת הקיבוצית הרוויחה 24 אגורות מעל מחיר המטרה.
אבישי ברוורמן: זאת אומרת שכאשר אנחנו רואים שהמשק המשפחתי מפסיד כל כך הרבה, יש לו דרך אחת לשרוד – להתייעל.
אבישי ברוורמן: ולא בדיבורים.
אבישי ברוורמן: ההישרדות היא לא בדיבורים.
אבישי ברוורמן: לא בסיפורים של תניב רופא.
אבישי ברוורמן: זה לא עובד שם.
אבישי ברוורמן: ולא אבשלום דולב.
אבישי ברוורמן: אני מקפיא את סעיפים 18 ו-19 עד שתמצא פה הפשרה.
אבישי ברוורמן: אני רואה שהם צריכים יותר זמן.
אבישי ברוורמן: יש פה מספיק אנשים חכמים.
אבישי ברוורמן: אני עובר לסעיף 20, בבקשה.
<יאיר בר-עזר: סליחה, כבוד היושב-ראש, יש פה שני דברים שלא דיברנו עליהם, ברשותך.
אבישי ברוורמן: אתה רוצה להוסיף לנושא הקודם?
<יאיר בר-עזר: כן.
<יאיר בר-עזר: מה זה במשקו?
<קריאה: אני מבקש גם בקשר לנושא הקודם.
<יואב צור: יש פה נושא אידיאולוגי ממדרגה ראשונה, כבוד היושב-ראש.
אבישי ברוורמן: רבותי, אמרתי לכם, את הנושא הזה אני מקפיא עכשיו, את 18, 19.
אבישי ברוורמן: אנחנו לא דנים בו יותר.
אבישי ברוורמן: לישיבה הבאה.
<תניב רופא: לישיבה הבאה.
אבישי ברוורמן: כולכם תהיו מוזמנים לפה.
<יאיר בר-עזר: אפשר להעלות עוד בעיות שצריכים לתת עליהן תשובה, על הסעיף הבא, אם רוצים לדון עליהם טוב.
אבישי ברוורמן: כמה זמן אתה צריך להסביר את זה?
<יאיר בר-עזר: דקה וחצי.
אבישי ברוורמן: לפרוטוקול, שם.
<יאיר בר-עזר: יאיר בר-עזר מכפר חסידים.
<יאיר בר-עזר: מה זה ייצר במשקו?
<יאיר בר-עזר: אם אנחנו עושים שותפות, זה כבר לא במשקו של אותו אחד.
<יאיר בר-עזר: דבר שני, אנחנו חייבים לתת תשובה למה שהחברים מגבעת יואב אומרים.
<יאיר בר-עזר: לא ניתן היום בתוך תחום המחנה לגדול עם הרפת.
<יאיר בר-עזר: זאת אומרת שנצטרף להוציא את כל הרפתות לאט-לאט, כי הן גדלות למיליון-מיליון וחצי ומעלה.
אבישי ברוורמן: כתוב כבר - - -
<איתי עצמון: בחוק כתוב.
אבישי ברוורמן: בחוק כתוב השותפות כבר לא במשקו - - -
<איתי עצמון: ליצרן שמקנו אינו נמצא במשקו אם התקשר בשותפות.
אבישי ברוורמן: זה כבר נפתר.
אבישי ברוורמן: הנקודה שלך היא ברורה.
אבישי ברוורמן: ברור שהיא צריכה להיפתר במערכת החוק.
אבישי ברוורמן: ברור שהם יכולים לפרוץ ימה וקדמה, צפונה ונגבה.
<יאיר בר-עזר: משרד החקלאות מתנה את זה צמוד דופן.
<יאיר בר-עזר: גם לזה צריכים לתת - - -
<יצחק וייצמן: לא, משרד החקלאות לא.
אבישי ברוורמן: כבר לא.
<יאיר בר-עזר: כשאתה תבוא - - -
אבישי ברוורמן: ברגע שניכנס לדיון הפרטני בדבר הזה, ניקח את כל ההערות שלך ונמצא את הפתרון.
אבישי ברוורמן: רחמים.
<רחמים אליהו: במילה.
<רחמים אליהו: מאחר ויש ויכוח על כל נושא השותפויות מסעיף 16 – היו בימים האחרונים מגעים.
<רחמים אליהו: גם מזכיר תנועת המושבים נכנס לעובי הקורה.
<רחמים אליהו: והייתה איזושהי הצעה שתקום ועדה בחסות ועדת הכלכלה, שתהיה מורכבת ממשרד החקלאות, מתנועת המושבים, שזה נוגע למושבים, והתאחדות מגדלי הבקר כארגון היציג.
<רחמים אליהו: שיביאו לכאן משהו מבושל ומוסכם, ואז קדימה, אם לא, זה לא ייגמר.
אבישי ברוורמן: רחמים, אני לא צריך להקים פה ועדות.
אבישי ברוורמן: מה שהסברתי עכשיו הוא שיש לנו זמן עד הישיבה הבאה.
אבישי ברוורמן: יש זמן לאנשים המוסמכים להיות בקשר עם כולם כדי למצוא את הפתרון ולהציג לנו אותו פה, אני מקווה בדרכי שלום.
<רחמים אליהו: כי שמעתי את ההתייעצות של שייקה עם תניב.
<רחמים אליהו: זה קיבוצניק ומושבניק שיתופי.
<רחמים אליהו: המושבניקים לא היו בתוך העניין.
אבישי ברוורמן: אני מבקש שכל הגורמים יתייעצו.
אבישי ברוורמן: בסופו של דבר, אנחנו נקבל החלטה פה.
אבישי ברוורמן: סעיף 20 בבקשה.
<יאיר בר-עזר: רק עוד שאלה, כבוד היושב-ראש.
<יאיר בר-עזר: שיהיה גוף שאליו אנחנו יכולים להפנות את הדברים שכל הסעיפים האלה - - -
אבישי ברוורמן: משרד החקלאות, עורכת הדין אביאני, הכול אצלה.
<יואב צור: לא כל כך סופרים אותנו.
אבישי ברוורמן: או שיואב.
אבישי ברוורמן: תחליטו, או יואב או אביאני.
אבישי ברוורמן: מיכל גור אריה, כן.
<מיכל גור אריה: אני חושבת שאחד הדברים הברורים שעלו כאן זה הנושא של מיצוי הנחלה, והרעיון שכבר עכשיו צריך לפרוץ את הכול, בגלל שבעתיד יצפו מאתנו לגדול עוד.
<מיכל גור אריה: רק רציתי להעיר את תשומת לב הנוכחים שזה לא כלכלי.
<מיכל גור אריה: להקים רפת מאפס מחוץ למושב זו עלות של מיליונים רבים מאוד.
<מיכל גור אריה: המשמעות של זה בסוף היא עליית העלויות, חיסרון לגודל, עליית מחיר המטרה, ועליית מחיר החלב.
<מיכל גור אריה: ולכן אולי, במסגרת אותה התייעצות, תוכלו גם לראות מה הכי כלכלי, כאשר אם רוצים למקסם את היתרון לגודל, בלי לשפוך מיליונים מכספי משלם המסים וכספי הרפתנים, אולי אפשר להגיע לזה שמיצוי הנחלה יהיה כל מה שאפשר לבקש מהרפתן.
<מיכל גור אריה: צריך פשוט לדאוג לזה שרפתן יוכל להתפרנס בכבוד מרפת בכזה גודל.
אבישי ברוורמן: תניב תיקח את זה בחשבון.
אבישי ברוורמן: צביקה.
<צבי ורפל: אני רוצה לענות.
<צבי ורפל: חשוב מאוד.
<צבי ורפל: קודם כל, הגברת המכובדת הזאת לא יודעת במה מדובר.
<צבי ורפל: אין לה שום מושג לגבי הנושא הכספי.
אבישי ברוורמן: למה אתה אומר את זה?
<צבי ורפל: אני אגיד לך למה.
<שמשון תנחלסון: למה אתה אומר את זה?
<שמשון תנחלסון: למה אתה מעליב?
<צבי ורפל: כי אני סופר את המיליונים.
אבישי ברוורמן: למה להעליב?
אבישי ברוורמן: צביקה, תקשיב לי, אני רוצה להגיד לך, תאמין לי, אני מכבד אותך.
אבישי ברוורמן: יש פה בחור צעיר בשם דן שיינבויים.
אבישי ברוורמן: אני מכבד אותו מאוד.
אבישי ברוורמן: אף אחד – למרות שבכנסת מתנהגים ככה – לא מרוויח כשהוא מוריד ממישהו אחר.
אבישי ברוורמן: הוא לא מעלה את עצמו.
אבישי ברוורמן: אתה לא צריך להוריד ממנה.
אבישי ברוורמן: תגיד מה שאתה מאמין בו.
<צבי ורפל: אני אגיד לך.
<צבי ורפל: אנחנו יודעים את התחשיב, בדיוק כמה זה הולך לעלות לנו.
<צבי ורפל: כך שאנחנו באמת לא צריכים עזרה, לא מידידים, ובטח לא מכאלה שהם ידידים בערבון מוגבל.
<קריאה: זה תחשיב – יש פה כלכלנים.
<צבי ורפל: יש לנו את התחשיב שלנו.
<צבי ורפל: אנחנו יודעים כמה זה יעלה לנו.
<קריאה: יש לכם את המקורבים שלכם.
אבישי ברוורמן: אבל צביקה, זה בסדר.
אבישי ברוורמן: נתקדם, למה התחלת את הקטטה הזאת?
<צבי ורפל: לא, יש עניין של להיאחז את עיני הציבור - - -
אבישי ברוורמן: אבל אין ציבור.
אבישי ברוורמן: היא אמרה את שלה.
אבישי ברוורמן: אתה אמרת את שלך.
אבישי ברוורמן: נרשם בפרוטוקול.
אבישי ברוורמן: הקטטות האלה לא במקום.
אבישי ברוורמן: יש הערה חשובה מאוד?
אבישי ברוורמן: אדוני, לפרוטוקול, שם.
<רענן כץ: רענן כץ, מבאר טוביה.
<רענן כץ: אני יצרן יחיד.
<רענן כץ: גם ללא תאילנדים בחצר.
<רענן כץ: העבודה נעשית בעיקר על-ידי אשתי ועל-ידי.
<רענן כץ: חליבות הבוקר והערב.
<רענן כץ: אנחנו בשתיים בלבד, לא בשלוש.
<רענן כץ: נכון להיום, מבחינת יכולת הייצור במשק, בחלקה א' אצלי, היא ככל הנראה תעמוד בהגדרה של לוקר.
<רענן כץ: עד לשם אני יכול להגיע.
<רענן כץ: מעבר לזה, לא קיים.
<רענן כץ: אני רוצה לחזור, במטרות החוק, בין היתר, מצוין גם הנושא של חיזוק אותם היישובים מבחינת הקצאת אמצעי ייצוא.
<רענן כץ: במקרה הזה מדובר על מכסות החלב.
<רענן כץ: אחד האמצעים לחיזוק זה לתת את האפשרות להמשיך ולהתקיים, ולא להמשיך ולהתחסן כמו שהיה כרגע בלוקר, מכה די רצינית.
<רענן כץ: ועל כן צריך לקחת בחשבון, חד-משמעית, בכיוון שאתם הולכים להציע את הפתרון שלו, שאכן תיתנן האפשרות מבחינה כלכלית לייצר את השותפויות, שאכן הם יוכלו לשרוד.
<רענן כץ: ככל שאנחנו בודקים את המספרים, גם בין שותפויות שקיימות היום ויכולות לאכלס, מבחינת מכון החליבה – שבאחד הסעיפים הבאים נגיע לעניין הזה, שגם שם יש מגבלה – בהחלט צריך לפתוח את העסק על מנת שייצור חלב יוכל להיות יעיל יותר, ולא יעיל פחות כתוצאה ממגבלה של שלושה-ארבעה או חמישה, ולא משנה כרגע המספר הספציפי.
<רענן כץ: צריך לחפש איפה תהיה היעילות.
<רענן כץ: ענף הרפת הוא ענף עתיר השקעות מבחינת היקף הכסף שמושקע שם, ועל כן צריך לחפש בנתונים של היום, שכלכלני האוצר מחפשים איך לגרוע את הרווחיות שלנו ואיך להוריד מחירים, איך אפשר לשרוד במגבלות האלה.
<רענן כץ: והדרך היחידה היא רק לצאת למקומות שבהם הייצור יהיה יעיל.
<מיכאל דוד: מילה אחת ברשותך.
אבישי ברוורמן: מר מיכאל, נקודה אחרונה, כי אני רוצה להתקדם.
<מיכאל דוד: למעשה, כמעט כולם דיברו על השותפויות בגדול, באופן כזה או באופן אחר.
<מיכאל דוד: רק שכחו שיש מאות רפתנים או רפתות שהן רפתות משפחתיות.
<מיכאל דוד: אם נרצה היום, נוכל להגדיר את הקטנות כ-500,000 ליטר, משהו בסגנון.
<מיכאל דוד: לעצם העניין, ברגע שהולכים לסעיף של שותפויות ותיקון סעיף של שותפויות, אסור לשכוח את הרפתות האלו.
<מיכאל דוד: עם כל המשמעויות שיש מסביב לרפת גם בנושא הכלכלי.
<צבי ורפל: נכון, מחזקים את ידך מיכאל, אתה צודק.
<מיכאל דוד: תודה רבה.
אבישי ברוורמן: אם כך, אנחנו עוברים עכשיו לסעיף 20.
אבישי ברוורמן: עורכת הדין אביאני, בבקשה.
<אפרת אביאני: "אישור הסכם שותפות בין היצרנים – (א) ועדת המכסות לא תתיר שותפות לייצור חלב בין יצרנים, אלא לאחר שהוצג לה הסכם שותפות בכתב בין היצרנים והוא אושר על ידה.
<אפרת אביאני: (ב) ועדת המכסות רשאית לאשר את הסכם השותפות, להימנע מאישורו או להורות על שינוי בתנאיו, כתנאי להיתר השותפות בין היצרנים, כדי להבטיח קיומם של התנאים לפי פרק זה.
פרטים אלה: (1) שם השותפות; (2) היותה שותפות שאינה מוגבלת, כמשמעותה בפקודת השותפויות; (3) פרטי המשק שיוחזק בו המקנה וייוצר בו החלב בפועל; (3א) פרטי חשבון הבנק של השותפות ושמותיהם של מורשי החתימה בו; (3ב) מקום המגורים של כל אחד מהיצרנים השותפים; (4) התחייבות של כל אחד מן היצרנים השותפים לעסוק באופן פעיל בייצור חלב במשק במסגרת השותפות; בהסכם השותפות יפורטו תפקידיו של כל יצרן במסגרת השותפות ובייצור החלב; (4ב) פירוט של תכנית ההשקעות הנדרשת ברפת שבה ייוצר החלב בפועל ואופן מימון השקעות אלה על ידי כל אחד מהיצרנים השותפים, בשים לב למספר השותפים ולהיקף מכסותיהם.
פרטים אלה: (5) התחייבות היצרנים לרשום על שם השותפות את כל המקנה שבבעלותם, כאמור בתקנות לפי סעיף 22 לפקודת מחלות בעלי חיים; (6) אופן קבלת ההחלטות בשותפות על ידי היצרנים השותפים; (7) חלוקת הרווחים בין היצרנים השותפים נקבעה לפי היחס שבין מכסת החלב של כל יצרן ובין כמות החלב הכוללת הניתנת לייצור במסגרת השותפות, לאחר ניכוי הוצאות שהוצאו לצורך ייצור החלב במסגרת השותפות; (8) השותפות בין היצרנים נקבעה לתקופה של חמש שנים לפחות; (9) דרכי הפעולה בעת פרישת כל אחד מהיצרנים מן השותפות, והמשך ייצור החלב בידי יתר השותפים; (10) זכותו של כל יצרן בעת פירוק השותפות, לחלק יחסי במקנה המשותף, באופן המותאם לגודל מכסתו.
פרטים אלה: (ד) על אף האמור בתקנת משנה (ג)(7) רשאית וועדת המכסות, בהחלטה מנומקת בכתב – (א) בהחלטה מנומקת בכתב" - -
<איתי עצמון: אין צורך בהחלטה המנומקת בכתב.
<אפרת אביאני: - - "רשאית ועדת המכסות – (א) בהחלטה מנומקת בכתב, לאשר חלוקת רווחים בין יצרנים שאינה לפי היחס שבין מכסת החלב של כל יצרן ובין כמות החלב הכוללת הניתנת לייצור במסגרת השותפות; (ב) לבטל את ההיתר לשותפות, בהתאם לסמכותה לפי תקנה 24.
<אפרת אביאני: (ה) הסכם השותפות ייכנס לתוקפו רק לאחר קבלת אישורה של ועדת המכסות לפי פרק זה, ובכפוף לתנאים שייקבעו בהיתר; לא התירה ועדת המכסות לייצר חלב בשותפות, מכל סיבה שהיא, יהיה ההסכם בין הצדדים לייצור משותף בטל מעיקרו.
<אפרת אביאני: (ו) כל שינוי או תוספת להסכם השותפות, וכן כל הסכם נוסף בין השותפים בקשר לשותפות, מותנים בקבלת אישורה המוקדם בכתב של ועדת המכסות לשינוי, ואישור ועדת המכסות כאמור יהווה תנאי לכניסתו של השינוי לתוקף.
<אפרת אביאני: (ז)
<אפרת אביאני: התירה ועדת המכסות שותפות בין יצרנים, יראו את ההוראות שנקבעו בהסכם לפי תקנת משנה.