GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מיקי רוזנטל: אם אתה רוצה שנענה לרמי לוי אז התשובה היא כזאת: הוא משתמש הרבה פעמים בירקות והרווח הגולמי שלו יורד כי באמצעותם הוא רוצה למשוך לקוחות והוא דופק את החקלאים.
<רמי לוי: גם לזה יש לי תשובה.
<רמי לוי: מה הרווח הגולמי שלי הכללי?
מיקי רוזנטל: הדיון הוא לא על הרווח שלך, אני מאוד מצטער.
מיקי רוזנטל: הדיון הוא שאתה קונה מהחקלאי עגבנייה בפחות מ-2 שקלים ומוכר אותה ב-10 שקלים, על זה הדיון.
<רמי לוי: זה לא נכון.
מיקי רוזנטל: מה זה לא נכון?
מיקי רוזנטל: אלה הנתונים ואלה העובדות.
<רמי לוי: אתה הייתי בישיבה של איזה פאנל ותקפו אותי שאני מוכר יותר זול ממה שזה עולה לי.
<רמי לוי: איך זה יכול להיות?
מיקי רוזנטל: שני הצדדים נכונים ושניהם רעים, שניהם גרועים.
<איציק בדר: הדיון, לפי דעתי, חורג מהמסגרת שלו.
<איציק בדר: אני לא חושב שמטרת הדיון היא ויכוח בין רמי לוי - - -
אבישי ברוורמן: אני אסביר לך מה קורה כאן.
אבישי ברוורמן: באים אנשים ואומרים: אנחנו לא מרוויחים כלום לאחר ההוצאות.
אבישי ברוורמן: מצד שני, המחירים מאוד גבוהים ואומרים שאף אחד לא מרוויח.
אבישי ברוורמן: אז אומרים שזה הכול הוצאות הייצור, מים, ארנונה וממשלה.
אבישי ברוורמן: אבל, זה לא מסתדר.
אבישי ברוורמן: אם אתה משווה את 2005 מס ערך מוסף היה 17% והיום הוא 18%, ההוצאות לא היו שונות והמכסים ירדו.
אבישי ברוורמן: יש פה משהו בתוך הדברים האלה, שחלק מהאנשים הם בולענים.
אבישי ברוורמן: לכן כל הסיפור הוא לפרק את הבולענים.
ישראל חסון: אתה יודע כמה ליטר מים אתה צריך כדי לגדל קילו תפוחי אדמה?
ישראל חסון: 300 ליטר ליטר.
ישראל חסון: אני טועה, אדוני החקלאי?
<קריאה: אתה ממעיט.
ישראל חסון: אני בדקתי את זה וגם אני חקלאי.
ישראל חסון: אני אומר לך את הדבר הבא: אני בכוונה מחדד ושואל את השאלה הזאת.
ישראל חסון: תבדוק את התקורות שמדינת ישראל השיתה וכמה הן משפיעות על המחיר.
אבישי ברוורמן: אתם זוכרים שבהתחלה כבר אמרתי שמה שחסר לי בדיונים הוא שלא עושים כבר שיווי משקל א', שיווי משקל ב', משתני ההחלטה, מה קורה, מי מרוויח.
אבישי ברוורמן: בדרך כלל הדברים האלה חוזרים.
אבישי ברוורמן: למי יש רווח יותר גדול?
אבישי ברוורמן: איפה הדברים האלה?
אבישי ברוורמן: עדיין זה לא כל-כך ברור עד הסוף.
אבישי ברוורמן: תחרות היא טובה אבל השאלה על מה אנחנו מדברים פה ועל זה עדיין לא קיבלתי תשובה.
<דיויד גילה: כאן התשובה שלי היא עוד יותר חדה כי אנחנו דנים כאן האם מותר או אסור לעשות קרטל.
<דיויד גילה: בהגדרה, קרטל מעלה את המחיר.
אבישי ברוורמן: העקרונות מובנים.
אבישי ברוורמן: השאלה היא שאלה כללית.
אבישי ברוורמן: הקואנטיפיקציה חסרה שלי.
<איציק בדר: אני יו"ר גרנות מפעלים אזוריים.
<איציק בדר: אני מייצג 42 קיבוצים, 15,000 חברים, התארגנות של חקלאים, התארגנות קואופרטיבית.
<איציק בדר: אני חושב שההתארגנויות הקואופרטיביות במדינת ישראל הם היכולת והיסוד לקיום החקלאות.
<איציק בדר: אני כופר בחלק מהנתונים שעלו פה.
<איציק בדר: יש פה הרבה דיס אינפורמציה ומשחק בנתונים.
<איציק בדר: הגוף הזה עוסק בהרבה מאוד תחומים.
אבישי ברוורמן: מר מסר, יש לך שקף של גרנות?
<איציק בדר: אני לא מסכים שיוציאו דברים מהקשרם.
<אלון מסר: זאת הקבוצה.
<אלון מסר: זה נלקח מאתר האינטרנט שלכם.
<איציק בדר: זאת הקבוצה ואנחנו מאוד גאים בה.
<איציק בדר: זאת התארגנות של כ-15,000 משפחות שכל מטרתם לבטא את יכולת ההתארגנות המשותפת כדי לחלק - - -
אבישי ברוורמן: לגבי השאלה של הקרטל.
אבישי ברוורמן: איפה אתם מעורבים בסיטונאות ובקמעונאות?
אבישי ברוורמן: איפה ישנו השרשור.
<איציק בדר: קודם כל לשאלת הקרטל.
<איציק בדר: הרי לא במקרה ניתנה אפשרות למחוקק לתת פטור בהגבלים עסקיים.
<איציק בדר: כבר אמר גם הממונה שבעולם נהוג לתת להתארגנות החקלאיות ולחקלאים פטור מסוגים שונים.
<איציק בדר: הפטור במדינת ישראל הוא לא הרחב ביותר.
<איציק בדר: הוא צריך להיות מתאים לחקלאות הישראלית.
<איציק בדר: גם בדברים שנאמרו כאן, לא היה ויכוח על-כך שצריך לתקן תיקונים ולתקן ליקויים.
<איציק בדר: דרך אגב, כשמסתכלים על החקלאות בישראל אז אי-אפשר להסתכל עליה רק דרך החלון של הממונה ורק דרך החלון של הפטור.
<איציק בדר: כדי לקיים את החקלאות הזאת וכדי לאפשר לחקלאים להתקיים, צריך לנקוט בכמה כלים כדי לשמור אותם ואי-אפשר רק לתקוף אותם מהזווית הצרה של הפטור.
<איציק בדר: לא בפורום הזה ובאירוע הזה אנחנו ניכנס לאותיות הקטנות.
<איציק בדר: אני יודע שנציגנו ישבו עם נציגי הממונה.
<איציק בדר: אנחנו מציעים תיקונים מסוימים בהצעת החוק שיאפשרו להתארגנויות החקלאיות, למדיניות החקלאית שתשמר את החקלאות מצד אחד ותמנע עיוותים מצד שני.
אבישי ברוורמן: אתה יכול לתת לנו את הרוח של ההמלצות?
<איציק בדר: הרוח היא פחות או יותר מה הוא חקלאי, מה היא התארגנות חקלאית ואיך להכניס בחוק כדי להמשיך לשמר את היכולת של החקלאים להתארגן.
<איציק בדר: צריך להבין, מדינת ישראל כשהיא פרסה את החקלאות, היא בעצם נתנה לחקלאים כמות מוגבלת של אמצעי ייצור.
<איציק בדר: בהמשך היא מפעם לפעם בשינויים פגעה בהם ובעצם היא במידה רבה שולטת על היכולת שלהם להתקיים ולהתפרנס מהחקלאות.
<איציק בדר: אם החקלאים לפני עשורים רבים יכלו להתפרנס מאמצעי הייצור שלהם, היום זה כבר לא כך.
<איציק בדר: היום צריך להשתמש בכלים אחרים.
<איציק בדר: לכן התמונה צריכה להיות יותר רחבה.
אבישי ברוורמן: לעקרונות כולנו מסכימים.
אבישי ברוורמן: עכשיו אנחנו מנסים למצוא את נקודות הפשרה הספציפיות שבהן עדיין אנחנו נמנע קרטליזציה אבל ניתן לחקלאות ולחקלאים הקטנים את מקומם.
אבישי ברוורמן: לכן, אם אין לך משהו בדברים האלה כרגע, אז החלטות אחרות קיבלנו.
<איציק בדר: קודם כל יש לי פה את התיקונים שאנחנו מציעים באופן ספציפי.
אבישי ברוורמן: אני כבר משתמש במה שאתה אומר עכשיו.
אבישי ברוורמן: מכיוון שאמרתי שבישיבה הזאת לא תתקבלנה החלטות, אני מבקש שכל מי שיש לו, מעבר לנימוקים הכלליים, הצעות תיקון ספציפיות, שיעביר את זה באמצעות מנהלת הוועדה כדי שבשבוע הבא נתכנס לפתרון.
<איציק בדר: זאת נעשה.
<איציק בדר: אני מציע שתנחה את הממונה על ההגבלים - - -
אבישי ברוורמן: אני לא יכול להנחות, אני יכול לבקש.
<איציק בדר: תבקש ממנו שיישב איתנו וננסה להגיע להסכמה ברוח הזאת שתשמר בעצם את שתי הקצוות.
<איציק בדר: מצד אחד אנחנו רוצים לשמור על הצרכן.
<איציק בדר: דרך אגב, אני חושב שהצרכן במדינת ישראל מקבל מוצרים חקלאיים ברמה העליונה ובמחירים סבירים רוב ימות השנה וברוב המוצרים.
<איציק בדר: הבעיה היא בשוליים ולכן צריך לפתור אותה בשוליים.
<אורי שוורץ: אני חשוב לראות על מה מדובר.
<אורי שוורץ: ציינת נכון, שכשמדברים על עקרונות אז כולם בעד העקרונות ואז רואים מה זה.
<אורי שוורץ: זה לא חקלאים מסכנים.
<אורי שוורץ: תסתכל על הקונצרנים, זה לא חקלאים קטנים.
אבשלום וילן: איפה כתוב שחקלאי צריך להיות מסכן?
אבשלום וילן: אני מוחה, למחוק מהפרוטוקול.
אבשלום וילן: ההגדרה שלך היא שחקלאי חייב להיות מסכן.
<אורי שוורץ: התכוונתי לומר קטן.
אבשלום וילן: אנחנו לא נתייחס לעורך דין מסכן.
אבישי ברוורמן: אדוני אני מוחק מהפרוטוקול - - -
<אתי בנדלר: אדוני, אי-אפשר למחוק מהפרוטוקול.
<אתי בנדלר: הוא הבהיר את דבריו וזהו.
<אורי שוורץ: תסתכל על הגוף שמבקש לשמור על הערך בשרשרת.
<אורי שוורץ: מי יש לנו בשרשרת?
<אורי שוורץ: יש לנו את תנובה שזה 7%, יש לנו את דור אלון שזה 8%, יש לנו את אמבר.
<אורי שוורץ: אמבר הוא מכון המזון לבעלי חיים הכי גדול בארץ.
<אורי שוורץ: רק שנבין מה שיש בו.
<יצחק באדר: הוא מייצג 154 קיבוצים.
<יצחק באדר: זה 60,000 חקלאים.
<יצחק באדר: זאת ההזדמנות היחידה שלהם להישאר חקלאים ולפעול.
<אורי שוורץ: זאת פעילות עסקית לגיטימית, זה בסדר גמור, אבל אל תעשו קרטלים על חשבון הציבור.
<איציק בדר: זה לא קרטל, זה קואופרטיב.
ישראל חסון: איציק, ברשותך.
ישראל חסון: בשביל להתייחס להצעת החוק הממשלתית אני צריך לעזוב את הסיסמאות ולהתחיל לדבר איתי במספרים ועובדות ואיך אתה מגיע בסוף לתוצאה.
ישראל חסון: עד כאן, כשאומרים לי קרטל, אני קודם כל מתכווץ.
ישראל חסון: כשאני שואל את עצמי האם אתה יכול לקחת היום 3 מושבניקים בשדה ורבורג או בבאר טוביה ולעשות להם מכון תערובת מקומי?
ישראל חסון: מסתבר שלא.
ישראל חסון: אז הקימו מכון תערובת באביגדור שמספק לכולם.
ישראל חסון: גם הוא מסתבר שהוא לא מספיק טוב כלכלית.
ישראל חסון: כי את המיסוי על היבוא על כל רכיבי המזון, מדינת ישראל קובעת.
ישראל חסון: מדינת ישראל מצד אחד יוצרת מציאות עם תקורות, שזה כמעט בלתי אפשרי לעשות את זה.
ישראל חסון: מצד שני, אתה בא ואומר: אל תתארגנו.
ישראל חסון: אז בין להתארגן לבין קרטל - - -
<יצחק באדר: אני רוצה לתת דוגמה.
<יצחק באדר: בהיתר הרשות, התארגנו מכוני התערבות לייבא את חומרי הגלם למכונים במחיר זול יותר כי ביחד הם יכלו לייבא את המוצרים במחיר זול יותר.
<יצחק באדר: התערב הממונה ואסר על ההתארגנות הזאת.
<יצחק באדר: כתוצאה מזה, עלו מחירי היבוא.
<אורי שוורץ: יש כאן פעילות עסקית שהיא לגיטימית לחלוטין.
<אורי שוורץ: העניין הוא למה פעילות עסקית מהסוג הזה זכאית לפטור מחוק ההגבלים העסקיים בשעה שפעילות עסקית אחרת לא זכאית.
<אורי שוורץ: אני רוצה להסב את תשומת הלב.
אבישי ברוורמן: הוא אמר שהוא אמר שהוא משתמש בקנייה כדי להוריד מחירים.
אבישי ברוורמן: הם קואופרטיבים של הרבה מאוד שחקנים קטנים שמתאגדים יחד.
<דיויד גילה: עובדתית זה לא נכון.
<אורי שוורץ: תגובה לדברים שאמר קודם עו"ד צורי לביא.
<אורי שוורץ: הוא הציע, וזה עבר כאן מתחת לרדאר, להתיר קרטון של הגבינות.
<אתי בנדלר: זה היה במסגרת עיבוד ראשוני.
<אורי שוורץ: אדוני, זה עיבוד ראשוני, גם גבינה וגם מיץ.
<צורי לביא: מר שוורץ, תגיד איך זה באירופה.
<אורי שוורץ: אתם מוכנים לקבל החרגות של הממונה?
אבישי ברוורמן: יש לי הצעה.
אבישי ברוורמן: תסתכל עכשיו מבחינת הנימוקים.
אבישי ברוורמן: אתה גם רוצה שחקלאים קטנים ומגדלים יתארגנו.
אבישי ברוורמן: נתת דוגמאות לגבי אחזקה שיש בדור אלון, בתנובה.
<אורי שוורץ: אפשר לראות את זה בהצעת החוק ואם זה לא מספיק נחדד את זה.
<אורי שוורץ: התארגנויות של חקלאים כחקלאים זה בסדר גמור.
<אורי שוורץ: הבעיה היא שישנם חקלאים שיש להם פעילות נוספת לא חקלאית והם רוצים לגרור את הפטור הזה במעלה השרשרת.
<אורי שוורץ: לזה אנחנו מתנגדים.
<יצחק באדר: מאיפה אתה ממציא את זה?
אבישי ברוורמן: למה אתה צועק?
<איציק בדר: יושב פה נציג ואומר דברים שהם לא נכונים אז אני מוכרח להגיב.
אבישי ברוורמן: אתה לא חייב להפריע, אתה יכול לקבל זכות דיבור.
<אורי שוורץ: אדוני, הצעת החוק הזאת מיועדת לחדד את הפטור.
<אורי שוורץ: כולם רוצים לדאוג לחקלאים והחקלאים יוכלו להמשיך את ההתארגנויות שלהם בבתי האריזה שלהם, כל עוד זאת פעילות חקלאית וזה בסדר גמור.
<אורי שוורץ: איפה נמצאות המחלוקות?
<אורי שוורץ: המחלוקות מגיעות במקרים הקיצוניים.
<אורי שוורץ: באה עכשיו הצעה שאומרת: לא נצמצם את החוק, נרחיב אותו.
<אורי שוורץ: הבעיות מתחילות כשרוצים להרחיב את הפטור במקום לצמצם אותו גם למזון מעובד וגם כאשר נכנסים לגוף הדברים ומנסים לברר מי הוא מגדל.
<אורי שוורץ: על זה אנחנו מתווכחים בסוף.
אבשלום וילן: מגדל הוא בעל נחלה חקלאית.
אבשלום וילן: איך אתה מחליט שמגדל הוא רק מי ש-25% מהכנסתו היא מחקלאות.
אבשלום וילן: אתה מוציא 140 קיבוצים, שבמקרה יש להם תעשייה מוצלחת, למרות שכולם מעבדים אלפי דונמים עד הדונם האחרון.
אבשלום וילן: מה זה צריך להיות?
אבשלום וילן: יש הגדרה בחוק.
אבשלום וילן: זה בדיוק הוויכוח איתכם.
אבשלום וילן: אמרנו לך פעם ראשונה, פעם שנייה.
אבשלום וילן: במקום להגיד שבעל נחלה חקלאית המייצרת תוצרת חקלאית הוא חקלאי ובזה לגמור, אתה מתחכם.
<אורי שוורץ: זה פתח לניצול לרעה של הפטור של גופים שעיקר עיסוקם הוא לא בחקלאות.
<צבי אלון: תסגרו את הפרצה.
אבישי ברוורמן: אתה צודק, הוא צודק.
אבישי ברוורמן: בסוף יבוא הרב ואין עם מי להתחתן.
אבישי ברוורמן: בסטטיסטיקה נותנים בדרך כלל שני מספרים, גם אבסולוטי וגם אחוזי.
אבישי ברוורמן: הוא נותן לך דוגמאות.
אבישי ברוורמן: לכן, אלה התיקונים שצריכים לעשות, כולל הדוגמאות שבהם כמה חקלאים מתאגדים יחד ובמקרה הם לא יכלו להסתדר ובאה חברה ונכנסה.
אבישי ברוורמן: החכמה היא לדאוג שאת החשודים הגדולים באמת להוציא אבל את רוב הציבור החקלאי לתת לו לחיות.
<אורי שוורץ: אדוני, אני מסכים לחלוטין.
<אורי שוורץ: אנחנו מסכימים לעיקרון הזה.
<אורי שוורץ: אנחנו בוודאי לא רוצים לפגוע בתעשייה בקיבוצים.
<אורי שוורץ: לקיבוץ יש שדה והוא רוצה לתאם על השדה הזה, זה בסדר גמור.
<אורי שוורץ: אם החוק לא מבהיר את זה היום, אז הוא יבהיר את זה.
<אורי שוורץ: החשש שלנו הוא מהצד השני.
<אורי שוורץ: אדם שיש לו הרבה מאוד פעילויות וקונה את השדה כדי לעשות את התיאום.
אבשלום וילן: אדמות הלאום.
אבשלום וילן: יש חוק ההתיישבות, איך אפשר לקנות?
אבישי ברוורמן: עו"ד ויינשטיין הגענו אליך כי אתה הפתרון.
אבישי ברוורמן: בישיבה הבאה נתחיל לדון בהצעת החוק.
אבישי ברוורמן: אני מבקש להעביר הצעות ונוסחים למזכירות ועדת הכלכלה.
<לאה ורון: כמה שיותר מוקדם.
אבישי ברוורמן: המסר ייצא בצורה ברורה.
אבישי ברוורמן: רבותי, כבוד השר ישראל כץ, חברי הכנסת, פרופ' דיויד גילה שיש לנו כבר הרבה מאוד הופעות משותפות, חברי, אנחנו מתקדמים בהקראת הצעת החוק.
אבישי ברוורמן: כרגיל עו"ד שרית זוכוביצקי.
<שרית זוכוביצקי-אור: אתחיל מרשימת ההגדרות החדשות הנוספות שאנחנו מבקשים להוסיף, הנדרשות בעקבות דיון שערכנו על הפרק המהותי שעוסק בייבוא.
<שרית זוכוביצקי-אור: אתחיל בהקראה.
אבישי ברוורמן: דברי הסבר, בבקשה.
<שרית זוכוביצקי-אור: ההגדרות האלה נדרשות ונעשה בהן שימוש בפרק ד', פרק מהותי שעוסק בייבוא.
<שרית זוכוביצקי-אור: אנחנו למעשה מאשרים ייבוא של רכב על-פי התקינה האירופאית ולכן נדרשנו להפנות לתקינה האירופאית, ולכן נדרשנו להגדרה "מדינות האיחוד האירופאי".
<שרית זוכוביצקי-אור: לגבי סוגי הרכב, אנחנו קובעים הוראות שמתייחסות לסוג הרכב, מה זה סוג הרכב בפקודת התעבורה.
<שרית זוכוביצקי-אור: לדוגמה, טרקטור הוא סוג רכב, רכב נוסעים פרטי הוא סוג רכב, רכב משא הוא סוג רכב.
<שרית זוכוביצקי-אור: כולם סוגי רכב שמופיעים ברישיון הרכב, והסיווג שלהם נעשה בהתאם להוראות שבפקודת התעבורה.
<שרית זוכוביצקי-אור: אנחנו עושים בהם שימוש ולכן מגדירים אותם כאן.
<שרית זוכוביצקי-אור: ההגדרה "סוכן מורשה" – זה סעיף מהותי.
<שרית זוכוביצקי-אור: למעשה נדרשנו לבקשת היושב-ראש לבחון את הסעיף הזה.
<שרית זוכוביצקי-אור: סוכן מורשה הוא הגוף בחוץ לארץ שמי שהתקשר אתו הוא למעשה יבואן עקיף.
<שרית זוכוביצקי-אור: אני מזכירה, יבואן ישיר הוא מי שקשור עם יצרן רכב, יבואן עקיף הוא מי שקשור עם סוכן מורשה.
<שרית זוכוביצקי-אור: "סוכן מורשה" למעשה בהגדרה שהופיעה קודם הוא מי שקשור עם היצרן, גורם בחוץ לארץ שקשור עם יצרן הרכב בהסכם.
<שרית זוכוביצקי-אור: נתבקשנו על-ידי הוועדה לבחון הרחבה של הגדרת "סוכן מורשה" כדי להרחיב את הגופים שעמם יכול היבואן המקביל להתקשר, כדי לפתוח יותר את השוק לתחרות.
<שרית זוכוביצקי-אור: פה הגענו לעוד תוספת.
<שרית זוכוביצקי-אור: למעשה את הגוף שקשור עם היצרן הגדרנו כ"סוכן ראשי".
<שרית זוכוביצקי-אור: למעשה החוליה השלישית, מי שאנחנו נכיר כסוכן מורשה הוא גם מי שהסוכן המורשה הסמיכו.
<שרית זוכוביצקי-אור: "רשות מוסמכת לייבוא" – זה הגדרות טכניות.
<שרית זוכוביצקי-אור: היא נותנת רישיון ייבוא ואנחנו מסדירים את זה פה.
<שרית זוכוביצקי-אור: "רשות רישוי" – כמובן, יש פה תפקידים לרשות הרישוי ולכן נדרשנו להגדיר אותם.
<שרית זוכוביצקי-אור: "עגורן נייד" – זה גם כן סוג של רכב שאנחנו מטפלים בו באופן ספציפי ומאפשרים את הייבוא שלו ולכן הוספנו את ההגדרה.
<שרית זוכוביצקי-אור: "עוסק מורשה" – כמובן גם כן זה חלק מהתנאים לייבוא ולכן נדרשנו להגדרה.
<קריאה: השתמשתם בזה בסעיף אחר, אז נוסיף את זה עכשיו לסעיף ההגדרות וזה לאורך כל החוק.
אבישי ברוורמן: סמנכ"ל בכיר מינהל תנועה, יש לך משהו להוסיף?
<אבנר פלור: רק להוסיף על מה ששרית זוכוביצקי אמרה, בעקבות הבקשה שלך ובעקבות הפניות שהיו פה לגבי ההגדרה הקיימת של "סוכן מורשה", ללא התוספת שלנו זה היווה חסם ולא יכלו לייבא.
<אבנר פלור: לכן הוספנו את המשווק.
<אבנר פלור: בדקנו שזה לא פוגע, לא בהיבטים הבטיחותיים, לא בהיבטים הסביבתיים ולא בהיבטים הצרכניים והכנסנו את זה.
<אבנר פלור: בתוך החוק גם נתייחס לזה יותר.
גילה גמליאל: מה השינוי שערכתם?
<אבנר פלור: עד היום בעצם ניתן היה לייבא, יבואן עקיף או מקביל היה יכול לייבא אך ורק באמצעות סוכן מורשה.
<אבנר פלור: זאת אומרת, הוא חותם הסכם עם הסוכן המורשה בחוץ לארץ, הסוכן המורשה הוא מי שהתקשר עם היצרן.
<אבנר פלור: הוספנו כאן עוד חוליה נוספת, שהוא יוכל להתקשר גם עם המשווק שלו.
גילה גמליאל: בכל זאת אתה מחייב אותו לחתום הסכם עם העוסק המורשה, או לא?
<אבנר פלור: נכון, בכל זאת מחייבים אותו לחתום הסכם עם המשווק.
גילה גמליאל: ואם היצרנים חוסמים אותם?
גילה גמליאל: זה בעצם היה החסם שדיברת עליו.
גילה גמליאל: איך אתה מתגבר על זה?
<אבנר פלור: בכל מקרה החסם קיים היום.
<אבנר פלור: מבדיקות שערכנו – זה פתח משהו.
<אבנר פלור: נכון שזה לא פתח במאה אחוז.
<אבנר פלור: בעצם יש חסם, הצורך בחוזה, זה נכון, חסם של אותו הסכם.
גילה גמליאל: איך מתגברים עליו אם היצרנים חוסמים אותם?
<אבנר פלור: השאלה אם יש איזו הצעה.
גילה גמליאל: אולי לא לחייב בהסכם.
אבישי ברוורמן: חברת הכנסת גילה גמליאל שאלה, אבנר פלור ישיב תשובה ונפתח את הדיון.
גילה גמליאל: כבוד השר, על מנת לפתוח את התחרות.
גילה גמליאל: זה רק לנקודה שהוא מעלה עכשיו, לגבי ההגדרה.
אבישי ברוורמן: עו"ד זוכוביצקי, יש לך תשובה?
<שרית זוכוביצקי-אור: אני רק רוצה להתייחס להסכם.
<שרית זוכוביצקי-אור: למעשה מי הוא יבואן?
<שרית זוכוביצקי-אור: ההגדרה שלו היא ההתקשרות שלו עם היצרן בחוץ לארץ.
<שרית זוכוביצקי-אור: בעצם מה עושה היבואן?
<שרית זוכוביצקי-אור: הוא מתקשר לייבוא ושיווק של רכב מתוצרת היצרן.
<שרית זוכוביצקי-אור: זאת אומרת, הקיום שלו הוא בעצם ההסכם.
<שרית זוכוביצקי-אור: כל מה שהוא עושה, בסך הכול מייבא רכב שמישהו אחר מייצר.
גילה גמליאל: אבל אז היצרנים מונעים מהם.
גילה גמליאל: אז מה את עושה?
<שרית זוכוביצקי-אור: מה שעשינו, כך הבנתי, כאשר אנחנו מרחיבים את הגדרת "סוכן מורשה", למעשה מה שהיה קיים זה התקשרות ישירות עם הסוכן המורשה, שזה חוליה מספר שתיים.
<שרית זוכוביצקי-אור: חוליה מספר שתיים היא גוף שהוא לא היצרן, אבל שיש שלו הסכם עם היצרן, כלומר זה גוף שני.
<שרית זוכוביצקי-אור: אנחנו מדברים פה על מתן אפשרות – זה הכול אופציות פתוחות – להתקשר עם גוף שלישי.
גילה גמליאל: אפשר להציע הצעה אחרת?
אבישי ברוורמן: יש לך הצעה ספציפית כאן?
גילה גמליאל: כן, חשבתי, אני תמיד מכינה שיעורי בית.
גילה גמליאל: בסיטואציה כזאת אולי לא לחייב לחתום על הסכם בכתב עם עוסק מורשה, אלא להגדיל את ההתחייבות של היבואן המקביל.
גילה גמליאל: את הביטחונות של היבואן המקביל.
גילה גמליאל: כלומר, במקום לקשור את זה במשהו שאנחנו יודעים שעוצר את השוק לתחרות ולא באמת מאפשר את הייבוא בסופו של תהליך, פשוט לחייב את היבואן המקביל ביותר ערבויות, שאנחנו נהיה רגועים יותר שזה יתנהל בצורה הנכונה, במקום אותו הסכם.
<אבנר פלור: ואיך זה יתיישב מן ההיבט הצרכני וההיבט התקינתי-בטיחותי?
<אבנר פלור: בעצם אחת הסיבות שאנחנו מתקשרים עם הסוכן זה גם כי הוא נותן לנו את המעטפת.
גילה גמליאל: תחייב את היבואן המקביל בדברים האלה.
גילה גמליאל: אלה עוגנים שאתה תציב.
<שרית זוכוביצקי-אור: אבל ההסכם הוא בסיס.
<שרית זוכוביצקי-אור: בלי ההסכם למעשה אין כלום.
גילה גמליאל: אבל עם ההסכם יש לך גם כלום, אז השאלה מה רוצים להשיג בחוק.
<שמואל מלכיס: תחייב את היצרן להתקשר לפחות עם שלושה יבואנים.
<שרית זוכוביצקי-אור: ההסכם מגדיר את מערכת היחסים בין היבואן בארץ לגוף בחוץ לארץ.
גילה גמליאל: נכון, אבל הגוף בחוץ לארץ, אומרים לך במפורש שהיצרנים שם חוסמים את היכולת של אותו עוסק מורשה להיכנס.
גילה גמליאל: גם הוא יאמר לך שזה נכון.
גילה גמליאל: השאלה איך את פותחת את זה.
גילה גמליאל: אם כבר יושבים כאן ודנים בהצעת החוק ורוצים לפתוח את השוק לתחרות, צריך לתת מענה בנקודה הזאת.
<קריאה: הכי פשוט זה לחייב את היבואן- - -
<חיים פילצר: אני מקבוצת "אלון".
<חיים פילצר: אני רוצה להסביר משהו כדי שכל הפורום יבין.
<חיים פילצר: ייבוא מקביל כפי שהחוק דורש היום, להתקשר עם סוכן מורשה בחוץ לארץ, הוא בלתי אפשרי.
<חיים פילצר: לצורך העניין, ניסיתי במשך 6 חודשים לעשות ייבוא מקביל, להתקשר עם סוכן בחוץ לארץ, בפרנקפורט, ולהביא מרצדס.
<חיים פילצר: אמר לי הסוכן בחוץ לארץ: תשמע, אני יכול למכור, יש לי הסכם עם "דיימלר בנץ" בגרמניה למכור רק בפרנקפורט.
<חיים פילצר: אני לא יכול למכור לך, לא יכול לעשות הסכם.
<חיים פילצר: אתה רוצה, תקנה ממני פה בפרנקפורט ותעשה עם זה מה שתרצה אחר-כך.
<חיים פילצר: ואז יש בעיה נוספת, אם אני מביא את זה לארץ יבוא היבואן המקומי בארץ ויגיד לי: רגע, מאיפה הבאת?
<חיים פילצר: מה הבאת?
<חיים פילצר: מה פתאום?
<חיים פילצר: לכן צריך ליצור משהו אחר.
<חיים פילצר: צריך ליצור צינור אחר שייתן את האפשרות.
אבישי ברוורמן: מה ההצעה הספציפית שלך?
<חיים פילצר: אני מתחבר למה שאמרה חברת הכנסת גמליאל.
<חיים פילצר: צריך שהייבוא העקיף – ואני יכול להקריא כי כתבתי את זה – ראשית, להשאיר את האפשרות שיהיה הסכם עם סוכן מורשה, זה אפשרות אחת.
<חיים פילצר: אפשרות נוספת, שיהיה ייבוא עקיף ללא הסכם כתוב עם סוכן מורשה בחוץ לארץ, אבל היבואן העקיף פה יעמוד בתנאים שקיימים בחוק.
<חיים פילצר: זאת אומרת, יהיה לו הון עצמי של 10 מיליון שקלים, תהיה לו ערבות בנקאית של 5 מיליון שקלים, יהיה לו מוסך בבעלותו בהתאם לאחד מאלה, ואם אין לו מוסך תגדל הערבות הבנקאית, כלומר תגדל הערבות ל-25 מיליון שקלים, לצורך העניין, ואז הוא יענה לכם על הדרישות.
<חיים פילצר: אתם תכתיבו ליבואן העקיף מה עליו לעשות.
<אבנר פלור: אני מבקש לשאול שאלה.
<אבנר פלור: בעצם יהיה הסכם ללא חוזה.
<אבנר פלור: איך אתה מתמודד עם ההיבטים הבטיחותיים והסביבתיים?
<חיים פילצר: אני מתחייב כלפי החוק לייבא בהתאם למה שהחוק דורש ממני פה בארץ.
יצחק וקנין: רבותי, אנחנו לא נמצאים באיזו קייטנה, אני מצטער.
יצחק וקנין: אני חושב שמה שמוצע כאן הוא סכנת נפשות גדולה מאוד.
יצחק וקנין: אני חוזר ואומר, מה שאתה מציע – בעצם אתה מסיר אחריות.
<חיים פילצר: רק יבואן יכול להביא את זה.
יצחק וקנין: זה המקצוע שלי, אני בוחן רכב.
יצחק וקנין: אני חושב שמה שאתה מציע פה, מחר נמצא את עצמנו באיזו שוקת שבורה שאף אחד ב"גג", מה שנקרא, לא נותן לך את החסות.
יצחק וקנין: ואז מה, אצטרך להיות סמוך עליך, שאתה תיתן לי?
יצחק וקנין: הרי מחר אולי תפשוט את הרגל.
<חיים פילצר: אני יבואן רכב שפועל בהתאם לחוק.
יצחק וקנין: סליחה, לא מחוקקים חוק ספציפי ליצחק וקנין.
יצחק וקנין: אני מחוקק חוק בשביל כל מדינת ישראל, בשביל כל היבואנים.
יצחק וקנין: אם אתה רוצה חוק ספציפי בשבילך אז אהלן וסהלן, בוא נכתוב את החוק על שמך ונקום ונלך, אין פה מה לעשות.
יצחק וקנין: אדוני הנכבד, רבותי, אני מסביר את זה לעומק.
יצחק וקנין: אתה יודע מה, אני אפילו לא צריך להגיד, הוא כבר אמר לך את זה מראש.
יצחק וקנין: מי נותן לי אחריות על הבטיחות?
יצחק וקנין: אותי, רבותי, מעניינת הבטיחות.
יצחק וקנין: רכב זה בטיחות.
יצחק וקנין: זה אקדח טעון בעיניי.
יצחק וקנין: לכן אני לא מוכן להסיר את האחריות מהדבר הזה.
אבישי ברוורמן: שמעת את חבר הכנסת וקנין מדבר דברים ברורים.
<חיים פילצר: אני יבואן רכב שמייבא היום רכבים בהתאם לחוק.
<חיים פילצר: אני מתחייב, שוב בהתאם לחוק, לייבא גם את מה שאני מציע פה.
<חיים פילצר: אני לא איזה מישהו בשוק שפתאום רוצה לייבא.
<חיים פילצר: אם אני מייבא היום, לצורך העניין, משאיות מסוג מסוים אז אני רוצה לעשות ייבוא מקביל כדי לפתוח את השוק בהתאם למה שקורה.
יצחק וקנין: אני הולך לפרקטיקה.
יצחק וקנין: היתה תקלה בברקסים של "טויוטה", חברת הגג אמרה במפורש: רבותי, אנחנו אוספים את כלל הרכבים.
יצחק וקנין: מי נתן פה את החסות?
יצחק וקנין: היבואן הראשי פה הוריד את זה למטה.
יצחק וקנין: כאשר אני מתחיל להוריד את זה עם יבואן משנה שם, כשאין לי שום אחריות כלפיו ואני לא יודע מה קשר הגומלין בינו לבינו, אין לי שום אחריות על הבטיחות.
יצחק וקנין: רבותי, זה חוסר בטיחות ממדרגה ראשונה.
<לאה ורון: ואין שום הסכם.
רונן הופמן: אתה חוזר לבעיה של המונופול.
יצחק וקנין: רבותי, אני מבין את המונופולים, הרי אני יושב פה בוועדה.
יצחק וקנין: אני בעד כל הייבוא המקביל.
יצחק וקנין: אין לי רעיון מה לעשות, אין לי פתרון.
יצחק וקנין: אני לא מוכן להסיר אחריות מלמעלה.
אבישי ברוורמן: רבותי, כל אחד ידבר בזכות דיבור.
יצחק וקנין: רבותי, אני לא רוצה שיהיה לנו מקרה כמו "חפציבה" ואני לא רוצה גם שיהיה איזה טייקון שבסוף לא יהיה לי איפה לתפוס.
<רון מלכה: אני מייצג את חברת "קשת ליס".
<רון מלכה: אני מציע דבר כזה, כל הזמן אומרים החברים ממשרד התחבורה: הדירקטיבה האירופאית.
<רון מלכה: הדירקטיבה האירופאית קובעת שמי שאחראי בסופו של דבר זה היצרן.
<רון מלכה: אתה לא יכול לנתק את הקשר בין האוטו ובין היצרן, לא משנה מי שיווק אותו, כי בסוף הוא ייצר אותו.
<רון מלכה: באירופה יש אחריות של היצרן במשך שנתיים.
<רון מלכה: היא תחול גם פה.
<רון מלכה: גם אם מחר בבוקר אפתח חברה והיא פשטה רגל ונשארו 2,000 מכוניות בכביש, יש אחריות.
<רון מלכה: וחוץ מזה, על בלמים, לדעתי, סליחה, אתה מערבב.
יצחק וקנין: אני לא מערבב.
<רון מלכה: בסוף אתה נכנס למוסך.
<רון מלכה: הנזק הפוטנציאלי על תקלה בבלמים זה להחליף בלמים.
<רון מלכה: אם היה איזה אוטו שלא עבר טסט ולא עשה את זה כפי שצריך, יש פה מחלקת פיקוח שתסגור מכוני טסטים, והם עשו את זה בחודש שעבר.
יצחק וקנין: לא את מכוני הטסטים.
יצחק וקנין: אם יש לי תקלה בייצור אני צריך "גג", אני צריך מישהו מלמעלה.
<רון מלכה: אם יש לך תקלה יש אחריות של היצרן.
<רון מלכה: היבואן מחויב, היצרן גם מחויב, גם אם לא התקשרו בקשר ישיר.
אבישי ברוורמן: רונן לוי, התרשמתי מאוד.
אבישי ברוורמן: יש לך איזה פתרון עבורנו?
גילה גמליאל: יש לי שאלה לגבי זה, שאלה משפטית.
אבישי ברוורמן: מתחיל להיות פה כמו בדיון שהיה קודם על הטבק.
גילה גמליאל: השאלה המתבקשת לדעתי היא האם באמת בנסיבות כאלה, כפי שאומר כאן רון מלכה, בכל מקרה כזה באמת יש ממילא אחריות על היצרנים ולא משנה אם יש איתם התקשרות ישירה או לא.
גילה גמליאל: זאת השאלה המשפטית שלדעתי צריכה להיבחן.
אבישי ברוורמן: רונן לוי, יש לך איזה פתרון בשבילי?
<רונן לוי: אני מקבל את מה שאמר רון מלכה.
<רונן לוי: אין שום בעיה להנחות פה ולחייב את היצרנים לתת אחריות יצרן גם אם הוא לא שיווק את הרכב.
<רונן לוי: אין עם זה שום בעיה.
אבישי ברוורמן: יצחק וקנין, אתה בשבילי, אתה יודע, לקמוס.
יצחק וקנין: חבר'ה, הדרך לגיהינום רצופה בכוונות טובות.
יצחק וקנין: אני מודיע לכם, אתם מסירים אחריות מהיבואן.
יצחק וקנין: הרי גם היום- - -
<רונן לוי: מדברים רק על ה-recall, בשל כל מיני תקלות שהיצרן אחראי עליהן.
יצחק וקנין: למה רק תקלות?
<רונן לוי: היצרן קורא בהוראה בטיחותית.
<רונן לוי: בהוראה שמחזירים את הרכב בשל תקלה בטיחותית היצרן קורא להחזיר את כל הרכבים ברחבי העולם.
יצחק וקנין: לא רק על זה.
יצחק וקנין: רבותי, אני צריך- - -
<רונן לוי: גם היצרן פה בארץ, וכך היה כאשר הבאתי אוטו בייבוא אישי, מחויב לעשות את זה.
<רונן לוי: זה לא קשור.
גילה גמליאל: עשיתי שיעורי בית אמנם, אבל לא עד כדי כך.
<רון מלכה: מה ההבדל בין אוטו כזה לאוטו בייבוא אישי?
<רונן לוי: היצרן חייב לתקן גם בייבוא אישי.
<רונן לוי: אם עכשיו הבאתי אוטו והיצרן הוציא הודעה של recall, הוא מחויב על-פי כל הדינים בכל המדינות לתקן את הרכב.
יצחק וקנין: רבותי, אני עונה לכם.
יצחק וקנין: הרי אני יושב פה כבר שנים ואני מכיר את הכרוניקה הזאת, ואנחנו חוזרים ואומרים את הדברים.
יצחק וקנין: רבותי, בייבוא אישי, גם אז, ואני מכיר את הדברים מקרוב, כשכבר מביאים לפה איזה רכב שונה, או אפילו רכבים סטנדרטיים – אפשר לספור אותם על כף היד, זה זניח לגמרי, זה אפילו לא נלקח בחשבון.
יצחק וקנין: אבל כשאנחנו קובעים פה איזה סטנדרט של ייבוא מאסה של רכבים לכבישים, זה לא אותו דבר כמו הייבוא האישי הפרטי כשאדם מביא את הרכב לבד.
יצחק וקנין: אנחנו קובעים פה איזה סטנדרט ואנחנו חייבים לקבוע את כל הפרמטרים, ובראשם הבטיחות.
יצחק וקנין: באיזה מקום פה אנחנו מפספסים את העיקר.
גילה גמליאל: איפה הפספוס?
גילה גמליאל: אני מנסה להבין היכן הבעיה.
יצחק וקנין: הפספוס פה הוא בכך שאין לי ערובה מלמעלה.
יצחק וקנין: אין לי "אבא" בקצה.