GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אבישי ברוורמן: כמה מה-6 מיליארד, מתקציב משרד הכלכלה, הולך לעסקים קטנים ובינוניים?
<אברהם בירנבאום: אומר לך, 150 מיליון שקלים הולכים כולם לסוכנות לעסקים קטנים, שעושה סקרים וכל מיני דברים חשובים אחרים.
<אברהם בירנבאום: העסקים הקטנים לא נהנים מזה.
<אברהם בירנבאום: יש עוד סכום מסוים של 600 מיליון שקל שהולכים לפריפריה.
<רן קויתי: זה לא נכון.
אבישי ברוורמן: 6 מיליארד הוא תקציב משרד הכלכלה.
אבישי ברוורמן: מה התקציב שהולך לעסקים קטנים ובינוניים?
<רן קויתי: תקציב משרד הכלכלה, בגדול, חצי ממנו הולך לתעסוקה, שזה עובדים.
<רן קויתי: זה לא לתעשיינים, זה לעובדים עצמם, הכשרות של עובדים.
אבישי ברוורמן: מתוך 6 מיליארד שקל 3 מיליארד הולכים לעובדים.
<אברהם בירנבאום: 3.75 מיליארד שקל הולך לתעשיינים.
<אברהם בירנבאום: תבדוק אותי.
<רן קויתי: והשאר הולך לכל מיני פעולות שמטרתן תמיכה בעסקים.
<רן קויתי: מתוך התמיכה בעסקים, גם אם מסתכלים על המדען הראשי, גם אם מסתכלים על מרכז ההשקעות וגם על כלים אחרים, הכלים האלה ניתנים גם לעסקים קטנים ובינוניים.
<רן קויתי: אתה צודק שהמיקוד שם הוא בעיקר תעשייה.
<רן קויתי: תקציב הסוכנות לעסקים קטנים ובינוניים כמעט כולו – זה מה שמטריד אותי מאוד במה שאתה אומר – הוא תקציב תמיכות שהולך לעסקים.
<רן קויתי: לא נכון לומר ש-150 מיליון שקלים הולכים לסקרים.
<אברהם בירנבאום: בכמה עסקים תמכת?
<אברהם בירנבאום: אילו סכומים נתת להם?
<רן קויתי: תמכנו ב-15,000 עסקים בשנה האחרונה, ותמכנו בעוד 5,000 עסקים שקיבלו אשראי ו-15,000 עסקים שקיבלו ייעוץ והדרכות ומענקים של בסביבות 135 מיליון שקל.
<רן קויתי: זה תקציב שניתן כתמיכה לעסקים.
<אברהם בירנבאום: 3.75 מיליארד שקל לתעשיינים ממשרד הכלכלה, וזה פרט לחוק לעידוד השקעות הון, שזה משרד האוצר, ואילו לעסקים הקטנים ממש "נאדה".
אבישי ברוורמן: רן קויתי, אשמח אם תוכל להעביר לוועדה לקראת הדיון הבא פירוט על תקציב המשרד, איך הוא מוקצה, מה מקבלים העסקים הגדולים ומה מקבלים העסקים הקטנים, בצורה ברורה שעליה אין חילוקי דעות.
<רן קויתי: אין שום בעיה.
אבישי ברוורמן: תודה רבה מר בירנבאום.
ג'מאל זחאלקה: כבוד היושב-ראש, המצב הוא בבחינת "נשיאים ורוח וגשם אין", כלומר הרבה מילים.
ג'מאל זחאלקה: מאז שאני בכנסת כל הזמן דיברו על עידוד העסקים הקטנים.
אבישי ברוורמן: חבר הכנסת זחאלקה, כמה שנים אתה בכנסת?
ג'מאל זחאלקה: משנת 2003, 10 שנים.
ג'מאל זחאלקה: להגיד לך שהמצב השתפר?
ג'מאל זחאלקה: אני חושב שב-2003 המצב היה טוב יותר.
ג'מאל זחאלקה: אז כאשר טיפלתי בנושאים ההליכים היו פשוטים יותר.
ג'מאל זחאלקה: אני מכיר כמה עסקים שעובדים ומשגשגים היום ומעסיקים עובדים.
ג'מאל זחאלקה: אציין דוגמה אחת.
ג'מאל זחאלקה: אני זוכר בחור צעיר מכפר מועאויה שבא למשרדי בשנת 2003, התעניין איך דברים עובדים ואמר לי שהוא רוצה להקים מחלבה, להכין גבינות וכולי.
ג'מאל זחאלקה: היום יש לו מפעל משגשג והוא מעסיק עשרות עובדים במפעל.
ג'מאל זחאלקה: הוא קיבל ייעוץ קטן ממני למי לפנות והוא התחיל את ההליך וזה עבד.
ג'מאל זחאלקה: היום קשה מאוד לקבל סיוע.
ג'מאל זחאלקה: הוא קיבל 500,000 שקל הלוואה מותנית, שתהפוך למענק אם הוא יעסיק מספר מסוים של עובדים, וזה עבד.
ג'מאל זחאלקה: היו גם תוכניות לתמיכה בנשים, כלומר העדפת נשים בתעסוקה.
ג'מאל זחאלקה: כל הזמן הדברים לא הפכו למדיניות שידועה לציבור.
ג'מאל זחאלקה: בכל שנה יש לנו משהו אחר, בכל שנה עושים שינוי אחר.
ג'מאל זחאלקה: אתה לא מכיר את הפרוצדורה.
ג'מאל זחאלקה: אמרתי לאותו בחור שילמד אנשים אחרים איך עושים את זה.
ג'מאל זחאלקה: הוא אמר לי: עכשיו התקנות השתנו, הכול השתנה, הכול חדש.
ג'מאל זחאלקה: אני מציע, קודם כול, במקום לשנות את התנאים בכל יום יש לקבוע תנאים ברורים.
ג'מאל זחאלקה: אני מציע גם שבסוכנות לעסקים קטנים ובינוניים תתווסף המילה "זעירים", כלומר לא רק בינוניים וקטנים אלא גם זעירים.
ג'מאל זחאלקה: זה חשוב מאוד-מאוד לציבור.
ג'מאל זחאלקה: אחת המטרות בפיתוח הכלכלי היא ציבור הנשים הערביות.
ג'מאל זחאלקה: חלק גדול מן הנשים שנכנסו למעגל התעסוקה והייצור באו דרך עסקים זעירים, לא עסקים בינוניים או קטנים, אלא דווקא מעסקים זעירים, וזה עבד והצליח.
ג'מאל זחאלקה: לא צריך לדחוק הצידה דברים שכן הצליחו.
ג'מאל זחאלקה: ההצעות של מרכז המחקר והמידע של הכנסת מאוד-מאוד אופרטיביות.
ג'מאל זחאלקה: אני רוצה לומר רק דבר אחד, מי שחווה את המשבר הכלכלי ואת התוצאות של המשבר הכלכלי בשנת 2001 ו-2003, רק להזכיר נשכחות, כבוד היושב-ראש, 50,000 עסקים קטנים נסגרו.
ג'מאל זחאלקה: הראשונים להיפגע הם העסקים הקטנים.
ג'מאל זחאלקה: לכן הממלכה צריכה לשבור את הראש, עם המומחים שיש לה, כיצד לחזק אותם כך שהם יוכלו לעמוד בפני סערה.
ג'מאל זחאלקה: כלומר, שלא מייד עם משב הרוח הראשון כולם יתחילו ליפול.
ג'מאל זחאלקה: זה היה מחזה נוראי.
ג'מאל זחאלקה: לא קראתי מחקר על זה, איך להימנע מן המצב שהיה.
ג'מאל זחאלקה: בשנים 2001-2002 אנשים הפכו לפושטי יד, כבוד היושב-ראש, אנשים מכובדים שהיו להם עסקים – הכול נפל והתמוטט ולא היתה מערכת של תמיכה בזמן המשבר.
ג'מאל זחאלקה: עובד שכיר מקבל דמי אבטלה, לעצמאים אפילו אין דמי אבטלה.
ג'מאל זחאלקה: לכן אני חושב שצריך לשים לב גם לעניין הזה, להוסיף לסמכויות הסוכנות לעסקים קטנים ובינוניים כיצד לתמוך או למנוע התמוטטות רבתי של עסקים קטנים בזמן משבר כלכלי.
ג'מאל זחאלקה: את זה אפשר לעשות.
ג'מאל זחאלקה: אתה כלכלן ואתה מבין שלזה יש כלים, לחזק אותם כך שהם יעמדו בפני הסערה.
ג'מאל זחאלקה: אם המבנה חלש – הסערה תיקח אותו.
ג'מאל זחאלקה: צריך להקים מבנים חזקים ושתהיה להם רשת ביטחון.
אבישי ברוורמן: אני מודה לך מאוד, חבר הכנסת זחאלקה.
אבישי ברוורמן: כדי להיות פרקטי אני מציע, אני מסתכל עכשיו על הדוח של מרכז המחקר והמידע של הכנסת.
אבישי ברוורמן: יש בו הצעות ספציפיות בתחומים מסוימים.
אבישי ברוורמן: סעיף 2.1 עוסק באשראי, סעיף 2.2 עוסק בנושא המיסוי, סעיף 2.3 עוסק ברגולציה, סעיף 2.4 עוסק במכרזים ממשלתיים.
אבישי ברוורמן: אני רוצה להתחיל – הלא שמעתי את מר גולדברג מדבר פה – מסעיפים 2.3 ו-2.4 בנושא הרגולציה והמכרזים הממשלתיים.
אבישי ברוורמן: לאחר מכן נחזור לסעיפים האחרים.
אבישי ברוורמן: אני פותח את המסמך של מרכז המחקר והמידע של הכנסת בתחתית עמוד 16, בסעיף 2.3.
אבישי ברוורמן: איתמר מילרד, אם אני לא קורא יפה את מה שכתבת תתקן אותי.
אבישי ברוורמן: בוא תשב על-ידי.
אבישי ברוורמן: אני מתחיל להגיע לנושא הרגולציה.
אבישי ברוורמן: אחד הדברים שאנחנו אומרים, שאנחנו רוצים להטיל רגולציה בנושאים הפיננסיים, אנחנו רוצים שאת השחקנים הגדולים אנחנו נגביל, אבל אנחנו רוצים לשחרר ולתת לקטנים שירוצו, ולא להיפך.
אבישי ברוורמן: אני קורא מן המסמך: "2.3.1 – ידידותיות לעסקים הבנק העולמי מדרג מדי שנה את מדינות העולם לפי מדד Doing business, המשקף את מידת הידידותיות של המדינה לעסקים.
אבישי ברוורמן: בראש המדד העולמי לשנת 2013 עומדות מדינות מפותחות, ובהן סינגפור, ניו-זילנד, ארצות-הברית, דנמרק, נורבגיה, בריטניה, קוריאה ואוסטרליה.
אבישי ברוורמן: ישראל מדורגת במקום ה-35 בין 189 המדינות שדורגו", והיא ממשיכה לרדת.
<קריאה: היא יורדת שני מקומות בכל שנה.
אבישי ברוורמן: יורדת ויורדת.
אבישי ברוורמן: יש בה עודף בירוקרטיה, ואני לא מדבר על מדדים אחרים, למשל בנושא השחיתות.
אבישי ברוורמן: "בלוח 4 להלן מוצג מיקומה של ישראל בתחומים נבחרים.
אבישי ברוורמן: " אני חושב שהמסמך הזה חשוב מאוד.
אבישי ברוורמן: "קריטריון: רישום רכוש, דירוג עולמי" – רבותי, תצילינה אוזניכם – "151.
אבישי ברוורמן: רישום רכוש דורש 6 פרוצדורות שונות, רישום רכוש לוקח 81 ימים.
אבישי ברוורמן: עלות רישום רכוש עומדת על 7.3% מן ההכנסה השנתית הממוצעת לנפש; התמודדות עם אישורי בנייה – דירוג עולמי 140.
אבישי ברוורמן: קבלת אישור בנייה דורשת 17 פרוצדורות שונות.
אבישי ברוורמן: קבלת אישור בנייה לוקחת 210 ימים.
אבישי ברוורמן: עלות קבלת אישור בנייה עומדת על 86.3% מההכנסה השנתית הממוצעת לנפש.
אבישי ברוורמן: " על נושא זה יש לנו דיון מחר.
אבישי ברוורמן: "חיבור לרשת החשמל – דירוג עולמי 103.
אבישי ברוורמן: "
ג'מאל זחאלקה: זה המספר של חברת החשמל.
ג'מאל זחאלקה: אולי מישהו כתב 103 בטעות.
אבישי ברוורמן: אני לא רוצה להמשיך ולקרוא את זה: "חדלות פירעון, ייצוא/ייבוא".
אבישי ברוורמן: "מהנתונים בלוח עולה כי ישראל מדורגת במקום טוב יחסית בייצוא ובייבוא, בהקמת עסק ובתחומי תהליכי חדלון פירעון, במקומות נמוכים בתחומי אכיפת חוזים וחיבור לרשת החשמל ובמקומות נמוכים מאוד בתחומי אישורי בנייה ורישום רכוש.
אבישי ברוורמן: הקטנת מספר הפרוצדורות, קיצור זמן השלמת התהליכים והורדת עלויות האסדרה, במיוחד בנושאים כמו אישורי בנייה, חיבור לרשת החשמל, רישום רכוש, תשלום מיסים ואכיפת חוזים יכולה להביא לעידוד עסקים קטנים ובינוניים, ללא עלות משמעותית יחסית מצד המדינה".
אבישי ברוורמן: זה בסעיף אחר: הורדת מיסים, כי שם זה נושא תקציבי.
אבישי ברוורמן: לכן לגבי הסעיף הזה אשמח לשמוע הצעות קונקרטיות, מה אתם מציעים לשולחן הזה כדי שנעביר את זה ונמזג את הדברים להצעה שתחזק את הסוכנות לעסקים קטנים ובינוניים, דברים ספציפיים שכאשר מחוקקים אותם משחררים חלק מן הרגולציות הרלוונטיות לעסקים קטנים, זעירים ובינוניים והם יוצאים לדרך.
אבישי ברוורמן: מישהו כאן רוצה להציע משהו?
אבישי ברוורמן: מר שפירא.
<מוטי שפירא: אני מבקש רק להאיר (באל"ף).
<מוטי שפירא: נושא ה-Doing business נידון במשך 4-5 שנים בוועדה מיוחדת בראשות מנכ"ל משרד האוצר, חיים שני, ואחרי כן זה נדד לראש אגף התקציבים אחד.
אבישי ברוורמן: את חיים שני אני כל-כך מעריך, ועכשיו ראיתי שהוא עושה עוד פעם סטארט-אפים.
אבישי ברוורמן: הייתי אתו בתחילת הדרך, והייתי יושב-ראש ועדת הכספים, ועזרתי לו.
אבישי ברוורמן: בסוף הוא יצא עצוב מאוד.
<מוטי שפירא: נכון, מזה הוא יצא עצוב, ואסביר מדוע.
<מוטי שפירא: וזה המשיך אחר-כך לראש אגף תקציבים א', עבר לראש אגף תקציבים ב' ונמוג, מת.
אבישי ברוורמן: מיתה, ולא בנשיקה.
<מוטי שפירא: כל דבר שיש פה, יש מאחוריו עשרות תקנות וחוקים, בשביל כל דבר שמנסים להזיז כאן, כל דבר כאן.
<מוטי שפירא: הממשלה זנחה את הנושא הזה.
<מוטי שפירא: באמת, כפי שאמרת בפתיחה, ישראל נודדת בכל שנה שני מקומות אחורה, לא רק בגלל שאנחנו נהיים רעים אלא בגלל שמדינות אחרות לוקחות את זה ברצינות, יש בהן commitment.
אבישי ברוורמן: רוצים לחתוך את הבירוקרטיה.
<מוטי שפירא: יש commitment ורוצים שלעסק יהיה קל יותר לעשות עסק.
<מוטי שפירא: האמת היא שאין לי איזה רעיון גאוני איך להכניס דבר כזה בתוך הצעת החוק הזאת.
<ישראלה מני: אני חושבת שזה לא קשור רק לחקיקה הזאת.
אבישי ברוורמן: אני רוצה הצעות ספציפיות, אם זה יהיה פה או שם, כדי שמשהו ייצא בתקופה הקרובה, כי אנחנו הפוליטיקאים מתחלפים, אתם באים לישיבות האלה ושום דבר אמיתי לא משתנה לגבי העסקים הקטנים.
אבישי ברוורמן: מכיוון שאני יודע שהשר מעוניין מאוד בשינוי הזה, אבל יש לו כל-כך הרבה תיקים, אני רוצה לעזור כאן לשר, דרך החקיקה, כדי שאתם תבואו בעוד 6-7 חודשים ותגידו: סוף כל סוף כמה דברים משמעותיים קרו לגבי העסקים הקטנים והבינוניים.
אבישי ברוורמן: ואם אין לך עכשיו הצעות, מוטי שפירא, אז תביא לנו דברים ספציפיים.
<מוטי שפירא: אביא לכם.
<מוטי שפירא: ולא רק זה, שר הכלכלה אחראי על יוקר המחיה ועל הבירוקרטיה.
<מוטי שפירא: הוא קיבל את המנדט הזה מן הממשלה, וזה חלק מן העניין, שהוא יכול פה לממש את זה.
<מוטי שפירא: בגלל זה אנחנו צריכים להציע פה הצעות כלשהן איך אפשר- - -
אבישי ברוורמן: אנחנו ממתינים להצעות האלה בשקיקה.
אבישי ברוורמן: איתמר מילרד, בבקשה.
אבישי ברוורמן: איתמר הוא הכלכלן שהכין את המסמך הזה, בבקשה.
<איתמר מילרד: לגבי הרגולציה, הצעת החוק בעצם מחריגה את הרשויות המקומיות מהצעת החוק ולא מאפשרת באמת לבדוק את ההסדרה שנמצאת ברשויות המקומיות.
<איתמר מילרד: לרשויות מקומיות יש השפעה עצומה על העסקים הקטנים והבינוניים.
<איתמר מילרד: בעצם ההחרגה היא כלי שמאפשר ככה לקבוע את הרגולציה של העסקים הקטנים.
<נתן שילה: גם את רשות ניירות ערך.
אבישי ברוורמן: על-ידי ביטול ההחרגה.
<איתמר מילרד: זה רק דוגמה.
אבישי ברוורמן: מר גולדברג, בבקשה.
<דוד גולדברג: אני חייב, ברשותך, לציין עבודה נהדרת שעשו ב-2013 על הרגולטורים במדינת ישראל, אפרופו בירוקרטיה.
<דוד גולדברג: מצאו שהמצב מאוד לא טוב.
אבישי ברוורמן: עבודה של מי?
<דוד גולדברג: נדמה לי שמשרד המשפטים עשה עבודה מעניינת מאוד על הבירוקרטיה במדינת ישראל.
<דוד גולדברג: מצאו שיש רגולציה מקומית, דבר שפוגם מאוד באופטימום של המשק והכלכלה למדינה, כי כל אחד רואה את הזווית שלו ברגולציה העצמית שלו.
<דוד גולדברג: לכן יכולים להיות חוקים שונים שנמצאים אצל רגולטור אחד במצב אחד ואצל השני במצב הופכי, ואנחנו צריכים ללכת בין החוקים והרגולציות השונות.
<דוד גולדברג: לפי דעתי, דרך אגב, הצעתי את זה למשרד הכלכלה, למרכז ההשקעות בעבר – למען השקיפות, אני עובד הרבה עם משרד הכלכלה – שכאשר מגיע משקיע זר – אפרופו נגיע עוד מעט לעסקים הקטנים – שימו מולו רפרנט אחד, שמולו הוא יעבוד בכל האישורים שהוא צריך והוא לא יצטרך לרוץ.
<דוד גולדברג: יש לי כאן הצעה: בעסק קטן שצריך גם חשמל, גם רשות מקומית, גם תשלום מיסים, גם מים – לזה צריך תקציב.
<דוד גולדברג: יהיו רפרנטים, שזה עבודתם, שמולם יבוא אדם שרוצה להשיג 1, 2, 3.
<דוד גולדברג: הוא לא יצטרך לרוץ כדי להשיג 18 אישורים.
<דוד גולדברג: אותו רפרנט יטפל, ייתן שירות לאותו עסק קטן וישיג לו את מה שצריך.
<דוד גולדברג: כלומר, אתה תעבוד מול אדם אחד, One stop, ולא תרוץ מאחד לשני.
<דוד גולדברג: כי מה שקרה למשקיעים הזרים כאן, הם פשוט חזרו חזרה לארצותיהם.
אבישי ברוורמן: אגלה לך משהו, מר גולדברג.
אבישי ברוורמן: הלא יש ויכוחים עכשיו לגבי הטבות המס ל"אינטל", "טבע" ולחברות גדולות אחרות.
אבישי ברוורמן: מישהו אמר: "אינטל" בחלק מן הדברים עזבו למקום אחר בגלל המס.
אבישי ברוורמן: אגלה לך בסוד: עוד חצי אחוז מס או אחוז מס לא משנה.
אבישי ברוורמן: הם הלכו בגלל ששר האוצר אמר דבר אחד – זה לא עכשיו, זה מה שהיה בעבר – שר המסחר והתעשייה אמר דבר שני, נפגשו עם המדען הראשי והוא אמר דבר שלישי, ואז הבינו: אין one stop, ואמרו: ביי, ביי.
אבישי ברוורמן: לא החצי אחוז מס מעניין אותם.
<דוד גולדברג: על זה אמרתי, ברשותך, יד אחת לא יודעת מהיד השנייה.
<דוד גולדברג: זאת המציאות.
אבישי ברוורמן: מר בירנבאום, הצעה קונקרטית.
<אברהם בירנבאום: לצערי לא נחשפתי למסמך של מרכז המחקר והמידע של הכנסת.
אבישי ברוורמן: תקבל אותו היום.
אבישי ברוורמן: תוריד מאתר האינטרנט.
<אברהם בירנבאום: כשהסתכלתי באתר זה עדיין לא הופיע, ואחר-כך לא הסתכלתי יותר.
<אברהם בירנבאום: אבל אני יכול להתייחס להצעת החוק.
<אברהם בירנבאום: הצעת החוק, בדברי ההסבר בעמוד הראשון, מדברת פעמיים על התאמת הרגולציה למקובל ב-OECD.
<אברהם בירנבאום: אני מציע שיהיה סעיף מפורש, שיאמר שלא תהיה רגולציה לעסקים הקטנים בישראל שאיננה קיימת במרבית מדינות ה-OECD.
<אברהם בירנבאום: זאת הצעה קונקרטית אחת.
אבישי ברוורמן: שימו לב, מר בירנבאום לא אמר מהרהורי לבו.
אבישי ברוורמן: הוא קרא את מטרת החוק.
<אברהם בירנבאום: נכון.
<אברהם בירנבאום: לגבי מה שאמרתי קודם, בשנת 2013 – ואני נותן לכם עכשיו נתון מדויק – התקציב של משרד הכלכלה, הרשאה להתחייב לתעשיינים, היה 3,791,800,000 שקלים.
<אורן הרמבם: מה זה "הרשאה להתחייב לתעשיינים"?
<אורן הרמבם: מה הסעיף הזה בכלל?
<אברהם בירנבאום: תיקח את כל הסעיפים יחד בתקציב.
<אברהם בירנבאום: לקחתי את התקציב של משרד הכלכלה וחיברתי את כל הסעיפים שמיועדים לסבסוד התעשיינים.
אבישי ברוורמן: מר בירנבאום, אל תחזור לזה.
אבישי ברוורמן: את זה כבר אמרנו.
אבישי ברוורמן: מר קויתי יגיש מסמך לוועדה.
אבישי ברוורמן: אני רק רוצה התייחסות קצרה ממשרד הכלכלה לאור ההערה של איתמר מילרד.
אבישי ברוורמן: למה החרגתם את הרשויות המקומיות?
<נתן שילה: וגם את רשות ניירות ערך, אם אפשר להתייחס.
<רן קויתי: החוק הזה, כפי שאמרתי בתחילת דבריי, מאזן את הצרכים של משרדי הממשלה השונים, תוך כדי שהוא מעודד את העסקים הקטנים והבינוניים.
אבישי ברוורמן: רוב האיזון בעצם יוצר סירוס.
<רן קויתי: באשר לרשויות המקומיות – בדיון שקיימנו עם משרד הפנים הובהר לנו שרשויות מקומיות הן גופים עצמאיים, הן לא חלק מן השלטון המרכזי של מדינת ישראל ולכן החוק הזה לא יכול לכלול גם אותן.
אבישי ברוורמן: מבחינה יורידית, פעם ראשונה שאני שומע שחוק של המדינה לא יכול לכלול כללים לגבי הרשויות המקומיות, אבל אני לא עורך-דין אז אולי אני טועה.
<דוד שחף: אני מהתאחדות בוני הארץ.
<דוד שחף: רק השבוע עברה בכנסת בקריאה טרומית הצעת חוק שחלה גם על הרשויות המקומיות, בנושא הסדרי תשלום, הצעה של חבר הכנסת אילטוב, כך שאין כאן בעיה כזאת.
אבישי ברוורמן: נצטרך לדון בזה.
<רן קויתי: אני בטוח שהיועץ המשפטי של משרד הפנים יוכל לטפל לזה.
אבישי ברוורמן: מה שאומר מר קויתי, ואומר את זה מדם לבו, ואני מבין מה הוא אומר בין השיטין, כדי לרצות את כל משרדי הממשלה, את כל הרגולטורים וכל הדברים סירסו את החוק הזה עד שהפך להיות מה שעו"ד אטלן קרא לו "חוק הצנון".
אבישי ברוורמן: אמרתי, אין לנו בעיה להביא את חוק הצנון, אבל אני רוצה בכל זאת לנסות, כי זה ההבדל בין כנסת וממשלה, לנסות באמצעות הכנסת להביא דברים כדי לחזק את רצונו של שר הכלכלה להביא בשורה לציבור, ואולי נאגד גם שרים אחרים מסביבו.
<אתי בנדלר: על כל פנים, אדוני מתכוון לדון במסגרת הצעת החוק בביטול ההחרגה של הרשויות המקומיות?
אבישי ברוורמן: ברור, בהחלט.
<נתן שילה: מה לגבי החרגת רשות ניירות ערך?
<אתי בנדלר: בסדר, לתשומת לבם של משרדי הממשלה.
<איילת זלדין: נצטרך לחזור לוועדת השרים לענייני חקיקה.
<אתי בנדלר: אתם תחליטו מה אתם רוצים לעשות עם העניין הזה.
<אתי בנדלר: הוועדה סוברנית לדון ולהציע תיקונים.
<אתי בנדלר: הממשלה יכולה להגיד- - -
אבישי ברוורמן: אמרתי כבר, אם זה רק "חוק הצנון" אז נעביר אותו אפילו בהליכה.
אבישי ברוורמן: אני חושב שזה יהיה די ביזיון לציבור, העובדה שלגבי עסקים קטנים ובינוניים יש המון הכרזות של כל אחד מאתנו, כל שר, כל חבר כנסת, כולנו רצים וצועקים, ושום דבר לא קורה בשטח, ואז האנשים הקטנים הופכים להיות ציניים, כבר שנים.
אבישי ברוורמן: הם מאבדים את האמון במשטר ואומרים: בסדר, אז עוד הצגה אחת, עוד שר רץ, עוד חבר כנסת עושה משהו, לכולם יש תקשורת, כותבים עליהם בעיתונים, אבל מה קורה ב"תכלס"?
אבישי ברוורמן: בואו ננסה, לפחות ננסה.
אבישי ברוורמן: שיגידו: בואו ננסה, ואחר-כך שיזרקו אותנו החוצה, אבל בואו ננסה פעם אחת להכניס כמה דברים ברגולציה, במכרזים, כמה דברים קטנים כדי שיהיה פה קצת "בשר" לעסקים קטנים ובינוניים.
<רן מלמד: כמו שעשית בחוק תווי שי, אדוני, אסור לך לוותר בנושא הזה ולהגיד שאתה רוצה להעביר את זה בהליכה.
אבישי ברוורמן: אני לא מוותר.
<רן מלמד: שהממשלה תלך ותתקן.
אבישי ברוורמן: תודה רבה, אני מאוד מודה לך, רן מלמד.
אבישי ברוורמן: אתה יודע שכאשר אני נמצא כאן אין לי כבר יומרות לעבוד בשביל אנשים ואני גם לא רוצה לפצות קבלני קולות של מפלגה כזאת או אחרת.
<נתן שילה: סליחה, לא קיבלתי התייחסות לעניין החרגת רשות ניירות ערך.
אבישי ברוורמן: נתייחס לזה, בהחלט.
<אתי בנדלר: בוודאי, אתם תבהירו למה, נציג רשות ניירות ערך יסביר למה לא והוועדה תקבל החלטות.
<חנוך הגר: אני חנוך מרשות ניירות ערך.
אבישי ברוורמן: אתה עורך-דין?
<חנוך הגר: כן, אני עורך-דין.
אבישי ברוורמן: כל-כך הרבה עורכי-דין...
<חנוך הגר: אבל זה לא מגדיר אותי כבן אדם...
<חנוך הגר: מכיוון שנושא רשות ניירות ערך עולה פה שוב ושוב בקריאות, שני דברים אני רוצה להגיד על זה.
<חנוך הגר: ראשית, אם מדברים על ה-OECD ועל החקיקה בעולם, בעולם רשויות לניירות ערך הן עצמאיות.
<חנוך הגר: ה-ICC לא כפוף לעסקים קטנים, וגם ביוסק"ו, שזה ארגון רשויות הערך העולמי, אחד הדגשים שלו הוא עצמאות הרשויות לניירות ערך.
<חנוך הגר: אם אנחנו מדברים על משקיעים זרים ודברים כאלה, חשוב לא לפגוע בעיקרון הזה.
אבישי ברוורמן: איך אתם עוזרים לעסקים קטנים ובינוניים?
אבישי ברוורמן: איך אתם מורידים רגולציה ועוזרים להם "לרוץ"?
אבישי ברוורמן: שמר בירנבאום יבוא פעם אחת עם חיוך, תמיד הוא נראה עצוב.
<חנוך הגר: זאת הנקודה הבאה שרציתי להתייחס אליה.
<חנוך הגר: בחקיקה, גם הקיימת וגם זאת שנמצאת בתהליכים חיצוניים ופנימיים, יש התייחסויות לעסקים קטנים.
<חנוך הגר: גם חוק מנהלי תיקים וקרנות, ממשל תאגידי, הקל על עסקים קטנים והחריג אותם; גם מה שאיגוד החברות הציבוריות התייחס אליו, החקיקה שנדונה בימים אלה בוועדת הכספים, של תקנות להקלות לעסקים קטנים, ל-"אס-אמ'יז"; וגם אנחנו עובדים במרץ על הצעת חוק של מימון המונים.
אבישי ברוורמן: אתה יודע הרי שאנחנו עובדים על זה ביחד.
<חנוך הגר: הצעת החוק הזאת תגיע בקרוב מאוד.
אבישי ברוורמן: אנחנו מנסים למזג את כל הדברים ביחד.
<חנוך הגר: מצד אחד, העובדה שהעצמאות שלנו חשובה.
<חנוך הגר: מצד שני, שיש לנו עבודה מוכחת בנושא הזה.
<חנוך הגר: אני חושב שיש הצדקה להחרגה של רשות ניירות ערך בסעיפים כאלה ואחרים.
<חנוך הגר: ספציפית נתייחס כאשר יערך דיון.
<שירה לומר: אני ממשרד האוצר, אגף שוק ההון, הביטוח והחיסכון.
<שירה לומר: קודם כול, אנחנו מנועים מלהתנגד להצעת החוק כי מדובר בהצעת חוק ממשלתית, אבל נבקש שבמידה ורשות ניירות ערך תוחרג אז גם אגף שוק ההון יוחרג.
אבישי ברוורמן: מה שנכון לברווז נכון לאווז.
<קריאה: ובנק ישראל וכיוצא באלה.
<רן מלמד: בואו נחריג את החוק מכולם.
<שירה לומר: בשל הדמיון של הגופים- - -
<רן קויתי: עם כל הכבוד, יש הצעת חוק ממשלתית שמחריגה כבר את הרשות לניירות ערך ולא מחריגה אתכם.
<רן קויתי: אם את מדברת על כך שאת מנועה, אז את מנועה גם מלהגיד את מה שאמרת עכשיו.
<רן קויתי: אם משרד האוצר רוצה לפתוח פה בדיון דברים שנסגרו בממשלה אנחנו יכולים לפתוח הרבה יותר דברים.
<רן קויתי: יש פה נציגים נוספים של משרד האוצר.
<רן קויתי: אני מציע שתסגרו את זה ברמה הגבוהה ולא פה.
<שירה לומר: זאת התגובה של משרד האוצר, ומן הסתם התגובה הזאת היא תגובה רשמית.
אבישי ברוורמן: מה אתם רוצים ממנה?
אבישי ברוורמן: היא רק שופר.
<שירה לומר: לא להרוג את השליח.
אבישי ברוורמן: היא רק השליחה.
<איילת זלדין: היא לא יכולה בכלל להביע דעה נגד הצעת החוק.
אבישי ברוורמן: כפי שאמרתי, הלא כל משרד הוא ממשלה בפני עצמו, כל רגולטור הוא ממשלה בפני עצמו ולכן אנחנו במשטר הקפקאי שבו אנחנו חיים.
אבישי ברוורמן: אני קופץ לסעיף 2.4 במסמך של מרכז המחקר והמידע של הכנסת, שעוסק במכרזים ממשלתיים.
אבישי ברוורמן: הלא פה יש דברים ספציפיים שאפשר להכניס בהם "בשר".
אבישי ברוורמן: אני קורא את "מסמך איתמר": "2.4 מכרזים ממשלתיים רכישות הממשלה מבוססות על חוק חובת המכרזים, התשנ"ב-1992.
אבישי ברוורמן: לעריכת מכרזים פומביים לשם התקשרויות עם ספקים חיצוניים יש כמה מטרות: הפקת תועלת מרבית ברכישות הממשלה במונחי איכות, מחיר ושירות; הגדלת השקיפות והפיקוח הציבורי על כספי הציבור; שיפור אמון הציבור בתקינות הרכישות וההתקשרויות העסקיות של הממשלה וצמצום יכולתם של פקידי הממשלה לנהוג שלא כחוק.
אבישי ברוורמן: מינהל הרכש באגף החשב הכללי במשרד האוצר (להלן – החשכ"ל) אחראי לתכנון וליישום המדיניות הממשלתית בנושא הרכישות, ובכלל זה כללי המכרזים ומתן עדיפות לנושאים שונים על-פי מדיניות הממשלה.
אבישי ברוורמן: רוב המכרזים נערכים על-ידי משרדי הממשלה בפיקוח של מינהל הרכש, ומיעוטם – ישירות במינהל הרכש באופן מרוכז.
אבישי ברוורמן: אין בידי מינהל הרכש נתונים מדויקים על היקף המכרזים בשנה, כל שכן על התחלקות הספקים הזוכים לפי משתנים כגון גודל העסק והמקום שבו הוא פועל.
אבישי ברוורמן: " המידע הזה יש לו עוצמה אדירה.
אבישי ברוורמן: לא אמשיך.
אבישי ברוורמן: אני קופץ, על-פי להצעתה של גברת ורון, לאמצע העמוד.
אבישי ברוורמן: המידע הזה ברגע שיהיה בפנינו – ייתכן שיש פה חלק גדול שנוגע לעסקים קטנים, בינוניים ואחרים.
אבישי ברוורמן: אני מגיע לאמצע העמוד וקורא.
אבישי ברוורמן: "למרות צעדים ממשלתיים" – כי היו כל מיני חוקים שתוקנו, שאני מציע שתקראו את זה, אני פוסח כדי לקצר בזמן – "למרות צעדים ממשלתיים אלו מספר העסקים הקטנים והבינוניים שניגשו למכרזים ממשלתיים נמוך יחסית ועומד על 26% מכלל העסקים הקטנים והבינוניים בלבד.
אבישי ברוורמן: ניתן להגדיל את הנגישות של העסקים הקטנים והבינוניים למכרזים על-ידי הרחבת פעולות שכבר נעשות היום במסגרת המלצות הוועדה".
<איתמר מילרד: זאת הוועדה לשילוב עסקים קטנים ובינוניים ברכש הממשלתי.
אבישי ברוורמן: הנקודות הן – ואולי פה אנחנו יכולים לחזק ולעשות את זה, מר שפירא: "הגמשת והקטנת תנאי סף למכרזים ממשלתיים.
אבישי ברוורמן: פיצול מכרזים גדולים על מנת להגדיל את מספר המשתתפים והקטנת גודלם הנדרש.
אבישי ברוורמן: הגברת הוודאות בהיקף ההתקשרות על-ידי הוספת אומדן של ההיקף הצפוי.
אבישי ברוורמן: צמצום מספר ימי האשראי הממשלתיים.
אבישי ברוורמן: הקטנת עלויות מסמכי המכרזים" – תזכרו, עסק זעיר, קטן – "ועידוד שימוש במסמכי מכרז סטנדרטים על מנת להקטין את עלות הלמידה.
אבישי ברוורמן: לסירוגין ניתן להגדיל את הנגישות של העסקים הקטנים והבינוניים" – והזעירים – "למכרזים על-ידי כלים אקטיביים שלא נכללו בהמלצות הוועדה בשל חילוקי דעות.
אבישי ברוורמן: " אני קורא לזה "אספקט הסירוס" – אני מסרס מפה, אתה מסרס משם, בסוף יוצא, אני לא רוצה לדבר כאן במונחים לא נאותים.
אבישי ברוורמן: "קביעת מכסה קשיחה: קביעת מכסה של השתתפות עסקים קטנים ובינוניים במכרזי הממשלה.
<רן מלמד: יש את זה בארצות-הברית ובאנגליה.
אבישי ברוורמן: "אופציה למכסה: בדיקה בכל מכרז רכש אם יש אפשרות לקבוע מכסה להתקשרות עם עסקים קטנים ובינוניים.
אבישי ברוורמן: יצירת מכרז משנה המשכי: המכרז הראשוני יכסה 80% מכלל ההתקשרות, ועל יתר 20% יצא מכרז נוסף עבור עסקים קטנים במחיר של הזוכה במכרז הראשי.
אבישי ברוורמן: מתן עדיפות לעסקים קטנים ובינוניים: מתן עדיפות לעסקים קטנים ובינוניים במכרזים, כשם שניתנת עדיפות על סמך קריטריונים אחרים (לדוגמה, משרד הביטחון נותן עדיפות לרכישה מספקים הפועלים באזורי עדיפות לאומי).
אבישי ברוורמן: קביעת יעד למדיניות פנים-ממשלתית לשיעור ההשתתפות של עסקים קטנים ברכש הממשלתי: משרדי ממשלה שיעמדו ביעד שייקבע לרכישות מעסקים קטנים ובינוניים יקבלו תמריץ" – כי אנחנו מדברים על כלכלה, על תורת התמריצים – "ותופעל סנקציה נגד משרדים שלא יעמדו ביעד הרכישה.
אבישי ברוורמן: " הרי הכי קל לערוך מכרז אחד לגדולים, ונגמר הסיפור.
אבישי ברוורמן: "מתן אפשרות להתאגדות לא פורמלית של עסקים: לעסקים קטנים אין יתרונות לגודל.
אבישי ברוורמן: מתן אפשרות לכמה ספקים קטנים להתאגד בהסכם לשם השתתפות במכרז יגדיל את סיכוייהם לזכות במכרז.
אבישי ברוורמן: משוב אפקטיבי למציעים שלא זכו במכרז, על מנת שהעסקים שלא זכו במכרז יבינו מדוע נכשלו במכרז, וכך יוכלו ללמוד כיצד לשפר את סיכוייהם בעתיד", וגופים כמו לה"ב ואחרים ילוו אותם כדי לעזור להם להשתפר.
אבישי ברוורמן: לאה ורון מוסיפה לי עוד דבר אחד, דבר שאנחנו אומרים פה בכל ועדה, גם כאשר הייתי יושב-ראש ועדת הכספים – מצטרף נושא מוסר התשלומים.
אבישי ברוורמן: בלעז זה נשמע טוב יותר: You die on the operating table and the operating budget.
אבישי ברוורמן: בעמוד 10 במסמך של מרכז המחקר והמידע של הכנסת הדברים האלה מפורטים לגבי מוסר התשלומים וההתייחסות לעסקים קטנים ובינוניים, כי גדולים יכולים "לסחוב" את זה וקטנים, פלוס 30, פלוס 60, "מתים".
אבישי ברוורמן: גם לכך אבקש מנציגי החשבת הכללית להתייחס.
אבישי ברוורמן: הנציגים כאן הם יהונתן רזניק ואלון קינסט.
אבישי ברוורמן: גברת מני, העליתי פה נקודות – ועוד לא דיברתי על המיסוי – שאם אפילו ניקח חלק מהן, נעביר את "חוק קויתי" ונוסיף לו קצת את הדברים האלה, פתאום אנשים יקומו בבוקר ויגידו: קרה משהו, קיווינו למשהו וחוץ מקויתי יש לנו עוד תקווה.
<ישראלה מני: אל"ף, אמן.
<ישראלה מני: בי"ת, אנחנו מאוד בעד.
<ישראלה מני: אבל צריך להדגיש, כל הזמן אנחנו מדברים על עסקים קטנים ובינוניים.
<ישראלה מני: אנחנו צריכים להתחיל לדבר במונחים שונים במקצת.
<ישראלה מני: אנחנו צריכים להפריד אותם.
<ישראלה מני: כפי שהזכרתי קודם, רוב העסקים הם קטנים.
<ישראלה מני: כאשר אנחנו מדברים על עסקים בינוניים – אין דומה עסק של 20 מיליון שקל לעסק של 10 מיליון שקל או אפילו 5 מיליון שקל.
<ישראלה מני: ההבדל ביניהם – בהתייחסות של הממשלה לאותם עסקים הם שונים לחלוטין.
<ישראלה מני: לכן כל אימת שאנחנו אומרים "עסקים קטנים ובינוניים" אנחנו עושים חטא עם העסקים הקטנים.