GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מיכל רוזין: חסרי מעמד.
דוד צור: בעלי מעמד זמני כזה או אחר.
דוד צור: הם נוהגים ללא שום פיקוח, בקרה.
דוד צור: רצינו לדעת גם על התופעה הזאת.
דוד צור: נמצא אתנו פה גם מפקד המרחב, ניצב משנה גז, וביקשנו גם מאנשי משרד החוץ שייתנו לנו התייחסות לעניין של היכולת של הישראלים לנהוג בחוץ-לארץ עם רישיון הנהיגה הנוכחי.
דוד צור: היתה אי-בהירות בנושא הזה, באתר של משרד התחבורה היה משהו עמום יותר - -
<אתי בנדלר: חוסר בהירות.
דוד צור: - - חוסר בהירות.
דוד צור: בשורה התחתונה אמרו שזה בסדר, אבל עדיין הם מציעים לך לבדוק בכל מדינה ומדינה.
דוד צור: בקיצור, הסירו אחריות לגמרי.
דוד צור: נפתח דווקא בשני הדברים האלה כדי לשמוע, ואז נעבור להקראה של התקנות.
דוד צור: דוד גז, מה ממדי התופעה?
דוד צור: קצת תסביר לנו מה עושים, איך אוכפים, אם בכלל.
<דוד גז: אני אסביר בצורה פשוטה את הדברים.
<דוד גז: ראשית, מבלי להתייחס כרגע רק לתקנות התעבורה, אני רוצה לשקף איזו מציאות שמתקיימת בדרום תל-אביב – אני לא מכיר אותה במקומות אחרים, אני מכיר בדרום תל-אביב – שבה נהגים זרים, שאין לנו שמץ של מושג לגבי הכשירות שלהם לנהוג משתמשים בכלי רכב ונוהגים, מקימים בתי ספר לנהיגה מאולתרים, מלמדים אחד את השני נהיגה בכל מיני אתרים כאלה או אחרים.
<דוד גז: התופעה הזאת מבחינתנו מהווה סכנה לשלום הציבור.
<דוד גז: אין לנו יכולת לאתר ולהבין מי האיש באמת.
<דוד גז: הוא מגיע ממדינה שאין לנו אפשרות לבדוק אתה, כי לא מדובר בתיירים, מדובר באנשים לא חוקיים מבחינתנו ברמת התושבות שלהם, שהיא מוסדרת, לא מוסדרת, נהנית מהגנה, לא נהנית מהגנה.
<דוד גז: זה לא נוגע לעניין רישיונות הנהיגה.
<דוד גז: לא ניתן לבדוק האם הבן-אדם הזה מוכשר לנהיגה, כן או לא, ולכן זה מהווה סכנה.
<דוד גז: זה עניין אחד.
<דוד גז: עניין שני, אנחנו עדים לתופעה רחבה של זיוף רישיונות נהיגה.
<דוד גז: זו תופעה מאוד קשה, כי אנחנו צריכים את המעבדות שיבדקו ויטפלו בזיהוי, עד שזה מגיע לעניין של ערכאות משפטיות בעניין זיוף, הדבר הזה - - -
דוד צור: האם הם מציגים לכם רישיונות נהיגה?
<דוד גז: מציגים רישיונות נהיגה מזויפים.
דוד צור: מאריתריאה, מסודן?
<דוד גז: כן.
<דוד גז: ממדינות המוצא, כל אחד מהיכן שהוא מגיע.
<דוד גז: גם התופעה הזאת היא תופעה רחבה.
<דוד גז: אנחנו יודעים שמדובר ברישיונות מזויפים אחרי חקירה, כשהבן-אדם אומר: קניתי את רישיון הנהיגה, שילמתי כך וכך כסף על רישיון הנהיגה הזה, ואנחנו מבינים שהבן-אדם לא מוכשר לנהיגה.
דוד צור: הוא מציג לך רישיון מאריתריאה בתוקף של שנה, אבל הוא כבר נכנס לפני חמש שנים.
<דוד גז: זאת עוד אחת מהסוגיות, פרק הזמן שחלף.
<דוד גז: רק מי שעבר דרך משרד הפנים במתקן המשמורת, שנתפס על הגבול, אתה יודע מה תאריך הכניסה שלו, לכל היתר גם אין לך הבנה ברורה מתי נכנסו, מאיפה הגיעו וכו' וכו'.
<יצחק מילשטין: אין בכלל אמצעי זיהוי שלו, לא יודעים מי זה.
<יצחק מילשטין: הוא מציג רישיון שלו שלא בהכרח שלו.
מיכל רוזין: יש לו ויזה ביד.
מיכל רוזין: הוא מזדהה עם מספר, מה זה שאי-אפשר לזהות אותו?
<יצחק מילשטין: הרישיון לא מארץ המוצא.
מיכל רוזין: אני לא מדברת על רישיון הנהיגה.
מיכל רוזין: אתה אומר שאי-אפשר לזהות אותו – אפשר לזהות אותו.
דוד צור: אני מבקש לא לקיים פה פינג-פונג.
דוד צור: קצת נתונים אם יש מבחינת מעורבותם בתאונות דרכים.
<דוד גז: נתונים הצגתי בוועדה אצל חברת הכנסת, בדיון קודם.
<דוד גז: מדובר במגמה מדאיגה של מעורבות זרים בתאונות דרכים עם נפגעים.
<דוד גז: אני מדבר על תחומי תל-אביב, אנחנו מדברים על הכפלה וריבוע של תאונות דרכים עם נפגעים בשנים האחרונות.
דוד צור: גם הרוגים?
<דוד גז: בוודאי.
<דוד גז: יש הכול.
<לאה ורון: הכפלה וריבוע הוא אמר, אבל שיגיד את המספר.
<דוד גז: לא הבאתי לכאן את הנתונים.
מיכל רוזין: הנתונים שהועברו לא הראו זרים מול אחרים.
מיכל רוזין: היתה פה בעיה בנתונים.
דוד צור: לא קשור ל"מול".
דוד צור: מדובר פה על אנשים שלא אמורים להיות על ההגה, נקודה.
מיכל רוזין: זה אני לא אומרת.
מיכל רוזין: מציגים כאן תמונה של הכפלת מקרי התאונות - - -
דוד צור: גם מ-0 ל-1 זה - - -
<דוד גז: מדברים על יותר מ-150 תאונות דרכים.
דוד צור: 150?
<דוד גז: 150-100 תאונות דרכים שהיו בשנת העבודה האחרונה, הזאת.
<אתי בנדלר: רק במחוז תל-אביב?
<דוד גז: אני לא יכול להגיד כרגע אם הרוגים או פצועים קשה, זה לא רלוונטי.
דוד צור: כמה רישיונות שללתם?
דוד צור: כמה עצרתם?
<דוד גז: אין לי כאן נתונים.
<דוד גז: בתוך תא השטח של מרחב יפתח, שזה לא כל מדינת ישראל, יש עשרות שנעצרו על נהיגה ללא רישיונות, עשרות שנעצרו עם רישיונות מזויפים.
<דוד גז: מורי נהיגה נעצרו – הם הרי לא מורי נהיגה באמת – זו מציאת אלטרנטיבה לצד המדינה הישראלית להקים רשות רישוי משלהם, וזה דבר שצריך לקבל טיפול והתייחסות.
דוד צור: משרד התחבורה, האם אתם רוצים להתייחס לעניין הזה?
<חוה ראובני: האמת שלא.
<חוה ראובני: מה שאני רוצה זה להתייחס לתקנה 567.
<חוה ראובני: דיבור כללי כבר עשינו בפעם הקודמת.
<חוה ראובני: המשטרה פנתה אלינו לראשונה עם הנתונים ועם הבקשה לטפל בנושא – איך אני אגיד?
<חוה ראובני: – של מבקשי רשות שהייה בישראל בדיעבד.
<חוה ראובני: אני חושבת שזה יהיה נוסח שלא ירגיז אף אחד.
מיכל רוזין: אני תיכף ארשום לי.
מיכל רוזין: זה נוסח מעניין.
<חוה ראובני: זה לא מסתננים, מהגרי עבודה, מבקשי מקלט – כל אחד מהביטויים האלה בא עם איזה מטען, עם סאבטקסט.
דוד צור: הנושא נמצא על שולחנכם ותדווחו לוועדה.
<חוה ראובני: הנושא הושם על שולחננו אחרי הדיון האחרון בוועדה.
<חוה ראובני: הנושא הזה צריך בחינה, יש לו מורכבות מהרבה מאוד אספקטים, זה קשור לעוד הרבה נושאים, גם המצב הפלילי בקשר לשהייה - -
<יערה למברגר: הנוהל הפלילי - - -
<חוה ראובני: - - בפרפרזה על מה שאדוני אמר בדיון הקודם, לא דרך זה נפתור את כל בעיות העולם.
<יערה למברגר: לא דרך תקנות התעבורה.
<חוה ראובני: יכול להיות שגם בתקנות התעבורה צריך לעשות דבר כזה, אבל זה דבר שטעון דיון.
<חוה ראובני: אני לא מוסמכת פה בשם השר לעשות דבר מן הסוג הזה, זה נושא מורכב ורגיש, בעל השלכות רחבות.
<חוה ראובני: אני מבקשת לתת לנו זמן לשקול את זה, היה שנרצה לעשות שינוי, ונשקול כמובן את כל הנתונים של המשטרה, זה יובא לוועדה בנפרד.
דוד צור: ניתן לכם.
<שרון שלאין: אני דווקא תומכת במה שאמרה כרגע חוה.
<שרון שלאין: פנינו בהצעה לתיקון, שהוא תיקון נפרד, כי אני חושבת שתקנה 567, כפי שהיא כאן עומדת לפתחנו, היא תקנה שכבר מזמן דרושה תיקון.
<שרון שלאין: יש בעיות קשות בבתי משפט בפירוש התקנה, שיש בה סתירות פנימיות, קושי להבין.
<שרון שלאין: אני כבר לא מדברת על השוטרים בשטח שלא מבינים, על הנהגים שלא מבינים, גם השופטים לא מבינים בדיוק את התקנה.
<שרון שלאין: היא קשה להבנה, היא קשה לפירוש.
<שרון שלאין: Hard cases make bad law.
<שרון שלאין: זה פשוט בעייתי, זו תקנה שחייבת תיקון מיידי.
מיכל רוזין: מה את אומרת?
מיכל רוזין: עכשיו אנחנו מתקנים - - -
<יערה למברגר: היא מדברת על חשיבות התיקון.
<אתי בנדלר: היא מבקשת להתייחס לאספקטים המוצעים בתקנה ולא להתייחס לנושא, היא אמרה, של מבקשי אשרה בדיעבד.
<שרון שלאין: כרגע אני חושבת שצריך לתקן מיידית את תקנה 567, כי היא חיונית.
<שרון שלאין: הגשנו בלי שום קשר הצעה לתיקון סעיף נפרד לגבי המסתננים, לגבי הבלתי חוקיים, ואני בקשר עם משרד התחבורה, וזה הועבר למשרד החוץ לבחינתם ולמשרד המשפטים, שיבדקו את זה.
דוד צור: יפה, זו גם בשורה.
<שרון שלאין: אנחנו נטפל בזה במישור אחר, אולי בהמשך נעשה את זה כ-567א.
<שרון שלאין: כרגע חשוב להעביר את 567 כפי שהוא.
מיכל רוזין: יש לי שתי הערות נוספות שתביאו בחשבון.
דוד צור: לעניין המסתננים?
מיכל רוזין: לאו דווקא.
מיכל רוזין: לגבי חסרי מעמד.
מיכל רוזין: ולמה לא אמרת במקום מסתננים מבקשי רשות שהייה בדיעבד?
מיכל רוזין: קיבלת פה טיפ.
דוד צור: זאת מכבסת מילים.
דוד צור: אלה מהגרי עבודה.
מיכל רוזין: לא, למסתננים, אין לזה משמעויות סמנטיות.
מיכל רוזין: אני רוצה להעלות עוד שתי קבוצות ואני רוצה לדעת האם התקנה הזאת פותרת את העניין, ואם לא, צריך כן להתייחס לזה אם מתכוונים לתקן גם לגבי מבקשי מקלט.
מיכל רוזין: אתמול ביקרתי במושב בדרום, פגשתי תאילנדים שעובדים שם בהיתר, חמש שנים, על-פי חוק.
מיכל רוזין: הם נוהגים כולם, כולם בטרקטורים, וברור לכם שזה לא רק כאשר מביאים להם את הטרקטור לשדה, אלא לפחות ברחבי המושב וחלקם גם יוצאים לכביש ראשי עם הטרקטור.
מיכל רוזין: לאף אחד מהם, היו שם 21 תאילנדים, אין רישיון נהיגה.
<אתי בנדלר: בכלל?
<רחל שני: זה לא מדויק.
מיכל רוזין: אל תגידי לי "לא מדויק", אני אומרת לך מה היה אתמול.
<לאה ורון: קודם כול, תאפשרי לחברת הכנסת לדבר.
מיכל רוזין: קודם כול, אני אגיד לך מה היה אתמול.
מיכל רוזין: זה מדויק מאתמול.
דוד צור: השאלה השנייה.
מיכל רוזין: אני רק אדייק שלא רק שאין להם רישיון נהיגה, ודאי לא על טרקטור.
מיכל רוזין: כלומר, גם אם יש להם רישיון רגיל, על טרקטור ודאי שאין להם.
מיכל רוזין: צריך רישיון מיוחד לטרקטור כידוע.
מיכל רוזין: זה דבר אחד.
מיכל רוזין: סוגיה שנייה זה כל הנושא של נשים פלסטיניות בעיקר, יש מיעוט גברים, בנושא של איחוד משפחות תחת חוק האזרחות.
מיכל רוזין: נמצאים פה כ-20,000 – הרוב נשים, מעטים גברים – במדינת ישראל.
מיכל רוזין: המדינה מאפשרת להם לשהות פה תחת איחוד המשפחות, אבל הם לא מקבלים אזרחות תחת חוק האזרחות.
מיכל רוזין: אותן נשים לא יכולות להוציא רישיון נהיגה.
מיכל רוזין: הן חיות פה כל החיים שלהן, זה לא שיש להן מקום אחר ללכת אליו.
מיכל רוזין: הן חיות, מגדלות, הילדים שלהם ישראלים, הבעל ישראלי, הן חיות פה במדינת ישראל, הן לא יכולות להוציא רישיון נהיגה - - -
דוד צור: מה הסטטוס שלהן?
דוד צור: הן חוקיות, לא?
מיכל רוזין: הן חוקיות, אבל הן לא מקבלות מעמד של תושבות קבע או אזרחות.
דוד צור: האם מרכז החיים שלהן פה?
מיכל רוזין: הן לא יכולות לנהוג.
מיכל רוזין: הן נמצאות בכפרים שלא נגישים לתחבורה ציבורית, הן לא יכולות להיות ניידות והעצמאות שלהן נפגעת.
מיכל רוזין: איך אנחנו פותרים את זה?
דוד צור: התקנות אמורות לתת פתרון לזה?
<חוה ראובני: התקנה הזאת עוסקת בנהיגה עם רישיון זר, היא לא עוסקת בהליכי קבלת רישיון ישראלי.
דוד צור: הן יכולות לגשת לקבל רישיון?
<חוה ראובני: זה עמד להיות המשפט הבא שלי.
<חוה ראובני: לגבי הליכי קבלת רישיון ישראלי בוא נפריד בין שתי הקבוצות.
<חוה ראובני: לגבי תאילנדים, הם אמורים לעשות הליך של הכשרה ולהוציא רישיון נהיגה לטרקטור.
<חוה ראובני: יש לנו קורסים ומבחנים עיוניים בשפתם.
<חוה ראובני: לא צריך לעשות את זה, לא בעברית ולא באנגלית – בתאילנדית.
דוד צור: בארץ?
מיכל רוזין: רק צריך שבעל הבית ייקח אותם לעשות את זה.
<ציון מזרחי: הם באים קבוצתית, הם מסודרים.
<חוה ראובני: אין שום קושי, שום מניעה ויש קבוצות - - -
מיכל רוזין: אתמול ראיתי 21 חבר'ה שנוהגים בטרקטור ואין להם רישיון.
<חוה ראובני: זה מתואם עם המרכז החקלאי, הם אמורים להגיע עד שנה - - -
דוד צור: חברת הכנסת רוזין מאירה פה מקום שאין בו אכיפה.
דוד צור: המקום האחרון שהייתי רוצה לאכוף זה על החקלאים המסכנים האלה שבקושי מצליחים להתרומם, גם כך מדינת ישראל הערימה עליהם קשיים מפה ועד להודעה חדשה.
מיכל רוזין: זה לא קשור לזה שאם הם נוהגים, שינהגו עם רישיון.
דוד צור: אני מסכים שאסור שהם יעברו על החוק וצריך לראות שהם עושים להם את ההכשרות שם, כולל המבחנים.
<חוה ראובני: לגבי איחוד משפחות.
<חוה ראובני: הם אנשים שנחשבים משפטית לתושבי הרשות הפלסטינית.
<חוה ראובני: לגבי תושבי הרשות הפלסטינית תקנות התעבורה אוסרות מתן רישיון נהיגה ישראלי, אלא במקרים מיוחדים.
<חוה ראובני: היתה על זה עתירה לבג"ץ, בג"ץ אישר את המדיניות שלנו, והכלל יהיה לסרב, הטעמים הביטחוניים נתפסו כטעמים לגיטימיים.
<חוה ראובני: יש לנו נוהל של בדיקה פרטנית של כל בקשה ובקשה, עיקר המוקד הוא לטעמים הומניטריים.
<חוה ראובני: שאלת חוק האזרחות, התהליך של איחוד משפחות והמעמד שלהם – עוד פעם, חזרנו לפרפרזה – לא דרך תקנות התעבורה פותרים את כל בעיות העולם.
דוד צור: לא יבוא לתקנות האלה.
מיכל רוזין: אם יש להן רישיון נהיגה פלסטיני, הן יכולות לנהוג בישראל?
<חוה ראובני: בתנאי שהן מקבלות היתר ממפקד האזור.
<חוה ראובני: זה לא מוגבל לשנה.
מיכל רוזין: הן חיות בישראל.
דוד צור: זה לא התקנות האלה.
<חוה ראובני: זה לא מוגבל בזמן.
<חוה ראובני: רישיון הנהיגה הפלסטיני לפי תקנה 5678ב לתקנות התעבורה – רישיון נהיגה פלסטיני מוכר ותקף בישראל כמו רישיון ישראלי, בצירוף אישור של מפקד האזור, שהוא הגורם שיודע לבחון את ההשלכות הביטחוניות.
<חוה ראובני: זה מוסדר בדין.
<חוה ראובני: זה אושר בבג"ץ.
דוד צור: חבר הכנסת אייכלר.
ישראל אייכלר: באתי לדיון הזה – שמעתי שמדברים על תאילנדים ועל פלסטינים – אני רוצה לגלות לכם שיש הרבה יהודים שחיים פה במעמד של תיירים, תושבים - - -
דוד צור: בזה התקנות אמורות - - -
ישראל אייכלר: יש פה בעיה.
ישראל אייכלר: גם כאשר הם באים לבקש רישיון, דיברתי על זה אתכם כבר הרבה זמן, נותנים להם נייר, לא כרטיס – אין לכם סיבות לזה – אם אתם עושים את התקנה הזאת, אני רוצה שלפחות הוא יקבל רישיון כמו ישראלי נורמלי, שהוא יוכל להשתמש בזה גם בארץ וגם כשהוא בא לחוץ-לארץ, כמו שאני יכול להשתמש עם רישיון ישראלי בארצות-הברית, שהם יוכלו - - -
<אתי בנדלר: לא ברור שאתה יכול, תיכף אתה תשמע.
ישראל אייכלר: אני נוסע שם וזה בסדר.
<חוה ראובני: בישיבה הקודמת השבנו לזה.
ישראל אייכלר: אתם עדיין מתעקשים לתת להם את הנייר המשפיל הזה.
ישראל אייכלר: אני חושב שאתם חייבים, לפני שאתם עושים את התקנה שאסור להם לנהוג ברישיון האמריקני, שייתנו להם רישיון ישראלי נורמלי ולא איזה פתק, משהו שלא מחזיק.
<חוה ראובני: קודם כול, הפתק הזה הוא רישיון לכל דבר ועניין.
<חוה ראובני: הוא תקף, אין עליו שום הגבלה, מותר לנהוג בו בדיוק כמו עם כרטיס הפלסטיק.
ישראל אייכלר: בכל חצי שנה הוא צריך לבוא.
<חוה ראובני: רגע.
<חוה ראובני: אני אזכיר שגם בישיבה הקודמת נאמר שאנחנו נמצאים בתהליכים מול משרד הפנים, אנחנו צפויים לקבל מהם את הוויזות, את אשרות השהייה שניתנו לאנשים, כשזה יתממש – אני לא יודעת בדיוק את לוחות-הזמנים, אני חושבת שבישיבה הקודמת אפילו נאמרו לוחות-הזמנים – אנחנו נתחיל להנפיק רישיונות פלסטיק שתוקפם יהיה מותאם לתוקף הוויזה.
ישראל אייכלר: זה אומר שבכל חצי שנה הם יצטרכו לבוא לקחת רישיון חדש.
<חוה ראובני: הם גם הולכים למשרד הפנים לחדש את מעמדם כתיירים.
ישראל אייכלר: זה לא יכול להיות.
ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, מצד אחד שוללים את זכותו לנסוע ברישיון האמריקני, דבר שלא שוללים מאזרח ישראלי באמריקה - -
דוד צור: לכמה זמן?
ישראל אייכלר: באמריקה אין מגבלה כזאת.
דוד צור: גם באמריקה יש מגבלה.
ישראל אייכלר: - - דבר שני, אם כן נותנים לו, נותנים לו רק לחצי שנה, שיבוא כל חצי שנה.
<חוה ראובני: הוא בוחר להיכנס לפה בכל פעם במעמד זמני למספר חודשים, יש לזה מחיר.
ישראל אייכלר: אל תכבידו עליו.
ישראל אייכלר: מה אתם עושים פה?
<חוה ראובני: שום אדם ישראלי בארצות-הברית לא נוהג לנצח עם רישיון ישראלי.
דוד צור: בואו נשמע את משרד החוץ.
<אתי בנדלר: אנחנו נדבר על רישיון ישראלי בחוץ-לארץ.
ישראל אייכלר: אני מביא את זה כראיה שזה לא בסדר לשלול ממנו את הזכות לנסוע ברישיון האמריקני ולא לתת לו רישיון ישראלי תקף לעשר שנים.
<חוה ראובני: שייקח את המעמד לתקופה ארוכה יותר, יקבל רישיון לתקופה ארוכה יותר.
<חוה ראובני: אנחנו עושים אחד לאחד.
ישראל אייכלר: מה זה העסק של משרד התחבורה אם הוא שוהה פה עם ויזה ממשרד הפנים או לא?
דוד צור: מר אייכלר, שמענו את עמדתך.
ישראל אייכלר: יקבל לפחות כמו תאילנדי ופלסטיני באיחוד משפחות.
דוד צור: משרד החוץ, בבקשה.
<נעמי שמרה אלימלך: מה שאנחנו יודעים במשרד החוץ שברוב מדינות אירופה בחצי השנה הראשונה אפשר לנהוג בעזרת רישיון הנהיגה הישראלי, אחרי חצי שנה צריך לעשות רישיון נהיגה מקומי.
<נעמי שמרה אלימלך: זה נהוג כמעט בכל מדינות העולם, לא רק באירופה.
<נעמי שמרה אלימלך: יש מדינות שזה קצת שונה בהן.
<נעמי שמרה אלימלך: היום יש איזה רצון להסדיר באמצעות הסכמים בילטרליים את כל נושא הרישיונות, הכרה ברישיונות נהיגה.
ישראל אייכלר: מגבילים אותם בזמן?
דוד צור: חצי שנה, זה מה שהיא אומרת.
<נעמי שמרה אלימלך: חצי שנה בדיוק.
ישראל אייכלר: לא, אחרי חצי שנה, כשאת באה לקחת רישיון בריטי, מגבילים אותך לתקופת השהייה?
דוד צור: על-פי הוויזה.
<נעמי שמרה אלימלך: לא לגבי השהייה.
<נעמי שמרה אלימלך: אחרי חצי שנה מיום שנכנסת למדינה, אתה חייב לעשות רישיון נהיגה.
ישראל אייכלר: רישיון קבוע לתמיד.
<נעמי שמרה אלימלך: נכון, לפי דיני המקום.
ישראל אייכלר: כן, אבל לא שואלים אותו עד מתי הוא נכנס.
ישראל אייכלר: פה הם מחברים את הרצון של משרד הפנים לתפוס - - -
<אתי בנדלר: אני חושבת שהגברת לא ענתה על השאלה.
דוד צור: היא פשוט עונה לך לא נכון.
דוד צור: אדם מגיע לאנגליה לצורך העניין, יושב שם חצי שנה כתייר ונוהג עם הרישיון הישראלי, אחרי חצי שנה חשקה נפשו לעשות רישיון נהיגה בריטי, והוא תייר בכלל, האם הוא יכול לעשות רישיון בריטי ולנהוג שם בחמש השנים הבאות?
<נעמי שמרה אלימלך: הוא צריך לעשות.
דוד צור: זה שהוא צריך, ברור.
דוד צור: השאלה אם יתירו לו.
דוד צור: זה נותן לו עכשיו אישור שהייה לחמש שנים?
מיכל רוזין: חבר הכנסת צור, מפרידים את שני העניינים, רק במדינת ישראל - - -
דוד צור: הוא טוען שלא והגברת אומרת שכן.
דוד צור: אני אומר שלא, והיא בטעות אומרת שכן.
<חוה ראובני: במדינת ישראל רישיון הנהיגה מהווה תעודה מזהה בפועל.
ישראל אייכלר: איך אתה יודע שהיא טועה?
דוד צור: ברור שהיא טועה.
דוד צור: אדם שבא כתייר למקום ורוצה רישיון נהיגה, המערכות מחוברות.
דוד צור: רישיון הנהיגה הופך להיות תעודת זהות, והוא לא יכול בבריטניה, עם כל הכבוד, דרך משרד התחבורה, לקבל אישור שהייה לחמש שנים.
דוד צור: אני טועה?
מיכל רוזין: הרישיון יהיה בתוקף גם אם הוא לא יהיה בתוקף.
מיכל רוזין: השהייה שלו לא בתוקף, אבל הרישיון שלו בתוקף.
דוד צור: אין מצב כזה.
<נעמי שמרה אלימלך: אני רוצה להסביר את הנקודה הזאת.
<נעמי שמרה אלימלך: הוא לא יכול כמובן לקבל בדלת האחורית רישיון שהייה מעבר לזמן שהוא יכול להיות באותה מדינה כמובן, בטח לא חמש שנים או שלוש שנים.
<נעמי שמרה אלימלך: הוא צריך להסדיר את השהייה שלו ללא כל קשר לרישיון הנהיגה.
ישראל אייכלר: "ללא כל קשר לרישיון הנהיגה".
<אתי בנדלר: התשובה עדיין לא ברורה.
<אתי בנדלר: גברתי, אני רוצה שתעני לי לשאלה בצורה ברורה.
<אתי בנדלר: נצא מהנחה שיש לי רישיון לשהות בבריטניה לשנתיים, בחצי השנה הראשונה נהגתי ברישיון הנהיגה הישראלי שלי, דהיינו, יש לי אישור שהייה בבריטניה לעוד שנה וחצי.
<אתי בנדלר: בשלב הזה אני ניגשת ומבקשת רישיון נהיגה בריטי, האם תוקף רישיון הנהיגה הבריטי שלי יוגבל לשנה וחצי או שהוא יהיה לתקופה ארוכה מזה?
<יצחק מילשטין: הוא לא מוגבל.
<נעמי שמרה אלימלך: אני לא יודעת בדיוק להגיד.
<אתי בנדלר: היא לא יודעת את התשובה.
<יערה למברגר: אני יכולה להגיד מהניסיון שלי, גרתי בקנדה תקופה ארוכה, בעלי עשה רישיון מקומי, אף אחד לא בדק את הסטטוס שהיה לו, אבל זה תלוי במדינה.
מיכל רוזין: זה כל-כך ברור.
<חוה ראובני: בארצות-הברית, מי שאין לו סטטוס, לא ייכנס לסניף דואר לקנות בול.
<חוה ראובני: כל מדינה ודיניה היא.
ישראל אייכלר: מדיניות האח הגדול שלכם עולה על העצבים של כל האזרחים.
ישראל אייכלר: זה לא ייאמן.
ישראל אייכלר: יש לכם בעיה במשרד הפנים, תטפלו במשרד הפנים.
<חוה ראובני: אנחנו רוצים.
<חוה ראובני: אמרתי שכיוון שרישיון הנהיגה מהווה תעודה מזהה, כיוון שאני חושבת שאנחנו כמדינה לא צריכים להעניק גם זכויות – לא מדובר בזכות אדם יסודית שאדם נולד אתה מעצם היותו בן אנוש, אלא מדובר בזכות לעשות איזו פעולה בשטח המדינה – אני לא - - -
מיכל רוזין: חופש תנועה זה זכות יסוד.
<יערה למברגר: חופש תנועה לא קשור רק לרישיון נהיגה, אפשר גם לממש אותו בדרכים אחרות.
<חוה ראובני: זה אחד מהכלים למימוש חופש התנועה, זה לא חופש התנועה.
<חוה ראובני: זה אחד הכלים לממש את חופש התנועה, לא הכלי הבלעדי.
<חוה ראובני: אני לא חושבת שהמדינה חייבת להעניק זכויות למישהו שנמצא בה שלא כחוק.
<חוה ראובני: היא לא חייבת, היא יכולה.
<חוה ראובני: אני לא חושבת שיש חובה חוקתית בסיסית לעשות דבר כזה.
<חוה ראובני: זאת לצד העובדה שרישיון הנהיגה מפלסטיק מהווה נכון להיום תעודה מזהה.
<חוה ראובני: שני הדברים האלה גם יחד הביאו למצב הנוכחי.
<חוה ראובני: אנחנו רוצים להגיע למצב שבו יהיה מתאם בין רישיון השהייה לרישיון הנהיגה.
<חוה ראובני: יבוא יום ורישיון הנהיגה ימוזג עם תעודת הזהות, יהיו שינויים, נשנה בהתאם.
<חוה ראובני: כרגע כך אנחנו פועלים.
<חוה ראובני: מי שבוחר להיכנס לארץ במעמד זמני, יש לזה תוצאות.
<חוה ראובני: זה לא תוכנית כבקשתך.
ישראל אייכלר: למה לעשות עוול למאות אנשים?
מיכל רוזין: התוצאות הן שאנשים נוהגים ללא רישיון נהיגה.
<חוה ראובני: נגמר המעמד שלי, אני הייתי אמור לצאת, אבל יש לי טענות למה המדינה לא נותנת לי כל מיני דברים.
מיכל רוזין: זה לא טענות, זה הפרדה.
ישראל אייכלר: יש לי טענות כלפיכם, שאתם הופכים לשלטון דיקטטורי, ברוטלי, שמתעלל בעשרות אלפי אנשים שחיים בארץ הזאת ואוהבים את הארץ הזאת, בגלל שאתם רוצים לסדר את השלטון שלכם חזק יותר.
ישראל אייכלר: לא כל דבר מותר.
ישראל אייכלר: נניח תוציאי חוק שמי שנגמר לו זמן השהייה עוצרים אותו בבידוד, בצינוק.
ישראל אייכלר: יש גבול למה שמדינה יכולה לעשות לאזרחים.
<חוה ראובני: תרשה לי לא להשיב.
דוד צור: אני מבקש לא להיגרר לדיון הזה.
דוד צור: הבנו את העמדה הזאת.
דוד צור: אני מכבד אותה, לא מסכים אתה.
מיכל רוזין: למה אנחנו צריכים להיות שונים ממדינות העולם?
דוד צור: מר משה בר, בבקשה.
<משה בר: תודה רבה ליושב-ראש.
<משה בר: אני יושב-ראש עמותת תנו יד לחירש, נכים למען נכים וארגון ארצנו החברתית.
<משה בר: אני רוצה להעלות דבר שכבר העברתי לשר התחבורה, לסגן שר הביטחון – העברתי לכולם.
<משה בר: יש לנו רופא מרדים בבית החולים הדסה שבא מרמאללה, לא בא מארצות-הברית, רופא חיוני למדינה.
<משה בר: שלוש שנים הוא עובד שם, יש עליו המלצות מצוינות, כל פעם שהוא יוצא הביתה וחוזר הוא עובר קשיים נוראיים.
<משה בר: אין לו, לא רישיון, לא תעודת זהות והוא לא יכול להגיע.
<משה בר: זה אדם שמטפל בנו, זה לא אדם שבא לפה לשהות בצורה לא חוקית, הוא כן חוקי.
<משה בר: את הדברים האלה לא פותרים.
<משה בר: כולם יודעים לדבר יפה-יפה ורופאים מרדימים חסרים לנו במדינה.
<משה בר: במקום לחבק אותם ממשיכים לעשות להם קשיים נוראיים.
<משה בר: הרופאים האלה בבוא הזמן, עדיף להם לנסוע לארצות-הברית או למדינה אחרת שיחבקו אותם ולא להגיע לישראל.
<משה בר: תודה רבה לכם.
דוד צור: הבאת לנו זווית מעניינת.
דוד צור: משרד החוץ, אני רוצה שורה תחתונה, כי זה כבר דיון שני שאנחנו מקבלים תשובות מעורפלות.
דוד צור: האם הישראלים שנוסעים לחוץ-לארץ, לאירופה או למדינות אחרות - -
<אתי בנדלר: או לארצות-הברית.
דוד צור: - - האם הרישיון הישראלי שיש לנו כולנו, הנוכחי, הוא תקף במדינות האלה?
<נעמי שמרה אלימלך: הוא תקף לחצי שנה.
<אתי בנדלר: גברתי, אני רוצה לקרוא לך מתוך אתר משרד התחבורה ולדעת אם אפשר לתאם ביניכם.
<אתי בנדלר: ניתן לכם שירותי תיאום, כדי שלא ישאירו את השאלה הזאת בספק לכלל הישראלים הנוהגים בחוץ-לארץ.
<אתי בנדלר: אני אקרא את החלקים הרלוונטיים מאתר משרד התחבורה: "ישנן מדינות המתירות נהיגת רכב פרטי ברישיון נהיגה ישראלי בר-תוקף (מבלי לצרף רישיון נהיגה בינלאומי) בהגבלות מסוימות.
<אתי בנדלר: יודגש כי במדינות אלו גופים שונים כגון: חברות השכרת רכב, רשויות אכיפה, עדיין אינם מודעים להכרה של מדינותיהם ברישיון הישראלי".
<אתי בנדלר: ואז יש פירוט של מדינות שמתירות לכאורה נהיגת רכב פרטי ברישיון נהיגה ישראלי ממוחשב עם תמונה.
<אתי בנדלר: אבל אחרי הרשימה הזאת יש הערה כזאת: "הטבלה דלעיל מבוססת על מידע שנמסר למשרדנו על ידי הרשויות המוסמכות של המדינות המפורטות בה.
<אתי בנדלר: יחד עם זאת, במקרה של שאלה או ספק" – ואני לא יודעת אם יש לי שאלה או ספק, לכן אני מעלה את זה כאן – "מומלץ לערוך בירור מול הנציגות בישראל של המדינה הרלוונטית, או בכל מקרה להצטייד ברישיון נהיגה בינלאומי".
מיכל רוזין: מה שעושים רוב הישראלים.
<אתי בנדלר: אני קוראת את זה ואני ישראלית גאה, אבל שומרת חוק - -
דוד צור: רצת לממס"י.
<אתי בנדלר: - - ורוצה לדעת מה אני ועוד עשרות אלפי ישראלים, אם לא מאות אלפי ישראלים, שנוהגים בחוץ לארץ אמורים לעשות.
<אתי בנדלר: האם להצטייד ברישיון בין-לאומי או להסתפק ברישיון הנהיגה הישראלי שלהם?
<רחל שני: האם אני יכולה להגיד משהו?
<רחל שני: נעמי היא נציגת מחלקת המשפט, והיא התעסקה יותר עם התקנות.
<רחל שני: אני מנהלת קשרי חוץ באגף הקונסולרי במשרד החוץ.
<רחל שני: כביכול לכל מדינה יש החוקים שלה, אבל לנו ידוע, וכפי שפורסם באתר של משרד התחבורה, אכן מכירים ברישיונות הנהיגה.
<רחל שני: מה שכן, אנחנו מתמודדים יום-יום למול הנציגויות הזרות כאן בארץ, שמבקשות לאמת את רישיון הנהיגה.
<רחל שני: זאת אומרת, אותו אזרח שמגיע לבריטניה ומציג את הרישיון, אותה חברת רכב אומרת: אני רוצה שתאמת לי שאכן הרישיון שלך, גם אם הוא תקף, האם אין לך עבירות תנועה שאנחנו לא יודעים עליהן.
<רחל שני: לכן שולחים אותם לנציגות.
<רחל שני: ראש האגף שלי נפגש עם משרד התחבורה לאחרונה וביקש שתהיה אפשרות לאמת את רישיון הנהיגה כתעודה ציבורית.
<רחל שני: אנחנו הולכים למהלך הזה.
<אתי בנדלר: זאת לא תשובה, כי ברגע שיש לי רישיון נהיגה בין-לאומי, אף אחד לא מבקש לדעת על הרישיון המקורי שלי או אם יש לי עבירות.
<יצחק מילשטין: בדיוק כך.
<רחל שני: יש מדינות שמבקשות את זה, תתפלאי.
<רחל שני: אנחנו מנסים להוביל לאיזו הדדיות, ולכן אנחנו מנסים להוביל להסכמים בילטרליים להכרה ברישיונות הנהיגה.
דוד צור: זה לא סגור?
<רחל שני: לא.
<רחל שני: יש לנו רק באיטליה.
<אתי בנדלר: אני ממליצה, אם כך, לחבר הכנסת אייכלר לא להסתפק ברישיון הנהיגה הישראלי שלו בחוץ-לארץ.
ישראל אייכלר: האם ממס"י נותנים בחינם את הרישיון?
ישראל אייכלר: כמה זה עולה?
<יצחק מילשטין: תפנה למשרד התחבורה.
<יצחק מילשטין: אני מממס"י.
<יצחק מילשטין: כל העניין הזה לא קשור במשרד החוץ.
<יצחק מילשטין: יש מערכת בין-לאומית לתחבורה ופדרציה עולמית שקבעה יחד עם האו"ם שכל רישיון נהיגה – את אומרת לבד שיש הסכם בילטרלי רק עם איטליה.
<יצחק מילשטין: באתר של משרד התחבורה יש עוד 15 מדינות, את אומרת עכשיו שהן לא נכונות - - -
<רחל שני: לא אמרתי שהן לא נכונות, אמרתי שלפעמים יש דרישה שמבקשת לאמת את הרישיון.
<יצחק מילשטין: למה להטעות את הציבור?
<יצחק מילשטין: רישיון נהיגה בין-לאומי הוא האימות.
<יצחק מילשטין: זה בדיוק מה שגברתי אמרה.
<יצחק מילשטין: זה האימות של הרישיון של כל מדינה שהנוהג בה בא למדינה זרה.
<יצחק מילשטין: זה בדיוק האימות.
<יצחק מילשטין: הוא רישיון על-ידי האו"ם, הראיתי אותו בפעם הקודמת.
<יצחק מילשטין: זה על-פי אמנה של האו"ם.
<יצחק מילשטין: אגב, זה פותר אצלכם חלק מהדברים לאלה שנוסעים לחוץ-לארץ ולאמריקנים שבאים לארץ.
מיכל רוזין: למה אצלם במיוחד?
<יצחק מילשטין: מפני שרובם באים מאמריקה.
ישראל אייכלר: אלה שבאים לארץ גם יכולים לקבל בממס"י ואז החוק הזה לא חל עליהם?
<יצחק מילשטין: החוק של החצי שנה חל בכל מקרה.
ישראל אייכלר: זאת אומרת, ממס"י לא תעזור לו.
<חוה ראובני: שנה.
<חוה ראובני: למה חצי שנה?
<ציון מזרחי: אצלנו זה שנה.
דוד צור: מר אייכלר, את ההתנגדות שלך הבנתי.
ישראל אייכלר: יש לי הסתייגות כמו שאומרים.
ישראל אייכלר: אי-אפשר לשלול מהאזרח זכויות לנהוג ברכב ברישיון שיש לו מארצות-הברית.
דוד צור: מי זה האזרח?
ישראל אייכלר: התייר.
ישראל אייכלר: אי-אפשר לשלול מהתייר להשתמש ברישיון שלו וגם לא לתת לו רישיון אחר כמו שנותנים במדינות אחרות, אלא להתנות את זה במשרד הפנים, אישורי שהייה - - -
דוד צור: מה שאתה מציע שכל תייר שיבוא לפה יוכל לנהוג פה כאוות נפשו.
ישראל אייכלר: עם רישיון נהיגה אמריקני.
מיכל רוזין: קודם כול שינהג עם רישיון.
דוד צור: אין הגבלה של זמן?
ישראל אייכלר: תן לו רישיון ישראלי.
דוד צור: חצי שנה יש לו.
<חוה ראובני: שנה יש.
מיכל רוזין: את נושא השהייה תפתור עם משרד הפנים, למה עם משרד התחבורה?
דוד צור: שנה יש לו פה.
דוד צור: שנה הוא יכול לנהוג.
דוד צור: התקנה באה לומר שאחרי שנה הוא יצטרך לעשות רישיון נהיגה מקומי.
מיכל רוזין: לא נותנים לכולם לעשות פה רישיון נהיגה מקומי.
ישראל אייכלר: אני לא מתנגד לזה, בתנאי שהרישיון הישראלי יהיה דומה לרישיון שלי, זאת אומרת, בלי מגבלות של זמן.