GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<מרב תורג'מן: זה המקום לרזולוציה.
דוד צור: אתם מוכנים להקריא את הנוסח כמו שאנחנו רוצים להתקדם אתו?
דוד צור: תקריאו את זה עם התיקונים.
דוד צור: בזמן שאתם מכינים את זה נשמע את האדון.
<דני קדרון: אני דני קדרון, קצין בטיחות רכבים בצה"ל לשעבר וסגן מפקד מדור ההכשרות.
<דני קדרון: אני רק רציתי להעיר לוועדה שיש הרבה רכבים, אפילו רכבים חדשים של שנת 2013-2012, שלא מתקנים אותם, ואנשים מהשטחים קונים אותם, ומחזירים אותם לכביש בלי שום פיקוח.
<דני קדרון: אני נתקלתי בכמה רכבים כאלה.
דוד צור: זה עולם אחר, זה לא התקנות.
<דני קדרון: רק רציתי להעיר את תשומת לבכם.
<קריאות: זאת המציאות.
דוד צור: בשביל זה יש משטרה.
<רונן לוי: בשביל זה יש כנסת.
<קריאה: המשטרה רוצה שמאי.
דוד צור: המשטרה יכולה להיעזר גם בשמאי וגם באחרים.
דוד צור: כשהיא תופסת רכב כשאין הלימה בין מספרי השלדה לבין החלקים – יש הרבה מאוד.
דוד צור: אנחנו לא באים לפתור דרך התקנות האלה את כל הבעיות.
<רונן לוי: למה לא?
גילה גמליאל: מה שרצה כבודו להעיר את תשומת לבנו, לדעתי - -
דוד צור: אתה רוצה גם לפתור את בעיות גניבות הרכב דרך התקנות האלה?
גילה גמליאל: לא, לא.
גילה גמליאל: אבל במילים אחרות הוא אומר - -
<רונן לוי: ודאי שכן.
גילה גמליאל: - - מה קורה לאותם צרכנים שקונים - -
<רונן לוי: ודאי שכן, זאת תוספת לחוק הרישוי.
גילה גמליאל: - - בסיטואציה של מכירה נוספת?
<קריאה: אסור לתקן בשטחים.
גילה גמליאל: אבל נניח מישהו קנה רכב שתוקן בשטחים, והוא לא יודע.
גילה גמליאל: מה קורה אתו?
דוד צור: אבל זה לא שייך לזה.
גילה גמליאל: זאת שאלה.
גילה גמליאל: אתה לא רוצה להפוך אנשים לעבריינים בעל כורחם.
דוד צור: אפשר גם לפתור את בעיות ארגוני הפשיעה דרך תקנות תעבורה.
דוד צור: מאחר שהייתי נער ובגרתי גם בטיפול בנושאים האלה אני לא רואה קשר.
דוד צור: אני מקבל את ההערה, אבל זה מתחום אחר וצריך לטפל בזה.
דוד צור: אסור לתקן כלי רכב בשטחים.
דוד צור: איך הטפסים אמורים לסייע לעניין הזה?
דוד צור: זה לא מהעולם הזה.
דוד צור: אנחנו יכולים להתברבר פה עוד הרבה זמן, ובסוף לא נסיים.
<שמואל מלכיס: יש לנו הצעה נוספת.
דוד צור: לא שמענו מה הנוסח.
<שרית זוכוביצקי-אור: אני אקריא מה אנחנו מציעים.
דוד צור: אחרי ההקראה אפשר להציע עוד נוסחים.
<שרית זוכוביצקי-אור: (הקראה): (ח) מנהל מקצועי של מפעל בודק שלא נתן תעודת בדיקה לרכב שנגרם לו נזק בטיחות ושנבדק על-ידו או שלא הגיע לבדיקה לאחר שהמנהל המקצועי הודיע לו כי לרכב נגרם נזק בטיחות כאמור בתקנת משנה (ה) בתוך 30 ימים מיום הבדיקה או מיום ההודעה, לפי העניין, יודיע על כך לרשות הרישוי, והיא תהיה רשאית להתלות את רישיון הרכב עד לקבלת הודעה מהמפעל הבודק כאמור בתקנת משנה (ו).
דוד צור: הערות לזה.
<שלמה תוסייה -כהן: המנהל המקצועי או השמאי?
<שלמה תוסייה -כהן: יש הרי שני מסלולי דיווח?
<רונן לוי: את בעצם מכניסה עוד מסלול אחד.
<יערה למברגר: אבל היא כתבה את (ה).
<יערה למברגר: (ה) הוא דיווח על-ידי מנהל מקצועי.
דוד צור: לא להכניס כל פעם משהו, רבותי.
<יערה למברגר: למה 30, שרית?
דוד צור: הערות להקראה הזאת.
דוד צור: כן, משרד המשפטים.
<יערה למברגר: זה לא בקטע משפטי, אלא שאלה.
<יערה למברגר: אם חושבים שהרכב לא בטיחותי, והבן אדם אפילו לא טרח להגיע למפעל הבודק זה בסדר ש-30 יום הוא יסתובב ואחר כך נתלה את הרישיון?
<שרית זוכוביצקי-אור: אני לא יודעת אם הוא יסתובב.
<דידי רוזנפלד: אולי הוא מתוקן?
<דידי רוזנפלד: אולי ב-30 יום מתקנים אותו?
<יערה למברגר: הוא לא הגיע למפעל הבודק.
<יערה למברגר: המנהל המקצועי יעביר את ההודעה – זה לא השלב שהוא צריך להגיע למפעל הבודק?
<מרב תורג'מן: - - - הוא שולח את זה, ואנחנו עדיין צריכים לתת לו כמה ימים לביצוע התיקון.
<קריאה: 30 יום זה הרבה מדי זמן.
דוד צור: להוריד לשבועיים?
<מרב תורג'מן: השאלה אם זה ישים מבחינת התיקונים.
דוד צור: שבוע?
דוד צור: יום?
<קריאה: אני מתקן רכבים.
<קריאה: שבוע זה הרבה זמן.
<יערה למברגר: לא, אבל להזמין חלפים זה הרבה זמן.
<טל ויתקון: אבל אם אין חלקים הרכב עדיין צריך להיות שם.
<טל ויתקון: הוא לא צריך להסתובב.
דוד צור: מה הצעת המשטרה?
דוד צור: ניטרליים.
גילה גמליאל: אפשר לומר "עד".
<שרית זוכוביצקי-אור: לא, אי אפשר.
<שרית זוכוביצקי-אור: כי אז מי קובע - - -
<שרית זוכוביצקי-אור: אם אני רוצה להשתמש בשוט רציני אני רוצה מרחב לאזרח לבקש שיהיה לו מספיק זמן.
גילה גמליאל: אז למה לא עד21 יום?
<שרית זוכוביצקי-אור: אם תוך 30 יום – אפשר לקצר את זה ל-21.
<שרית זוכוביצקי-אור: השאלה אם זה מעשי.
מיכל רוזין: תחשבו, לאדם יש גם עבודה, הוא עושה עוד כמה דברים חוץ מלרוץ למוסכים.
דוד צור: 21 יום – יש הערות?
<שמואל מלכיס: אין בעיה.
דוד צור: אני מקבל את ההצעה של חברת הכנסת גמליאל שזה יהיה 21 יום.
דוד צור: מקובל.
<אבי גלנצר: אני רציתי להקריא משהו לגבי הסעיף הזה.
<אבי גלנצר: אני מנהל מקצועי במפעל בודק.
<אבי גלנצר: איך אני מקבל הודעה מהמוסך או ממנהל המוסך על כך שרכב צריך להגיע אליי באיזושהי צורה?
<אבי גלנצר: איך אני אקבל דיווח?
<אבי גלנצר: בכתב?
<אבי גלנצר: בעל-פה?
<אבי גלנצר: באיזו צורה זה יגיע אלי?
<מרב תורג'מן: כתוב ב-(ה).
<אבנר פלור: כתוב גם ב-(א2).
דוד צור: אתה שואל אותי אם זה בפקס או במייל?
<רונן לוי: אולי נוריד את זה לקרקע ונסביר:
<רונן לוי: אם אני גמרתי לתקן אוטו, ואני צריך להעביר אותו למפעל הבודק אז אני צריך להעביר אותו, אז איך פתאום הוא לא יגיע למפעל הבודק?
<שרית זוכוביצקי-אור: שלחת את העובד שלך.
<רונן לוי: אה, הוא נעלם.
<שרית זוכוביצקי-אור: לא יודעת - -
<רונן לוי: העובד שלי כאילו נגוז?
<רונן לוי: בואי תסבירי לי את ההיגיון, אני לא מצליח להבין.
דוד צור: זה בא לסגור סוג של פרצה.
<שרית זוכוביצקי-אור: אם הוא הגיע – מצוין.
<רונן לוי: אם הוא נגוז אני לא יכול לדווח למשרד הרישוי באותה דקה שהוא נגוז?
<שרית זוכוביצקי-אור: אנחנו רוצים שתהיה לנו אפשרות לעשות משהו עם הרישיון, אחרת לא נוכל לאכוף את זה.
מיכל רוזין: אנחנו צריכים לסגור את הפינה הזאת.
<דידי רוזנפלד: אם צריך להביא אותו פיזית אז הוא ישלח את העובד שלו.
<דידי רוזנפלד: והעובד גם יחזור באיזשהו יום.
דוד צור: היום לכאורה אין לו חובת דיווח על זה.
<דידי רוזנפלד: החובה של המנהל המקצועי שלא ישחרר את האוטו מהמוסך, אלא אם הוא עבור תקנה 309.
<רונן לוי: אז הוא תקוע אצלי גם ככה.
<דידי רוזנפלד: הוא צריך להיות אחראי שהרכב יגיע.
<דידי רוזנפלד: למה הוא צריך לכתוב מכתב ולשלוח עם יונת דואר?
<קריאה: לא שולחים מכתב.
דוד צור: זה סוג של סנקציה.
גילה גמליאל: לדעתי, זה מיותר.
גילה גמליאל: אני לא הבנתי את העניין.
<אבנר פלור: אדוני היושב-ראש, כמו שאתה רואה פה היום הנושא הזה לא מוסדר.
<אבנר פלור: אנחנו באים להסדיר.
<אבנר פלור: אז להפך, אם יש לך הערה מחכימה להכניס, בבקשה.
<אבנר פלור: אבל התהליך מוסדר יותר כרגע, אז גם בתהליך הזה לבוא ולהעיר הערות שהן לא במקום?
<אבנר פלור: בוא תעיר, בוא נתקן.
<אבנר פלור: אבל היום זה לא מוסדר.
<דידי רוזנפלד: מקבל את ההערה.
<דידי רוזנפלד: מתנצל.
<אבנר פלור: באים להסדיר אז גם זה לא טוב?
<דידי רוזנפלד: להפך.
דוד צור: הערנו מספיק הערות לנושא הזה.
דוד צור: אני מצביע על זה כמו שזה.
מיכל רוזין: מה לגבי - - -
דוד צור: 21 יום.
דוד צור: כמו שהציעה חברת הכנסת גמליאל.
<לאה ורון: - - - העניין הוא שלא הגיע לבדיקה, לא?
<מרב תורג'מן: כן, עם התוספת שהקריאה עורכת הדין זוכוביצקי - - -
<שמואל מלכיס: רגע, יש לנו הערה לסעיף (ז).
דוד צור: אבל אמרתם אותה ולא קיבלנו אותה.
<שמואל מלכיס: אבל יש לנו הצעה יותר טובה.
<בתיה לונדון: שוב – המטרה היא לגרום לכך שבעלי רכבים לא מבוטחים לא יישארו עם גרוטאות שלא יוכלו למכור אותן.
<בתיה לונדון: אנחנו מוסיפים רק מילה אחת להערה כדי שלמשרד התחבורה לא תהיה בעיה של מקום.
<בתיה לונדון: הרישום יהיה.
<בתיה לונדון: הרישום יהיה כך: "נזק בטיחותי תוקן, ונבדקה תקינותו".
דוד צור: הצעתם את זה קודם, ואמרנו שזה לא מקובל.
דוד צור: המדינה לא מוכנה לקחת על עצמה, בצדק, את האחריות לבדיקת תקינות.
<שמואל מלכיס: "נבדקה תקינותו".
<שמואל מלכיס: לא כתוב שהוא נמצא תקין.
<שמואל מלכיס: זה התפקיד של המכון.
<בתיה לונדון: קודם הצענו לכתוב - -
דוד צור: הערתכם נשמעה.
<שמואל מלכיס: זה לא הוגן כלפי - - -
דוד צור: מה אומר משרד התחבורה?
<בתיה לונדון: "נבדקה תקינותו" זאת לא הצהרה על תקינותו.
<שרית זוכוביצקי-אור: יש משמעות ל"נבדק".
דוד צור: משרד המשפטים, מה אתם אומרים?
דוד צור: תנו להם להשיב.
דוד צור: אני נותן עוד הזדמנות.
דוד צור: משרד המשפטים, בבקשה.
<יערה למברגר: "נבדקה תקינותו" – אין לי בעיה.
<יערה למברגר: אבל לדעתי, אנחנו משחקים פה במילים.
<יערה למברגר: בסופו של דבר זה אדם שהוא לא אדם מתוחכם.
<יערה למברגר: הוא קונה את הרכב, הוא רואה הוראה ברישיון הרכב.
<יערה למברגר: זה צריך להיות ברור לו.
דוד צור: "תוקן ונבדק" יותר חזק מ"נבדקה תקינותו".
דוד צור: אם נבדקה תקינותו, והוא לא תוקן?
<יערה למברגר: אז הוא לא תוקן, ונבדקה תקינותו.
<יערה למברגר: הוא לא עמד - -
<דידי רוזנפלד: הוא לא יכול להיבדק אם הוא לא תוקן.
דוד צור: חברי הכנסת, מי בעד הנוסח של (ז) ו-(ח) כפי שהוקרא?
דוד צור: בעד סעיפים (ז), (ח) – פה-אחד
דוד צור: מכיוון שאנחנו גולשים בזמן, ואנחנו צריכים כבר לאשר תקנות אחרות, אני מבקש – סעיף ט' הוא סעיף קשה ומורכב – תנצלו את הזמן, מה שלא קרה מספיק בפעם הזאת, כנראה, לחלופה של מיילים ודיבורים, ואם צריך גם פגישות בארבע עיניים זה לא הרגל מגונה – כדי לבוא לוועדה מיושרים לגבי סעיף ט', ואנחנו נצביע על זה בפעם הבאה שתיקבע על-ידי מנהלת הוועדה.
דוד צור: אני נועל את הישיבה.
אבישי ברוורמן: שלום לכולם.
אבישי ברוורמן: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכלכלה בנושא תקנות המועצה לענף הלול.
אבישי ברוורמן: כבוד השר, במקרה הזה ידידי יאיר שמיר שהייתי גם בהערכה ובידידות עמוקה עם אביו המנוח, ראש הממשלה יצחק שמיר.
אבישי ברוורמן: אדוני המנכ"ל, חברי חברי הכנסת, נציגים.
אבישי ברוורמן: אני פותח את הישיבה בנזיפה קלה משום שהיינו שמחים אם היינו מקבלים את התקנות האלה כמה חודשים קודם ולא ברגע האחרון.
אבישי ברוורמן: אדוני המנכ"ל, אתה חדש.
אבישי ברוורמן: אתה יודע שאנחנו לא מעכבים דברים, אז לפעולתך.
אבישי ברוורמן: אני פותח את הישיבה בעניין תקנות המועצה לענף הלול (כללים בדבר מכסות וייצור ביצי מאכל לשיווק בשנת 2014), התשע"ד-2013.
אבישי ברוורמן: אנחנו פותחים מכיוון שיש לנו זמן קצוב.
אבישי ברוורמן: מי יציג, אדוני?
<לאה יוגב: אדוני, סליחה.
אבישי ברוורמן: מי זאת?
<לאה יוגב: אני מדברת.
אבישי ברוורמן: סליחה, את לא מדברת.
<לאה יוגב: אפשר לבקש לדבר?
אבישי ברוורמן: סליחה, את לא יכולה לדבר.
אבישי ברוורמן: נתתי לך רשות דיבור?
<לאה יוגב: אני מבקשת.
אבישי ברוורמן: אז את לא מקבלת.
<לאה יוגב: בסדר.
<לאה יוגב: בבקשה.
אבישי ברוורמן: כבוד השר מבקש לדבר, אז מגיע לו, לא?
<לאה יוגב: סליחה, אני פספסתי.
<לאה יוגב: אני מבקשת סליחה.
אבישי ברוורמן: מי שרוצה לדבר נרשם אצל מנהלת הוועדה.
אבישי ברוורמן: הסדרנים, בבקשה לרשום את כל מי שרוצה לדבר.
אבישי ברוורמן: אני סוגר את הישיבה ב-11:00.
יאיר שמיר: בוקר טוב.
יאיר שמיר: אני אומר כמה משפטים ואחר כך המנכ"ל יציג את הדברים.
יאיר שמיר: קודם כול אני מקבל את הנזיפה.
יאיר שמיר: אבל לקח לנו זמן להגיע לפשרה הכי טובה שאפשר עם המגדלים כי בסופו של יום גם אני וגם רמי והנהלת המשרד עושים הכול לטובת המשק הפרטי וחיזוק ההתיישבות.
יאיר שמיר: לכן ניסינו למצוא את הדרכים הנכונות ביות.
יאיר שמיר: אני מקווה שגם היום נצא מפה מחוזקים ומחוסנים.
יאיר שמיר: כמה הערות: נכנסנו למצב שהייתה הצעה לרפורמה של השר שמחון.
יאיר שמיר: הרפורמה הזאת נתקלה בהתנגדות של המגדלים.
יאיר שמיר: אנחנו הבנו את ההתנגדות והגענו למסקנה שנעשה את זה בשיטה אחרת או לא לעשות את הרפורמה, אלא דברים אחרים.
יאיר שמיר: היינו בשבוע שעבר בצפון במועצת מרום הגליל, נפגשנו עם מגדלים - -
אבישי ברוורמן: מי נבחר, דרך אגב?
יאיר שמיר: עמית סופר.
אבישי ברוורמן: עמית סופר נשאר.
יאיר שמיר: עמית סופר היה אתנו, כמובן, וכמובן, היה גם ממעלה יוסף.
יאיר שמיר: אמרנו שנעשה כל דבר בתיאום ובשיתוף פעולה עם היישובים, וכל יישוב יחליט איך הוא רוצה.
יאיר שמיר: נתפור חליפה לכל יישוב.
יאיר שמיר: יש שם שני עקרונות חשובים שאנחנו רוצים: א', אנחנו ניתן תשומת לב מיוחדת ופרטנית – וזה לא הדיון הזה – ליישובי הגדר.
יאיר שמיר: יש כמה יישובי גדר שצריכים טיפול מיוחד, התייחסות מיוחדת.
יאיר שמיר: אבל זה לא בדיון הזה.
יאיר שמיר: בדיון הזה אנחנו מדברים על התקנות הכלליות.
יאיר שמיר: אנחנו לקחנו 26 יישובים, דגמנו כבר 12, ו-14 האחרים רצינו לדגום ועצרו אותנו משיקולים כאלה ואחרים.
יאיר שמיר: אנחנו נמשיך את זה, ובסופו של יום כל ועד בכל יישוב יגיש לנו מה הוא רוצה.
יאיר שמיר: שני כללים: א', להכניס צעירים.
יאיר שמיר: לתת להם את המכסה הנדרשת להחזיק משק משפחתי בכבוד, ברמה כמו שצריך.
יאיר שמיר: אנחנו מדברים על חצי מיליון ביצים.
יאיר שמיר: ב', אנחנו בריאות הציבור.
יאיר שמיר: חברים, אין שום סיבה בעולם שהביצים לא יופקו, וייוצרו ויגודלו בתנאים הבריאותיים והסביבתיים הנדרשים.
יאיר שמיר: נקודה.
יאיר שמיר: לכן על הדברים האלה נקפיד.
יאיר שמיר: אני מציע שנשמור על הדר בית"רי - -
אבישי ברוורמן: תעשה לי טובה, אתה כבר מתחיל אתי?
אבישי ברוורמן: למה לא הדר של בן גוריון ומפא"י?
אבישי ברוורמן: מה יש?
יאיר שמיר: זה אותו דור.
יאיר שמיר: לגבי רשות הדיבור – תעשו את זה בקצרה כי אנחנו רוצים לגמור היום.
יאיר שמיר: אין לנו זמן.
יאיר שמיר: היושב-ראש צדק בנזיפה – אין לנו זמן, ואם לא נעשה את התקנות מצבנו לא יהיה טוב.
יאיר שמיר: תודה.
אבישי ברוורמן: תודה, אדוני השר.
<רמי כהן: אני מנכ"ל משרד החקלאות ופיתוח הכפר.
<רמי כהן: אדוני היושב-ראש, כפי שציין השר, ועצם העובדה שגם השר וגם המנכ"ל נמצאים פה בשלב הגשת התקנות לאישור מראה את חשיבות הנושא בעיני המשרד.
<רמי כהן: אנחנו טרחנו ועמלנו בעניין הזה בחודשים האחרונים לא מעט גם אצלנו במשרד וגם בסיורים בשטח.
<רמי כהן: אנחנו חושבים שצריך לתת תקנות מקלות לתושבי הפריפריה שמגדלים עופות לייצור ביצים.
<רמי כהן: אנחנו חושבים שהרעיון של חיזוק ההתיישבות ברוח הציונות של מתן אפשרות לדור צעיר להיכנס לתחום מחייבים אותנו כמשרד ממשלתי למאמץ מיוחד.
<רמי כהן: בניגוד למקובל בשנים האחרונות עשינו מנגנון קצת שונה שבא להקל חוץ מאשר על אותם 26 יישובים בגבול הצפון גם על כל מגדלי העופות להטלה ברחבי הארץ, והחלטנו לתת פתרון פרטני לכל יישוב ויישוב.
<רמי כהן: הגענו לתובנה שאנחנו לא רוצים להכתיב את העניין הזה, אלא כל יישוב ימצא את המנגנון המתאים לו, ואנחנו נאמץ אותו; ובלבד שהמנגנון הזה יענה על הנחיות בריאות הציבור של השירותים הווטרינריים.
<רמי כהן: מצאנו מנגנון שמאפשר לנו לחדש את התקנות, להכניס אנשים צעירים למערכת ולבסוף לעשות תכנון לטווח ארוך ולוודא שנגיע עם התקנות האלה לאישור.
<רמי כהן: אמנם זה בדקה ה-90, שבוע לפני סוף מועדן, אבל זה לאחר שהשקענו הרבה מאמץ עם אנשים שונים שמייצגים את הציבור, כולל שלשום בערב שישבנו עד שעה מאוחרת פה בכנסת.
<רמי כהן: יש דבר אחד שאני רוצה להגיד ולסיים בזה: יש יישובים שרוצים להתחיל את שדרוג לולי ההטלה שלהם, ואנחנו רוצים לאפשר להם לעשות את זה באופן מידי.
<רמי כהן: יש לנו עניין לסיים את אישור התקנות, ויש לנו עניין לעשות את זה בהסכמה.
<רמי כהן: תודה.
אבישי ברוורמן: רבותי, כמו שאמרתי, הזמן קצר והמלאכה מרובה.
אבישי ברוורמן: אני לא אגיד שהפועלים עצלים, אבל בעל הבית דוחק.
אבישי ברוורמן: אני שמעתי חלק גדול מהגורמים, וכל אחד יודע שחייבים להעביר היום תקנות.
אבישי ברוורמן: אם לא נעביר תקנות אנחנו פה בהפקר פטרושקה כללי בכל שוק הביצים.
אבישי ברוורמן: יש פה אולי אי הסכמות מסוימות – אני מקווה שנגיע להסכמות.
אבישי ברוורמן: חייבים לצאת מפה עם החלטה.
אבישי ברוורמן: אני מבקש בקצרה הערות כלליות, ואז נתחיל לעבור סעיף-סעיף בהקראה.
אבישי ברוורמן: מי קורא, אדוני המנכ"ל?
<אפרת ורד: עורכת הדין אפרת ורד ממשרד החקלאות.
אבישי ברוורמן: חבר הכנסת לשעבר אבו וילן, יש לך הערה כללית?
אבשלום וילן: הנושא נמשך כמה שנים.
אבשלום וילן: עמדת התאחדות חקלאי ישראל היא חד משמעית: לתמוך בתקנות, לתמוך במדיניות המשרד ולהתקדם עם פתרונות תוך כדי תנועה, כפי שהציגו השר והמנכ"ל.
יצחק וקנין: יש לי הערה כללית.
יצחק וקנין: אני בא מכיוון שאני חלק מהאנשים שיושבים פה.
יצחק וקנין: אני מגדל בעצמי.
יצחק וקנין: בזמנו הייתי בעד כל הרפורמה, המגדלים יודעים את זה.
יצחק וקנין: ישבתי פה והיו לי ויכוחים קשים אפילו עם החברים שלי.
יצחק וקנין: אני מסכים עם הכוונות של המשרד, כי הן כוונות טובות, אבל חסר לי משהו בדבר הזה.
יצחק וקנין: בחלק מהסעיפים יש כוונה לשדרג את הלולים.
יצחק וקנין: מי שיהיה לו כסף ישדרג את הלולים, רבותי, ומי שאין לו כסף לא יוכל לשדרג את הלולים.
יצחק וקנין: הורדנו גם את אותו תקציב שהמדינה הקצתה.
יצחק וקנין: הוקצו בזמנו לרפורמה כ-300 מיליון שקל, זאת אומרת שהיום אנחנו הולכים לשלב כזה שעשירים יוכלו לבצע את השדרוג, ואחרים לא יוכלו לבצע את השדרוג.
יצחק וקנין: אני לא יודע לאן זה יוביל אותנו בסופו של דבר.
יצחק וקנין: אם אתם באמת רוצים לאשר את אותם סעיפים צריך להיות מונח בצדם מענק.
יצחק וקנין: כי מה שאתם תיצרו במצב מסוים – אפילו במושב שלי, לדוגמה הוא שלמי שיש כסף יעשה את השדרוג.
יצחק וקנין: לי יש כסף אני אעשה שדרוג.
יצחק וקנין: לשכן שלי לידי אין כסף – הוא לא יעשה שדרוג, כי גם אין לו מענק לעשות את השדרוג.
יצחק וקנין: לכן זה הדבר שמפריע לי לגבי הגודל הכללי שאתם רוצים לתת – כ-500 אלף ביצים למגדל במקום 250 אלף.
יצחק וקנין: צריך לקחת בחשבון, רבותי – אני מכיר את הענף הזה ישר והפוך – שלא נעשה פעולה שתגרום לעודפי ביצים, וזה יהיה כחרב פיפיות נגד החקלאים, ואז נלך להשמדות ולמצב לא בריא.
יצחק וקנין: צריך לקחת בחשבון איך אנחנו מבצעים את אותן תוספות.
יצחק וקנין: אני חושב שזה נכון לתת מכסה של 800 אלף, רק לקחת תמיד בחישוב הכללי שלנו שלא נעבור ונגרום להצפה של השוק ונגרום לירידת מחירים ולהשמדה גדולה.
אבישי ברוורמן: אני רוצה לחדד את שתי ההערות של חבר הכנסת וקנין.
אבישי ברוורמן: השאלה הראשונה היא לגבי נושא התכנון; שאכן מכיוון שהביקוש הוא די קשיח שהתכנון לא יביא לעודף היצע ואחר כך להשמדה ולמטלה כספית; והשאלה השנייה – איך מבטיחים שאנשים שמשדרגים גם מקבלים כסף לשדרוג?
אבישי ברוורמן: אתה רוצה להתייחס לזה במילה אחת, כבוד השר?
יאיר שמיר: אני רוצה שרמי יתייחס.
<רמי כהן: אנחנו פועלים מול משרד האוצר להחזיר חלק מאותם 300 מיליון - -
אבישי ברוורמן: מה זה "פועלים"?
יאיר שמיר: לא, לא.
יאיר שמיר: עכשיו אנחנו מכינים תקציב 2014, ויהיה לזה כסף.
יאיר שמיר: אני לא רוצה להתחייב כמה יהיה, בוודאי לא בשם האוצר.
<שמעון ביטון: כבוד השר, היום זה התחייבויות, בבקשה.
<לאה יוגב: היו התחייבויות ולא עומדים בהן, אז מה זה משנה?
יאיר שמיר: קודם כול לא קיבלת רשות דיבור.
<שמעון ביטון: סליחה.
אבישי ברוורמן: אחד-אחד לפי התור.
אבישי ברוורמן: כמו שאנחנו גדלנו אתה ואני - - -
יאיר שמיר: קודם כול אנחנו צריכים להגיד מה אנחנו רוצים לעשות, איך כל יישוב רוצה לעשות אותו.
יאיר שמיר: נעשה הערכה כמה כסף צריך.
יאיר שמיר: בכל מקרה ברור שצריך לעשות את זה.
אבישי ברוורמן: בלי כסף זה לא יעבוד.
יאיר שמיר: היה כסף וגם כן לא עבד.
יאיר שמיר: אז חברים, קודם כול צריך בתקנות להגיד מה רוצים לעשות; אחר כך כמה צריך, ואז נעשה מה שצריך לעשות.
אבישי ברוורמן: רק הערות כלליות בשלב זה.
אבישי ברוורמן: אדוני, שמך, בבקשה.
<שמעון ביטון: שמעון ביטון, בן מושב אביבים, נציג המגדלים בעיקר ביצים.
<שמעון ביטון: אנחנו שומעים פה דברים, ואנחנו גם רוצים לכבד את החוק ושבסוף היום יהיו גם תקנות.
<שמעון ביטון: כל הצוות הנכבד יושב פה כבר כמה שנים ומדברים על רפורמה שכרגע הכותרת שלה "הרפורמה בוטלה".
<שמעון ביטון: חברים יקרים, הרפורמה לא בוטלה.
<שמעון ביטון: התקנות שמוגשות היום לוועדת הכלכלה זאת רפורמה יותר רעה מהרפורמה הקודמת שאנחנו מכירים.
<שמעון ביטון: שדרוג המשק המשפחתי עולה כסף.
<שמעון ביטון: אנחנו אנשי חוק ורוצים לגדל עופות בתנאים הטובים ביותר שאפשר.
<שמעון ביטון: אנחנו מפעל תעשייה מייצר מזון.
<שמעון ביטון: אנחנו מוכנים לעמוד בכל התקנות של בריאות הציבור, של איכות הסביבה וכמובן, של צער בעלי חיים.
<שמעון ביטון: כנגד כל זה צריך לעמוד כסף, ובגלל שדרוג המשק המשפחתי שאני שמח שהמשרד משדר זה יעלה יותר כסף.
<שמעון ביטון: אנחנו נמצאים בגבול הצפון.
<שמעון ביטון: 90% מהמשפחות חיות מהלול המסכן והקטן הזה, וחיים בכבוד, ואנחנו לא פה בשביל להתבכיין.
<שמעון ביטון: אבל יהיה אסון כלכלי אם חקלאים יעזבו את הלולים האלה.
<שמעון ביטון: אני מאוד מבקש מאדוני היושב-ראש לקחת בכובד ראש את הדברים שנאמרים פה.
<שמעון ביטון: הגיעו לכאן חקלאים שיצאו ב-5:00 בבוקר כדי להגיד את הדברים, ואני אשמח אם תינתן הזכות לומר אותם.
<שמעון ביטון: נכבד את החוק, אבל צריך להביא כסף, צריך להגיד היום שהתכנון נשמר לעוד 15 שנה, לחזק את הסובסידיה לעוד 15 שנה כי אין סיבה לייצר ביצים ולא להרוויח כסף.
<שמעון ביטון: אם אמא שלי בת 70 תצטרך לחתום היום על הלוואה של חצי מיליון שקל לא יהיה לה מאיפה לפרנס את עצמה.
<שמעון ביטון: אנחנו מייצרים ביצים בשביל להתפרנס.
<שמעון ביטון: כל מה שיוחלט פה מקובל עלינו בתנאי שהרווח שאנחנו מייצרים היום יישמר.
<שמעון ביטון: אם זה יקרה אנחנו נלך יד ביד.
<שמעון ביטון: משרד החקלאות והעומד בראשו שידר לנו בהתחלת הדרך שהפנים לשלום.
<שמעון ביטון: זה לא מה שקורה, אדוני השר, ואני מתנצל שאני אומר את הדברים ככה.
<שמעון ביטון: זה לא מה שקורה כשהתקנות מוגשות כמו שהן.
<שמעון ביטון: זה גזר דין מוות למאות ולאלפי משפחות בגליל.
<שמעון ביטון: אני מבקש שהדברים האלה יילקחו בחשבון, אדוני היושב-ראש.
<שמעון ביטון: תודה.
אבישי ברוורמן: אני מבקש בקצרה.
אבישי ברוורמן: יש פה הרבה נציגים של הלולנים.
אבישי ברוורמן: יוסי קמיסה, נציג אגודת הלולנים בצפון הארץ.
<יוסי קמיסה: אני רוצה לברך גם את השר וגם את המנכ"ל.
<יוסי קמיסה: הוחלף צוות בצוות מעולה.
<יוסי קמיסה: הצוות הקודם לשר ולמנכ"ל לא הקשיב לנו.
<יוסי קמיסה: השר והמנכ"ל ביקרו 4-3 פעמים באזור שלנו, שמעו אותנו.
<יוסי קמיסה: ב-15 בחודש לפני שבוע וחצי ישבנו קבוצת מגדלים עם המנכ"ל, והמנכ"ל אמר לנו להגיש את הכול, ושהוא הולך אתנו.
<יוסי קמיסה: מה אתם רוצים?
<יוסי קמיסה: אני הולכים איתכם.
<יוסי קמיסה: אני ראיתי את המסמך שהמגדלים כתבו, והם יוצאים נגדנו.
<יוסי קמיסה: אם יושב פה הנציג יעקב כהן שמתנגד שנקבל 500 אלף ביצים, ואומר שמגיע לנו רק 250 אלף ביצים – ל ==איך אפשר דבר כזה?
<יוסי קמיסה: יש מסמך כתוב.
<יוסי קמיסה: השר והמנכ"ל התחייבו לחזק את יישובי הגדר.
<יוסי קמיסה: יישובי הגדר: נטועה, שתולה, זרעית, דובב ואביבים.
<יוסי קמיסה: אני מאמין לשר ולמנכ"ל שהיישובים האלה יפרצו קדימה.
<יוסי קמיסה: אי אפשר לדון בנושאים האלה מעבר לדברים האלה, זה כבר נמאס.
<יוסי קמיסה: השר והמנכ"ל תומכים בחקלאות, תומכים במתיישבים.
<יוסי קמיסה: הם ניהלו אתנו משא ומתן הוגן – אנחנו לא היינו מספיק הוגנים איתם.
<לאה יוגב: אדוני, אני מבקשת לומר כמה מילים, בבקשה.
אבישי ברוורמן: אני רק רושם פה כל אחד בקצרה.
<קריאה: אתה נגד החקלאים?
<יוסי קמיסה: אני אומר את האמת.
אבישי ברוורמן: רבותי, אני רוצה שזה יתנהל בכבוד הדדי.
אבישי ברוורמן: אתם יודעים כמה אני מכבד פה את כל האנשים.
אבישי ברוורמן: אני גם זכיתי בימי חלדי – ניהלתי את כל המדיניות החקלאית של הבנק העולמי.
אבישי ברוורמן: אני אוהב חקלאים, אני בעד החקלאות.
אבישי ברוורמן: גם השר.
אבישי ברוורמן: בואו נתקדם כדי שיותקנו התקנות, אחרת בכלל לא יהיו מכסות לביצים.
אבישי ברוורמן: לאה יוגב ממושב שומרה, בבקשה.
<לאה יוגב: אני גם חברה בדירקטוריון מועצת הלול.
<לאה יוגב: אדוני, התקנות היום מוגשות כאשר גם בדירקטוריון מועצת הלול דרשנו שהן יוגשו מבעוד מועד כדי שלא נגיע למה שקורה היום.
<לאה יוגב: אנחנו ארבעה ימים לפני סוף השנה.
<לאה יוגב: לתקנות הוכנסו כל סעיפי הרפורמה, ואתמול קיבלנו איום: או שתסכימו למה שהגשנו או שלא יהיה תכנון.
<לאה יוגב: זה כמו להגיד לנו, תחליטו לאיזה בור אתם רוצים ליפול, מצד ימין או מצד שמאל?
<לאה יוגב: התוצאה היא אותה תוצאה.
<לאה יוגב: אדוני, אני חייבת לעדכן אותך שאנחנו בירכנו מאוד את חילופי הגברי במשרד החקלאות.
<לאה יוגב: שר החקלאות וגם המנכ"ל גילו אוזן קשבת, ואמרו לנו, הרפורמה מתה, ואנחנו עם הפנים למשק המשפחתי.
אבישי ברוורמן: חבר הכנסת אטיאס, חבר הכנסת צור, בבקשה להתיישב.
<לאה יוגב: אנחנו במשא ומתן עם המשרד.
<לאה יוגב: אנחנו בעיצומו של תהליך שבו המשרד הודיע שהוא יתפור פתרונות לכל יישוב.
<לאה יוגב: לא קיבלנו את הפתרונות, אנחנו לא יודעים מה רוצים מאתנו.
<לאה יוגב: אנחנו לא יודעים כמה זה עולה, אנחנו לא יודעים אם יישאר לנו בסוף ממה לחיות, ואנחנו יודעים דבר אחד: היום הולכים לרתום את העגלה לפני הסוסים; אנחנו יודעים שאם ההחלטה היום תתקבל בפזיזות התוצאות שלה יהיו הרות גורל.
<לאה יוגב: אני פונה לכבוד השר, אדוני, אתה נצר לראש ממשלה.
<לאה יוגב: בשולחן הזה עברו החלטות גדולות ביותר שכולן היו לחיזוק יישובי גבול הצפון לא בגלל העיניים היפות שלנו, אלא כדי להחזיק את הגבול הזה במתיישבים ולא בחיילים.
<לאה יוגב: אני פונה אליך, אנחנו לא באנו להוריד ידיים ולא באנו להתנצח עם אף אחד.
<לאה יוגב: אנחנו באנו להילחם את מלחמת ההישרדות שלנו.
<לאה יוגב: אני פונה אליך, אדוני השר, בואו נפריד את התקנות לתפעול שוטף של הענף מהרפורמה.
<לאה יוגב: הרפורמה הוא נושא מורכב.
<לאה יוגב: הנושא לא הושלם.
<לאה יוגב: עוד לא קיבלנו מכם מה אתם רוצים מאתנו – בואו נפריד את זה, בואו ניפגש בעוד חודש, עוד שבועיים.
<לאה יוגב: תנו לנו מסגרת.
<לאה יוגב: אתם מכניסים אותנו לחדר חשוך עם רטייה על העיניים ואומרים לנו, תסכימו, ואנחנו לא יודעים על מה להסכים, אנחנו לא יודעים איך זה נראה.
<לאה יוגב: לא יעלה על הדעת דבר כזה.
אבישי ברוורמן: תודה רבה, גברת יוגב.
אבישי ברוורמן: אמרת את הדברים בצורה ברורה.
איציק שמולי: רק שאלת הבהרה.
איציק שמולי: חבר הכנסת וקנין נגע בלב העניין, ולא במקרה – הוא מגיע מהתחום.
איציק שמולי: מצד אחד ברורה הדחיפות, אדוני המנכ"ל, לאשר את התקנות, ואנחנו מבינים היטב מה ההשלכות של אי אישור התקנות.
איציק שמולי: אבל העובדה ששתי ממשלות קודמות כמדומני תקצבו את הדבר הזה יחד במקביל זה גורם לנו לתחושה שמצד אחד אנחנו רוצים לעשות את הדבר הנכון ומצד שני אנחנו לא רוצים לפגוע בחקלאים.
איציק שמולי: העובדה שיש מגדלים שאומרים פה משהו אחד ומגדלים שאומרים משהו אחר רק מקשה על העניין.
איציק שמולי: שאלת הבהרה אליך: אתם בוודאי עשיתם תחשיב מה אומרת הרגולציה הזאת לגבי שיפור הבריאות וצער בעלי-חיים שכולם תומכים בהם לגבי לול ממוצע במדינת ישראל.
איציק שמולי: אבל לדעתי, זאת אינפורמציה שעשויה להקל עלינו בקבלת ההחלטה לגבי התקנות האלה.
אבישי ברוורמן: מה העלות של בריאות הציבור?
איציק שמולי: מה העלות של השדרוג הזה?
אבישי ברוורמן: אתה יכול - - - אחר כך.
אבישי ברוורמן: אני רק רוצה לגמור את ההערות הכלליות, אחרת לא יהיו לכם תקנות ולא יהיו ביצים.
אבישי ברוורמן: יעקב כהן, בבקשה.
אבישי ברוורמן: אני מבקש מאוד בקצרה כי כמו שאמרתי, אין לנו הרבה זמן.
אבישי ברוורמן: אני רוצה לצאת מפה שיהיו לכם מכסות.
יעקב כהן: תודה, אדוני היושב-ראש.
יעקב כהן: כבוד השר, לנו כמגדלים אין אבא אחר, רק משרד החקלאות.
יעקב כהן: אנחנו מברכים על שינוי הגישה, אבל אני רוצה להסביר דבר קטן בקצרה: עצם משטר התכנון הוא כדי להגן עלינו כחקלאים.
יעקב כהן: בנוסף לכך יש מכסות ומכסי המגן שמגנים עלינו כדי להמשיך לייצר ביחידות קטנות.
יעקב כהן: ככה מתפרנסות מתוך 3,000 משפחות בארץ כ-2,000 משפחות ביישובי הגליל בקו העימות, והן חגורת הביטחון שלנו.
יעקב כהן: מה שכתוב בתקנות עומד בסתירה לתוכן שאמור להגן עלינו.
יעקב כהן: עצם חלוקת מכסות לצורך קידום ושדרוג הלולים – שאני מאמין שצריך לעשות אותו, צריך לשדרג את שלוחת ההטלה, אבל תוספת מכסות אינה תחליף למענקי השקעות.
יעקב כהן: הנושא הזה הוא כל כך מורכב.
יעקב כהן: כבוד חבר הכנסת יצחק וקנין וחבר הכנסת איציק שמולי אמרו שהדבר הכי חשוב איננו פה עכשיו.
יעקב כהן: אני מציע דבר אחד: התקנות חייבות להיות מאושרות גם אם יהיו רעות - -
יעקב כהן: - - אבל יש גוף שהשר צריך להתייעץ אתו – מליאת המועצה לענף הלול.
יעקב כהן: יושבים שם הרבה אנשים מכל הקשת: משווקים, מגדלים, נציגי ממשלה.