GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<חיים הר-זהב: הדבר היחיד שאני מבקש לרגע, תיכף בטח יאיר טרצ'יצקי ידבר על העניין העיתונאי, אבל כוועד העובדים אנחנו מבקשים – 18 מיליון שקלים, אני מסכים לגמרי, ואמרתי את זה גם לפרוטוקול, זה מספר נכון רק כשרוצים להתפיח את כיסיו של מפיק פלוני או פלמוני, וזה מה שקרה פה בשנים האחרונות.
<חיים הר-זהב: אני אומר את זה ישר ולעניין, אין לי מה להפסיד מזה.
<חיים הר-זהב: לצערי, לדאבוני, בהוצאה של 18 מיליון שקלים לא היתה הצדקה שיהיו רק 3 מהדורות, היו צריכות להיות 6, 7 או 8 מהדורות, כי העלות היא לא 18 מיליון שקל.
<חיים הר-זהב: במאה העשרים-ואחת המצלמה קטנה, זה לא שנות השישים שאז לבנות אולפן עלה מיליארדי שקלים, אנחנו לא בסיטואציה הזאת.
מרב מיכאלי: גם צריך שהאולפן שנבנה יחזור לכספי המדינה.
<חיים הר-זהב: 18 מיליון שקל בסיטואציה של 3 מהדורות – אני לא אומר שזה הרבה, אני אומר שזה המון.
<חיים הר-זהב: אבל אני אומר דבר אחד, צריך להבין שאם אנחנו לא רוצים עוד פעם להתפיח את כיסיהם של מפיקים שיגזרו קופון בין הגורם שיממן – בין אם זה "יס" ו"הוט", אני, האוצר, הוא, זה לא משנה – אני מבקש דבר אחד, שזה כן ייעשה עם העובדים האלה, ואסביר למה.
<חיים סלוצקי: ממש לא.
<חיים סלוצקי: זה לא חוקי.
<חיים סלוצקי: לא יקום ולא יהיה.
אבישי ברוורמן: מר סלוצקי, כל אחד אומר את דבריו בזכות דיבור.
אבישי ברוורמן: היה פה השופט וינוגרד בישיבה הקודמת, היתה לו זכות דיבור והיו גם מי שלא הסכימו אתו.
<חיים הר-זהב: ברשותכם, אסביר מדוע.
<חיים הר-זהב: המטרה שלנו לא להתפיח את כיסיהם של מפיקים.
<חיים הר-זהב: אני אומר לכם בהגינות, ב-10 מיליון שקלים, 10.5 מיליון שקלים אפשר לעשות חדשות טובות, אבל זה בתנאי שאין עוד גורם נוסף שגוזר קופון.
<חיים הר-זהב: אם צריך להיות עוד גורם שגוזר קופון צריך לחשב את הדלתא הזאת.
<חיים הר-זהב: אם יביאו עוד מפיק, לא משנה מי הוא יהיה, שייקח 3 או 4 מיליון שקלים – ב-6 מיליון שקלים אי אפשר לעשות טלוויזיה.
<חיים סלוצקי: אני עושה טלוויזיה.
<חיים הר-זהב: "תכלס" זה אמור לעלות בסביבות 10-10.5 מיליון שקל.
<חיים הר-זהב: אם רוצים לעשות את זה לא ישירות מול העובדים אלא דרך מפיק, שיעלו את הדלתא בהתאם.
אריאל אטיאס: מה אתה רוצה שיהיה כתוב בסוף, 10 מיליון שקל במקום 18 מיליון שקל?
<חיים הר-זהב: בכפיפות לגורם המחליט.
<חיים הר-זהב: אם הגורם שמפיק את זה, שמשלם את זה, רוצה להכניס פנימה מפיק נוסף שיחתוך את ליטרת הבשר אז בבקשה לכלול את ליטרת הבשר מעל 10 מיליון שקל.
<חיים הר-זהב: אם היא נכללת בתוך ה-10 מיליון שקל – אין טלוויזיה ב-4-5 מיליון שקל.
מיכל בירן: הוא אומר שאם זה לא בהסכמה ועושים את זה "על הראש" של העובדים אז זה צריך כבר להיות 18 מיליון שקל, כי זה יהיה עם מפיקים.
מיכל בירן: אם עושים את זה בהסכמה עם העובדים אפשר לסגור ב-10 מיליון שקל.
<חיים הר-זהב: נכון, זה הדלתא.
<חיים הר-זהב: הדלתא היא ליטרת הבשר.
<חיים סלוצקי: מאיפה הבאת את זה?
<חיים סלוצקי: סליחה, מה הידע שלך?
<חיים סלוצקי: אני עובד 43 שנים.
מיכל בירן: אני רק מפרשת את מה שאמר חיים הר-זהב ואני מאמינה לו יותר מאשר אני מאמינה לך.
<חיים סלוצקי: אני עובד 43 שנים, עושה מהדורות חדשות בכל ערב.
<חיים סלוצקי: לא צריך את הסכום הזה.
<חיים סלוצקי: מאיפה את מבינה?
<חיים סלוצקי: אני נורא מתפלא.
<חיים סלוצקי: תשאלי את המקצוענים.
אבישי ברוורמן: אני רוצה להתחיל להגיע לסיכום, שמוליק ריפמן עוד צריך לחזור הביתה.
<קריאה: חיים הר-זהב בעצמו אמר שזה 10 מיליון שקל.
אבישי ברוורמן: סליחה, חיים הר-זהב ברשות דיבור.
<חיים הר-זהב: אגיד רק משפט אחד אחרון.
<חיים הר-זהב: כעובדים, בסוף אנחנו בסך הכול פועלים, לא יעזור כלום, אנחנו עיתונאים, כתבים, צלמים, אנשי קונטרול.
<חיים הר-זהב: אנשי עסקים גדולים לא היינו, וכנראה גם לא נהיה.
<חיים הר-זהב: אם היינו יכולים להיות – וואלה, כנראה היינו מרוויחים יותר מ-5,000 שקל בחודש שרובנו מקבלים.
<חיים הר-זהב: אבל יחד עם זאת, עשינו צעד לקראת זה, התכוננו ליום הזה, הקמנו חברה כדי להפיק את החדשות המקומיות.
<חיים הר-זהב: אני מבקש לומר בין אם זה יהיה משרד האוצר ובין אם זה יהיה "יס" ו"הוט", אני מצהיר כאן לפרוטוקול, אין לי בעיה שזה יהיה הכי שקוף בעולם ושכל שקל רווח מעל העלות יחזור בחזרה לגורם המממן, עד כדי כך.
<חיים הר-זהב: אין לי עניין להרוויח מחדשות מקומיות.
<חיים סלוצקי: לא חשבתי שאנחנו עוסקים בקידום איזו חברת חדשות חדשה, אז בואו נכניס גם את זה לסדר היום.
<חיים הר-זהב: תוסיפו את הדלתא של ליטרת הבשר.
<חיים סלוצקי: אני לא מאמין שאנחנו יושבים בוועדת הכלכלה של הכנסת ודנים בעבודה לאנשים.
<חיים סלוצקי: רבותי, לאן הגענו?
<מיכל רפאלי כדורי: רפובליקת בננות.
<חיים סלוצקי: עכשיו אנחנו עוסקים בחברה של חיים הר-זהב.
<חיים סלוצקי: מה הדבר הזה?
<ריקי כרמי: כל אלה שיושבים פה החדשות המקומיות הן שלהם.
אבישי ברוורמן: רבותי, אני מבקש מכם, כל אחד יכול לומר בכנסת מה שהוא רוצה.
אבישי ברוורמן: הוא יכול להגיד דברים שלפעמים הם לא נכונים ולפעמים הם כן נכונים, אבל עדיין – זה עלול להשתנות – אנו חיים בדמוקרטיה וכל אחד יגיד את דעתו בכנסת, אפילו אם אנשים חושבים שהיא לא מדויקת.
אבישי ברוורמן: משפט אחרון, מר הר-זהב.
<חיים הר-זהב: משפט אחרון לחלוטין.
<חיים הר-זהב: אני מקבל את עמדתם ואני גם מקבל את מה שהרצל עוזר אמר לי בשבוע שעבר כאן לפרוטוקול: "אתם לא תעבדו".
<חיים הר-זהב: יושבים פה חברים שלי, ואתם תשבו בשקט, ברשותכם.
<חיים הר-זהב: יושבים פה חברים שלי שמחר בשעה 12 בלילה, כאשר כל העולם יתנשק, יהפכו למובטלים.
<חיים הר-זהב: שלא יעשו את זה דרכנו, סבבה, אני מקבל, אז שיעשו את זה במחיר יקר יותר, כי מה לעשות, חדשות מקומיות אמיתיות עולות 10 מיליון שקלים, בלי ליטרת הבשר.
אבישי ברוורמן: רבותי, אני מחכה עוד לשמוע אם יש פה דברים כלשהם, אני רוצה להתחיל להתקדם בהצעת החוק.
אבישי ברוורמן: פחות או יותר ברור לי לחלוטין, ואני אומר את זה עכשיו, נחתכו פה קופונים בלתי רגילים.
אבישי ברוורמן: קיבלתי את האינפורמציה בתקופה האחרונה והזדעזעתי מן המספרים לאור ההוצאות האמיתיות.
אבישי ברוורמן: ולכן גם בסיכום שלך וגם בשיחתי עם עוד מישהו מתברר שמדובר פה על 10 מיליון שקלים.
מיכל בירן: 10 מיליון שקלים זה בלי שגוזרים מזה קופון.
אבישי ברוורמן: הסיכום הוא 10 מיליון שקלים.
אבישי ברוורמן: מעבר ל-10 מיליון שקלים, הדבר שהכי הייתי רוצה, עוד לפני שהנחתי את הצעת החוק, כדי שיהיו חדשות בפריפריה, כדי שהעובדים יועסקו הייתי שמח שמשרד האוצר היה עושה את זה.
אבישי ברוורמן: התחננתי, שכבתי על הגדר, דיברתי עם כולם, כולל יעל מבורך, שהעריכה את זה עד עכשיו, והיתה - - - מאוניברסיטת בן גוריון שעבדה אתנו ביחד.
אבישי ברוורמן: יושב פה עפר מרגלית ממשרד האוצר.
אבישי ברוורמן: אם אני מעביר עכשיו את ההצעה הזאת עם משרד האוצר אז עשיתי את הדברים מאוד-מאוד יפה, 5-6 מיליון שקל "הוט" ו"יס", 5 מיליון שקל משרד האוצר.
אבישי ברוורמן: אני יכול לעשות את זה, זה הכי פשוט.
אבישי ברוורמן: מה שיקרה בממשלה – משרד האוצר יודיע לי, ולמשרד האוצר יש וטו, שהוא מפיל את זה, וברגע שהוא מפיל את זה אין כלום, אין חדשות מקומיות, אין שום דבר.
אבישי ברוורמן: לכן אם אני רוצה שיהיו חדשות מקומיות יש לי אפשרות אחת, להעביר את זה עכשיו עם ה-10 מיליון שקל בצורה ברורה.
אבישי ברוורמן: אני עוד מחכה לראות אם תהיה הסכמה, יכול להיות שננסה לעשות את זה לשנתיים.
אריאל אטיאס: משרד האוצר נותן משהו?
אבישי ברוורמן: אפילו לא גרוש.
אבישי ברוורמן: אפס.
אבישי ברוורמן: משרד האוצר לא ייתן.
<מיכל רפאלי כדורי: אבל למה "לשכב" עלינו?
אבישי ברוורמן: רבותי, שמעתי אתכם.
אבישי ברוורמן: עכשיו אני יכול לעשות רק דבר אחד.
אבישי ברוורמן: האופציה היא, או שעכשיו אחליט שזה משרד האוצר.
אבישי ברוורמן: הלא ההצעה הזאת – וכולם פה לא תמימים – הגיעה לוועדת השרים לענייני חקיקה.
אבישי ברוורמן: ביקשתי משר האוצר, ביקשתי מהשר ארדן.
אבישי ברוורמן: היה ברור שאין.
אבישי ברוורמן: לכן, מכיוון שחשוב לי, אחרת לא הייתי מעורב בתוך כל המאבק הזה, שיהיו פה חדשות מקומיות ושישכרו עובדים ושהדבר הזה יקרה, לכן זה הדבר הטוב ביותר שאפשר לעשות כרגע.
אבישי ברוורמן: מי שרוצה את הטוב ביותר, ייסגרו לו החדשות המקומיות.
אבישי ברוורמן: ברגע שמשרד האוצר יגיד "נייט", אין חוק.
אבישי ברוורמן: זה הסיכום.
אבישי ברוורמן: לכן אני אומר, הקופון פה כבר ירד.
אבישי ברוורמן: יש פה קופון גדול ואני לא רוצה לפתוח אותו.
אבישי ברוורמן: היה פה קופון גדול, חיים סלוצקי וחיים הר-זהב אמרו את זה משני הצדדים.
אבישי ברוורמן: 10 מיליון שקל זה מספיק, ואולי פחות.
אבישי ברוורמן: אני רוצה עכשיו להגיע לסיכום, שנתחיל לקרוא את הצעת החוק.
אריאל אטיאס: אבל הורדת את הסכום, אדוני.
אריאל אטיאס: אני לא מבין.
אריאל אטיאס: אני לא מבין מה אתה אומר.
אריאל אטיאס: הורדת את הסכום מ-18 מיליון שקל ל-10 מיליון שקל על חשבון שתי החברות.
אריאל אטיאס: משרד האוצר מקציב אפס.
אריאל אטיאס: מה המשמעות?
אריאל אטיאס: שיאיר לפיד, שהגיע מהטלוויזיה, סוגר טלוויזיה.
אריאל אטיאס: זה המשמעות.
גילה גמליאל: ומפטר 70 עובדים.
גילה גמליאל: זה מה שיאיר לפיד עושה.
אריאל אטיאס: זאת האמת.
אריאל אטיאס: הוא מפטר עובדים.
אריאל אטיאס: גבורה גדולה שהחדשות המקומיות נמשכות על חשבון זה שהמדינה מסירה את האחריות שלה?
גילה גמליאל: האלטרנטיבה היא, פקיד משרד האוצר שנמצא פה אמר שזה עבר ועדת שרים לענייני חקיקה ולא ידענו את זה אפילו.
אריאל אטיאס: עברה החלטה שהמדינה מממנת.
גילה גמליאל: לא, ההצעה שמונחת על השולחן עברה בוועדת השרים לענייני חקיקה.
גילה גמליאל: אמרתי לו שיבדוק עם השר שלו אפשרות לשינוי.
<לאה ורון: כל הצעת חוק שנידונה בכנסת עוברת בוועדת השרים לענייני חקיקה.
גילה גמליאל: ברור, כך אמרתי לו.
<קריאה: למה על חשבון היצירה המקורית?
<קריאה: אולי על חשבון תחנות הדלק?
אריאל אטיאס: באים לפה כאילו עם איזו בשורה, אבל מה שקורה, יאיר לפיד סוגר טלוויזיה.
אריאל אטיאס: עובדים עלינו.
גילה גמליאל: יושב כאן נציג משרד האוצר ומה שיש לו לומר בניסיון להגיע לפשרה, שזה כבר עבר את ועדת השרים לענייני חקיקה.
<רון אילון: זה אותו משרד אוצר שאחרי זה בוכה ש"יס" ו"הוט" יקרים מדי, אבל כשנוח לו הוא מפיל את ההוצאה עלינו.
<רון אילון: למה אנחנו יקרים מדי?
<רון אילון: בגלל סוג כזה של חקיקה.
<רון אילון: לאן הולך מיליארד שקל של רשות השידור?
<רון אילון: אי אפשר למצוא שם 10 מיליון שקל לחדשות מקומיות?
אבישי ברוורמן: חבר הכנסת אטיאס, תקשיב אליי.
אבישי ברוורמן: אני משחק פה כרגע לא אופוזיציה-קואליציה.
אבישי ברוורמן: אני מסתכל על החדשות המקומיות.
אבישי ברוורמן: אתה אדם חכם מאוד.
אריאל אטיאס: גם אני מסתכל על החדשות המקומיות.
אריאל אטיאס: בתקופתי- - -
<שמואל ריפמן: תחזור.
אבישי ברוורמן: יש לי אפשרות פשוטה מאוד.
אבישי ברוורמן: אם לא אעביר את הצעת החוק בצורה הזאת משרד האוצר יפיל את זה ואז אין חדשות מקומיות.
מיכל רוזין: אבל יש פה אמירה של חברי כנסת גם מן הקואליציה וגם מן האופוזיציה, אז בואו נצביע ככה.
מיכל רוזין: בואו נראה מה יקרה אחר-כך במליאה.
גילה גמליאל: אני מוכנה להצביע בעד ש-5 מיליון שקל יוטלו על משרד האוצר.
אריאל אטיאס: עושים פה עליהום על יאיר לפיד על סגירת טלוויזיה?
אבישי ברוורמן: לא רציתי שתיכנסו פה איש במשנהו.
אבישי ברוורמן: מה שחיים סלוצקי עשה, לא אהבתי את זה, ואני מעריך אותו.
גילה גמליאל: זה הכי הגיוני, אבל נציג משרד האוצר לא רוצה לדבר עם השר שלו.
מיכל רוזין: אז אנחנו נעביר את זה ולקראת ההצבעה במליאה נדבר עם השרים, שר התקשורת ושר האוצר.
אבישי ברוורמן: אני שואל את חיים הר-זהב, כל מה שעשיתי פה היה בשביל חדשות מקומיות – אני מסתכל על שמוליק ריפמן, אני מסתכל על אלי ברדה, אני מסתכל על אילן שוחט ראש עיריית צפת – ובשביל העובדים.
אבישי ברוורמן: ספגתי פה גם קצת רפש שלא היה מגיע לי.
אבישי ברוורמן: לא חשוב לי הרפש.
אבישי ברוורמן: אני חושש עכשיו – הלא אני מעריך את גילה גמליאל מאוד – שאם נלך בדרך הזאת, אין לי בעיה ללכת בדרך הזאת, 5 מיליון שקל משרד האוצר ו-5 מיליון שקל "הוט" ו"יס", אבל אני חושש שזה יביא לבעיה.
אבישי ברוורמן: אני רוצה לשמוע עכשיו מהשר לפיד שהוא יתמוך בדבר הזה.
אבישי ברוורמן: אני חושש שאם אעביר את זה הם יפילו את הכול ואתם תפוטרו ולא יהיו חדשות מקומיות בכלל.
<קריאה: איפה השר ארדן?
גילה גמליאל: 5 מיליון שקל משרד האוצר יצטרך לשלם להם דמי אבטלה.
גילה גמליאל: אז בואו נראה אותו שהוא יפטר פה את העובדים.
מיכל רוזין: זה פשוט סכום מגוחך, האמת צריכה להיאמר.
אבישי ברוורמן: רבותי, העמדה שלי, זה לא זמן לחתוך יותר קופונים על החדשות המקומיות.
אבישי ברוורמן: אני שואל את מר מרגלית, הייתי מעדיף, אתה יודע, אמרו פה כבר שאפשר לייצר חדשות מקומיות בסכום של 5-6 מיליון שקל.
אבישי ברוורמן: זה באמת סכום אפסי, שיוצר פה רצון טוב לכולם.
אבישי ברוורמן: אם הייתי יודע ששר האוצר עושה את זה – האמן לי, אני פוליטיקאי קטן, יש פה פוליטיקאים טובים בהרבה ממני.
נחמן שי: אפילו אבישי ברוורמן ייתן לו קרדיט על זה.
אריאל אטיאס: אפילו ש"ס תוציא לו הודעת ברכה.
גילה גמליאל: אפילו אני אברך אותו.
אבישי ברוורמן: גם good will יש לו.
אבישי ברוורמן: אבל אני לא רוצה לשחק את המשחק הזה.
אריאל אטיאס: מהטלוויזיה הוא הרוויח 19 מנדטים.
אריאל אטיאס: לא ישמור להם אמונים?
אריאל אטיאס: הוא לא מתבייש?
אבישי ברוורמן: חבר הכנסת אטיאס.
אריאל אטיאס: אני עוזר לך, נשמה, אתה מן האופוזיציה.
אריאל אטיאס: ..
אבישי ברוורמן: אבל אתה עוזר לי על חשבון אלה.
אבישי ברוורמן: אני יכול לעשות את זה כרגע כפי שאתה ומיכל רוזין רוצים.
אבישי ברוורמן: ברגע שזה יקרה, אם משרד האוצר יפיל את זה – אין חדשות מקומיות.
אריאל אטיאס: "על הראש" של יאיר לפיד.
<שמואל ריפמן: חבר הכנסת אטיאס, מה שעומד על הפרק, או שאתם מצביעים בעד, ואני מציע לכולם להצביע בעד הצעת החוק כפי שהיא, כפי שמציג אותה חבר הכנסת ברוורמן.
<שמואל ריפמן: כל דבר אחר, המשמעות היא שאין חדשות מקומיות, לא בנגב, לא בגליל ולא במקומות אחרים.
<שמואל ריפמן: שתי החברות הקטנות האלה, "יס" ו"הוט", מסוגלות לספוג את אותם 12-13 מיליון שקלים.
<שמואל ריפמן: אל תוותר להם, יש להם מספיק כסף.
<רון אילון: אולי תממן את זה מכיסך, אדוני?
<הרצל עוזר: את השיפוץ של הלשכה שלך אני גם מסוגל לממן.
<הרצל עוזר: אתה רוצה שאני אשפץ?
<שמואל ריפמן: אדוני, אזכיר לך שאף פעם לא רציתם להגיע לפריפריה, לחצו עליכם.
<שמואל ריפמן: בגלל זה הקימו את "יס".
<רון אילון: אולי היית נותן את זה מכיסך.
<שמואל ריפמן: לא רציתם להגיע לפריפריה.
<רון אילון: מאיפה אתה שואב את החוצפה?
<שמואל ריפמן: אני מדבר על "הוט".
<רון אילון: אתה יודע כמה עובדים יש לנו?
<רון אילון: תממן את זה מכיסך.
<מיכל רפאלי כדורי: תסלחו לי, אין מוצב ש"יס" לא מגיעה אליו, מהחרמון ועד אילת.
<שמואל ריפמן: אל תספרו לי סיפורים.
<שמואל ריפמן: אני חי בפריפריה.
<מיכל רפאלי כדורי: לך תראה צלחות של "יס" בחרמון.
אבישי ברוורמן: רבותי, 3 דקות תצעקו אחד על השני.
<מיכל רפאלי כדורי: עד שהקימו את "יס" הכסף שחברות הכבלים לקחו הביתה- - -
אריאל אטיאס: אדוני היושב-ראש, הוא שאל אותי ואני רוצה לענות לו.
אבישי ברוורמן: רבותי, שר התקשורת לשעבר, חבר הכנסת אטיאס, בזכות דיבור, ואחרי כן עפר מרגלית.
אריאל אטיאס: מר ריפמן היקר, אני לא צריך שתסביר לי מה זה חדשות מקומיות כי הייתי במשרד הזה 3 שנים.
<שמואל ריפמן: עשית את זה טוב.
אריאל אטיאס: ובתקופתי ירד מהתמלוגים – כבר נסגרו החדשות המקומיות והעברנו את זה ל-JCS.
אריאל אטיאס: מהתמלוגים שהחברות היו משלמות עשו את זה.
אריאל אטיאס: כלומר, אני לא עושה הנחות לאף אחד והם יורדים לממן, לא 18 מיליון שקל אלא 36 מיליון שקל.
אריאל אטיאס: בסדר?
אריאל אטיאס: אני מדבר על אחריות המדינה, ושיאיר לפיד, שעשה 19 מנדטים מהטלוויזיה, בעזות מצח סוגר טלוויזיה.
אריאל אטיאס: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לשאול אותך שאלה.
אריאל אטיאס: מר ברוורמן מן האופוזיציה, אני רוצה לשאול אותך שאלה.
אריאל אטיאס: תגיד לי אתה, האם נראה לך סביר שהם יאיימו על העובדים בשביל 5 מיליון שקל?
אריאל אטיאס: תן לו שני סטטוסים בפייסבוק, סקר לשבוע הבא – 30 מיליון שקל הוא יביא לך, לא 5 מיליון שקל.
אריאל אטיאס: איזה מין דבר זה?
אריאל אטיאס: משרד האוצר בורח מאחריות בגלל שיש לו איזו תשובה להגיד, שאם לא – זה ייסגר.
אריאל אטיאס: יש פה רוב בכנסת להצעה שאמרת, חצי-חצי.
אריאל אטיאס: אף אחד מבין מי שיושב כאן אין לו שום עניין לא ב"הוט" ולא ב"יס", ואני בוודאי בכובע שבו ישבתי יודע שהם שילמו הרבה כסף, וזה לא הנושא.
אריאל אטיאס: הנושא הוא האם משרד האוצר יכול להרשות לעצמו לפטר עובדים בזמן שיש גלים של פיטורים, להמשיך עוד, ואז להגיד: תשמעו, אם לא תפילו את זה על החברות לא יהיו חדשות מקומיות.
אריאל אטיאס: סליחה, העובדים האלה הם לא באחריותו של שר האוצר?
אבישי ברוורמן: חבר הכנסת אטיאס, תודה.
אבישי ברוורמן: עפר מרגלית, בבקשה.
מיכל רוזין: לא שמענו ממשרד התקשורת.
<רון אילון: אין ממשלה.
<רון אילון: יש פה רק חברות פרטיות.
אבישי ברוורמן: מספיק! אני מבקש.
אבישי ברוורמן: אני רוצה לגמור את זה.
<מיכל רפאלי כדורי: האופוזיציה תדאג.
אבישי ברוורמן: עפר מרגלית, אני מסתכל כל הזמן על חיים הר-זהב.
אבישי ברוורמן: ההצעה הזאת היא כמובן ההצעה הטובה ביותר.
אבישי ברוורמן: גם, מצד אחד, התבררו פה, בתוך כל השיח שהתפתח בשבוע-שבועיים האחרונים, דברים שלא ידענו, וחששנו שיש פה קופון גדול שאפשר להוריד אותו.
אבישי ברוורמן: מצד שני, מימון של משרד האוצר, מימון חלקי, כולל נטל מסוים על החברות, היה מביא את זה עם good will ובהסכמה.
אבישי ברוורמן: אני יודע שלך אין את הסמכות להחליט.
אריאל אטיאס: יש לו.
אריאל אטיאס: 5 מיליון שקל – קטן עליו, הוא מחליט על זה בקלות.
גילה גמליאל: ממתי הרפרנטים מבקשים אישור מהשר?
גילה גמליאל: זאת פעם ראשונה שאני שומעת.
מיכל רוזין: אז תממן 4.999 מיליון שקל.
גילה גמליאל: בוועדת הכספים דאגתי ל-10 מיליון שקלים לפעילות של נפגעות תקיפה מינית, ביחד עם מרב מיכאלי ומיכל בירן, ודנו עם רפרנט מאגף התקציבים, ואפילו לא שאלו את שר האוצר.
גילה גמליאל: אז 5 מיליון שקל רפרנט אגף התקציבים לא יכול להעביר?
אבישי ברוורמן: אני לא רוצה את הריבים האלה, אני לא רוצה שתשסו פה בין יוצרים ובין אחרים.
אבישי ברוורמן: נמאס לי מהשיסוי הזה.
אבישי ברוורמן: פעם אחת שיגיעו כאן לפשרה הגיונית.
אבישי ברוורמן: מר מרגלית, יש כאן אפשרות לגמור את כל הסיפור הזה עכשיו.
אבישי ברוורמן: אני שואל אותך, אני לא רוצה לעשות את מה שאמר ידידי שמוליק ריפמן, כי אם אני אעשה את זה ואתה תגיד אחר-כך שמשרד האוצר מפיל את זה – אין חדשות מקומיות אחרי כל הנאומים של אופוזיציה-קואליציה.
אבישי ברוורמן: אני רוצה שכן יהיו חדשות מקומיות, זאת הסיבה שעשיתי את זה.
אבישי ברוורמן: אתה נותן לי חוט, או לא?
<עפר מרגלית: לפני כחצי שנה נגמרו התמלוגים והגיעו אל משרד האוצר.
<עפר מרגלית: אמרו: חבר'ה, אם אתם לא מתערבים בזה עכשיו יהיו לנו מפוטרים.
<עפר מרגלית: אנחנו מתחייבים, אם יהיה פה תקציב ביניים עד להסדר, שהנושא הזה ייפתר.
<עפר מרגלית: היתה התחייבות של יושב-ראש ועד העובדים.
<עפר מרגלית: הוא ישב אצל סגן שר האוצר ואמר: אני אישית חושב שלא נכון שמדינה תממן חדשות.
<עפר מרגלית: זה התחייבות של העובדים מול סגן שר האוצר.
מיכל רוזין: הסיפור פה הוא לא העובדים.
מיכל רוזין: הסיפור כאן הוא על מי אנחנו חושבים מוטלת האחריות.
<עפר מרגלית: כרגע היתה התחייבות, גם של יושב-ראש הוועדה מול שר האוצר ומול שר התקשורת- - -
אבישי ברוורמן: כי אחרת לא היתה עוברת הצעת החוק הזאת, ברור.
<עפר מרגלית: היתה התחייבות, גם במליאה וגם בוועדת השרים לענייני חקיקה, שהמימון לא יהיה על אוצר המדינה.
<עפר מרגלית: זאת ההצעה שהונחה על שולחן הממשלה, בזה הממשלה תמכה וזאת עמדתנו.
אבישי ברוורמן: זאת אומרת, אני חוזר ואומר, האפשרות- - -
מיכל רוזין: ידעתי מה הוא רוצה להגיד.
<עפר מרגלית: אני מייצג פה את עמדת הממשלה.
מיכל רוזין: השאלה אם אתם מוכנים לשקול את זה כהוראת שעה לשנה.
<עפר מרגלית: לא.
גילה גמליאל: הוראת שעה את לא צריכה שהוא ישקול.
גילה גמליאל: אנחנו יכולים להעביר פה הוראת שעה לשנה.
גילה גמליאל: בזה אל תדאגי.
מיכל רוזין: כולל 5 מיליון שקל שיושתו עליהם.
<הרצל עוזר: פרופ' ברוורמן, משפט קצר.
<הרצל עוזר: אתמול העבירו 75 מיליון שקלים, בלי למצמץ, לחברה פרטית שאמורה לעשות אינטרנט, בלי אבני דרך, בלי כלום, בלי להתרגש בכלל, בלי עובדים.
<הרצל עוזר: 75 מיליון שקלים.
<הרצל עוזר: תראו מה עושים על 10 מיליון שקלים.
אבישי ברוורמן: רבותי, נתחיל לקרוא את הצעת החוק.
<אורי רוזנווקס: אני מבקשים את זכות הדיבור.
אבישי ברוורמן: חיים סלוצקי כבר אמר את הדברים.
<אורי רוזנווקס: הוא לא מייצג אותנו.
<אורי רוזנווקס: אני יושב-ראש פורום היוצרים.
<אורי רוזנווקס: אני מקשיב לשני האדונים שיושבים פה משני הצדדים שלנו, שאנחנו לא תמיד בהסכמה איתם.
<אורי רוזנווקס: ידענו גם לתמוך בעובדים של "הוט" במאבקם מול ההנהלה, ואנחנו עדיין תומכים בהם.
<אורי רוזנווקס: אבל אנחנו יודעים – ולא משנה מה תגידו – שאם הצעת החוק תעבור במתכונתה הנוכחית, שכל העלות תהיה על "יס" ו"הוט", זה ייפול עלינו, ואותנו אפילו אי אפשר לפטר כי אנחנו עצמאים, אין לנו דמי אבטלה.
נחמן שי: הם יורידו מההפקות?
<אורי רוזנווקס: כן, הם יורידו מההפקות, בדרך כזאת או בדרך אחרת.
<אורי רוזנווקס: אני מזכיר לכם שלפני חודשיים סגרו בערוץ 10- - -
מיכל רוזין: זה נקרא "הפרד ומשול".
מיכל רוזין: הטיעון הזה לא עובד לטובתכם, תרדו ממנו.
<אורי רוזנווקס: לא פותרים עוול אחד ביצירת עוול אחר.
מיכל רוזין: אבל אף אחד לא אומר שזה עוול שצריך לייצר, אז זה הפרד ומשול.
מיכל רוזין: זה טיעון שלא צריך להשמיע סביב השולחן.
מיכל רוזין: אתם גורמים נזק לחברות.
<אורי רוזנווקס: תשמעי אותי עד הסוף.
מיכל רוזין: אני שומעת אותך.
<אורי רוזנווקס: לא, את מפסיקה אותי.
<אורי רוזנווקס: אל תתפרצי ואל תפריעי לי לדבר.
<אורי רוזנווקס: לנו יש מספיק ניסיון בחדר הזה.
<אורי רוזנווקס: כרגע מאיימים על ערוץ 10 שייסגר הברז.
<אורי רוזנווקס: יש 50 אנשים שלנו – שחקנים וטכנאים – שכבר 3 חודשים לא קיבלו משכורת.
<אורי רוזנווקס: אנחנו מזדהים והכול טוב ויפה.
<אורי רוזנווקס: שני דברים, אדוני היושב-ראש.
<אורי רוזנווקס: אל"ף, אנחנו בעד הפשרה.
<אורי רוזנווקס: אנחנו חושבים שבזה שאתם תפתרו עוול אחת ותיצרו עוול אחר לא תפתרו שום דבר.
<אורי רוזנווקס: אתם גם לא תעזרו לעובדים כי העובדים לא יעבדו.
<אורי רוזנווקס: אני חושב שמה שדב חנין אמר פה בתחילת הדיון, שההוצאה צריכה להיות ציבורית – זה הפתרון.
<אורי רוזנווקס: אתם חברי כנסת, תילחמו על זה.
מרב מיכאלי: העלות משותפת, היא לא יכולה להיות רק ציבורית.
<אורי רוזנווקס: אנחנו גם בעד עלות משותפת.
<אורי רוזנווקס: אל תפילו את זה עלינו.
<אורי רוזנווקס: כך יקרה.
נחמן שי: לא עולה על הדעת שהם יורידו הפקות.
<אורי רוזנווקס: אתם רוצים להפיל את זה עלינו.
<אורי רוזנווקס: אנחנו רוצים שבכל החלטה שתתקבל פה יהיה כתוב במפורש שזה לא יפגע בהפקות המקור.
אבישי ברוורמן: לא רק שזה יהיה, זה כבר כתוב.
אבישי ברוורמן: אני רושם את זה עוד פעם ואני רוצה לראות שזה לא יקרה.
אריאל אטיאס: אתה יודע שזה לא יקרה, לידיעתך.
אבישי ברוורמן: רבותי, אנחנו עדיין מנסים למצוא פתרון, אולי היום המשיח מחייך מן השמים.
אבישי ברוורמן: בינתיים, עו"ד בנדלר, אני רוצה להתחיל בהקראת הצעת החוק.
<אתי בנדלר: לפני הקראת הצעת החוק, אדוני, אני מבקשת לומר מספר הערות מקדמיות.
<אתי בנדלר: דבר ראשון, נאמר כאן מספר פעמים שאם הוועדה, אם הכנסת תחליט להטיל על משרד האוצר עלות של 5 מיליון שקלים לאוצר יש זכות וטו.
<אתי בנדלר: ובכן, קודם כול אני רוצה להעמיד דברים על דיוקם.
<אתי בנדלר: אין למשרד האוצר זכות וטו.
<אתי בנדלר: כאשר מדובר בהצעת חוק תקציבית ומשרד האוצר מתנגד צריכים רוב של 50 חברי כנסת במליאה.
<אתי בנדלר: הצעת חוק תקציבית התחילה באמת ב-5 מיליון שקלים, רק שהסכום הזה צמוד והיום הוא עומד על 5.992 מיליוני שקלים.
<אתי בנדלר: לכן עד הסכום הזה, ככל שתיקבע השתתפות משרד האוצר, זה כמו כל השתתפות משרד האוצר בהצעת חוק אחרת, חל על זה רוב רגיל של חברי הכנסת.
<אתי בנדלר: דבר שני, אכן הממשלה החליטה לתמוך בהצעת החוק במסגרת החלטתה בוועדת השרים לענייני חקיקה, בתנאי שמשרד האוצר לא יישא בתשלום כלשהו לצורך הפקת החדשות המקומיות.
<אתי בנדלר: זו עמדת הממשלה.
<אתי בנדלר: קרי, גם אם לא מדובר בהצעת חוק תקציבית, ככל שתוטל השתתפות כלשהי על אוצר המדינה הממשלה יכולה להורות לחברי הקואליציה להצביע נגד, ואז יחליטו חברי הקואליציה מה הם עושים עם העניין הזה.
<אתי בנדלר: אבל, שוב, לא מדובר כאן בזכות וטו.
דב חנין: כבר היינו בסרט הזה בדיוק, וגם בנושא החדשות המקומיות.
<אתי בנדלר: שאלות נוספות.
<אתי בנדלר: ככל שבכל זאת הוועדה תחליט, או משרד האוצר יסכים להשתתף בסכום כלשהו לצורך הפקת החדשות המקומיות, כי אז מדובר בכספי משרד האוצר.
<אתי בנדלר: כספי משרד האוצר לא יאפשרו, שוב, הטלת חובת הפקה על גוף חיצוני – אני לא מדברת על "הוט" ו"יס" אלא על גוף חיצוני – אלא אם ייערך מכרז.
<אתי בנדלר: אני מזכירה שזו היתה עמדת היועץ המשפטי לממשלה מספר פעמים, ובהארכה האחרונה ניתנה הודעה בכתב שזו הפעם האחרונה, לרבות בעתירה שהוגשה לבג"ץ בעניין הזה, אם אינני טועה, ניתנה הודעה לבית-המשפט העליון שלא תהיה יותר הארכה של הפקת חדשות על-ידי חברה חיצוני מכספי המדינה אלא אם כן ייערך מכרז.
אריאל אטיאס: מה רע במכרז?
<אתי בנדלר: לכן האפשרות הזאת, ככל שמדובר בהשתתפות המדינה, יורדת לחלוטין מן הפרק, להבנתי.
<אתי בנדלר: ככל שמדובר ב"יס" ו"הוט", בוודאי לא רק שמעבר לזה שכופים עליהן לשאת בתשלום- - -
<רון אילון: זאת אומרת, המדינה לא תיקח אחריות, אבל אנחנו כן.
<אתי בנדלר: למה אתה נכנס לדבריי באמצע?
אבישי ברוורמן: רון אילון, למה אתה נכנס לדברים של המשנה ליועץ המשפטי לכנסת?
אבישי ברוורמן: לא מתאים לך.
אריאל אטיאס: לא הבנתי את הקטע האחרון, סליחה.
אריאל אטיאס: אני לא מתפרץ, אני שואל.
<אתי בנדלר: ניסיתי לומר שאם משרד האוצר ישתתף בתקציב החדשות מאוצר המדינה, בכל מקרה לא ניתן יהיה להמשיך להפיק את החדשות המקומיות על-ידי החברה שהפיקה את זה עד עכשיו- -
אריאל אטיאס: יהיה מכרז.
<אתי בנדלר: - -אלא יהיה צורך במכרז.
<אתי בנדלר: אם לא תהיה השתתפות המדינה ויחליטו שכל העלות של הפקת החדשות המקומיות תושת על "הוט" ו"יס", כי אז ודאי וודאי שאי אפשר לכפות עליהן להפיק את החדשות באמצעות חברה פרטית אחרת.
<אתי בנדלר: זה דבר שני.
<אתי בנדלר: דבר שלישי, לא ברור לי מכל העקרונות שדובר עליהם עד עכשיו על מי כן תחול חובת הפקת החדשות המקומיות.
<אתי בנדלר: עד היום החובה חלה על "הוט", בהתאם לחוק התקשורת, ואילו "יס" חויבה להעביר, לשדר את החדשות האלה מכוח החלטה של המועצה לשידורי כבלים ולשידורי לוויין, אבל חובת ההפקה חלה על "הוט" בחוק.
<אתי בנדלר: אם מדובר על כך שהחובה הזאת תחול גם על הכבלים וגם על הלוויין אז צריך להבין מה יהיה המנגנון של הפקת החדשות.
<אתי בנדלר: מי יפיק את החדשות, "הוט" או "יס", או שכל אחת תפיק מהדורה אחרת?
<אתי בנדלר: צריך לתת על כך את הדעת.
<אתי בנדלר: ואז, שוב, איך יחולק הסכום ביניהן?
<אתי בנדלר: האם כל אחת תפיק במחצית מן הסכום את המהדורה שלה, או שיש פתרונות אחרים?
<אתי בנדלר: הוועדה תצטרך לתת דעתה לשאלות הללו.
מרב מיכאלי: צריך יהיה לבנות מנגנון, אולי דומה למה שיש בחברת החדשות של ערוץ 2.
<אתי בנדלר: להקים חברת חדשות משותפת?
מרב מיכאלי: את אומרת בצדק, שאם לא ברור על מי חלה החובה ואין מנגנון- - -
<אתי בנדלר: לכן לפני שמתחילים בהקראה אני מחכה למספר תשובות כדי להבין מה לכתוב בהצעת החוק.
מרב מיכאלי: אני מסכימה אתך, ההערות ראויות ובמקומן.
<אתי בנדלר: השאלות יפות.
<אתי בנדלר: עכשיו צריך להפיק תשובות.
אבישי ברוורמן: רבותי, יש לי רעיון.
אבישי ברוורמן: עד עכשיו על חלק מן הרעיונות שלי קיבלתי בליסטראות, אני מתכוון לטוב ו"חוטף".
אבישי ברוורמן: בכל זאת יש לי כתפיים רחבות, אני מוכן "לחטוף".
אבישי ברוורמן: פניתי לשר האוצר עכשיו ועדיין לא קיבלתי ממנו תשובה, אבל קיבלתי אולי אפשרות.
אבישי ברוורמן: לכן אני רוצה לעשות את הדבר הבא, ואני אומר לכם את הרוח כי אני אומר דברים "ישר על השולחן".
אבישי ברוורמן: אני רוצה להעביר עכשיו את הצעת החוק, שאומרת: 10 מיליון שקל על חשבון "הוט" ו"יס", כמובן לא על חשבון הפקות מקוריות, ואחרי שזה יעבור את הקריאה הראשונה, בהכנה לקריאה השנייה והשלישית יש לי חוט עכשיו.
אבישי ברוורמן: אני מקווה שלאור החוט שיש לי נגיע למימון ממשלתי.